Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

В липні 2015 року Добропільський міжрайонний прокурор, який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернувся до суду з позовом до держа-вного навчального закладу «Білицький професійний ліцей», третя особа служба у справах дітей Добропільської міської ради, про перерахунок нарахованої стипендії. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що до прокуратури надійшло звернення [PERSON] з питання представництва його інтересів в суді щодо перерахунку нарахованої стипендії. Прокурор посилався на те, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», [PERSON] за період з вересня 2014 року по червень 2015 року стипендія нараховувалась на загальних підставах, у розмірі нижче прожиткового мінімуму. Просив стягнути з відповідача заборгованість по виплаті стипендії в розмірі 8 969 гривень 77 копійок та зобов'язати відповідача проводити виплату [PERSON] стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2015 року було відмовлено у задоволенні позову. Не погодившись із рішенням суду, заступник прокурора Донецької області в інте-ресах неповнолітнього [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з огляду на наступне: - суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недотримання [PERSON] вимог постанови КМУ від 12.07.2004 року №822 «Про за-твердження Порядку призначення і виплати стипендії» в частині ненадання документів, підт-верджуючих наявність пільги на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, та як наслідок, незастосування до нього положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», - поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що наявність пільги підтвер-джено наявною в матеріалах справи довідкою управління Пенсійного фонду України в м. До-бропіллі та Добропільському районі Донецької області. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції прокурор підтримав доводи апеля-ційної скарги і просив її задовольнити. Представники відповідача та третьої особи не з'явились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать телефонограми, зареєстровані в жур-налі телефонограм апеляційного суду. Вислухавши суддю-доповідача, прокурора, дослідивши матеріали цивільної спра-ви, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рі-шення суду скасуванню із ухваленням нового рішення з таких підстав. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що від-повідач не мав правових підстав для нарахування стипендії за спірний період згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки [PERSON] не надав доказів того, що він був зарахований до державного навчаль-ного закладу «Білицький професійний ліцей» на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та не надав документів, передбачених ст. 5 цього Закону, що давало б йому право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановле-ного для працездатних осіб. Однак такий висновок суду не відповідає нормам матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції встановлено. Згідно наказу №1 «З-УДЗ» від 27 серпня 2014 року [PERSON], [INFO], було зараховано до складу учнів державного навчального за-кладу «Білицький професійний ліцей» (а.с. 4). Відповідно до довідки б/н б/д УПФУ в м. Добропіллі та Добропільському районі підземний стаж роботи батька позивача - [PERSON] складає 20 років 3 місяці 3 дні (а.с. 8). За період навчання з вересня 2014 року по червень 2015 року стипендія [PERSON] нараховувалась на загальних підставах та була нижчою за вказа-ний прожитковий мінімум. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шах-тарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслі-док нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів держав-ного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового міні-муму, встановленого законом для працездатних осіб. Відповідно до статті 1 Закону України «Про професійно-технічну освіту» законо-давство України про професійно-технічну освіту базується на Конституції України і склада-ється з Закону «Про освіту», цього Закону та інших нормативно-правових актів. Гарантоване державою право, зокрема й на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України і право на матеріальне забезпечення в період навчання, також на умовах і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, перед-бачено відповідно статтею 51 Закону України «Про освіту» та статтею 37 Закону України «Про професійно-технічну освіту». Порядок призначення і виплати стипендії, встановлений постановою Кабінету Міністрів України «Питання стипендіального забезпечення» №822 від 12 липня 2004 року. Відповідно до пункту 8 цієї постанови для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії (у тому числі спірних), надання матеріальної допомоги учням, студентам, курсантам вищого навчального закладу, заохочення кращих з них за успі-хи у навчанні, участь у громадській, спортивній та науковій діяльності, навчальні заклади утворюють стипендіальні комісії. У своїй роботі стипендіальна комісія навчального закладу керується законами та іншими нормативно-правовими актами, які визначають права і обо-в'язки учнів, студентів, курсантів вищого навчального закладу, цим Порядком, статутом навчального закладу. Пунктом 18 вказаного Порядку передбачено, що особи, зазначені у пункті 6, під-пунктах 1-4 і 6 пункту 10 цього Порядку, які вперше претендують або поновлюють право на призначення соціальної стипендії, подають стипендіальній комісії документи, що підтвер-джують їх право на отримання пільг та гарантій на стипендіальне забезпечення згідно з нор-мативно-правовими актами. