Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивача посилався на те, що 20.02.2018 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №15551/2018. На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення емітентами цінних паперів» від 16.11.20217 року та згідно рішенням акціонера №03/2018 від 29.11.2018 року, ПАТ «Кредобанк» змінив назву на Акціонерне товариство «Кредобанк», який є його правонаступником. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти в розмірі, встановленому договором. 20.02.2018 року було укладено договір застави між позивачем та [PERSON] , для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору. Предметом застави є рухоме майно, а саме: транспортний засіб КІА, державний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] . Крім того, 20.02.2018 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки для забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту. Оскільки відповідачі належним чином не виконували зобов`язання за кредитним договором, за ними перед банком виникла заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання учасники процесу не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник банку підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його участі. Представник [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому не погодився з обставинами викладеними в позовній заяві, вказав, що до літа 2019 року [PERSON] сумлінно виконувала обов`язки за кредитним договором та своєчасно сплачувала необхідні платежі, навіть більше ніж це визначено в графіку до кредитного договору, однак у зв`язку з настанням скрутного фінансового становища, влітку 2019 року, вона не змогла сплатити деякі щомісячні платежі за графіком, але сплатила їх пізніше. Вказав, що позовна заява необгрунтована, безпідставна і в задоволенні вимог слід відмовити, оскільки сума заборгованості за кредитним договором не відповідає дійсності та наданому позивачем розрахунку, в якому не врахована значна кількість платежів здійснених [PERSON] . Крім того, вказав про незгоду з штрафом за невиконання негрошових зобов`язань, посилаючись на те, що [PERSON] не допускала їх порушення. Вважав, що позивач просить стягнути одночасно пеню і штраф, що суперечить вимогам законодавства. Крім того, зазначив, що сума заборгованості по нарахованим відсоткам також нарахована безпідставно. Представник АТ «Кредобанк» надав суду відповідь на відзив, в якому підтримав заявлені позовні вимоги, надавши детальний розрахунок нарахованої [PERSON] заборгованості з зазначенням руху коштів та розподілення нарахованих сум які були сплачені [PERSON] на виконання зобов`язань по договору кредиту. Вказав, що посилання представника [PERSON] на одночасність нарахування пені та штрафу в порушення вимог законодавства є помилковими, вказав, що відсутні підстави вважати, що банк нарахував пеню та штраф за однакові зобов`язання. Представник [PERSON] надав заперечення на відповідь на відзив, в яких в цілому підтримав позицію яка викладена у відзиві, зауважив, що представником банку не спростовано доводи [PERSON] , які викладені у відзиві. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Судом встановлено, що 20.08.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №15551/2018 року. На виконання умов Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення емітентами цінних паперів» від 16.11.2017 року та згідно з рішенням акціонера №03/2018 від 29.11.2018 року, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» змінив назву на Акціонерне товариство «Кредобанк», який є його правонаступником. Відповідно п. 2.1. кредитного договору, банк видає позичальнику кредит у сумі 399 691 грн. 01 коп. на строк до 19 лютого 2025 року. Згідно з п. 2.4. кредитного договору, кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Пунктом 4.1.1. кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом з нарахованими процентами рівними сумами протягом усього строку кредитування (п. 2.1), не пізніше останнього робочого дня поточного місяця згідно до графіку погашення заборгованості. Відповідно до п. 4.9. кредитного договору, банк у випадках передбачених п.2.10 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Пунктом 4.10. кредитного договору позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку (п.4.9.), достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором. Для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору № 15551/2018 від 20.02.2018 р., між АТ «Кредобанк» та [PERSON] 21.02.2018 р. укладено договір застави. Предметом застави є рухоме майно, а саме транспортний засіб марки - КІА,рік випуску - 2017, державний реєстраційний номер - [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] . Заставна вартість транспортного засобу визначена сторонами у сумі 344 966 грн. 40 коп. 23.09.2019 р. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) зареєстровано звернення стягнення (№ витягу 62088864 від 23.09.2019 р.) Для забезпечення виконання зобов`язань, які виникають з кредитного договору №15551/2018 від 20.02.2018 р. між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 15551/2018/2 від 20.02.2018 р. Відповідно до п. 1.1. договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойки) за кредитним договором № 15551/2018 від 20.02.2018 р. Відповідно до п. 2.6. договору поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором. Договором поруки визначено, що поручитель ознайомлений з умовами договору кредиту ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Відповідно до ст. 553 ЦКУ, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Ст.554 ЦКУ визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На виконання умов договору банк свої зобов`язання по видачі відповідачу кредиту виконав. Проте, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №15551/2018 від 20.02.2018 станом на 31.08.2020 р. заборгованість відповідачів становить загалом 409 540 грн. 38 коп., і складається з такого: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 342 278 грн. 90 коп.; заборгованості за відсотками в розмірі 33 534 грн. 57 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 03.2019 р. в розмірі 1 448грн. 90 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 04.2019 р. в розмірі 1 440 грн. 47 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 05.2019 р. в розмірі 1 429грн. 84 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 06.2019 р. в розмірі 1 422грн. 52 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 07.2019 р. в розмірі 1 411грн. 72 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 08.2019 р. в розмірі 1 411грн. 72 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 09.2019 р. в розмірі 1 411грн. 72 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 10.2019 р. в розмірі 1 411грн. 72 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 11.2019 р. в розмірі 1 411грн. 72 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 12.2019 р. в розмірі 1 411грн. 72 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 01.2020 р. в розмірі 1 411грн. 72 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 02.2020 р. в розмірі 1 411грн. 72 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 03.2020 р. в розмірі 1 369грн. 12 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 04.2020 р. в розмірі 1 369грн. 12 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 05.2020 р. в розмірі 1 369грн. 12 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 06.2020 р. в розмірі 1 369грн. 12 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 07.2020 р. в розмірі 1 369грн. 12 коп.; штрафу за невиконання не грошових зобов`язань станом на 08.2020 р. в розмірі 1 369 грн. 12 коп.; понесені банком судові витрати - 4102 грн, заборгованості по пені в розмірі 4374 грн. 70 коп. Відповідно до п.1.1. договору застави від 21.02.2018 року цей договір забезпечує виконання зобов`язань [PERSON] та вимог заставодержателя, які виникають з кредитного договору, укладеного між [PERSON] та банком, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки в повному обсязі, у зв`язку з чим на відповідача [PERSON] було вчинено виконавчий напис. 15.11.2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. було вчинено виконавчий напис та зареєстровано за №3460, згідно якого запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки КІА, державний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] 16.01.2020 року на підставі заяви позивача приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Семендяєвим О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60989597 щодо р. - 10.02.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. 10.02.2021 р. - приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. 10.02.2020 р. приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності. 26.05.2020 року - приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності. В ході проведення виконавчих дій предмет застави не вдалося реалізувати у зв`язку з тим, що ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09.06.2020 р. по справі № 642/2857/20 заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до АТ «Кредобанк», третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню - було задоволено. Даною ухвалою зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 3460 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни від 15.11.2019 р. щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на користь АТ «Кредобанк» у розмірі 378 442 грн. 18 коп. по виконавчому провадженню ВП № 60989597, в тому числі проведення будь-яких виконавчих та інших дій стосовно арештованого заставного автомобілю, що належить [PERSON] . 10.06.2020 приватним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій. Представник АТ «Кредобанк» оскаржив вищевказану ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 09.06.2020 р. по справі № 642/2857/20 до Харківського апеляційного суду. Рішення по справі на час звернення до суду з вказаним позовом не прийнято. Відповідно до п.17 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», - наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Станом на 31.08.2020 р. заборгованість за кредитним договором відповідачами не погашена. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як вбачається з наведеного позивачем у відповіді на відзив уточненого розрахунку заборгованості по кредитному договору №15551/2018, станом на 31.08.2020 р. за відповідачами перед банком наявна заборгованість, яка в загальному розмірі становить 380 188 грн.17 коп. та складається з: тіла кредиту в розмірі 342 278 грн. 90 коп. та заборгованості по відсоткам в розмірі 33 534 грн.57 коп., заборгованості по пені 4374 грн. 70 коп. Також з вказаного розрахунку вбачається порядок і цільове призначення розподілу коштів, які боржник вносив на виконання умов кредитного договору за період з 20.02.2018 року по 31.08.2020 року, чим спростовуються твердження відповідачів про неврахування сплачених коштів у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за його використання. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Встановлені судом фактичні обставини справи на підставі наданих та досліджених доказів свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання з належного виконання кредитних зобов`язань не виконує, чим порушує права позивача. Згідно з частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й позичальник. При укладенні як кредитного договору, так і договору поруки було дотримано всіх передбачених законом істотних умов договору, які були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними, суд стягує солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором. Оскільки відповідачі, як солідарні боржники, будучи зобов`язаними належним чином виконувати умови договору допустили порушення виконання цих умов, відтак, суд вважає, що встановлені вище обставини свідчать про порушення відповідачами прав позивача на належне виконання боржниками своїх зобов`язань в частині виконання грошових зобов`язань за договором кредиту, відповідно, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, заборгованості за пенею підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.12,13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Наявність заборгованості у вказаному розмірі підтверджена доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. Наведений відповідачами контррозрахунок не спростовує наявності кредитної заборгованості у вказаному банком розмірі. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували посилання представника позивача наведені ним в обґрунтування позову та надані докази на підтвердження заявлених вимог. Щодо стягнення з відповідача штрафів за невиконання відповідачами не грошових зобов`язань суд зазначає наступне. Пунктами 10.1.3.1, п. 10.1.3.3., п.10.1.6., п.10.1.8, 10.1.9 досліджуваного кредитного договору встановлені зобов`язання відповідача [PERSON] щодо виконання нею певних негрошових зобов`язань. Заявляючи позовну вимогу про стягнення з відповідачів штрафів за невиконання вказаних вище пунктів кредитного договору, позивачем, в супереч ст. 81 ЦПК України, не надано жодних доказів на підтвердження порушення або неналежного виконання негрошових зобов`язань [PERSON] перед банком. Відтак, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафів, які нараховані позивачем за невиконання боржником негрошових зобов`язань, є безпідставні і задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10% від ціни позову, а саме: 40954 грн.38 коп. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження отримання правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару ті інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформленні у встановленому законом порядку (квитанція про до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 280/1765/19 від 04.02.2020. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження укладення договору про надання правової допомоги, в межах якого ним понесені витрати у сумі 40 954 грн. 38 коп., відтак суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача у відшкодуванні за рахунок відповідачів цих витрат. Крім того, суд відмовляє у задоволенні витрат в розмірі 4102 грн., оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що позивач поніс ці витрати, та в позові не вказано жодного обґрунтування цих витрат. Між тим, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати 6143 грн 11 коп. судового збору, понесення яких підтверджено відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: partial