Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], посилаючись на те, що з 12 вересня 2001 року по 30 травня 2011 року перебував з нею у зареєстрованому шлюбі. До реєстрації шлюбу йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 2000 року належала квартира [ADDRESS]. Під час шлюбу ними були також придбані меблі та предмети домашнього вжитку загальною вартістю в сумі 58 839 грн. Також, 07 грудня 2007 року ними був придбаний автомобіль GEELY MR-7151A, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], вартістю 51 874 грн. 08 червня 2007 року позивачем за 317 440 грн. було придбано житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу будинку в момент його підписання було сплачено продавцю 64 943 грн., а для оплати решти вартості будинку на суму 252 497 грн. було оформлено кредитний договір з ПАТ «ПУМБ» № 5414800 від 08 червня 2007 року на суму 50 000 доларів США з передачею будинку в іпотеку банку. Право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за ним 19 червня 2007 року в Першотравневому БТІ. Також, на споживчі цілі, 04 вересня 2007 року було укладено кредитний договір № 5645593 з ПАТ «ПУМБ» на суму 25 000 дол. США, які використані в інтересах сім'ї на придбання автомобілю, меблів та побутової техніки. Під час шлюбу, відповідно до банківських виписок, за договором № 5645593 від 04 вересня 2007 року було сплачено тіло кредиту в розмірі 2 721,67 дол. США. Після розірвання шлюбу за вищевказаним кредитним договором позивачем було сплачено 1 036,69 дол. США процентів та тіло кредиту в розмірі 22 278,33 дол. США, а разом 23 305,02 дол. США та станом на 22 листопада 2011 року кредитний договір ним виконаний. В період шлюбу, відповідно до банківських виписок, по договору № 5414800 від 08 червня 2007 року було сплачено тіло кредиту в розмір 3 189,91 дол. США, відповідно непогашеним залишилось 46 810 дол. США. З моменту розірвання шлюбу оплату процентів та тіла кредиту проводив виключно він. Домовленості про добровільний розподіл майна, що є їх спільною власністю, набутого у шлюбі, між ним та відповідачкою не досягнуто, тому просив суд визнати за ним право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS], визнати його єдиним боржником перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором № 5414800 від 08 червня 2007 pоку; визнати за ним право особистої власності на автомобіль «GEELY MR-7151A»; визнати за ним право особистої власності на наступне майно: мікрохвильову піч SAMSUNG вартістю 957 грн.; стіл кухонний з трьома стільцями вартістю 173 грн.; кухонний гарнітур вартістю 10 321 грн.; витяжку Турбо вартістю 722 грн.; прихожу «Нью-Йорк» вартістю 1750 грн.; холодильник WHIRPOOL вартістю 2889 грн.; пральну машинку LG вартістю 2626 грн.; водонагрівач ELEKTROLUX вартістю 366 грн.; пилосос SAMSUNG вартістю 528 грн.; телевізор LG вартістю 1099 грн.; стіл письмовий вартістю 1825 грн.; корпусні меблі для залу «Венге» вартістю 4415 грн.; телевізор плазмовий LG 32 вартістю 5464 грн.; м'які меблі «Лівсі» вартістю 8404 грн.; диван «Фіджи» вартістю 2383 грн; шафу-купе «Камандор» вартістю 7867 грн.; ліжко двоспальне вартістю 2771 грн.; стіл розкладний вартістю 672 грн.; спальню «Премьера» в тому числі туалетний стіл вартістю 1254 грн.; шафу духову «Ардо» вартістю 1391 грн.; плиту «Ардо» вартістю 992 грн. та стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію в розмірі 42 417,50 грн. і судові витрати. Під час розгляду справи в січні 2014 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом в якому посилалася на те, що під час спільного проживання з відповідачем крім вказаного майна, ними також були придбані меблі та речі для будинку в с. Мелекино, на загальну суму 38 950 грн. Просила суд з урахуванням уточнених позовних вимог визнати автомобіль «GEELY MR-7151A», будинок [ADDRESS], речі набуті під час шлюбу, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за нею право власності на ? частину будинку [ADDRESS]; визнати за нею право власності на ? частину автомобіля «GEELY MR-7151A», або стягнути з відповідача ? частину вартості автомобіля в сумі 25 900 грн. на депозит суду та припинити право її власності на частину автомобіля «GEELY MR-7151A»; виділити їй в натурі, як частку в спільній власності подружжя такі речі: мікрохвильову піч; диван; телевізор плазма; холодильник; шифоньєр та туалетний столик зі спальні «Прем'єра»; виділити у власність [PERSON] всі інші речі та стягнути на її користь грошову компенсацію в розмірі вартості речей. Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 30 грудня 2014 року позовні вимоги [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано право спільної часткової власності на автомобіль «GEELY MR-7151A», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] за [PERSON] та [PERSON] по ? частині за кожним. Визнано право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS], за [PERSON] - 87,23 частки та [PERSON] - 12,77 частки. Визнано [PERSON] єдиним боржником перед ПАТ «Перший український міжнародний банк» за кредитним договором № 5414800 від 08 червня 2007 року. Визнано за [PERSON] право особистої власності на майно: мікрохвильову піч SAMSUNG - 957 грн.; стіл кухонний з трьома стільцями - 173 грн.; кухонний гарнітур - 10 321 грн.; витяжку Турбо - 722 грн.; прихожу «Нью-Йорк» - 1750 грн.; холодильник WHIRPOOL - 2889 грн.; пральну машинку LG - 2626 грн.; водонагрівач ELEKTROLUX - 366 грн.; пилосос SAMSUNG -528,00 грн.; телевізор LG -1099 грн.; стіл письмовий - 1825 грн.; корпусні меблі для залу «Венге» - 4415 грн.; телевізор плазмовий LG 32 - 5464 грн.; м'які меблі «Лівсі» - 8404 грн.; диван «Фіджи» - 2 383 грн; шафу - купе «Камандор» - 7867 грн.; ліжко двоспальне - 2771 грн.; стіл розкладний - 672 грн.; спальню «Премьера» в тому числі туалетний стіл - 1254 грн.; шафу духова «Ардо» - 1391 грн.; плиту «Ардо» - 992 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок компенсації 29 419 грн. 50 коп. Судові витрати залишено за сторонами. Засоби забезпечення позову після набрання рішенням законної сили - скасовано. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі та визнати за ним право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS]; визнати його єдиним боржником перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором №5414800 від 08 червня 2007 pоку; визнати за ним право особистої власності на автомобіль «GEELY MR-7151A»; визнати за ним право особистої власності на майно: мікрохвильову піч SAMSUNG - 957 грн.; стіл кухонний з трьома стільцями - 173 грн.; кухонний гарнітур - 10321 грн.; витяжку Турбо - 722 грн.; прихожу «Нью-Йорк» - 1750 грн.; холодильник WHIRPOOL - 2889 грн.; пральну машинку LG - 2626 грн.; водонагрівач ELEKTROLUX - 366 грн.; пилосос SAMSUNG -528 грн.; телевізор LG -1099 грн.; стіл письмовий - 1825 грн.; корпусні меблі для залу «Венге» - 4415 грн.; телевізор плазмовий LG 32 - 5464 грн.; м'які меблі «Лівсі» - 8404 грн.; диван «Фіджи» - 2383 грн; шафу - купе «Камандор» - 7867 грн.; ліжко двоспальне - 2771 грн.; стіл розкладний - 672 грн.; спальню «Премьера» в тому числі туалетний стіл - 1254 грн.; шафу духову «Ардо» - 1391 грн.; плиту «Ардо» - 992 грн. та стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію в розмірі 172 848 грн. 90 коп. та судові витрати, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. В апеляційній [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], просить рішення суду змінити, визнати право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] по ? частині за кожним, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача [PERSON], який просив задовольнити апеляційну скаргу [PERSON], пояснення представника відповідачки [PERSON], яка просила задовольнити свою апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні апеляційної скарги [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарги сторін необхідно задовольнити частково з таких підстав. Як встановлено судом першої інстанції, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2001 року до 30 травня 2011 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08 червня 2007 року [PERSON] придбав двоповерховий індивідуальний житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] за 317 440 грн. (а.с. 11). Право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за [PERSON] 19.06.2007 р. в Першотравневому Бюро технічної інвентаризації (а.с. 12). Відповідно до висновку експертного обстеження від 29 листопада 2012 року ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] складає 590 259 грн. 08 червня 2007 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5414800 на суму 50 000 дол. США. Відповідно до п. 1.2 цього кредитного договору, кредит [PERSON] надавався на придбання житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 14-16). В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 08 червня 2007 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 5417521. Відповідно до п. 1.2.1.1 цього договору іпотеки предметом іпотеки виступає двоповерховий житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.22-27). 04 вересня 2007 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5645593 на суму 25 000 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено іпотечний договір № 5646551 від 04 вересня 2007 року відповідно до п. 1.2.1.1. якого предметом іпотеки є трикімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29-38). 07 грудня 2007 року [PERSON] за 48 377 грн. був придбаний автомобіль «GEELY MR-7151A», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (том 1 а.с. 128), вартість якого відповідно, до висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 35 від 21 квітня 2014 року на час розгляду справи судом першої інстанції складала 51 807 грн. (том 1 а.с. 196-203). Також, під час спільного подружнього життя, про що сторони в судовому засіданні не заперечували, були придбані мікрохвильова піч SAMSUNG, вартістю 957 грн.; стіл кухонний з трьома стільцями, вартістю 173 грн.; кухонний гарнітур, вартістю 10 321 грн.; витяжка Турбо, вартістю 722 грн.; прихожа «Нью-Йорк», вартістю 1 750 грн.; холодильник WHIRPOOL, вартістю 2889 грн.; пральна машинка LG, вартістю 2626 грн.; водонагрівач ELEKTROLUX, вартістю 366 грн.; пилосос SAMSUNG, вартістю 528 грн.; телевізор LG, вартістю 1099 грн.; стіл письмовий, вартістю 1825 грн.; корпусні меблі для залу «Венге», вартістю 4415 грн.; телевізор плазмовий LG 32, вартістю 5464 грн.; м'які меблі «Лівсі», вартістю 8404 грн.; диван «Фіджи», вартістю 2383 грн.; шафа - купе «Камандор», вартістю 7867 грн.; ліжко двоспальне, вартістю 2771 грн.; стіл розкладний, вартістю 672 грн.; спальня «Премьера» в тому чис). туалетний стіл, вартістю 1254 грн.; шафа духова «Ардо», вартістю 1391 грн.; плита «Ардо» - 992 грн., на загальну суму 58 839 грн. відповідно до висновку спеціаліста №28/03-1 від 28 березня 2014 року (том 1 а.с. 164-179). Згідно із ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї. Із заяви [PERSON] від 04 вересня 2007 року вбачається, що кредит на суму 25 000 доларів США за договором № 5645593 отримано [PERSON] з її відома та її згодою (том 1 а.с. 39). З матеріалів справи також вбачається, що після отримання цього кредиту сторонами було придбано: у вересні 2007 року ліжко двоспальне за 2 490 грн., у жовтні 2007 року прихожу «Нью Йорк» за 1600 грн., у грудні 2007 року автомобіль «GEELY MR-7151A» за 48 377 грн.; у 2008 році шафу-купе «Командор» за 5 000 грн., витяжку «Турбо» за 649 грн. та порохотяг Samsung за 530 грн., у лютому 2008 року телевізор LG за 895 грн.,; у 2009 році мікрохвильову піч Samsung за 758 грн. та стіл письмовий за 1700 грн., у травні 2009 року диван «Фіджі» за 2 695 грн., у листопаді 2009 року телевізор LG 32 за 6 429 грн. та корпусні меблі у вітальню «Венге» за 4 278 грн.; у 2010 році пральну машину LG за 3 000 грн. на загальну вартість 78 000 грн. Доказів тому, що зазначене майно було придбано не за рахунок отриманого [PERSON] кредиту і останній був використаний на інші цілі не в інтересах сім'ї, відповідачкою суду не надано. Не надано таких доказів і апеляційному суду, а тому колегія суддів приходить до висновку, що договір № 5645593 був укладений [PERSON] 04 вересня 2007 року в інтересах сім'ї і відповідно створив обов'язки по поверненню одержаного кредиту і для відповідачки [PERSON] З тексту заочного рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 30 травня 2011 року про розірвання шлюбу між сторонами, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 20 січня 2015 року, вбачається, що на час його ухвалення шлюбні стосунки між сторонами припинені та родина розпалася остаточно. Оскільки згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, апеляційний суд вважає, що сторони припинили спільно вести господарство у травні 2011 року. З довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № 5645593 від 04 вересня 2007 року вбачається, що під час шлюбу сторонами було сплачено тіло кредиту в сумі 2 721,67 дол. США. Після розірвання шлюбу за цим договором позивачем було сплачено 1 036,69 дол. США процентів та тіло кредиту в розмірі 22 278,33 дол. США, а разом 23 305,02 дол. США (том 1 а.с. 41, 42-43). Таким чином, не можна погодитися з висновком суду першої інстанції про неврахування зобов'язань сторін за цим кредитним договором при поділі спільного сумісного майна сторін і з урахуванням позовних вимог з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути половину вартості погашеного останнім кредиту в сумі 11 652,51 доларів США, що на час розгляду справи апеляційним судом складає 245 264 грн. 67 коп., враховуючи офіційний курс НБУ у 2 104,8227 грн. за 100 доларів США Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Тобто названі норми матеріального права припускають існування факту спільної сумісної власності подружжя, доки не доказано інше кимось із подружжя, а відтак не можна погодитися і з висновком суду про поділ житлового будинку [ADDRESS] з врахуванням погашення сторонами кредиту, отриманого на його придбання за договором № 5414800 від 06 червня 2007 року. Оскільки згідно із ч. 3 ст. 61 СК України майно, придбане подружжям у кредит, є спільною сумісною власністю чоловіка та дружини та частки кожного з них у праві власності на цей будинок, відповідно до ст. 70 СК України, є рівними, рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно скасувати та визнати за кожним із подружжя по ? частці права власності на спірний будинок. В зв'язку з цим підлягає скасуванню і рішення в частині визнання [PERSON] єдиним боржником перед публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» за кредитним договором № 5414800 від 08 червня 2007 року з відмовою йому у задоволенні цих позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Інші доводи апеляційних скарг не приводять апеляційний суд до висновку про порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення.

Outcome: partial