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що [PERSON] не надав навчальному закладу документи на підтвердження свого права на отримання соціальної стипендії. Але, судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що бланк анкети учня був розроблений самим відповідачем і в ньому відображені лише дві пільгові категорії уч-нів: «Діти загиблих шахтарів» та «Діти чорнобильців». Інші пільгові категорії учнів, у тому числі діти шахтарів, які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, в анкеті не пе-редбачені (а.с. 14). [PERSON] є неповнолітнім, а тому та обставина, що при зарахуванні до на-вчального закладу ним не були надані документи на підтвердження свого права на стипен-дію, передбаченого статтею 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», не є підставою для відмови у задоволенні позову і не може позбавити його гаранто-ваного державою права на її отримання, відповідно до статті 5 Закону України «Про підви-щення престижності шахтарської праці». Відповідно до частини 3 статті 27-1 ЦПК України суд сприяє створенню належ-них умов для здійснення малолітньою або неповнолітньою особою її прав, визначених зако-ном та передбачених міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верхов-ною Радою України. Згідно із Довідкою державного навчального закладу «Білицький професійний лі-цей» №2 [PERSON] за період з вересня 2014 року по червень 2015 року отримав стипендію у загальному розмірі 3 210,23 грн.: вересень 2014 року - 275 грн., жовтень 2014 року - 275 грн., листопад 2014 року - 275 грн., грудень 2014 року - 275 грн., січень 2015 року - 483,77 грн., лютий 2015 року - 286,83 грн., березень 2015 року - 304,70 грн., квітень 2015 року - 320,93 грн., травень 2015 року - 355,58 грн., червень 2015 року - 358,42 грн. (а.с. 6). Законами України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум для працезда-тних осіб, встановлений на період з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2015 року, становив 1 218 гривень. Таким чином, [PERSON] у період з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2015 року повинен був отримувати стипендію в розмірі 1 218 гривень. Недоотримана сума стипендії, яка не була виплачена студенту [PERSON] складає: вересень 2014 р. - 943 грн., жовтень 2014 р. - 943 грн., листопад 2014 р. - 943 грн., грудень 2014 р. - 943 грн., січень 2015 р. - 734,23 грн., лютий 2015 р. - 931,17 грн., березень 2015 р. - 913,30 грн., квітень 2015 р. - 897,07 грн., травень 2015 р. - 862,42 грн., червень 2015 р. - 859,58 грн., а всього - 8 969,77 грн. Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача проводити виплату стипендії [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання, то під час розгляду справи в апеляційній інстанції проку-рор пояснив, що під час розгляду справи у суді першої інстанції він просив залишити дану позовну вимогу без розгляду. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. В матеріалах цивільної справи відсутня письмова заява прокурора про залишення без розгляду позову в частині зобов'язання відповідача проводити виплату стипендії [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання і ухвала суду з цього приводу. За частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановле-ному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспо-рюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто, у суді можуть бути захищені тільки порушені права особи. Захист прав особи на майбутнє, у разі порушення права особи, не передбачено за-коном. Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, рішення суду першої інстанції з підстав ненадання доказів щодо права [PERSON] на соціальну стипендію, ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального і проце-суального права. Відповідно до пункту 4 статті 309 ЦПК України підставами для скасування рі-шення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Оскільки судом першої інстанції були встановлені всі обставини по справі, але неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права, то рішення суду пер-шої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову в частині стягнення заборгованості по виплаті стипендії в розмірі 8 969 гривень 77 копійок і відмови у задоволенні позову про зобов'язання відповідача проводити виплату стипендії [PERSON] в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2016 року прокуро-ру було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до статті 88 ЦПК України, враховуючи обсяг задоволених вимог Доб-ропільського міжрайонного прокурора Донецької області в інтересах неповнолітнього [PERSON], а також положення статей 5 і 6 Закону України «Про судо-вий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 535,92 грн.

Outcome: partial