Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

В лютому 2020 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 92089, 74 грн., яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 74031,98 грн.; суми заборгованості за відсотками - 2139, 96 грн.; суми заборгованості за комісіями 15767, 80 грн.; штрафу за несвоєчасно сплачений платіж - 150, 00 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 2102, 00 грн. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги позивач зазначив, що 11.12.2018 року між [PERSON] та АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту №2021822987 згідно з умовами якого банк надав позивальнику кредитні кошти в розмірі 104,00 грн. на споживчі цілі, зі строком повернення боргу не пізніше 11.12.2020 року, зі сплатою комісії у розмірі 2% від суми кредиту. Однак, відповідач перестав виконувати взяті на себе зобов`язання щодо вимоги про добровільне погашення заборгованості, станом на 11.12.2019 року виник зазначений в позові борг. 13 березня 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи була повідомлена належним чином, в поданому до суду клопотанні просила слухати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням про день та час розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву до суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № 2021822987 від 11.12.2018 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 104000 грн. 00 коп. на споживчі цілі, зі строком до 11.12.2020 року та сплатою 2% річних від суми кредиту. Як вбачається з розрахунку суми боргу станом на 11.12.2019 року розмір загальної заборгованості становить 92089, 74 грн., яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту - 74031,98 грн.; суми заборгованості за відсотками - 2139, 96 грн.; суми заборгованості за комісіями 15767, 80 грн.; штрафу за несвоєчасно сплачений платіж - 150, 00 грн. Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов договору та заперечень не викликає. На даний час відповідачем борг по кредитному договору не сплачений, а тому суд визнає зобов`язання по цьому договору невиконаними. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 92089,74 грн. тобто суму, яку позивач просить стягнути з відповідача у позовних вимогах. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 2102, 00 грн.

Outcome: approved