Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поновлення на роботі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 25 січня 2016 року на підставі наказу філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» № 172-ос від 21.01.2016 року її було призначено на посаду контролера-касира операційного сектора ТВАВ №10026/0538. 01 квітня 2016 року наказом філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» №985-ос від 31.03.2016 року позивача переведено на посаду старшого контролера-касира сектора касових операцій ТВАВ №10026/0538. 14 червня 2016 року наказом філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» № 2017-ос від 14.06.2016 року позивача переведено на посаду контролера-касира сектора касових операцій ТВАВ №10026/0538. 26 червня 2017 року на підставі наказу філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» №2406-к позивача було звільнено з займаної посади у звязку з втратою довіря на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України за результатами висновку службового розслідування від 02.06.2017 року. Позивач, не погоджуючись з даним наказом, вважаючи його незаконним, звернулася до суду з позовною заявою та просить визнати незаконним її звільнення, згідно з наказом від 26 червня 2017 року «Про звільнення [PERSON]П.» і поновити її на посаді контролера-касира сектора касових операцій ТВАВ №10026/0538, стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.06.2017року по дату винесення судового рішення та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на її користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Зазначили, що відповідач незаконно звільнив з посади позивача на підставі виключно результатів службової перевірки, яка в свою чергу не доводить вини позивача. Висновки перевірки ґрунтувались виключно на припущеннях без достатніх доказів. А позивач, в свою чергу, давала вичерпні пояснення з приводу ситуації, яка виникла з грошовими коштами клієнтів банку. Представник позивача також подав відповідний розрахунок середнього заробітку позивача на підставі довідки про її доходи. Представник відповідача проти позову заперечував, обґрунтовуючи це тим, що звільнення позивача було проведено правомірно. Так, представник відповідача зазначив, що звільнення позивача було проведено за наявності висновку службового розслідування обставин привласнення коштів по рахункам вкладників від 02 червня 2017 року, за яким комісією пропонується звільнити контролера-касира [PERSON] за втратою довіря. З цих підстав представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] у звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю. Третя особа в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не направив.\~\~\~ Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 25 січня 2016 року на підставі наказу філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» № 172-ос від 21.01.2016 року було призначено на посаду контролера-касира операційного сектора ТВАВ № 10026/0538. 01 квітня 2016 року наказом філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» № 985-ос від 31.03.2016 року позивача переведено на посаду старшого контролера-касира сектора касових операцій ТВАВ №10026/0538. 14 червня 2016 року наказом філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» № 2017-ос від 14.06.2016 року позивача переведено на посаду контролера-касира сектора касових операцій ТВАВ № 10026/0538. 26 червня 2017 року на підставі наказу філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» № 2406-к [PERSON]було звільнено з займаної посади у звязку з втратою довіря на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України за результатами висновку службового розслідування від 02.06.2017 року. Згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON] I-ОК № 217589, 12 травня 2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. Як вбачається з висновку службового розслідування обставин привласнення коштів по рахункам вкладників, скоєних контролером-касиром [PERSON], рахунок № 0708 «Поточний» було відкрито у ТВБВ №10026/0540 на імя [PERSON] 22.11.2017р. Наданий рахунок вкладника щомісячно надходили кошти від фонду соціального страхування України (матеріальна допомога). При проведенні службового розслідування не була проведена звірка операцій записаних в ощадну книжку клієнта на відповідність операціям проведених по особовому рахунку клієнта згідно АБС «БАРС Millennium», у звязку з втратою клієнтом ощадної книжки, про що вказано в заяві від клієнта. Було проаналізовано заяву на видачу готівки по даному рахунку. Станом на 24.06.2016 р. залишок по рахунку клієнта після проведення останньої видаткової операції на суму 1910,00 грн. становив 0,68 грн., що відповідає залишку згідно з записами в ощадній книжці, згідно зі слів клієнта, так і даним АБС рахунок клієнта, згідно з АБС «БАРС Millennium» 13.07.2016р. було здійснено безготівкове зарахування в сумі 955,21 грн. і залишок по рахунку становив вже 955,89 грн. Встановлено, що 18.11.2016 р. по рахунку клієнта, згідно АБС «БАРС Millennium» проведено видаткову операцію на суму 955,00 грн. В наявності заява на видачу готівки підписана підписом не схожим на підпис клієнта та засвідчена підписом контролера-касира [PERSON], яку згідно розпорядження було тимчасово переведено у звязку з відсутністю [PERSON] (Наказ від 03.11.2016 р. № 1555-В). Так, станом на 16.05.2017 р. залишок коштів на рахунку вкладника, згідно АБС «БАРС Millennium», становив 0,89 грн. тоді, коли на зазначену дату повинен був складати 955,89 грн. Внаслідок таких дій працівником ТВБВ [PERSON] було оформлено видаткову операцію, тобто привласнено по рахунку № 7808 коштів та на суму 955,00 грн. По суті даного питання контролер-касир [PERSON] надала 3 пояснення, в двох з яких зазначала, що операцію по даному рахунку здійснила [PERSON], яка тимчасово перебувала в ТВБВ, проте в останньому поясненні, наданому безпосередньо головному спеціалісту відділу економічної безпеки управління банківської безпеки [PERSON], вона не підтвердила факт тимчасового перебування [PERSON] 18.11.2016 року в ТВБВ. Зазначене свідчить, що кошти в сумі 955,00 грн. клієнта [PERSON] присвоєно [PERSON] За результатами службового розслідування комісією запропоновано: на підставі встановлених фактів нанесення збитку банку на загальну суму 955,00 грн. звільнити контролера-касира Відділення [PERSON] за втратою довіря. Відповідно до ч.2 ст.2 КЗпП України, працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об'єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно \~з п. 2 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених\~статтею 40\~цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина позивача у нанесенні банку збитків не доведена, оскільки відсутня ощадна книжка клієнта [PERSON], у звязку з її втратою, також несхожість підписів клієнта, без проведення експертизи чи залучення спеціалістів не можуть бути достатніми та допустимими доказами привласнення коштів позивачем, таким чином висновок службового розслідування обставин привласнення коштів по рахункам вкладників містить лише припущення вини позивача [PERSON]. Вкладник банку (а саме [PERSON]О.) не зверталась до банку із заявою про втрату коштів, відповідних доказів відповідних доказів представник відповідача надати не зміг. Крім того, суд звертає увагу на невідповідність прізвища позивача у висновку від 02.06.2017 року ([PERSON] замість [PERSON]П.) Відповідно до ч.2\~ст.235 КЗпП України\~при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 25540,12 грн. (71 робочий день (з 26.06.2017 року по 05.10.2017 року) ? середньоденний заробіток позивача, що складає 359,72 грн.), який підлягає стягненню з відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь [PERSON]. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме, визнати незаконним звільнення [PERSON] та поновити її на посаді контролера-касира сектора касових операцій ТВАВ № 10026/0538, стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.06.2017 року по 05.10.2017 року в сумі 25540 (двадцять пять тисяч пятсот сорок) грн. 12 коп. з відрахуванням від цієї суми податків та інших обовязкових платежів. Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки належним чином не були обґрунтовані позивачем. Згідно із\~ст. 88 ЦПК України\~суд присуджує з відповідача судовий збір в розмірі 1280 грн. на користь держави (пропорційно задоволеним вимогам). Відповідно до п.2, п.4 ч.1\~ст.367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі. З огляду на вищенаведене, відповідно до статей 41,\~235,\~237 Кодексу законів про працю України,

Outcome: partial