Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в обґрунтування якого вказала, що на примусовому виконанні у Другому відділі ДВС ХМРУЮ знаходиться виконавчий лист у справі №2-228/11 від 24.06.2011 року про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу призначення аліментів на утримання дітей змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який є не обхідним для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік з 01.05.2017 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1777 грн., з 01 грудня 1860 грн.. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до повноліття дітей. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що в звязку зі збільшенням прожиткового мінімуму, витрат на утримання дитини, виникла потреба у збільшенні розміру аліментів. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26.09.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26.09.2011 року. Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24.06.2011 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13.05.2011 року, в тому числі, в межах суми платежу за один місяць негайно. Вказані обставини підтверджується: рішеннями Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 26.09.2011 року, від 24.06.2011 року; свідоцтвами про народження [PERSON], [INFO] серії 1-БВ №099429, [PERSON], [INFO], серія 1-БВ №069039. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.07.2011 року було відкрито виконавче провадження ВП №28289332 про примусове виконання виконавчого листа №2-228/11, виданого 06.07.2011 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Зі змісту рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24.06.2011 року вбачається, що визначаючи розмір аліментів на утримання дітей суд врахував, що відповідач інших осіб на утриманні не має, стягнень за виконавчими листами не сплачує. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на зазначене, враховуючи: вік дітей, а також те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, розмір яких має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і слід змінити розмір аліментів, визначених згідно рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 24.06.2011 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до повноліття дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 640 грн.. На підставі наведеного та

Outcome: approved