Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в звязку з дорожньо транспортною пригодою. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 12 серпня 2013 року близько 17-30 годин сталося ДТП по вулиці Першотравневій в м. Ізюмі. Водієм [PERSON] було порушено п.п.10.1,16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з мотоциклом ИЖ-ЮЗК, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] [PERSON] знаходився в даному мотоциклі як пасажир. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді відкритого поперечно осколкового перелому обох кісток правої гомілки, яке є тяжким тілесним ушкодженням, закритого перелому правої стегнової кістки, яке є середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження, що причинило тривалий розлад здоров`я, згідно висновку судово-медичної експертизи №448-ИЗ/13 від 15 серпня 2013 року. 16 жовтня 2015 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області винесено вирок стосовно [PERSON], якого визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 УУ україни [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 роки. Від призначеного покарання [PERSON] звільнено згідно ст.1 пункт «В» Закону України «Про амністію у 2014 році». Цивільний позов під час слухання кримінальної справи не розглядався. Просив стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 70000 грн. та 176423,62 грн. за відшкодування заробітку, втраченого [PERSON] внаслідок втрати працездатності. 23 грудня 2016 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] про зміну розміру матеріальної шкоди з відповідача з 176423,62 грн. на 50000 грн. Позивач [PERSON] та представник [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити з урахуванням змін до позову щодо матеріальї шкоди. Представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити з урахуванням змін до позову. Судовим розглядом встановлено, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 жовтня 2015 року [PERSON], якого визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 роки. Від призначеного покарання [PERSON] звільнено згідно ст.1 пункт «В» Закону України «Про амністію у 2014 році».(а.с7-9) Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісєю серія 12ААА №102861 [PERSON] встановлено другу групу інвалідності з 15.10.2015 року за загальним захворюванням.(а.с.10) Довідкою про доходи виданою на громадянина [PERSON] вказано, що він дійсно працював в філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Ізюмський КХП» до 23.08.2013 року на посаді вантажника.(а.с.12) Відповідно до статей 1168,1187 ЦК України шкоду, заподіяну майну фізичної або юридичної особи, відшкодовує в повному обсязі особа, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільно процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не буде спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно зі ст. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Матеріали справи свідчать, що у звязку з винними діями [PERSON] у дорожньо транспортній пригоді, позивачу окрім матеріальної шкоди, заподіяна і моральна шкода, що сам факт дорожньо транспортної пригоди вже спричинив підвищення психологічного навантаження. Відповідач від добровільного відшкодування шкоди відмовився. З урахуванням суті позовних вимог, обсягу спричинених позивачеві моральних страждань, суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду на користь позивача.

Outcome: approved