overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, в склад якої входить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] .За життя [PERSON] заповіту не склав, однак, після його смерті спадщину, в порядку ст. 1268 ЦК України, прийняла його дружина [PERSON] , яка постійно проживала із своїм чоловіком однією сім`єю, що підтверджується довідкою № 1789 від 21.10.2019, виданою Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області. Однак, [PERSON] за життя не встигла належним чином оформити право власності на спадкове майно після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки [INFO] померла. За життя, [INFO] , [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого спадкоємцем спадщини є [PERSON] , [INFO] . Після одруження змінила прізвище на « [PERSON] ». Як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину вона прийняла шляхом подання відповідної заяви нотаріусу в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, відповідно до вимог ст.ст. 1269- 1270 Цивільного кодексу України. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може, оскільки нотаріус відмовила їй у видачі такого свідоцтва, в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок [ADDRESS] , а також у зв`язку з відсутністю документів про перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] , про що надала відповідний висновок. На даний час отримати витяг з актового запису про реєстрацію шлюбу вказаних осіб не представляється можливим, оскільки місто Горлівка Донецької області, а відтак і відділ реєстрації актів цивільного стану, в якому було здійснено реєстрацію шлюбу, знаходяться на території не підконтрольній органам державшії влади України. Тому, щоб отримати свідоцтво на спадщину після смерті [PERSON] , необхідно встановити факт реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .Також через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно змушена звернутись до суду. Позивачка [PERSON] , згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що [INFO] померла його баба - [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За життя, 20.05.2019 [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право, заповіла онукові [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Коник Б.М. та зареєстровано в реєстрі за №928. Як спадкоємець за заповітом, він вчасно прийняв спадщину після смерті баби. За його заявою, державним нотаріусом Першої Дубенської міської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л. заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (номер у нотаріуса 59/2021) та 27.08.2021 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №229. Спадщина на яку видано свідоцтво складається із житлового будинку [ADDRESS] . Окрім вищевказаного житлового будинку, до маси спадкового майна входить земельна ділянка з кадастровим номером 5610300000:01:001:1043, площею 0, 0774 га, за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована на [ADDRESS] . На вказану земельну ділянку у відділі у Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області був отриманий Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, однак баба не встигла зареєструвати своє право власності в реєстраційній службі Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, і таким чином не виконала вимоги ст. 1299 ЦК України, а саме державну реєстрацію земельної ділянки не зареєструвала і права власності на неї не набула. У зв`язку з цим, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку та пояснила, що згідно Інструкції вчинення нотаріальних дій для нотаріального переоформлення підлягає те майно, яке зареєстроване на спадкодавця в єдиному державному реєстрі прав нерухомості та речових прав. Тому, за відсутності такої реєстрації, він змушений звернутись до суду про визнання права власності на земельну ділянку в зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначив у позовній заяві. Представник відповідача Дубенської міської ради Рівненської області, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився. Згідно поданого клопотання, просять справу розглядати за відсутності представника міської ради, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до скаду якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] . За життя, 19 грудня 2003 року, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла йому жилий будинок, все господарство і присадибну ділянку. Проте, коли він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено, оскільки в заповіті вказано прізвище особи, на користь якої був складений заповіт « [PERSON] », тобто невірно вказано його прізвище замість правильного « [PERSON] »,та рекомендовано звернутись до суду. Окрім того, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] , який йому заповіла при житті бабуся. За життя правовстановлюючих документів на житловий будинок [PERSON] не виготовила. На його замовлення КП «Архітектор» було виготовлено технічний паспорт на вказаний житловий будинок, яким він користується, підтримує його в належному санітарному стані, сплачує страхові та інші платежі, обробляє земельну ділянку. Просить встановити факт належності йому заповіту від 19.12.2003, яким [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла йому, [PERSON] , жилий будинок, все господарство і присадибну ділянку, а також визнати за ним право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями [ADDRESS] . Позивач [PERSON] просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, про що зазначив у позовній заяві. Представник відповідача - Вербської сільської ради, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликалась на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , а [INFO] помер батько [PERSON] . На день смерті батьки були зареєстровані та проживали в с. Бортниця Дубенського району Рівненської області. За життя, 21.08.2006 року, батько склав заповіт, яким на випадок своєї смерті заповів їй все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось. Як спадкоємець за заповітом, вона вчасно прийняла спадщину після смерті батька. За її заявою, Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Фоменковою Ю.В. 20.04.2017 року було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (номер у нотаріуса 32/2017) та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1136. Спадщина на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки площею 0, 2380 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Окрім вищевказаної земельної ділянки, до маси спадкового майна входить земельна ділянка з кадастровим номером 5621685600:07:008:0001, площею 0, 1980 га, за цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Привільне Дубенського району Рівненської області. На вказану земельну ділянку у відділі у Дубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області був отриманий Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, однак батько не встиг зареєструвати своє право власності в реєстраційній службі Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області право власності, і таким чином не виконав вимоги ст. 1299 ЦК України, а саме державну реєстрацію земельної ділянки не зареєстрував і права власності на неї не набув. У зв`язку з цим, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку та пояснила, що згідно Інструкції вчинення нотаріальних дій для нотаріального переоформлення підлягає те майно, яке зареєстроване на спадкодавця в єдиному державному реєстрі прав нерухомості та речових прав. Тому, за відсутності такої реєстрації, вона змушена звернутись до суду про визнання права власності на земельну ділянку в зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачка [PERSON] просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві. Представник відповідача до Привільненської сільської ради (ОТГ) Дубенського району Рівненської області, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не з`явився. Згідно поданого відзиву на позовну заяву, просять справу розглядати за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої дитини, яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання позивачки, хоча таку допомогу може надавати. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її особисте утримання у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку.\~ Зазначений позов був виділений в окреме провадження на підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 18.11.2019 р. з позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. Позивачка не з`явилася в судове засідання. Згідно поданої заяви позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви позов визнає. Просить справу розглядати без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши докази, надані сторонами, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає,\~ що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками малолітньої дитини\~ сина [PERSON] ( [INFO] ) Дитина перебуває на утриманні позивачки. Суд зважає на положення ч. 4\~статті 84 СК України\~згідно якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Додатково суд зазначає, що однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв`язку з тим, що він, будучи працездатним, не працює без поважних причин чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Відповідач у заяві поданій до суду позов визнав, а тому заявив про свою готовність надавати таку допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини. Тому, зваживши на всі надані докази, суд прийшов до висновку про те, що позов слід задоволити. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 - 142 ЦПК України. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судових витрат, то судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони є батьками малолітньої дитини, яка перебуває на утриманні позивачки. Позивачка ніде не працює, оскільки дитина не досягла трирічного віку. Відповідач не надає допомоги на утримання позивачки, хоча таку допомогу може надавати. Через це позивачка звернулася до суду з даним позовом; та просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача на її особисте утримання розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідач відзив не подав. Від сторін клопотання не надходили. Позивачка не з'явилася в судове засідання. Представник позивачки в судове засідання не з'явилась. Згідно поданої заяви позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви позов визнає. Просить справу розглядати без його участі. Дослідивши докази, надані сторонами, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками малолітньої дитини - сина [PERSON] ([INFO] р.н.) Дитина перебуває на утриманні позивачки. Позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьох років. Суд зважає на положення ч. 4 статті 84 СК України згідно якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Додатково суд зазначає, що однією з необхідних умов отримання дружиною (чоловіком) аліментів є спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, причому останнього не можна визнати неспроможним це робити у зв'язку з тим, що він, будучи працездатним, не працює без поважних причин чи має інших утриманців, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Відповідач у заяві поданій до суду позов визнав, а тому заявив про свою готовність надавати таку допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини. Тому, зваживши на всі надані докази, суд прийшов до висновку про те, що позов слід задоволити. Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 - 142 ЦПК України. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судових витрат, то судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог заявниця зазначає, тривалий час знайома з [PERSON], і їх об'єднують почуття любові та поваги, бажання проживати разом. Приблизно всередині листопада 2014 року вона завагітніла. Але вони продовжують зустрічатися, заявниця бажає народити спільну дитину, поєднати свою долю з [PERSON]. Тому звернулися до селищної ради з проханням зареєструвати їх шлюб, однак було роз'яснено, що заявниця не досягла шлюбного віку, а тому провести реєстрацію шлюбу неможливо. Зважаючи на це заявниця змушена звернутися до суду з проханням постановити рішення, яким надати право на шлюб. В судовому засіданні заявниця повністю підтримала свою заяву та пояснила про обставини, що описані вище. Батьки заявниці ([PERSON] та [PERSON].) пояснили суду, що вони не заперечують проти задоволення заяви. З [PERSON] вони познайомлені, та не заперечують щоб їх донька вийшла за нього заміж. [PERSON] пояснив суду, що він має намір одружитися з заявницею; та що вони бажають створити сім'ю. Представник відділу ДРАЦС Рівненського районного управління юстиції надіслав до суду заяву, згідно до якої просять справу розглядати без їх участі. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця тривалий час знайома з [PERSON], від якого завагітніла в листопаді 2014 року. Заявниця має намір народити дитину, а також бажає поєднати свою долю з [PERSON] Однак заявниця не досягла шлюбного віку, а тому у прийнятті заяві про реєстрацію шлюбу їй було відмовлено. [PERSON] пояснив суду, що він має намір одружитися з заявницею; та що вони бажають створити сім'ю. Батьки заявниці не заперечують проти створення сім'ї між їх донькою та [PERSON] СК України визначає, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу (стаття 22). Згідно зі статтею 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Виходячи з наданих пояснень суд дійшов висновку, що задоволення заяви буде відповідати інтересам заявниці, оскільки вона бажає створити сім'ю; і таке рішення є добровільним. Зважаючи на положення ч.2 ст. 23 СК України суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог заявниця зазначає, що з січня 2008 року по [INFO] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Він є батьком двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Батько дітей був записаний на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Заявниця та [PERSON] мали намір одружитися, але цьому перешкодила раптова смерть останнього. Заявниця бажає, щоб у свідоцтві про народження дітей був вказаний справжній батько дітей. Тому вона звернулася до суду та просить суд постановити рішення, яким встановити факт визнання батьківства [PERSON] щодо дітей. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та пояснила суду про обставини, що описані вище. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, з січня 2008 року по [INFO] заявниця проживала однією сім'єю з [PERSON] без шлюбу, вела з ним спільне господарство. [PERSON] є біологічним батьком двох неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Однак батько дітей був записаний на підставі ч.1 ст. 135 СК України, зі слів заявниці. [PERSON] мав намір подати заяву до органу реєстрації актів цивільного стану про визнання себе батьком дітей (в порядку статті 126 Сімейного кодексу), однак вважав, що зможе це зробити пізніше. Заявниця та [PERSON] мали намір зареєструвати шлюб, але цьому перешкодила раптова смерть останнього (помер [INFO]). За свого життя [PERSON] ставився до дітей - синів [PERSON] та [PERSON] як рідних по крові, він постійно визнавав себе їхнім батьком (відвозив заявницю до пологового будинку, провідував її, відвозив додому після народження дітей, доглядав за дітьми, годував їх, грався з ними та здійснював з ними прогулянки, турбувався про них, неодноразово називав їх своїми дітьми в присутності сусідів по вулиці). Ці обставини підтверджуються як поясненнями заявниці, так і показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зважаючи на положення статті 130 Сімейного кодексу України, п.5 ч. 2 ст. 234, ч.2 ст. 256 ЦПК України суд вважає, що заява є обґрунтованою та доведеною, а тому підлягає до задоволення. Зважаючи на необхідність внесення змін в актовий запис про народження дітей суд вважає за доцільне вказати про це в резолютивній частині рішення.

Outcome: approved