Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову позивач [PERSON] вказував, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належав на праві власності його матері [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. [INFO] [PERSON] померла, після неї залишилась спадщина у виді житлового будинку, яку він, [PERSON] , прийняв шляхом подання до державного нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Його брат, [PERSON] , від прийняття спадщини відмовився на його користь. Бажаючи оформити документи на свою спадщину, він, [PERSON] , звернувся до нотаріальної контори, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право власності через відсутність доказів приналежності його матері на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями. Тому він вимушений був звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою від 25 березня 2021 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд у підготовчому засіданні. У визначений судом строк відповідач [PERSON] відзив не подав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але його представник Міщенко Н.І. подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. У заяві представник позивача також просила розглянути справу по суті у разі неявки відповідача. В судове засідання відповідачі [PERSON] не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи він повідомлявся у належний спосіб. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Суд, зі згоди представника позивача розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів.. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 25 лютого 2021 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок літ. «А-1» (1960 року забудови), з прибудовою літ. «А1-1» (1989 року забудови), загальною площею 33,10 кв.м, житловою площею 17,50 кв.м, допоміжною (підсобною) площею 15,60 кв.м, з верандою літ. «а», верандою літ. «а1», господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею літ. «В», погребом літ. «вп», тамбуром літ. «в1», сараєм літ. «Г», душем літ. «Е», вбиральнею літ.» «З», сараєм літ. «Д», огорожею № 1, хвірткою № 2. Самочинно збудовані будівлі відсутні. Згідно з довідкою КП «Люботинське АПБ» Люботинської міської ради Харківської області від 09 грудня 2020 року житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований на ім`я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Харківського району державною нотаріальною конторою 22 липня 1978 року, реєстр № 1475. З записів у будинковій книзі для реєстрації громадян, які проживають в буд. [ADDRESS] , вбачається, що ведення такої книги було розпочато як на нове домоволодіння з 18 серпня 1978 року, а особою, відповідальною за ведення цієї книги, вказано [PERSON] . Записі із книги свідчать, що 18 серпня 1978 року в будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрували своє місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Ленковщина Гродненської області, та [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Харкова, які прибули до м. Люботин з Латвійської РСР. Позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Харків та його матір`ю була [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 04 липня 1961 року Жовтневим районним бюро ЗАГС м. Харкова. На цьому свідоцтві проставлено відбиток штампу про видачу [PERSON] 05 жовтня 1977 року паспорту [NUMBER] Лудзенським РВВС Латвійської РСР. Саме цей паспортний документ був внесений до будинкової книги на підтвердження особи [PERSON] під час реєстрації його місця проживання за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Ленковщина Гродненської області, зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 18 квітня 1981 року Люботинською міською радою Харківського району. Після укладення шлюбу дружині [PERSON] було присвоєне прізвище « [PERSON] ». На цьому свідоцтві також є відбиток штампу про видачу [PERSON] 17 січня 1987 року паспорту [NUMBER] . 20 січня 1987 року у будинковій книзі був зроблений запис про припинення реєстрації місця проживання [PERSON] , після чого до книги внесений запис про реєстрацію місця проживання у спірному житловому будинку, починаючи з 18 серпня 1978 року, гр. [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Ленковщина Гродненської області, особу якої підтверджено паспортом ХІІ-ВЛ № 639633, виданим 17 січня 1987 року Люботинським МВМ. Аналізуючи наведені вище обставини, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , яка зазначена як власник спірного житлового будинку, являються однією і тією ж особою. Від так, договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений 22 липня 1978 року Другою Харківського району державною нотаріальною конторою, реєстр № 1475 на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] . У суду також не виникає сумнівів в тому, позивач [PERSON] являється сином [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ), так як він ще у неповнолітньому віці прибув разом з нею з Латвійської РСР, та оселився у спірному житловому будинку саме як член сім`ї власника цього будинку. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 29 липня 2020 року відділом державної РАЦС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Згідно із положеннями ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З постанови державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 20 лютого 2021 року вбачається, що 28 листопада 2020 року з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] звернувся її син [PERSON] , а 16 січня 2021 року звернувся [PERSON] з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь сина померлої [PERSON] . Отже, звертаючись до державного нотаріуса, відповідач [PERSON] підтвердив ту обставину, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Але у видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину державним нотаріусом було відмовлено через різницю у написанні по-батькові власника спірного житлового будинку у порівнянні з по-батькові померлого спадкодавця. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв за законом після смерті своєї матері [PERSON] спадщину у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому задовольняє позов повністю і визнає за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в поряду спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved