Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор», про визнання незаконним та скасування рішення Правління Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор». 20.04.2017 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Журавською О.В. було відкрите провадження у даній справі, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні. 30.03.2018 року Розпорядженням керівника апарату Деснянського районного суду м. Києва №880 у зв'язку із повідомленням судді Журавської О.В. про перебування на довідці по догляду за хворою дитиною та на підставі погодженого головою суду акту прийняття-передачі справ, відповідно до пункту 2.3.36 Засад використання автоматизованої системи документообігу Деснянським районним судом м. Києва та п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30 (зі змінами), призначено повторний автоматизований розподіл справи №754/5119/17 за позовом [PERSON] до Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор», про визнання незаконним та скасування рішення Правління Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор». У вказаному позові позивач вказує на те, що він з жовтня 2007 року є членом Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор» (надалі за текстом - КМО). КМО зареєстрована та здійснює свою діяльність за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 2). 16.04.2014 року, під час судового засідання по розгляду Деснянським районним судом міста Києва цивільної справи №754/22410/13-ц, за позовом [PERSON] до КМО, про визнання недійсними рішень даної Громадської організації, від представника КМО (Сторчак М.П.) позивач отримав усну інформацію про те, що рішенням Правління КМО, від 18.12.2013 року, був виключений із членів КМО. З метою офіційного підтвердження даної інформації позивач, неодноразово звертався до відповідача з письмовими заявами, в яких просив надати відповідь з яких підстав його виключено з членів КМО. Відповідач в свою чергу надсилав на адресу позивача відповіді, однак вказані листи не мали підпису, у зв'язку з чим такі листи не можна вважати офіційними документами. 18.12.2013 року рішення про виключення позивача із членів КМО приймалося правлінням [PERSON] - голова правління, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - члени правління. Відповідно до Статуту КМО, членів правління та голову правління обирають загальні збори або збори уповноважених КМО. [PERSON] та зазначені вище члени правління КМО були обрані, терміном на п'ять років, на зборах уповноважених КМО, які відбулися 06.04.2013 року. Однак, Деснянським районним судом міста Києва була розглянута цивільна справа № 754/1938/15-ц за позовом [PERSON] до КМО, про визнання недійсними рішень прийнятих 06.04.2013 року на зборах уповноважених КМО. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26.02.2016 року, по зазначеній цивільній справі, позовні вимоги було задоволено. Тобто, суд визнав недійсними рішення, зокрема: про обрання Голови правління КМО; про обрання нового складу правління КМО; про обрання нового складу ревізійної комісії КМО. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 07.06.2016 року, по вказаній справі апеляційна скарга КМО була відхилена, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2016 року, касаційна скарга КМО відхилена, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26.02.2016 року та ухвала апеляційного суду міста Києва від 07.06.2016 року залишено без змін. Отже, позивач вважає, що 18.12.2013 року рішення про виключення його із членів КМО приймалося правлінням, яке було обрано з порушенням чинного законодавства та Статуту КМО. Як наслідок, рішення про обрання цього складу правління КМО було скасовано судом. У зв'язку з вищевикладеним позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення правління Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор» від 18.12.2013 року (Протокол № 12/13) в частині виключення [PERSON] із членів Громадської організації «Київська міська організація «Військовий автоаматор». Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою судді Таран Н.Г. від 05.04.2018 року справу за позовом [PERSON] до Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор», про визнання незаконним та скасування рішення Правління Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор», прийнято до провадження Деснянського районного суду м. Києва у складі головуючої судді Таран Н.Г. Визначено розглядати вказану справу, як малозначну за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 07.06.2017 року відповідачем до суду надано письмове заперечення, відповідно до якого згідно п.3.2 статуту Громадської організації КМО «Військовий автоаматор» для вступу в організацію бажаючому слід подати про це заяву, за формою визначеною правлінням організації. Заявник набуває членства після персонального рішення і видачі членської карточки. П.3.4 член організації, який не сплатив своєчасно протягом трьох місяців внесків на утримання організації, вважається таким, що вибув із організації добровільно, без будь якого оформлення чи реєстрації. П.3.6 питання поновлення в членстві, вирішує правління простою більшістю голосів, після персональної заяви колишнього члена організації. [PERSON] був виключений із членів ГО КМО «Військовий автоаматор» на засіданні правління від 18.12.2013 року протокол №12/13. [PERSON] допустив ряд порушень Статуту, а саме несплата внесків більш трьох місяців, самовільна установка двох металевих гаражів біля території КП «Автокомплекс», що входить в структуру ГО КМО «Військовий автоаматор». За що згідно припису від 9.02.2009 року Управління по контролю за будівництвом Деснянського р-ну м. Києва був накладений штраф. Про допущені порушення [PERSON] був неодноразово повідомлений письмово, але він висновків не зробив і порушення до сих пір не усунув. Правління ГО КМО «Військовий автоаматор» на листи-заяви [PERSON] надавали відповіді з проханням усунути порушення і розрахуватися по заборгованості внесків. Діючий склад правління подовжує свою роботу на підставі рішення правління Протокол №1засідання правління КМО Військовий аматор» від 01.02.2017 року і веде підготовку для проведення загальних зборів уповноважених. Позивачем 16.07.2018 року до суду надано письмову відповідь на письмові заперечення відповідача від 07.06.2017 року, відповідно до якої позивач вказує на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не є членами Правління КМО, а тому, не мають законних підстав приймати будь-які рішення від імені КМО. Незважаючи на наявність судового рішення скликання позачергових звітно-виборчих зборів уповноважених КМО так і не відбулося. На момент виключення [PERSON] із членів КМО 18.12.2013 року та станом на час розгляду даної цивільної справи, враховуючи судове рішення по справі №754/1938/15, [PERSON] не може вважатися законно обраним головою правління КМО. Крім того, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не можуть вважатися законно обраними членами правління КМО, оскільки, рішення зборів уповноважених про їх обрання на ці посади визнано недійсними. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 81 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1 ч. ч. 1, 3 Закону України «Про громадські об'єднання», громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Відповідно до ст. 7 ч. 1 вказаного Закону, засновниками громадської організації можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, які досягли 18 років, а молодіжної та дитячої громадської організації - 14 років. Згідно ст. 101 ч. 1 ЦК України засновники установи не беруть участі в управлінні нею. В силу ст. 7 ч. 7 Закону України «Про громадські об'єднання», повноваження засновника громадського об'єднання закінчуються після державної реєстрації громадського об'єднання в установленому законом порядку. Згідно ст. 97 ЦК України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. В силу ст. 98 ч. ч. 1, 2 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Згідно Протоколу засідання правління КМО «Військовий автоаматор» від 18.12.2013 року та виписки з протоколу №12 від 18.12.2013 року засідання правління КМО «Військовий аматор» прийнято рішення про виключення із членів КМО «Військовий автоаматор» [PERSON] Однак, надаючи оцінку законності вказаного рішення засідання правління КМО «Військовий автоаматор» суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до Протоколу № 4 зборів уповноважених КМО «Військовий автоаматор» від 06.04.2013 року для проведення зборів були обрані члени президіуму шляхом голосування у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Затверджено порядок денний зборів. За наслідками обговорення порядку денного ухвалені наступні рішення: 1.Про обрання головою правління КМО «Військовий автоаматор» [PERSON]; 2.Про обрання до складу правління КМО «Військовий автоаматор» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; 3.Про обрання ревізійної комісії у складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.03.2016 року по цивільній справі №754/1938/15-ц за позовом [PERSON] до Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор», про визнання недійсними рішень позовні вимоги [PERSON] задоволено. Зокрема, вказаним рішення суду визнано недійсними рішення прийняті згідно протоколу № 4 від 06.04.2013 року на зборах уповноважених Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор». Тобто, вбачається, що суд визнав недійсними рішення, зокрема: про обрання голови правління КМО; про обрання нового складу правління КМО; про обрання нового складу ревізійної комісії КМО. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 07.06.2016 року, по вказаній справі апеляційна скарга КМО була відхилена, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2016 року, касаційна скарга КМО відхилена, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26.02.2016 року та ухвала Апеляційного суду міста Києва від 07.06.2016 року залишені без змін. Отже, за таких обставин та за наявності вищевказаних судових рішень, якими зокрема визнано недійсними рішення, які приймались 06.04.2013 року, у тому числі про обрання головою правління КМО «Військовий автоаматор» [PERSON], про обрання до складу правління КМО «Військовий автоаматор» [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] можна вважати, що останні не є членами правління КМО, а тому, не мають законних підстав приймати будь-які рішення від імені КМО. Оскільки саме рішенням правління у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийнято рішення про виключення позивача із членів Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор», які відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили, не є членами правління даної організації - прийняте даним складом правління рішення є нікчемним. Враховуючи викладене вище, суд вважає позовні вимоги позивача, про визнання незаконним та скасування рішення правління Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор» від 18.12.2013 року (Протокол № 12/13) в частині виключення [PERSON] із членів Громадської організації Київська міська організація «Військовий автоаматор» є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved