overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказував, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.12.2008 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в січня 2009 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сімї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сімї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просив суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 27.12.2008 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в січні 2009 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сімї. З січня 2009 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку дитини, беручи до увагу згоду відповідача [PERSON] вважає необхідним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з матір'ю [PERSON]. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою відповідача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 липня 2006 року виконавчим комітетом Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис № 7). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі вони мають дочку [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сім'ї є неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 14 липня 2006 року виконавчим комітетом Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис №7) від 02 лютого 2016 року. Також, в шлюбі вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також права їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 15.05.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області. Від шлюбу у них є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалось через ускладення в стосунках протягом останнього року, в зв'язку з чим, кожен з них живе окремим життям та за різними адресами. Спроби примирення виявились безрезультатними, тому позивач прийшов до переконання про необхідність розірвання шлюбу, тому звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити, а також залишити за ним судові витрати. В судове засідання відповідач не з'явилися, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Позов визнає в повному обсязі та просить залишити їй шлюбне прізвище. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 15.05.2009 року, судом встановлено, що 15.05.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 766 (а.с. 4). Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], 04.11.2014 року, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 5, 6). Встановлено судом і те, що сім`я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони протягом року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали сварки. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Проти надання строку на примирення заперечив, оскільки вважає, що це буде суперечити його інтересам. Відповідач позов визнала і пояснила, що ті обставини, на які посилається позивач в обґрунтування його вимог, дійсно мають місце. На розірвання шлюбу згідна, проти надання строку на примирення також заперечує. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2001 року. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти, - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї та конфліктні ситуації. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, тому даний шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 04 вересня 2010 року у Кіровській сільській раді Бориспільського району Київської області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося., оскільки втратила почуття поваги та кохання один до одного. Позивач переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його особистим інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] вказав, що на позові наполягає та просить суд його задовольнити. Відповідач матушко Т.І. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2010 року виконкомом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу вони дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір. Пред'явлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 05 вересня 2007 року виконкомом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київській області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Сімейні відносини між сторонами не склалися, фактично сімя не існує. [PERSON] переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Тому просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримав предявлений позов та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позову, проте визнала ту обставину, що починаючи з березня 2016 року вона та [PERSON] проживають окремо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2007 року виконкомом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір. Предявлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його бабусю [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що остання страждає на стійке хронічне психічне захворювання і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2016 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити його піклувальником бабусі. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над його бабусею. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2016 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 140 від 22 березня 2016 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді судинної деменції та не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його бабусі [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його матір [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що остання страждає на стійке хронічне психічне захворювання і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з червня 2015 року та є інвалідом ІІ групи, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити його піклувальником матері. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON]Б опікуном над його матірю. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з червня 2015 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру та є інвалідом ІІ групи, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 183 від 07 квітня 2016 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді змішаної коркової та підкоркової судинної деменції та не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його матері [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 25 лютого 2005 року, є рідною матір'ю [PERSON], який народився 07 січня 1953 року в селі Кленово, Голованівського району, Кіровоградської області. Заявник та зацікавлена особа в судове засідання не зявились. Згідно поданої заяви, заявник просив розглядати справу без його участі, вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Причини неявки в судове засідання представника зацікавленої особи суду не відомі. Дослідивши докази, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження серії ЯЮ № 578722, заявник [PERSON] народився 07 січня 1953 року. Його матір'ю зазначено [PERSON]. Разом з цим, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 004786 [PERSON] померла 25 лютого 2005 року. Державний акт про право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 038986 також видано на ім'я [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, факт родинних відносин між фізичними особами, встановлюється в судовому порядку. Враховуючи те, що прізвище та по батькові померлої співпадають з прізвищем та по батькові матері заявки, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між заявником та [PERSON], а саме - визнати [PERSON] рідною матір'ю [PERSON]. Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів в якій вказував, що в лютому 2016 року він у звязку з досягненням відповідного віку та отриманням стажу роботи, що в сукупності дають йому право на призначення пенсії, звернувся до Управління ПФУ за місцем свого проживання. Проте останнім заявнику було відмовлено в постановці його на пенсійний облік з підстави наявності розбіжностей в документах, що підтверджують його трудовий стаж (в яких неправильно зазначене його прізвище). Оскільки в адміністративному порядку виправити зазначені помилки неможливо, а тому [PERSON] просив про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів (трудової книжки, довідок, витягів з наказів) у судовому порядку. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Вознесенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим проводити розгляд справи без особистої участі представника заінтересованої особи, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [PERSON] бажає використати своє право на оформлення та отримання пенсії з приводу чого звернувся до Вознесенського об'єднаного управління ПФУ. Проте останнім заявнику було відмовлено в постановці його на пенсійний облік з підстави наявності розбіжностей в документах, що підтверджують його трудовий стаж (в яких неправильно зазначене його прізвище). В той же час факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів трудової книжки, довідок, витягів з наказів підтверджується наступними доказами: - показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт та періоди роботи заявника; -наявністю в заявника оригіналів правовстановлюючих документів; - іншими доказами в своїй сукупності. З матеріалів справи вбачається, що внесення виправлень або видача нових правовстановлюючих документів в адміністративному порядку на час розгляду справи є неможливим. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам підвідомчі справи про встановлення факту належності особі трудової книжки та інших документів про трудовий стаж. Вказані обставини в своїй сукупності вказують на обґрунтованість заяви [PERSON], яка підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved