Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

В квітні 2019 року, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на час його навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є рідним сином відповідача. [PERSON] є студентом І курсу денного відділення факультету спортивних ігор та одноборств, спеціалізація волейбол, Харківської державної академії фізичної культури. Відповідач матеріальну допомогу на утримання позивача не надає. Позивач стипендію не отримує, не має можливості працевлаштуватися у зв`язку із навчанням. Матір позивача повністю утримує його і надає посильну матеріальну допомогу на навчання, але не має можливості оплачувати потреби в навчанні позивача належним чином. Просить суд стягнути аліменти з відповідача [PERSON] , [INFO] , на його користь, на утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення позивачем навчання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21 травня 2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 27.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, [PERSON] є батьком [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за №04. З довідки Харківської державної академії фізичної культури від 02.04.2019 року за №1191 вбачається, що [PERSON] є студентом І курсу денного відділення факультету спортивних ігор та одноборств, спеціалізація волейбол. Передбачуваний строк закінчення навчання 31.05.2022 року. Згідно з довідкою виданої Харківською державною академією фізичної культури від 05.04.2019 року за вих. № 04/403 загальна сума доходу [PERSON] за період з вересня 2018 року по березень 2019 року за винятком аліментів склала 00 (нуль) гривень 00 (нуль) копійок. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зазначені вище обставини свідчать про те, що відповідач має реальну можливість надавати своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, матеріальну допомогу. Таким чином, враховуючи що повнолітній [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Щодо позовних вимог в частині визначення розміру аліментів з урахуванням 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає наступне. Стаття 201 СК України передбачає поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином норм статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини. Положеннями ст. 201 СК України не передбачено застосування вимог ст. 182 СК України для визначення мінімального граничного розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Відсилання у ст. 200 СК України до вимог ст. 182 СК України стосується лише врахування судом тих обставин, які мають істотне значення та впливають на розмір аліментів та закріплені ч. 1 ст. 182 СК України. Таким чином, визначення розміру аліментів з урахуванням нижньої межі - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку передбачено нормами СК України, які регулюють обов`язки батьків утримувати неповнолітніх дітей. Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів з урахуванням 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 16.04.2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial