Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області та [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно. В позові вказували, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.01.2003 року, у приватній спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходяться квартири № 1, 2 в квартирі спільного заселення в розмірі по 4/25 частки за кожним, загальною площею 66,98 м. кв., що складає 16/25 частин спільної квартири. Підсобні приміщення, а саме: веранда площею 4,50 кв. м., та два коридори площею 8,90 та 2,90 кв. м. визначені в спільне користування з сусідом [PERSON], власником квартири № 3 в квартирі спільного заселення. Відповідачу [PERSON] належить 9/25 частин спільної квартири. Рішенням Кременчуцької міської ради від 30.03.2010 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їхньому сусіду [PERSON] був переданий у приватну власність житловий будинок [ADDRESS], який знаходився у комунальній власності. В 2007 році веранда, що знаходилася в спільному користуванні власників квартир № 1,2 та квартири №3, через яку здійснювався вхід до житлового приміщення, внаслідок ветхості, завалилася. В подальшому, одним із співвласників - позивачем [PERSON], відповідно до договору купівлі - продажу від 24.07.2009 року, нотаріально посвідченого, придбано у власність у гр. [PERSON] 2/25 частин будинку [ADDRESS], а саме кухню площею 6,8 кв. м, що знаходиться в квартирі № 3, після чого її частка становить 6/25 частин. З метою поліпшення житлових умов, позивачами проведено переобладнання та перепланування квартири: проведено перенесення перегородок, закладення дверних прорізів, обладнано санвузол, одну з кухонь переобладнано під житлову кімнату. Таким чином, після проведення реконструкції приміщення квартири, обладнання окремих з сусідом [PERSON] входів до будинку, квартира №1,2, що належить позивачам на правах приватної спільної часткової власності складається: з трьох кімнат: 1-3 площею 6,8 кв.м., 1-5 площею 15,9 кв.м. та 1-8 площею 18,5 кв.м.; кухні 1-4 площею 6,5 кв.м., санвузла 1-6 площею 3,1 кв.м., коридору 1-2 площею 8,9 кв.м., передпокою 1-7 площею 2,8 кв.м. та прибудови 1-1 площею 5,7 кв.м., а всього загальною площею 68,2 кв.м. та є повністю ізольованою. З метою узаконення самовільної прибудови та переобладнань і перепланування, проведених у квартирі, від імені всіх власників, [PERSON] звернулася до інспекції ДАБК у Полтавській області з заявою та пакетом документів, проте, позивачу 11.10.2013 року за № 7/16-08-27/400 було відмовлено в проведенні цієї процедури та роз'яснено право звернення до суду, оскільки не вирішені права власника [PERSON] Дійсно, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.01.2003 року, підсобні приміщення, а саме: веранда площею 4,5 кв.м., коридор площею 8,9 кв.м. та коридор площею 2, 9 кв.м. знаходяться у спільному користуванні з сусідом [PERSON], який є власником квартири № 3. Після переобладнання, у позивачів і [PERSON] утворилися ізольовані квартири. Відповідач не користується вказаними у свідоцтві про право власності на житло місцями загального користування, оскільки вони знаходяться в квартирі позивачів, тому спільне володіння та користування цим майном є неможливим, та не претендує на них. Частка [PERSON] у спільному майні є незначною, її вартість становить 1239,60 грн., та вона не може бути виділена в натурі, оскільки знаходиться в приміщенні окремої ізольованої квартири позивачів. Відповідно до положень ст. 365 Цивільного кодексу України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо ця частка є незначною, річ є неподільною, спільне користування та володіння майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. В такому разі співвласник, право власності на частку якого припиняється, має право на отримання грошової компенсації її вартості, попередньо внесеної стороною позивача на депозит суду. Враховуючи вимоги ч.2 ст.365 ЦК України, ними внесено вартість частки [PERSON] у спільному майні, а саме 1239 грн. 26 коп., на депозит Автозаводського районного суду м. Кременчука. Після переобладнання квартири № 1,2 в будинку [ADDRESS], відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 30.03.2012 року, квартира, що належить нам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], на праві спільної часткової власності , складається з: прибудови 1-1 площею 5,7 кв.м, коридору 1-2 площею 8,9 кв.м., кімнати 1-3 площею 6,8 кв.м., кухні 1-4 площею 6,5 кв.м., кімнати 1-5 площею 15,9 кв.м., ванної кімнати 1-6 площею 3,1 кв.м., передпокою 1-7 площею 2,8 кв.м., та кімнати 1-9 площею 18,5 кв.м., а всього загальною площею 68,2 кв.м., при цьому житлова площа збільшилася на 4,1 кв.м., а загальна площа збільшилася на 1,5 кв.м. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 79-12 від 01.06.2012 року, квартира № 1,2 житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], відповідає вимогам будівельних норм та правил. Конструктивні елементи квартири знаходяться в задовільному стані та можуть експлуатуватися. Кременчуцький міський відділ Управління держтехногенбезпеки у Полтавській області не заперечує проти експлуатації квартири № 1,2 в будинку [ADDRESS] після самовільного перепланування, що підтверджується висновком від 13.11.2012 року за № 17/22/2517. Кременчуцька міська санітарно-епідеміологічна станція також не заперечує проти експлуатації квартири № 1,2 після проведеного перепланування, що підтверджується листом № 255-02/03-01 від 13.11.2012 року. Оскільки листом Інспекції ДАБК у Полтавській області від 11.10.2013 року за №7/16-08-27/400 позивачам було відмовлено у прийнятті в експлуатацію самочинної вхідної прибудови до будинку та узаконення перепланування та переобладнання, ними вичерпано всі можливості вирішити ці питання відповідно до чинних постанов Кабінету Міністрів України. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивачі просили суд припинити право власності [PERSON] на частку у спільному майні, на приміщення загального користування, а саме: коридор 1-1 площею 8,9 кв.м. та передпокою 1-7 площею 2,8 кв.м. в квартирі №1,2 в будинку [ADDRESS]. Визнати право власності після проведення перепланування, переобладнання та самовільної прибудови на окрему ізольовану квартиру № 1, 2 в будинку [ADDRESS], яка складається з : прибудови 1-1 площею 5,7 кв.м., коридору 1-2 площею 8,9 кв.м., кімнати 1-3 площею 6,8 кв.м., кухні 1-4 площею 6,5 кв.м., кімнати 1-5 площею 15,9 кв.м., ванної кімнати 1-6 площею 3,1 кв.м., передпокою 1-7 площею 2,8 кв.м., та кімнати 1-9 площею 18,5 кв.м., а всього загальною площею 68,2 кв.м., за [PERSON] в розмірі 13/40 частин, за [PERSON] в розмірі 9/40 частин, [PERSON] в розмірі 9/40 частин та [PERSON] в розмірі 9/40 частин вказаної квартири. Грошові кошти, внесені стороною позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в сумі 1239 грн. 26 коп. на депозит суду, передати відповідачу [PERSON]. Судові витрати по справі покласти на позивачів пропорційно. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позов підтримали та просили суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в тексті позовної заяви. Представник відповідача - Кременчуцької міської ради Полтавської області Сапицька Д.Є. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, про що надала письмові заперечення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи - комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надали суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, зі слідуючих підстав. Відповідно до положень ст. 365 Цивільного кодексу України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо ця частка є незначною, річ є неподільною, спільне користування та володіння майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. В такому разі співвласник, право власності на частку якого припиняється, має право на отримання грошової компенсації її вартості, попередньо внесеної стороною позивача на депозит суду. Враховуючи вимоги ч.2 ст.365 ЦК України, ними внесено вартість частки [PERSON] у спільному майні, а саме 1239 грн. 26 коп., на депозит Автозаводського районного суду м. Кременчука. Відповідно до положень ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 376 Цивільного кодексу України передбачає, що самочинним будівництвом визнається будинок, будівля, споруда, тощо, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу, чи належно затвердженого проекту. Статтею 100 Житлового кодексу України передбачено, що перепланування та переобладнання жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Згідно ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянам на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Відповідно до ч. 2 ст.383 Цивільного кодексу України, власник квартири .може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Ст.15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК), приписує: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, самостійно обираючи способи захисту своїх цивільних прав або інтересів. Відповідно до ч. 2 ст.118 ЦПК України, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою. Оскільки вимога про припинення права власності на частку в спільному майні, а саме в квартирі № 1, 2 та встановлення права власності на майно, а саме на: переобладнані та переплановані приміщення в зазначеній квартирі, самовільно побудовану вхідну прибудову до неї, пов'язані між собою, та їх окремий розгляд є неможливим, вважають, що вони можуть бути об'єднані в одній позовній заяві. Судом достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.01.2003 року, у приватній спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходяться квартири № 1, 2 в квартирі спільного заселення в розмірі по 4/25 частки за кожним, загальною площею 66,98 м. кв., що складає 16/25 частин спільної квартири. Підсобні приміщення, а саме: веранда площею 4,50 кв. м., та два коридори площею 8,90 та 2,90 кв. м. визначені в спільне користування з сусідом [PERSON], власником квартири № 3 в квартирі спільного заселення. Відповідачу [PERSON] належить 9/25 частин спільної квартири. Рішенням Кременчуцької міської ради від 30.03.2010 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їхньому сусіду [PERSON] був переданий у приватну власність житловий будинок [ADDRESS], який знаходився у комунальній власності. В 2007 році веранда, що знаходилася в спільному користуванні власників квартир № 1,2 та квартири №3, через яку здійснювався вхід до житлового приміщення, внаслідок ветхості, завалилася. Користуватися квартирою спільного заселення стало неможливо. Власники квартир № 1,2 [PERSON] та власник квартири №3 [PERSON], прийшли до спільної згоди про побудову окремих входів до будинку: вони, власники квартир № 1,2 до своєї половини, а [PERSON], власник квартири № 3 - до своєї, про що 17.09.2007 року він надав погодження в вигляді розписки. Оскільки вхідна веранда розвалилася і не було можливості користуватися житлом, а починалися холоди, вони були вимушені побудувати вхідну прибудову без проектної документації та без погодження з ДАБК, так як виготовлення проекту та отримання дозволів вимагали затрат значної кількості часу, а ми не могли жити в напіврозваленому будинку, так як іншого житла не мають. Таким чином, право спільного користування позивачів та відповідача верандою площею 4,5 кв.м. припинилося внаслідок її знищення; замість знищеної веранди площею 4,5 кв.м., ними, позивачами, було побудовано вхідну прибудову 1-1 площею 5,7 кв.м., а відповідач [PERSON] побудував для себе окремий вхід до своєї квартири в будинку. В подальшому, одним із співвласників - позивачем [PERSON], відповідно до договору купівлі - продажу від 24.07.2009 року, нотаріально посвідченого, придбано у власність у гр. [PERSON] 2/25 частин будинку [ADDRESS], а саме кухню площею 6,8 кв. м, що знаходиться в квартирі № 3, після чого її частка становить 6/25 частин. З метою поліпшення житлових умов, позивачами проведено переобладнання та перепланування квартири: проведено перенесення перегородок, закладення дверних прорізів, обладнано санвузол, одну з кухонь переобладнано під житлову кімнату. Таким чином, після проведення реконструкції приміщення квартири, обладнання окремих з сусідом [PERSON] входів до будинку, квартира №1,2, що належить позивачам на правах приватної спільної часткової власності складається: з трьох кімнат: 1-3 площею 6,8 кв.м., 1-5 площею 15,9 кв.м. та 1-8 площею 18,5 кв.м.; кухні 1-4 площею 6,5 кв.м., санвузла 1-6 площею 3,1 кв.м., коридору 1-2 площею 8,9 кв.м., передпокою 1-7 площею 2,8 кв.м. та прибудови 1-1 площею 5,7 кв.м., а всього загальною площею 68,2 кв.м. та є повністю ізольованою. З метою узаконення самовільної прибудови та переобладнань і перепланування, проведених у квартирі, від імені всіх власників, [PERSON] звернулася до інспекції ДАБК у Полтавській області з заявою та пакетом документів, проте, позивачу 11.10.2013 року за № 7/16-08-27/400 було відмовлено в проведенні цієї процедури та роз'яснено право звернення до суду, оскільки не вирішені права власника [PERSON] Дійсно, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.01.2003 року, підсобні приміщення, а саме: веранда площею 4,5 кв.м., коридор площею 8,9 кв.м. та коридор площею 2, 9 кв.м. знаходяться у спільному користуванні з сусідом [PERSON], який є власником квартири № 3. Після переобладнання, у позивачів і [PERSON] утворилися ізольовані квартири. Відповідач не користується вказаними у свідоцтві про право власності на житло місцями загального користування, оскільки вони знаходяться в квартирі позивачів, тому спільне володіння та користування цим майном є неможливим, та не претендує на них. Частка [PERSON] у спільному майні є незначною, її вартість становить 1239,60 грн., та вона не може бути виділена в натурі, оскільки знаходиться в приміщенні окремої ізольованої квартири позивачів. Відповідно до положень ст. 365 Цивільного кодексу України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо ця частка є незначною, річ є неподільною, спільне користування та володіння майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. В такому разі співвласник, право власності на частку якого припиняється, має право на отримання грошової компенсації її вартості, попередньо внесеної стороною позивача на депозит суду. Враховуючи вимоги ч.2 ст.365 ЦК України, ними внесено вартість частки [PERSON] у спільному майні, а саме 1239 грн. 26 коп., на депозит Автозаводського районного суду м. Кременчука. Після переобладнання квартири № 1,2 в будинку [ADDRESS], відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 30.03.2012 року, квартира, що належить нам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], на праві спільної часткової власності , складається з: прибудови 1-1 площею 5,7 кв.м, коридору 1-2 площею 8,9 кв.м., кімнати 1-3 площею 6,8 кв.м., кухні 1-4 площею 6,5 кв.м., кімнати 1-5 площею 15,9 кв.м., ванної кімнати 1-6 площею 3,1 кв.м., передпокою 1-7 площею 2,8 кв.м., та кімнати 1-9 площею 18,5 кв.м., а всього загальною площею 68,2 кв.м., при цьому житлова площа збільшилася на 4,1 кв.м., а загальна площа збільшилася на 1,5 кв.м. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 79-12 від 01.06.2012 року, квартира № 1,2 житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], відповідає вимогам будівельних норм та правил. Конструктивні елементи квартири знаходяться в задовільному стані та можуть експлуатуватися. Кременчуцький міський відділ Управління держтехногенбезпеки у Полтавській області не заперечує проти експлуатації квартири № 1,2 в будинку [ADDRESS] після самовільного перепланування, що підтверджується висновком від 13.11.2012 року за № 17/22/2517. Кременчуцька міська санітарно-епідеміологічна станція також не заперечує проти експлуатації квартири № 1,2 після проведеного перепланування, що підтверджується листом № 255-02/03-01 від 13.11.2012 року. Листом від 28.01.2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, орієнтував суди при розгляді цивільних справ про визнання права на перепланування та переобладнання жилих будинків керуватися ст.383 ЦК України, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Крім того вказав, що слід враховувати наявність технічного висновку про відповідність виконаних робіт будівельним нормам та правилам, висновку про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, тощо. Оскільки листом Інспекції ДАБК у Полтавській області від 11.10.2013 року за №7/16-08-27/400 позивачам було відмовлено у прийнятті в експлуатацію самочинної вхідної прибудови до будинку та узаконення перепланування та переобладнання, ними вичерпано всі можливості вирішити ці питання відповідно до чинних постанов Кабінету Міністрів України. Враховуючи наведені обставини та на підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved