Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на перетинання державного кордону неповнолітнім [PERSON], [INFO] без супроводу та згоди батька, посилаючись на те, що відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30 квітня 2015 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилися проживати з нею, батько дитини не приймає участі та вихованні дитини. Вона має на меті відвідати з дитиною для відпочинку країни дальнього зарубіжжя, тому просить позов задовольнити, оскільки відповідач не надає згоди на їх виїзд за межі України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просить надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без дозволу батька до Республіки Кіпр строком на три роки. Позовні вимоги підтримує з урахуванням уточнень та просить розглядати справи без його присутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання, через оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр». Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 травня 2006 року , який був розірваний рішенням Обухівського районного суду Київської області 30 квітня 2015 року, та на підставі якого видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 24 вересня 2008 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 4 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004р. № 380, оформлення громадянам України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби самостійного виїзду таких осіб за кордон. Згідно ч. 18 зазначених вище правил оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків, а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Діючим законодавством передбачено можливість ухвалення судом рішення на виїзд, а не постійні виїзди без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування у відповідній державі. Позивачем не наведено правові підстави надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька та тривалий час , крім визначеної ст.4 Закону можливості ухвалення судом рішення на виїзд, а не на виїзд без згоди батька до досягнення дитиною певного віку, не позбавленого батьківських прав. Тому з урахуванням норм чинного законодавства та встановленим обставинам справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково надавши дозвіл позивачці - матері неповнолітньої дитина на тимчасовий виїзд за межі України та зворотній в'їзд на України дитини в супроводі матері без згоди батька з зазначенням відповідного проміжку часу.

Outcome: partial