Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

В квітні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача Київської міської ради, в якому просила суд: визначити їй додатковий строк, в шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO]. після смерті її батька - [PERSON]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO]. помер ї батько - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно. Заяву про прийняття спадщини у встановлений строк позивачка не подала, так як проживала разом з батьками, які є похилого віку у м. Донецьку (на тимчасово окупованій території), а також у зв'язку зі складністю отримати свідоцтво про смерть, оскільки видане у м. Донецьку свідоцтво про смерть не визнається компетентними органами України. В подальшому, після отримання свідоцтва про смерть свого батька, позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та з проханням видати на її ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька. Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Нотаріусом було роз'яснено позивачці про право звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2018р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 12 жовтня 2018р. на адресу суду надійшов відзив на позов (а.с. 27-29), в якому відповідач просив суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення, здійснювати розгляд справи у відсутність сторони відповідача. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 грудня 2018р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. До судового засідання представником позивачки було подано до суду заяву, в якій сторона просила суд здійснювати розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив, на адресу суду стороною відповідача було подано відзив на позов. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON], [INFO] є батьком позивачки. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 листопада 2017р. вбачається, що [PERSON] помер [INFO]., у м. Донецьку. Після його смерті відкрилася спадщина. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017р. по цивільній справі № 756/12288/17, яке набрало законної сили, заяву [PERSON], заінтересована особа: Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення юридичного факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задоволено. Встановлено факт смерті [PERSON], [INFO], особи чоловічої статі, громадянина України, уродженця м. Артемівськ, Донецької області, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та який помер [INFO]. у м. Донецьку. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва по цивільній справі № 756/10897/18 від 27 вересня 2018р., яке набрало законної сили, заяву [PERSON], заінтересована особа: Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту смерті - задоволено. Встановлено факт смерті [PERSON], особи жіночої статті, громадянки України, уродженки м. Орел Орловської обл., яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], яка народилась [INFO]., та померла [INFO]. у м. Донецьку. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Євміної І.Л., у зв'язку з пропуском позивачкою встановленого строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріусом було відмовлено у заведені спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Судом встановлено, що заяви про прийняття спадщини від інших осіб (спадкоємців за законом чи заповітом) після відкриття спадщини подано не було. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачкою було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, у зв'язку з тривалою процедурою оформлення факту смерті її батька на тимчасово окупованій території України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved