Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

В листопаді 2019 року КС ? Істок ? звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , в якому просила суд: достроково стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь КС ? Істок ? заборгованість за Договором про споживчий кредит № ДК2-767 від 05 червня 2019 року станом на 28 жовтня 2019 року складає 57 389, 37 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 червня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся із заявою про вступ до Кредитної спілки. Заяву було розглянуто та прийнято рішення про прийняття [PERSON] до членів кредитної спілки ? Істок ?. В цей же день, [PERSON] було сплачено вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, що в свою чергу надало [PERSON] членство у Кредитній спілці ? Істок ?. 05 червня 2019 року [PERSON] подав заяву на отримання кредиту, за результатами розгляду якої було прийнято рішення про надання споживчого кредиту відповідачу [PERSON] . Таким чином, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №ДК2-767 від 05 червня 2019 року та надано кредит в сумі 26 000, 00 грн., строком на 18 календарних місяців, зі сплатою 0, 001% річних за користування кредитом та платою за користування кредитними коштами у сумі 37, 04 грн., щоденно. Для забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, 05 червня 2019 року між КС ? Істок ? та відповідачем [PERSON] було укладено Договір поруки №ДК2-767 ДП1, згідно умов якого відповідачі ( [PERSON] , [PERSON] ) несуть солідарну відповідальність перед кредитором. З боку КС ? Істок ? були виконані усі умови вищезазначеного договору про надання споживчого кредиту та надані кошти, а позичальник ( [PERSON] ) їх отримав. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором порушив та кошти згідно умов договору не повернув. А тому, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, яка утворилася станом на 28 жовтня 2019 року по кредитному договору в розмірі: 26 000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 16 038, 32 грн. - заборгованість за платою, 0, 10 грн. - заборгованість по відсотках, 294, 27 грн. - інфляційні нарахування; 12 056, 68 грн. - сто відсотків річних, 4 000, 00 грн. - штраф, а всього заборгованість становить 57 389, 37 грн. Представник позивача, до судового засідання подав на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі; розгляд справи просить провести за відсутності представника позивача; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились; про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістили; відзиви на позов не надіслали; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін; судом проведено заочний розгляд справи. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України ). Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 05 червня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до із заявою про вступ до Кредитної спілки, яку було розглянуто та згідно протоколу засідання правління КС ? Істок ? № 117 від 05 червня 2019 року - прийнято рішення про прийняття [PERSON] до членів КС ? Істок ? (а.с12). 05 червня 2019 року [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, про що свідчать відповідні прибуткові касові ордери №320, №321, таким чином, набувши членства у Кредитній спілці ? Істок ? (а.с.14 ). В цей же день, 05 червня 2019 року [PERSON] подав заяву на отримання кредиту, за результатами розгляду якої, було прийнято рішення про надання останньому споживчого кредиту, що підтверджується протоколом засідання кредитного комітету КС ? Істок ? від 05 червня 2019 року (а.с.15 ). 05 червня 2019 року між КС ? Істок? (надалі по тексту - кредитор) та [PERSON] (надалі по тексту - позичальник) було укладено Договір про споживчий кредит № ДК2-767 від 05 червня 2019 року (надалі по тексту - кредитний договір) за яким позичальнику надано кредит в сумі 26 000, 00 грн. строком на 18 календарних місяців, до 07 грудня 2020 року, зі сплатою 0, 001% річних за користування кредитом та платою за надання кредиту у сумі 37, 04 грн., щоденно (п.п. 1.1, 2.5 кредитного договору) (а.с.17-18). 25 липня 2019 року між КС ? Істок ? та [PERSON] було укладено Додатковий договір № 1 до Договору про споживчий кредит № ДК2-767 від 05 червня 2018 року, відповідно до умов якого плата за надання кредиту становить 148, 16 грн. ( а.с.19). Вищезазначений кредитний договір та Додаткова угода до нього, підписані [PERSON] , що підтверджує те, що він погодився на умови надання кредиту та ознайомлений з ними. Крім того, згідно п. 2.4 кредитного договору, кредит надається готівкою через касу кредитора або шляхом перерахування на рахунок за письмовою заявою позичальника. КС ? Істок ? зі свого боку належним чином виконала умови кредитного договору, про що свідчить копія видаткового касового ордера від 05 червня 2019 року на якому наявний підпис [PERSON] ( а.с.29 ). 05 червня 2019 року між КС ? Істок ? (надалі по тексту - кредитор) та [PERSON] (надалі по тексту - поручитель) було укладено Договір поруки №ДК2-767 ДП1, згідно умов якого поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором. Як вбачається, даний Договір підписаний [PERSON] , що свідчить про ознайомлення останнього із його умовами та згодою з ним. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки, сторони договору визначили, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель та інші особи, які дали поруку по кредитному договору, відповідають перед кредитором солідарно, нарівні з позичальником, за повернення суми кредиту та нарахованих згідно умов кредитного договору зобов`язань, відшкодування збитків, у відповідності до ст.ст. 553-559 ЦК України (а.с.30). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ст. 553 ЦК України). Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч.1 статті 559 ЦК України). З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що порука [PERSON] припинилася, так як, починаючи з 25 липня 2019 року на підставі Додаткового договору №1 до Договору про споживчий кредит №ДК2-767 від 05 червня 2019 року була збільшена плата за надання кредиту до 148, 16 грн. щоденно. Однак, під час розгляду справи достовірно встановлено, що відповідні зміни до договору поруки в частині збільшення плати за кредит не вносились. Поручитель не був ознайомлений з такою умовою. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків ( ч.1 ст.624 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення чергової суми кредиту (ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України). При цьому, судом встановлено, що нарахування плати з користуванням кредитом розпочинається з дня фактичного отримання позичальником грошових коштів в касі кредитора або з дня відправки кредитором коштів на рахунок, вказаний позичальником у письмовій заяві, та здійснюється щомісячно виходячи з фактичної кількості днів у місяці до дня повного погашення кредиту (п. 2.6 Кредитного договору). Крім того, п. 4.7 даного кредитного договору визначає відповідальність сторін та наслідки за порушення умов цього договору, зокрема: дострокове повернення позичальником кредиту з підстав та порядку, передбаченому в п. 6.2.2 Договору; сплату позичальником штрафу у розмірі 1000 грн. за порушення кожного платежу, згідно Графіку платежів; повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100 відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобов`язань за Договором, згідно ст. 625 ЦК України (п.п. 4.7.1-4.7.3 Кредитного договору). При цьому, п. 6.2.2 кредитного договору встановлено, що у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або відсотків більш, як на один календарний місяць кредитор набуває права вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов Договору до дня повного виконання зобов`язань за Договором; вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору, внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього Договору; вимагати від поручителів дострокового повного погашення кредиту та нарахованих плати та відсотків, згідно умов Договору. Як зазначалась раніше, із наданих суду доказів вбачається, що позивач належним чином зі свого боку виконав зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти. В той же час, [PERSON] належним чином не виконував свої зобов`язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу за договором про надання споживного кредиту, що станом на 28 жовтня 2019 року складає: 26 000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту, 16 038, 32 грн. - заборгованість за платою, 0, 10 грн. - заборгованість по відсотках, 294, 27 грн. - інфляційні нарахування, 11 056, 68 грн. - сто відсотків річних, 4 000,00 грн. - штраф, а всього заборгованість становить 57 389, 37 грн. Доказів, які б свідчили, що сума заборгованості по вищезазначеному кредитному договору є меншою чи взагалі відсутня суду з боку відповідача [PERSON] надано не було, як і не було їх встановлено і під час розгляду справи. В той же час з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем. Згідно зі ст.6 Закону України ?Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту? до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VII ?Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації? внесено зміни до ст.14 Закону України ?Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей?, яку доповнено п.15 наступного змісту - військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов?язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно із Законом України ?Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію?, особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час. Зважаючи на те, що [PERSON] є військовослужбовцем, на якого поширюються пільги, встановлені п.15 ст.14 Закону України ?Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей?, відсотки, плата за кредит та штрафні санкції нараховані за період з 05 червня 2019 року по 28 жовтня 2019 року, що охоплюється існуючим в Україні особливим періодом, а тому, підстави для стягнення з [PERSON] на користь КС ? Істок ? зазначених сум відсутні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що оскільки, [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, а тому, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі тіла кредиту, що становить 26 000, 00 грн. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial