Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, вказавши в ньому, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28 січня 2000 року їй на праві приватної власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS]. 12 листопада 2010 року її син, [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу народився у них син [PERSON]. В листопаді 2011 року вони всі разом зареєструвались та стали проживати в спірній квартирі. Після розірвання шлюбу, який був розірваний 11 грудня 2012 року, відповідачка добровільно разом з дитиною покинули квартиру. Всі особисті речі та речі спільно нажиті з її сином вона забрала. Починаючи з грудня 2012 року відповідачка з сином у квартирі не проживають, їх речей у квартирі не має, перешкод у користуванні ніхто не вчиняє. Наявність зареєстрованих осіб у вказаному приміщенні, які фактично не проживають, збільшують її витрати по утриманню приміщення. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 будинку №15 по вул.. Воробкевича м. Чернівці. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки позов підтримали в повному обсязі та просили визнати визнати відповідачку та її неповнолітнього сина такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 будинку №15 по вул. Воробкевича в м. Чернівці. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника третьої особи - Служби у справах дітей Чернівецької міської ради, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.. Згідно цих вимог судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 28 січня 2000 року [PERSON] на праві приватної власності належить однокімнатна квартира [ADDRESS]. Як вбачається з довідки ПП «Ремжитлосервіс» від 18 січня 2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані її син [PERSON], невістка [PERSON] та онук [PERSON]. Відповідно до актів ПП «Ремжитлосервіс» від 11 вересня 2013 року та 17 січня 2014 року відповідачка з сином, починаючи з 20 грудня 2012 року, не проживають в [INFO]. Згідно ст.. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. А тому, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] та [PERSON] більше року, а саме з грудня 2012 року без поважних причин не проживають в [INFO], а тому можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 будинку №15 по вул.. Воробкевича м. Чернівці. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved