Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Вінницька міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звільнення земельної ділянки. В позовній заяві зазначено, що 01.07.2019 проведено обстеження земельної ділянки Вінницької міської об`єднаної територіальної громади, розташованої за адресою: [ADDRESS], напроти [ADDRESS] (напроти земельної ділянки кадастровий №0510137000:03:012:0139). За результатами тахеометричної зйомки, результатами виходу на місце та обстеження земельної ділянки Вінницької міської об`єднаної територіальної громади встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку Вінницької міської об`єднаної територіальної громади площею 0,0039 га, шляхом встановлення двох тимчасових споруд: металевого контейнера, який займає площу 14 кв.м. та некапітальної споруди, яка займає площу 25 кв.м., яка розміщена впритул до контейнера без відповідних дозвільних документів. Враховуючи зазначене вище, було складено акт обстеження земельної ділянки Вінницької міської об`єднаної територіальної громади від 01.07.2019 за №1146/9-03-3 та на адресу [PERSON] направлено попередження від 02.07.2019 за вих. №09-00-012-32890 про усунення порушення земельного законодавства, а саме необхідність звільнення самовільно зайнятої вказаної вище земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасових споруд: металевого контейнера і некапітальної споруди, прибрати сміття та привести земельну ділянку в первинний стан. Відповідачем [PERSON] вимоги попередження не було виконано, тому адміністративною комісією винесено постанову №558 від 21.06.2019, якою притягнуто останню до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1360,00 грн., який сплачено відповідачем. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] своїми діями по зайняттю та використанню земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], напроти будинку [ADDRESS] (напроти земельної ділянки кадастровий №0510137000:03:012:0139), порушує право на землю Вінницької міської об`єднаної територіальної громади, тому просить звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтажу тимчасових споруд: металевого контейнера і некапітальної споруди, прибрати сміття та привести земельну ділянку в первинний стан. 10.09.2019 у даній справі відкрито провадження. В судовому засіданні представник позивача Вінницької міської ради - Ваколюк О.С. позов просив задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечував, судові витрати просив стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив на позов не надала. Враховуючи вищезазначене та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно акту №146/9-03-3 обстеження земельної ділянки Вінницької міської об`єднаної територіальної громади від 01.07.2019, складеного заступником начальника відділу контролю за використанням територій та сплати місцевих податків Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради Шуляк Д.О., головним спеціалістом відділу контролю за використанням територій та сплати місцевих податків Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради Корнійчук Л.І., головним спеціалістом відділу контролю за використанням територій та сплати місцевих податків Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради Росинським Е.В., 01.07.2019 О 10 год. 40 хв. було проведено обстеження земельної ділянки Вінницької міської об`єднаної територіальної громади, розташованої за адресою: [ADDRESS], напроти буд . [ADDRESS] (напроти земельної ділянки кадастровий №0510137000:03:012:0139) та встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку Вінницької міської об`єднаної територіальної громади загальною площею 0,0039 га шляхом встановлення двох тимчасових споруд: металевого контейнера площею 14 кв.м. та некапітальної споруди площею 25 кв.м., впритул до контейнера без відповідних дозвільних документів, що підтверджується результатами тахеометричної зйомки земельної ділянки від 27.06.2019, проведено МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» та кадастровим планом. Земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів для розміщення тимчасових споруд. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки від 27.06.2019 напроти самовільно зайнятої земельної ділянки Вінницької міської об`єднаної територіальної громади загальною площею 0,0039 га за адресою: [ADDRESS] земельна ділянка (кадастровий №0510137000:03:012:0139) площею 0,982 га, яка на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.07.2019 №172107586. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) Позаду тимчасових споруд здійснено стихійне складування сіміття, територія поблизу забруднена біологічними відходами тварин, чим порушено п.п. 4,5,7,11,12,19 п. 6.13.1. Правил благоустрою території м. Вінниці, затверджених рішенням Вінницької міської ради від 01.03.2011 №104 (а.с. 7-9). Постановою №558 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 21.06.2019 встановлено, що [PERSON] станом на 05.06.2019 без відповідних дозвільних та погоджувальних документів шляхом встановлення металевого контейнера та прибудови на березі річки по [ADDRESS] зайняла та використовує земельну ділянку ОТГ м. Вінниці, чим вчинила правопорушення передбачене ст. 152 КУпАП - порушення правил благоустрою території населеного пункту, а саме: п.п. 6.13.1 (22) «Правил благоустрою території міста Вінниці» і посягнула на становлений громадський порядок. Даною постановою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді накладення адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 1360 грн. (а.с. 12). Сплата штрафу [PERSON] в сумі 1360 грн. підтверджується довідкою про надходження коштів до міського бюджету від адміністративних штрафів та санкцій з 01.07.2019 по 31.07.2019 (а.с. 16). Відповідачу [PERSON] надіслано попередження про усунення порушення земельного законодавства від 02.07.2019 №09-00-012-32890, яке нею було проігнороване. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 12 ЗК України право розпоряджатись землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності належить до повноважень міської ради. Згідно з ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Згідно із ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають всі землі в межах населених пунктів, крім земель державної та приватної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування. Згідно із ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельні ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно із положеннями ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними; приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки; повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Враховуючи зазначене вище, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку Вінницької міської об`єднаної територіальної громади, площею 0,0039 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] напроти будинку [ADDRESS] (напроти земельної ділянки кадастровий номер №0510137000:03:012:0139), вимоги попередження про усунення порушення земельного законодавства не виконала, дійшов висновку про задоволення позову та зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняту зазначену вище земельну ділянку шляхом демонтажу тимчасових споруд: металевого контейнера і некапітальної споруди, прибрати сміття та привести земельну ділянку в первинний стан. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved