Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 24 лютого 2017 року в Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №03. В шлюбі дітей немає. Вони живуть окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки і непорозуміння, що виникали між ними. Їх сімя розпалася, існує лише формально, тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалами Чортківського районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2018 року, 06 лютого 2019 року сторонам надавався термін для примирення, після чого провадження по справі поновлювалось. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, наполягає на розірванні шлюбу, миритися не бажає. Відповідачка [PERSON] позов не визнає, не погоджується на розірвання шлюбу,має намір зберегти сім'ю. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Грошко) [PERSON] уклали шлюб 24 лютого 2017 року, який зареєстрували в Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №03, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ИД №165964, видане повторно. В шлюбі дітей немає. За час спільного подружнього життя належної сімї не склалося, між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння. Позивач та відповідачка разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved