Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

В листопада 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів стягуваних з нього за судовим наказом від 22.09.2020 року щомісячно на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від усіх видів його доходів, щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03 вересня 2020 року і до її повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що згідно рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26 липня 2016 року справа №392/843/16-ц, з нього уже стягуються аліменти у розмірі ј частини від його доходів на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу з [PERSON] , в позивача відсутнє особисте майно де б він міг проживати, а тому орендує будинок, та сплачує оренду плату та комунальні послуги, також вказує, що брав кредит на лікування [PERSON] у розмірі 16000 грн., яких не вистачило тому ще взяв в кредит 5000 грн., які потрібно виплачувати. Оскільки на даний час позивач отримує невелику заробітну плату, сплачує аліменти для дитини від першого шлюбу, сплачує кредит та за оренди житла, тому просить зменшити розмір аліментів, утримуваних згідно судового наказу на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , до 50 % мінімального розміру аліментів від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Сторони в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись належним чином. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову із слідуючих підстав: В судовому засіданні встановлено, що відповідно до судового наказу Теплицького районного суду Вінницької області по цивільній справі № 144/1156/20 з [PERSON] , позивача по справі, стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - дочки [PERSON] в розмірі ј частки від усіх видів його доходів, щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03 вересня 2020 року і до її повноліття. За рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26 липня 2016 року справа №392/843/16-ц, з [PERSON] стягуються аліменти у розмірі ј частини від його доходів на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] з 21 червня 2016 року і по 15 січня 2032 року. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови ПленумуВерховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так,на підтвердженнясвоїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові посилався на те, що його доходів, при сплаті аліментів на утримання двох дітей за двома виконавчими документами, невистачає для нормальногойого існуваннята оплати комунальних послуг. Про що позивачем надано довідку про його доходи за період з серпня 2019 року по вересень 2020 року. Також вказує, що немає свого житла, і його доводиться орендувати про що надає договір оренди житлового приміщення № 1/20 від 01.06.2020 року. Враховуючи те, що позивач працездатний, працює, отримує щомісячний дохід, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів (крім довідки про доходи та договору оренди житлового приміщення), про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача іншої дитини, яку він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим наказом не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed