Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

В липні 2017 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому виклала свої наступні вимоги. 1 липня 2016 року помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та на земельну ділянку, площею 0,18 га, виділену для його будівництва та обслуговування, по вул. Шевченка 37, в с. Пересадівка Вітовського району Миколаївської області. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивачка по справі, тобто дружина , та його батько [PERSON] Спадкове оформлення права власності на це нерухоме майно необхідно вчиняти нотаріально чого вона не взмозі вчинити через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів: за свого життя первісний власник будинку її чоловік [PERSON] нотаріально не посвідчив договір купівлі-продажу нерухомого майна. Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, але через зазначену обставину не може оформити її в нотаріальному порядку, тому просила суд винести рішення про визнання за нею права власності на ? частину даного спадкового майна. В судовому засідання представник позивачки позов підтримав з підстав викладеному в ньому, та просив суд його задовольнити. Третя особа по справі та його представники не заперечували проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання в суд свого представника не направив. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 1 липня 2016 року в селище Надбузьком Миколаївської області Миколаївського району помер громадянин [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та на земельну ділянку, площею 0,18 га, виділену для його будівництва та обслуговування, по вул. Шевченка 37, в с. Пересадівка Вітовського району Миколаївської області. Положення ч.ч. 1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті відповідно до положень ст. 1261 ЦК України були його батько: [PERSON], та дружина: [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час, відповідно до ст. 1262 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом після його смерті відноситься його дружина, тобто позивачка у справі. Вона прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори в передбачений законом шестимісячний строк. Однак в подальшому, отримала від нотаріуса письмове розяснення про неможливість оформлення спадщини на спадкове майно в нотаріальному порядку, оскільки не представив належним чином оформлений оригінал правовстановлюючого документ на будинок. За пунктами 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивачки до суду із даним позовом. З матеріалів справи вбачається, що у неї відсутня можливість отримати належним чином оформлений правовстановлюючий документ у позасудовому порядку. Так, первісний власник будинку [PERSON] за свого життя, купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами разом із земельною ділянкою, площею 0,18 га, виділену для його будівництва та обслуговування, по вул. Шевченка 37, в с. Пересадівка Вітовського району Миколаївської області, але належним чином договір не був оформлений, тобто не був посвідчений нотаріально. За свого життя [PERSON] мав всі законні підстави для нотаріального посвідчення цього договору, але цього не реалізував. Однак це не скасовує належність йому будинку разом з земельною ділянкою на праві власності, оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що будинок та земельна ділянка належали за життя [PERSON], а тому входять до складу спадщини після смерті останнього і в порядку спадкування повинні відійти спадкоємцям, тобто позивачу в справі за законом першої черги, яка прийняла спадщину. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею ? частини права власності на нерухомість в порядку спадкування. Враховуючи викладене,

Outcome: approved