Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON], звернувся в суд з позовом до Чемеровецького районного споживчого товариства в особі голови правління Чемеровецького районного споживчого товариства Кравця В.В. про визнання права власності, вказуючи, що на підставі передавальних розпоряджень [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], були передані належні їм частки у майні, як членів Чемеровецького РСТ позивачу [PERSON] Так, останній звернувся до голови правління Чемеровецького РСТ з проханням перереєструвати із вищевказаних зареєстрованих осіб свідоцтво/сертифікат. Однак жодних дій стосовно зазначених вимог відповідачем не здійснено, у зв'язку із чим позивач звернувся в суд з даним позовом. В судове засідання представник позивача з'явився та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованим і недоведеним. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], від 13.03.2014 року шляхом передавального розпорядження контрагенту [PERSON] передані належні їм частки у майні Чемеровецького районного споживчого товариства. Згідно ст.2 Закону України «Про кооперацію» - споживчий кооператив (споживче товариство кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для організації торговельного обслуговування, заготівель сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про споживчу кооперацію» - первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об'єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану. Здійснення права власності, тобто володіння, користування та розпорядження майном споживчої кооперації, покладено на її органи відповідно до установчих документів (статутів) споживчих товариств, їх спілок (об'єднань). Власність споживчих товариств утворюється з внесків їх членів, прибутків, одержуваних від реалізації товарів, продукції, послуг, цінних паперів та іншої діяльності, не забороненої чинним законодавством.( ст. 9 Закону України «Про споживчу кооперацію»). Конституція України гарантує захист права власності. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує, зокрема, захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання та рівність їх перед законом. Конституція України прямо встановлює заборону протиправного позбавлення власника права власності (ч. 4 ст. 41). Непорушність цього права означає передусім невтручання будь-кого у здійснення власником своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження майном, заборону будь-яких порушень прав власника щодо його майна всупереч інтересам власника та його волі. Разом з тим використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі (ч. 7 ст. 41 Конституції України) Принцип недоторканності власності кооперативних організацій, закріплений у положеннях ч. ст. 37 Закону України «Про кооперацію», п. 1 ст. 10 Закону України «Про споживчу кооперацію», згідно з якими власність кооперативних організацій перебуває під захистом держави, охороняється законом нарівні з іншими формами власності і передбачає, що відчуження власності може мати місце лише за умов і на підставах, визначених законом Згідно ст. 19 Закону України «Про кооперацію» володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про споживчу кооперацію»- майно споживчих товариств та їх спілок може бути продано, передано, здано в оренду, надано в позичку і безплатне тимчасове користування членам споживчих товариств, державним, кооперативним та іншим організаціям, трудовим колективам, окремим громадянам тільки за рішенням загальних зборів, конференцій та з'їздів відповідних спілок або уповноважених ними органів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях Враховуючи вищевикладене, та те, що за даними обліку пайовиків та бухгалтерського обліку Чемеровецького районного споживчого товариства [PERSON], серед пайовиків товариства не числиться. Згідно п.п.10.3, 10.4, 10.5 розділу 10 Статуту Чемеровецького районного споживчого товариства від 05.11.2013 року - у Споживчому товаристві власником майна є Споживче товариство, як юридична особа. Члену Споживчого товариства належить пай (частка) в майні Споживчого товариства, який складається з його внесків до пайового капіталу та інших внесків відповідно до законодавства з його пайового капіталу та інших внесків відповідно до законодавства, цього Статуту, нормативних актів Укркоопспілки та рішень органів управління Споживчого товариства. Споживче товариство має право вільно використовувати та розпоряджатися належним йому майном, у тому числі продавати, передавати безоплатно, дарувати, обмінювати, передавати в заставу (іпотеку), здавати в оренду іншим підприємницьким та непідприємницьким товариствам, юридичним та фізичним особам, відповідно до законодавства цього Статуту та нормативних актів Укркоопспілки. Володіння, користування та розпорядження майном Споживчого товариства здійснюють його органи управління відповідно до законодавства цього Статуту та нормативних актів Укркоопспілки. Із вище зазначеного вбачається, що розпорядження ( продаж, дарування, успадкування) оформляється договором, або заповітом, а тому такий вид відчуження, як передавальне зобов'язання, яке мало місце у правовідносинах між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не передбачено. Передавальне розпорядження може бути застосовано лише при передачі цінних паперів. Як було встановлено в судовому засіданні жодних цінних паперів Чемеровецьке районне споживче товариство ніколи не виготовляло, а тим паче нікому не видавало, зважаючи на це до вказаних правовідносин не може бути застосоване передавальне розпорядження, а тому позивач не має права на отримання сертифікатів, дивідендів. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Чемеровецького районного споживчого товариства в особі голови правління Чемеровецького районного споживчого товариства Кравця Віктора Володимировича про визнання права власності слід відмовити.

Outcome: dismissed