Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В квітні 2016 року позивач в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості між малолітнім [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який є його прадідом; визнати [PERSON], [INFO], правнуком [PERSON], [INFO]; та стягнути з [PERSON] на користь Прокуратури Дніпропетровської області судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що підставою для звернення керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 з цим позовом є неналежний захист інтересів неповнолітнього [PERSON] його законними представниками та органом опіки та піклування Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, що порушує право неповнолітнього [PERSON] на отримання спадкового майна. Так, [PERSON] народився [INFO]. Матір'ю дитини записана [PERSON], а відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] померла [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 16.12.2011 року № 274/4 [PERSON], 2000 року народження, надано статус дитини сироти. Відповідно до розпорядження Голови Апостолівської районної державної адміністрації № 797-р-12 [PERSON] влаштовано до прийомної сім'ї до [PERSON] та [PERSON] на спільне проживання та виховання, які є його законними представниками. [PERSON], як прийомний батько та законний представник [PERSON], звернувся до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після померлої матері дитини - [PERSON]. Постановою від 13.01.2014 року законним представникам малолітнього [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на частину домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], через відсутність доказів, які підтверджують родинні відносини між особами [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є прадідом [PERSON] за материнською лінією та останній має права на спадкування за прадідом за правом представлення. Однак, враховуючи нотаріальну відмову, виникла необхідність у підтвердженні факту родинних зв'язків між [PERSON] та [PERSON] у судовому порядку. Прокуратурою Красногвардійського району м. Дніпропетровська, з метою захисту інтересів неповнолітнього [PERSON], 10.06.2014 року було подано заяву в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних зв'язків між [PERSON] та малолітнім [PERSON] Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2014 року у справі № 204/4253/2014-ц заяву прокурора задоволено, встановлено факт родинних відносин за ступенем спорідненості між [PERSON] та малолітнім [PERSON] Однак, [PERSON] подала апеляційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/4253/2014-ц, в якій заявила, що вона є власником майна, що залишилось після смерті [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року рішення суду від 18 липня 2014 року скасовано та заяву прокурора залишено без розгляду. Апеляційна інстанція під час розгляду апеляційної скарги [PERSON] прийшла до висновку, що оскільки в даній справі існує спір про право, то заява прокурора має розглядатись в порядку позовного провадження. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 грудня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження з перегляду рішення апеляційного суду у справі. З огляду на висновок апеляційного суду Дніпропетровської області, зроблений в ухвалі від 13 липня 2015 року у справі № 204/4253/2014-ц, про наявність спору про право між [PERSON] та [PERSON] прокурор звертається з вказаним позовом на захист прав останнього. Встановлення родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] необхідно для реалізації останнім свого права на спадкування за законом. Ухвалами суду до участі у дану справу були залучені Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора, Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, [PERSON] та [PERSON] в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні представник позивача Козакевич Ю.О. підтримала позовні вимоги позивача та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог позивача та просили відмовити йому в повному обсязі. При цьому, вказали, що Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 не є належним позивачем у даній справі, оскільки дитина має законних представників, сама [PERSON] не є належним відповідачем по даній справі, а також, зазначили, що позовні вимоги неповні, оскільки необхідно встановити факти родинних відносин всіх родичів від дитини до її прадіда. Представник Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без її участі у зв'язку із виробничою завантаженістю. Представник органу опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради Цуцкова О.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та просила в інтересах дитини задовольнити їх в повному обсязі. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, раніше надали суду заяви, в яких просили розглянути дану справу без їхньої участі у зв'язку із доглядом за дітьми. При цьому, вказали, що повністю підтримують позовні вимоги позивача та просили задовольнити їх в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків та вислухавши пояснення самої дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим повторно 26.10.2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 20 від 04.08.2003 року (а.с.4). Згідно вказаного свідоцтва про народження [PERSON], матір'ю дитини вказана: [PERSON] (а.с.4). [INFO] [PERSON], мати [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданим повторно 15.12.2011 року Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 7822 від 16.11.2011 року (а.с.5). У зв'язку з вищевказаним, рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 18.11.2011 року № 239/1 [PERSON], 2000 року народження, надано статус дитини-сироти. Відповідно до розпорядження Голови Апостолівської районної державної адміністрації № 797-р-12 [PERSON] влаштовано до прийомної сім'ї до [PERSON] та [PERSON] на спільне проживання та виховання, які стали законними представниками (а.с.7-8). При цьому, рішенням виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 15.04.2015 року № 95 [PERSON], 2000 року народження, влаштовано в прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON], які на теперішній час є законними представниками дитини. [PERSON], ще будучи прийомною матір'ю та законним представником [PERSON], звернулася до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою щодо видачі на ім'я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після померлої матері дитини - [PERSON], і на підставі її заяви була заведена відповідна спадкова справа № 895/2013 року, що підтверджується листом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 19.04.2016 року за вих. № 1261/02-14 (а.с.54). 13 січня 2014 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. була винесена постанова про відмову законним представникам малолітнього [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на частину домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS], через відсутність доказів, які підтверджують родинні відносини зі [PERSON] (а.с.18). У зв'язку з вищевказаними обставинами, виникла необхідність у підтвердженні факту родинних зв'язків між [PERSON] та [PERSON] у судовому порядку. Тому, позивач звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] та просив встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості між малолітнім [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який є його прадідом, і визнати [PERSON], [INFO], правнуком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як судом вже встановлено вище, матір'ю малолітнього [PERSON] є [PERSON], яка померла [INFO], у віці 28 років (а.с.5). В свою чергу, батьками [PERSON], [INFO], згідно з актовим записом про народження № 168 від13.01.1984 року та актовим записом про встановлення батьківства № 10 від 13.01.1984 року, є [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.10-11). Мати [PERSON] - [PERSON], [INFO], мала дівоче прізвище - «[PERSON]», яке змінила на «[PERSON]» після укладання шлюбу з [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом про укладення шлюбу № 16 від 10.01.1976 року (а.с.12). Батьками же [PERSON], [INFO] (яка є матір'ю [PERSON] та, відповідно, бабусею неповнолітнього [PERSON]) згідно з актовим записом про народження № 160 від 04 липня 1958 року є: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.13), що також підтверджується й Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.14-15). Таким чином, виходячи з вищевказаних документів, [PERSON], [INFO] (який є батьком [PERSON], яка, в свою чергу, є матір'ю [PERSON], яка є матір'ю неповнолітнього [PERSON]), є прадідом неповнолітнього [PERSON], 2000 року народження. При цьому, [PERSON], [INFO], яка є бабусею дитини, згідно з актовим записом № 4977 від 25.06.2002 року, померла [INFO] (а.с.16). Зміни у вказаний актовий запис про смерть були внесені 04.04.2011 року на підставі висновку Красногвардійського відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про внесення змін до актового запису цивільного стану (а.с.92-93), що також підтверджується листом Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 25.04.2016 року за вих. № 899/17-29 (а.с.103). А [PERSON], [INFO], який є прадідом дитини, згідно з актовим записом про смерть № 478 від 21.03.2000 року, помер [INFO] (а.с.17). Згідно листа Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 21.04.2016 року за вих. № 89/15-25, відомості про смерть [PERSON] внесені до актового запису згідно лікарського свідоцтва про смерть від 20.03.2000 року № 905, виданого Дніпропетровським обласним бюро судово-медичної експертизи Дніпропетровської обласної ради (а.с.80). З заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини, після смерті [PERSON] та [PERSON], ніхто не звертався, спадкові справи після їх смерті не відкривались та свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалися, що підтверджується листом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 25.04.2016 року за вих. № 1330/01-16 (а.с.87). Крім того, факт споріднення між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: Свідок [PERSON], яка була вчителем дитини, і яка вказала, що [PERSON] був її учнем з першого класу і проживав по [ADDRESS]. Вказала, що вона часто бувала дома в їхній сім'ї, там були антисанітарні умови. Дитина разом з сім'єю проживала в літній кухні, а саме житло, як їй (свідку) відомо зі слів матері дитини, знаходилося в нежитловому стані. Дідусь дитини зловживав алкогольними напоями. Вказала також, що саме вона відвезла дитину в реабілітаційний центр. Також, описала розташування будинку та господарчих споруд, де проживала дитина по [ADDRESS]. Свідок [PERSON], яка була знайомою померлої [PERSON], і яка вказала, що вона спілкувалася та товаришувала з бабусею дитини - [PERSON] та матір'ю дитини - [PERSON] Зазначила, що їй відомо, що будинок [ADDRESS], в якому жила родина дитини, побудував ще прадід дитини [PERSON], якому (прадіду) будинок й належав, але пізніше він (прадід дитини) розлучився з своєю дружиною, відповідно прабабусею дитини, та вони розділили будинок. В частині, що залишилася прадіду й жила сім'я дитини, а частина прабабусі була продана особам, які тепер є сусідами по вказаному будинку. Також, вказала, що після смерті матері дитини, вона забрала з будинку [ADDRESS], а саме, квартири [PERSON], фотоальбом з фотокартками сім'ї [PERSON], який (фотоальбом) вона передала прокурору для дитини. На фотокартках вона вказала матір дитини [PERSON], його діда [PERSON] та бабусю [PERSON] та просила передати цей альбом дитині, як пам'ять. Вказала, що з ними свого часу проживав батько [PERSON], який був лежачим, а потім він помер. Крім того, в судовому засіданні був допитаний сам неповнолітній [PERSON], [INFO], який вказав, що він проживав з дідом [PERSON] та матір'ю. Мама йому розказувала, що її матір звали [PERSON]. Вказав, що як йому відомо, був ще в родині старий дідусь [PERSON]. У зв'язку з тим, що його дід був [PERSON], а прадід був [PERSON], йому (дитині) дали по батькові [PERSON]. На фотокартках, з наданого свідком [PERSON] фотоальбому, [PERSON] вказав свою матір, бабусю та діда, а також вказав на себе на цих фотокартках (а.с.152-155). Зазначив, що він та його сім'я у літній період проживали у будинку в своїй квартирі, а в зимовий період в літній кухні. Вказав, що весь будинок розділений на три частини, їхня частина була посередині, з одного боку була сусідка [PERSON], а з іншого [PERSON], яку він також впізнав в судовому засіданні. Крім того, намалював схему розташування свого будинку та господарських споруд біля нього, яка долучена до матеріалів справи та правильність якої (схеми) ніхто не заперечив (а.с.147). Твердження неповнолітнього [PERSON] узгоджуються з листом Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 08.10.2012 року за вих. № 13348 (а.с.33), згідно якого будинок [ADDRESS] належить в різних долях трьом співвласникам: [PERSON] (дитина в судовому засіданні вказала, що з одного боку була сусідка [PERSON]); [PERSON]; та [PERSON] (дитина в судовому засіданні вказала, що з іншого боку була сусідка [PERSON], яку він також впізнав в судовому засіданні в відповідачці). В свою чергу, відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечували проти вказаних обставин та вказали, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у вказаному будинку ніколи не мали місця тимчасової та постійної реєстрації (прописки), на підтвердження чого надали заяву [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. та зареєстрована в реєстрі за № 1832 (а.с.146). Разом з тим, суд критично ставиться до вищевказаної заяви та не бере її до уваги, оскільки [PERSON], як свідок, не повідомлявся про кримінальну відповідальність в порядку ч. 5 ст. 50 ЦПК України, а крім того, в його заяві йдеться про будинок за адресою: [ADDRESS], яка (адреса) в 70-х роках була змінена на: [ADDRESS], будинок перенумерований на номер «[ADDRESS]», в той час, як спір існує по будинку [ADDRESS]. З урахуванням всіх вищевказаних обставин та фактів, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно є правнуком [PERSON], [INFO]. Заперечення же відповідачки та її представника в частині того, що вона не є належним відповідачем у даній справі, взагалі є необґрунтованими та безпідставними, оскільки, по перше, - в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року по цивільній справі № 204/4253/14-ц вказано, що [PERSON] має бути залучена до участі у справу про встановлення факту родинних відносин неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] (а.с.20 на обороті), а по друге, - встановлення фактів, про які заявлено в даній позовній заяві, необхідні для отримання неповнолітнім [PERSON] спадщини у вигляді нерухомого майна, на яке (нерухоме майно) відповідачка в судовому засіданні сама вказала, що це її власність. Тому, суд вважає неспроможними заперечення відповідачки та її представника та не бере їх до уваги. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всіх вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості між малолітнім [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який є його прадідом; та визнати [PERSON], [INFO], правнуком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь Прокуратури Дніпропетровської області слідує стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved