Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер його батька [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частку домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS]. Спадщину після його смерті в рівних долях по 1/12 частки домоволодіння своєчасно прийняли [PERSON], [PERSON]. Він як спадкоємець за законом 1 черги спадщину після смерті батька прийняв своєчасно, просив визнати за ним право власності на 1\\12 частку домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS], що складається з житлового будинку літера «А», літніх кухонь літера «Б» та «Є», сараїв літера «В», «Г», «Д», «Е», вбиральні літера «З», колодязя №1, вигрібної ями №2-3, огорожі №4-5. Також просив встановити, що померлій [PERSON] був його батьком. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов і просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Від них до суду надійшли заяви, про визнання позову та розгляду справи без них. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Подвірнянської сільської ради Новоселицького району № 1251 від 04 листопада 2013 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали шестеро осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/6 частці домоволодіння. Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, окрім літньої кухні літера «Є?» та навісу літера «И», побудовані до 1991 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Подвірнянській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роки особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/6 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22 серпня 1979 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був чоловіком відповідачки [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00012975784 від 01 листопада 2013 року вбачається, що [PERSON] був сином спадкодавця [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняли як спадкоємці за законом 1 черги [PERSON] та [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, вступили у володіння та управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Подвірнянської сільської ради Новоселицького району № 1245 від 04 листопада 2013 року. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частку вказаного домоволодіння, яка складається з його 1/6 частки у колгоспному дворі та 1/12 частки, яку він успадкував після смерті свого батька [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняли по 1/12 частки домоволодіння, як спадкоємці за законом 1 черги [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON] , який є сином спадкодавця, оскільки на час відкриття спадщини вони проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Подвірнянської сільської ради Новоселицького району № 1252 від 04 листопада 2013 року. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Той факт ,що померлий [PERSON] був батьком позивача знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 328, 1223, 1261, 1267, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved