Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

в лютому 2016р. [PERSON] звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до Українського державного університету фінансів і міжнародної торгівлі про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, а саме за період з 29.09.2015 року по 29.12.2015 року, включно, виходячи із середньомісячної заробітної в розмірі 2764,51 грн. та середньоденної в розмірі 128,58 грн. встановлених рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року, що в сумі становить 8293 грн. 53 коп. Зазначав, що 23.12.2014р. його було незаконно звільнено з посади доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі (далі - УДУФМТ). Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року визнано незаконним звільнення 23.12.2014 року позивача з посади доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки відповідно до наказу №755-к від 22.12.2014 року. Вирішено поновити [PERSON] на посаді та стягнути з УДУФМТ середню заробітну плату за час вимушеного прогулу; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.12.2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року залишено без змін. Незважаючи на рішення Голосіївського районного суду м. Києва яким допущено до негайного виконання, в частині поновлення на роботі [PERSON], керівництво УДУФМТ затримало виконання рішення суду і поновила його на роботі лише 30.12.2015 року, про що видано наказ №510-к від 30.12.2015 року. В зв'язку з затримкою за період з часу винесення рішення суду до фактичного поновлення на посаді з 29.09.2015 року по 29.12.2015 року просить стягнути середній заробіток за час затримки, що в сумі становить 8293 грн. 53 коп. Під час розгляду справи до участі в справі залучено правонаступника відповідача Українського державного університету фінансів і міжнародної торгівлі - Київський Національний торговельно-економічний університет, який, відповідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 року №1223-р «Про реорганізацію Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі» та наказу Міністерства освіти і науки України від 17.12.2015 року №1309 «Про реорганізацію Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі» є правонаступником майна, грошових коштів, прав та обов'язків (в тому числі щодо виконання трудових зобов'язань перед працівниками) з моменту підписання передавального акту. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, повідомивши про підтримання позову, та згоду щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання свого представника не забезпечив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином причини неявки суду невідома. У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 28.09.2015 року, визнано незаконним звільнення 23.12.2014 року позивача з посади доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки відповідно до наказу №755-к від 22.12.2014 року. Вирішено поновити [PERSON] на посаді та стягнути з УДУФМТ середню заробітну плату за час вимушеного прогулу; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.12.2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року залишено без змін. Згідно з ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина п'ята статті 124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень за змістом статей 14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 14 ЦПК України). У відповідності до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Наказом №510-к від 30.12.2015 року поновлено [PERSON] на посаді доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі з 24 грудня 2014 року на умовах раніше укладеного контракту №118 від 27.05.2010 року. Тому змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) - Українським державним університетом фінансів і міжнародної торгівлі наказу про поновлення його на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення, тобто з наступного робочого дня після винесення рішення Голосіївського районного суду м. Києва - 29.09.2015 року. Рішення суду про поновлення працівника на роботі вказує на обов'язок, а не на право роботодавця не пізніше наступного дня після проголошення судового рішення незалежно від відкриття виконавчого провадження видати наказ (розпорядження) про поновлення на роботі і фактично допустити його до виконання попередніх обов'язків. Оскільки у період з 29.09.2015 року по 29.12.2015 року (3 місяці) рішення суду про поновлення позивача на посаді доцента кафедри фінансів та фінансово-економічної безпеки Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі всупереч зазначеним вимогам закону не виконувалося, тому цей період часу підлягає оплаті на підставі статті 236 КЗпП України, виходячи із середньомісячної заробітної плати в розмірі 2764 грн. 51 коп., встановлений рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року. За таких обставин, затримка виконання рішення суду з 29.09.2015 року по 29.12.2015 року становить три місяці, та у відповідності до середньомісячної заробітної плати в розмірі 2764 грн. 51 коп. шляхом множення розміру середньомісячної заробітної плати на кількість місяців затримки, які мають бути оплачені за середнім заробітком, становить сума в розмірі 8293,53 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved