Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

В лютому 2019 року позивачі звернулись до суду з позовом до Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно. Позивачі посилаються на те, що [INFO] року померла їх мати [PERSON], після смерті якої до успадкування залишився житловий будинок по [ADDRESS] який вже успадкований ними в нотаріальному порядку. Крім того [INFO] року помер їх брат [PERSON], після його смерті до спадкування залишилось право на право на земельну частку/пай/ на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. На день смерті брата [PERSON] з ним проживала та була зареєстрована їх мати [PERSON] по [ADDRESS] яка вступила у фактичне володіння та управління його спадковим майном. Інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину після смерті [PERSON] немає. Позивачі просять суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті сина [PERSON] та визнати за ними право на право на земельну частку/пай/ розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, яка належала [PERSON] відповідно до сертифіката на право на земельну частку/пай/ серії [NUMBER] який зареєстровано за № 9567 від 19.12.1996 року згідно розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації № 293 від 02.12.1996 року, оскільки за життя їх мати не встигла завершити оформлення зазначеного паю після смерті сина, а також через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. У зв'язку із вищевикладеним позивачі вимушені звернутися із даним позовом до суду. В підготовче судове засідання сторони по справі не з'явились. Позивачі [PERSON], [PERSON] надали суду заяву, просять справу розглянути в їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області надіслав суду заяву, просить справу розглянути в його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивачів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.08.2006 року [PERSON] померла [INFO] року.(а.с.7) Записом акта про смерть № 07 від 26.04.2000 року доведено, що [PERSON] помер [INFO] року.(а.с. 44) Згідно інформації наданої відділом у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 03.10.2018 року [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку/пай/ розміром 2,44 в умовних кадастрових гектарах, вартістю станом на 2018 рік 86769,56 грн., серії [NUMBER] який зареєстрований за № 9567 від 19.12.1996 року згідно розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації за № 293 від 02.12.1996 року.(а.с. 10,16). Також відповідно до списку громадян - членів КСП, який є додатком до до державного акта про право колективної власності на землю, [PERSON], мав право на земельну частку(пай) та внесений до зазначеного списку під № 32.(а.с.11-15) Спадщину, після смерті [PERSON] прийняла шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном [PERSON], що підтверджується довідками Пустовійтівської сільської ради № 199, 200 від 06.11.2018 року. (а.с.19-20) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.09.2007 року, спадкове майно, а саме житловий будинок по [ADDRESS] після смерті [PERSON] успадкувала [PERSON].(а.с.8). Відповідно до роз»яснення приватного нотаріуса Дем»янюк Л.А. Хмільницького районного нотаріального округу № 345/01-16 від 11.10.2018 року спадкова справа після смерті [INFO] року [PERSON] нею не заводилась та нотаріус не може вчинити нотаріальну дію, а саме видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній сертифікат на земельну частку/пай/. Те, що дійсно позивачі являються рідними сестрами [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON].(а.с.21), свідоцтвом про її одруження(а.с.22), свідоцтвом про народження [PERSON](а.с.26), свідоцтвом про її одруження(а.с.27), довідкою Хмільницького міськрайонного відділу ДРАЦС від 17.10.2018 року(а.с.9). Згідно ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР), чинної на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, чинної на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1269 ч. 1 ЦК України передбачено, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки факт прийняття спадщини, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та визнання права на право на земельну частку(пай) знайшли своє повне підтвердження та доведені матеріалами справи, позивачі підтримують позовні вимоги, відповідач не заперечує проти заявлених позовних вимог, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст. ст. 524-526, 531, 548, 549 ЦК України (в редакції від 18 липня 1963 року), ст. 328, 1216 - 1226, 1261, 1269ЦК України та

Outcome: approved