Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~В квітні 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути на свою користь упущену вигоду за несвоєчасну виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням 2 групи інвалідності, пов`язану із проходженням військовї служби, а саме : - стягнути з Міністерства оборони\~України 3% річних у розмірі 15\~385,34 грн.; - стягнути з Міністерства оборони\~України втрати від інфляції у розмірі 45\~617,32 грн. Посилався на те, що 21 липня 2014 року йому було встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок отриманої травми під час виконання обов`язків військової служби. Зазначив, що звернувся до Міністерства оборони України із заявою та необхідним переліком документів про виплату одноразової грошової допомоги, однак у виплаті йому було відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням Міністерства оборони України , позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Стверджує, що за наслідками розгляду його позову до Міністерства оборони України, судом було прийнято рішення про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням 2 групи інвалідності. Зазначає, що оскільки одноразова грошова допомога була виплачена йому несвоєчасно та без врахування суми інфляційних втрат та 3%річних, позивач вважає, що він зазнав збитків та має право на відшкодування йому відповідачем упущеної вигоди , яка складається з 3% річних та інфляційних втрат. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 02.09.2020 від представника Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що відповідач заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Представник зазначив, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з відшкодуванням позивачу шкоди у зв`язку з проходженням ним військової служби. Зазначає, що адміністративним судом було вирішено спір між позивачем та відповідачем у сфері публічних правовідносин. Факт виконання судового рішення, прийнятого за результатами розгляду публічно-правового спору, не може бути доказом виникнення цивільно-правих відносин між сторонами. За таких обставин, представник вважає, що до цих правовідносин не можуть бути застосовані положення\~ЦК України\~щодо відповідальності боржника за прострочення виконання грошових зобов`язань, передбачені\~ст. 625 ЦК України. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.06.2018 рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги (а.с.7) Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.06.2018 № 58. Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати [PERSON] одноразової грошової допомоги (а.с. 12) Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду , апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а вищевказане рішення Одеського окружного адміністративного суду без змін. (а.с.13-15) Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.2019 відповідач перерахував на картковий рахунок [PERSON] одноразову грошову допомогу у розмірі 524\~337,00 грн. (а.с.16) Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої та другої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини другої\~статті 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 459/3560/15-ц. Грошове зобов`язання виникло на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.10.2018. Зазначеним рішенням зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо виплати одноразової грошової допомоги [PERSON] , якого звільнено з військової служби. Суд погоджується з тим, що грошове зобов`язання було виконано відповідачем , проте звертає увагу останнього, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги , на яку позивач\~\~має право у зв`язку з настанням інвалідності 2 групи\~\~внаслідок виконання обов`язків військової служби\~\~є дата винесення відповідачем протокольного рішення 08.06.2018. Таким чином, саме з\~\~08 червня 2018 року позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги, а фактична виплата була перерахована йому військом комісаріатом 30.05.2019, як вбачається з матеріалів справи. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування йому упущеної вигоди є правомірними та знайшли своє підтвердження у матеріалах справи. Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат, які останній зазнав через несвоєчасне виконання відповідачами грошового зобов`язання. Відповідачем такий розрахунок упущеної позивачем вигоди за прострочення виконання грошового зобов`язання не спростовано, контррозрахунку не надано. Таким чином, з Міністерства оборони України на користь позивача слід стягнути упущену вигоду 3% річних у сумі 15\~385,34 грн. та інфляційні втрати у сумі 45\~617,32 грн. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved