Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано 11.06.2007. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 серпня 2006 року, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття. 05.03.2017 сину виповнилось 18 років. На даний час він навчається на 3 курсі денного відділення Дубенського медичного коледжу за контрактною формою навчання. Стипендія йому не нараховується, тому він потребує матеріальної допомоги. Вона виховує та матеріально забезпечує сина одна, за місцем роботи отримує мінімальну заробітну плату. Відсутність матеріального утримання зі сторони батька дитини ставить її в скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня досягнення повноліття і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позивачка, згідно поданої заяви, просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, в порядку уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2017 і до 30.06.2018 (а.с.21). Відповідач у судове засідання не зявився, згідно поданого заперечення, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо призначення йому аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2017 до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2018 (а.с.18). Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №073810, виданого 19.03.1999 Дубенським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] народився 05 березня 1999 року, його батьками є сторони по справі (а.с.6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 1-ГЮ №012387, виданого 11.06.2007 відділом РАЦС Дубенського МРУЮ Рівненської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.5). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 серпня 2006 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ним повноліття (а.с.9). Відповідно до довідки №1636 від 06.02.2017, виданої КП «Житловик», [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], проживає разом з матір»ю і знаходиться на її утриманні (а.с.8). Згідно довідки Дубенського медичного коледжу № 88 від 09 лютого 2017 року, [PERSON] є студентом 3-го курсу денного відділення, за контрактною формою навчання, термін навчання з 01.09.2014 до 30.06.2018. Стипендія не нараховувалась, оплата за навчання 8700 грн. на рік (а.с.7). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи те, що 05.03.2017 син сторін досяг повноліття, продовжує навчання, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2018. Суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~ у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved