overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб, який укладений між ним та [PERSON], що зареєстрований в Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 19.03.1977 року за актовим записом № 94. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спільних дітей із відповідачкою не має. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права. В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до відповідача про відшкодування шкоди заподіяної рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства в розмірі 187 грн. 00 коп. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовом згоден. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 22.08.2014 року відповідач на р.Південний Буг в районі п.Матвіївка в м.Миколаєвській області, під час весняно-літньої нерестової заборони, промисловим знаряддям лову - сіткою месиновою, без дозволу на промисел незаконно виловив рибу, а саме карась в кількості 11 штук, вагою 1,4кг., чим порушив вимоги п.3.15, 4.14.«Правил любительського і спортивного рибальства», чим згідно Такси заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 187 грн. 00 коп. Відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2014 року [PERSON]. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 340 грн.00 коп. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. На підставі викладеного, у відповідності до ст.13 Конституції України, ст.1166 ЦК України, ст. ст.3, 4, 5 ЗУ «Про тваринний світ», ст.39 ЗУ «Про охорону навколишнього природнього», «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних обєктах України», затверджених Постановою КМУ №32 від 19.01.98р., суд приходить до обґрунтованості пред'явлених вимог і необхідності задоволення позову в повному обсязі. Відповідач, визнаючи позов, зазначив що має намір відшкодувати збитки. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб. Також, у порядку, передбаченому ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до відповідача про відшкодування шкоди заподіяної рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства в розмірі 459 грн. 00 коп. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 17.04.2015 року відповідач на Бузькому лимані в районі Леваневської коси в м.Миколаєві, під час весняно-літньої нерестової заборони, промисловим знаряддям лову - сіткою месиновою, без дозволу на промисел незаконно виловив рибу, а саме карась в кількості 27 штук, чим порушив вимоги п.3.15, 4.14.«Правил любительського і спортивного рибальства», чим згідно Такси заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 459 грн. 00 коп. Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 340 грн.00 коп. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.. На підставі викладеного, у відповідності до ст.13 Конституції України, ст.1166 ЦК України, ст. ст.3, 4, 5 ЗУ «Про тваринний світ», ст.39 ЗУ «Про охорону навколишнього природнього», «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних обєктах України», затверджених Постановою КМУ №32 від 19.01.98р., суд приходить до обґрунтованості пред'явлених вимог і необхідності задоволення позову в повному обсязі. Також, у порядку, передбаченому ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до відповідача про відшкодування шкоди заподіяної рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства в розмірі 714 грн. 00 коп. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 26.06.2014 року відповідач на р.Інгул в районі півострова Аляуди в м.Миколаєві, під час весняно-літньої нерестової заборони, промисловим знаряддям лову - сіткою месиновою, без дозволу на промисел незаконно виловив рибу, а саме карась в кількості 16 штук, загальною вагою 1,2 кг. та молодь в кількості 2 шт., загальною вагою 1,5 кг., чим порушив вимоги п.3.15, 4.14.«Правил любительського і спортивного рибальства», чим згідно Такси заподіяв шкоду рибним запасам України на суму 714 грн. 00 коп. Відповідно до постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 340 грн.00 коп. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення вилучених згідно опису-оцінки від 02.07.2014 року та незаконно добутих водних живих ресурсів. На підставі викладеного, у відповідності до ст.13 Конституції України, ст.1166 ЦК України, ст. ст.3, 4, 5 ЗУ «Про тваринний світ», ст.39 ЗУ «Про охорону навколишнього природнього», «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних обєктах України», затверджених Постановою КМУ №32 від 19.01.98р., суд приходить до обґрунтованості пред'явлених вимог і необхідності задоволення позову в повному обсязі. Також, у порядку, передбаченому ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 22 грудня 2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 820, вони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. З липня 2014 р. спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено з причини того, що відповідач постійно влаштовує скандали, ображає її честь і гідність. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, при цьому зазначила, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею, аліменти на утримання дитини відповідач сплачує з грудня 2006 року, спір щодо спільного майна подружжя відсутній, судові витрати просить покласти на неї (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згодний. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 22 грудня 2006 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 820 між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 6), яка проживає разом з позивачем. Позивач з відповідачем з липня 2014р. не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємнє непорозуміння подружжя. Малолітня дитина - [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, спору щодо місця проживання, утримання, виховання дитини, та спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а також інтересам їх спільної дитини, що має істотне значення, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача за її власною заявою. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 02 вересня 2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 132. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Спільне життя з чоловіком не склалося, у зв'язку з різницею характерів, відсутності між ними взаєморозуміння і довір'я. Шлюбні відносини припинилися з вересня 2014 року. Збереження сім'ї неможливо, це суперечить їх інтересам, тому неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності від 01.06.2004 року. 10.06.1996 року сторони зареєстрували шлюб, який тривав до 06.04.2004 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] зареєструвала відповідача у спірній квартирі по вищезазначеній адресі. Відповідач тривалий час проживав на території України, є громадянином України, але 27.06.2013 року [PERSON] виїхав на свої батьківщину у Сирію. В вищевказаній квартирі відповідач не проживає з 2013 року, однак залишився зареєстрованими за даною адресою. Посилаючись на викладене позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити. В судові засідання відповідач не з'являвся, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, про поважність причин неявки суд не повідомляв. Враховуючи інтереси позивача, суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 01 квітня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки приблизно з січня 2012 року, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Тому, просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 01 квітня 1999 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22 травня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки з березня 2014 року, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Тому, просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивача в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 22 травня 2008 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 27 жовтня 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки з травня 2007 року, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Тому, просила суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивача в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій проти позову не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] 27 жовтня 1995 року вступили в зареєстрований шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved