Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

В листопаді 2017 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просив: стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.08.2013 року в розмірі 12 023,87 грн. та судові витрати по справі. В обгрунтування позову зазначав, що між ним та відповідачем укладений кредитний договір № б/н від 26.08.2013 року, який належним чином не виконується, внаслідок чого утворилась заборгованість, що складається із: заборгованості за кредитом - 853,03 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 10 122,08 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 548,76 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач відзиву до суду не надав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи від 28.11.2017 року головуючим суддею визначена суддя Дмитренко А.М. 20.12.2017 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дмитренко А.М. справа призначена до розгляду в порядку скороченого провадження. Згідно розпорядження від 19.01.2018 року № 378 проведений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, в результаті якого головуючим суддею визначена Дубановська І.Д. 23.01.2018 року ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановської І.Д. суддя прийняла справу до свого провадження та призначила справу до розгляду на 09.02.2018 року. В призначене судове засідання сторони до суду не з'явились. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідач, в зв'язку з тим, що у суду не було відомостей про місце його проживання повідомлявся за вказаною в позові адресою та шляхом розміщення оголошення про виклик в суд на офіційному сайті суду в мережі Інтернет. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, за викладених обставин та враховуючи те, що відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечував проти винесення заочного рішення, суд вирішив проводити розгляд справи за відсутності відповідача із винесенням заочного рішення по справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26.08.2013 року між сторонами укладений кредитний договір, умови якого зафіксовані в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифах обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Умовах та Правилах надання банківських послуг у ПриватБанку затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256. За умовами укладеного договору, згідно Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. - 7), сторони погодили, що базова ставка в місяць, що нараховується на залишок заборгованості становить - 2,5 %, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9 %, за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 %. При цьому відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг підписавши договір відповідач погодився прийняти будь-який кредитний ліміт, встановлений банком, а відповідно до п. 1.1.7.42 Умов та правил надання банківських послуг сторони визнали, що дія договору припиняється в момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках договору або договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі заборгованості по овердрафту, а також заборгованості по оплаті комісій банка, дія договору припиняється після повного погашення такої заборгованості. Також, за умовами укладеного між сторонами договору, у відповідності до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п. 1.1.1.50 Умов та правил надання банківських послуг мінімальний обов'язковий платіж - розмір боргових зобов'язань клієнта, які щомісяця має сплачувати клієнт протягом строку дії картки. Згідно Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» обов'язковий щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, а з 01.04.2014 року - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш чи на 30 днів клієнт зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій. Станом на 31.10.2017 року умови укладеного договору відповідачем не виконуються, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом - 853,03 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 10 122,08 грн., а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 548,76 грн. - штраф (процентна складова). Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України невиконання або виконання зобов'язання з порушенням умов визначених його змістом є порушенням зобов'язання У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України у разі порушення зобов'язання особа може звернутися до суду за його захистом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між сторонами укладений кредитний договір, який станом на 31.10.2017 року належним чином не виконується, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. - 5). Відповідач, свого обов'язку передбаченого ч. 1 ст. 81 ЦПК України надати докази на спростування встановлених судом обставин справи не виконав, наданих позивачем доказів не спростував. Таким чином, суд вважає доведеним наявність договірних відносин між сторонами та наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 12 023,87 грн. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та умовах договору, відтак позов підлягає до задоволення. Водночас на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 600 грн. судових витрат, що складаються із судового збору. Одночасно, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved