Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову зазначив, що з 2001 року він мав дошлюбні стосунки з [PERSON]. Від цих стосунків [INFO] року народився син-[PERSON]. 14 жовтня 2005 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження. На теперішній час шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з 2011 року. Спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. На сьогоднішній день син проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідачка перестала добросовісно виконувати свої обов'язки дружини та матері для їхнього сина. Відповідачка, будучи непрацюючою дружиною, перестала виконувати свої обов'язки по дому та перестала дбати про фізичний та моральний стан дитини. На теперішній час відповідачка має стосунки з іншим чоловіком тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Після того, як шлюбні відносини були припинені, син деякий час проживав з відповідачкою. Коли він зустрічався із сином, то неодноразово чув від нього, що часто залишається вночі один, мати проводить нічний час окремо від нього. Він просив відповідачку не залишати дитину одну дома і привозити до нього. Однак, його прохання виявилися марними і неповажне ставлення до дитини призвело до того, що в ночі 12.10.2013 року він отримав смс повідомлення від сина про те, що [PERSON] з яким-то чоловіком влаштувала бійку і він просить забрати його. Приїхавши, він став свідком неадекватної поведінки, з усіма ознаками алкогольного сп'яніння [PERSON] та її друга. При цьому, син був дуже наляканий та стурбований. Після такої події син виявив бажання залишитися проживати разом із ним. Просить розірвати шлюб з відповідачкою та визначити місце проживання сина [PERSON] разом із ним за адресою: [ADDRESS], залишивши його на утриманні та вихованні [PERSON] червня 2014 року позивач надав суду уточнену позовну заяву в якій просив розірвати шлюб з [PERSON] та визначити місце проживання сина [PERSON] разом із ним за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачкою, оскільки збереження шлюбу не можливе, шлюбні відносини припинені з травня 2011 року, майновий спір відсутній, а також визначити місце проживання сина [PERSON] разом із позивачем. В судове засідання відповідач надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов визнає і просить розірвати шлюб з позивачем, шлюбні відносини припинені з травня 2011 року, збереження шлюбу неможливо, майновий спір відсутній, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», а також не заперечує проти визначення місця проживання сина [PERSON] разом із батьком [PERSON]. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Управління-служби у справах дітей Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, за довіреністю Самарська Ю.М., в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов в частині визначення місця проживання дитини, підтримує і вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом із батьком [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER], актовий запис №778. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2011 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливо. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.3 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно ч.2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. На даний час малолітній [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 23 грудня 2013 року, малолітній [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] разом із батьком [PERSON] та бабусею [PERSON], умови проживання задовільні. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті ради №772 від 10 червня 2014 року, вважають доцільним проживання малолітнього [PERSON], [INFO] року народження, з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається позивач має самостійний доход, постійне місце проживання, веде здоровий спосіб життя, що підтверджується наданими судові довідками з місця роботи, проживання та з медичних установ, а тому суд вважає, що позивач як батько має право на сумісне проживання зі своїм малолітнім сином, як особа, що може надати належне утримання та виховання дитини. Крім того, відповідач [PERSON] не заперечувала, щоб її син [PERSON] проживав разом із батьком [PERSON] за вищевказаною адресою. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] щодо визначення місця проживання малолітньої дитини законні, обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тобто слід визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом із батьком [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved