Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

в квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право на користування житловим приміщенням. Під час розгляду справи в червні 2015 року позивач змінили (уточнила) позовні вимоги до відповідача ще вимогами про стягнення коштів за оплату комунальних послуг на утримання квартири. В позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог позивач вказала, що 11 листопада 2013 року Чортківський районним судом винесено рішення по цивільній справі № 608/2581/13-ц про розірвання шлюбу між нею, [PERSON] та [PERSON]. У квартирі її батьків у [ADDRESS] крім неї проживає та зареєстрована (прописана) повнолітня дочка [PERSON] та зареєстрований у квартирі колишній чоловік [PERSON] Фактичне проживання у квартирі він припинив ще за тиждень до дня слухання в судовому порядку справи щодо розірвання шлюбу, тобто з 03 листопада 2013 року. Та, забравши свої речі, одяг та взуття, поселився в частині приватного будинку своїх батьків у м. Чорткові по вул. Байди Вишневенького, 26, де проживає його мати. Після цього відповідач не виявляє бажання знятись із реєстраційного обліку та припинив оплачувати свою частку комунальних послуг. Позивач не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідача, оскільки він не проживає в квартирі. В неї скрутне матеріальне становище, тому намагається зберегти та заощадити грошові кошти, а наявність реєстрації відповідача в даній квартирі, змушує її сплачувати за нього в той час, коли він не користується та не проживає в квартирі вже майже півтора року. Факт не проживання відповідача протягом тривалого часу можуть підтвердити чисельні свідки: знайомі, сусіди по квартирі. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 2 в будинку 25 по вул. Степана Бандери в м. Чорткові, зобов'язати відповідача знятись із реєстраційного обліку, та сплатити всю несплачену частку комунальних послуг за час не проживання в квартирі у розмірі 256,96 грн. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнить. Пояснила суду, що відповідач у спірній квартири не проживає з листопада 2013 року, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування нею. Відповідач [PERSON] позов визнає частково. Пояснив суду що являється співвласником квартири [ADDRESS] і йому на праві власності належить 1/4 частини квартири, про що свідчить свідоцтво право власності на квартиру та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Вказує що він як власник вправі і не проживати в квартирі. Не проживає в квартирі по причині неприязних відносин з позивачкою, тому заперечує в позові позивачки про визнання його таким, що втратив право користування квартирою та визнає позовні вимоги про стягнення коштів за оплату комунальних послуг. Третя особа Чортківський районний сектор Державної міграційної служби на розгляд справи не явився. Вислухавши сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст.71,72 Житлового кодексу України, на які позивачка покликається як на норми матеріального права для задоволення її позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою, вказані норми матеріального права регулюють відносини користування житловими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду відповідно до договору найму житлового приміщення, і таким чином не можуть бути застосовані судом при вирішенні спору між сторонами які є співвласниками житлового будинку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.05.2005 року, квартира [ADDRESS] від 04.05.2005 року належить сторонам на праві власності в рівних частках по 1/4 частини квартири. Набуття права власності відбулося в результаті приватизації квартири [ADDRESS] та визначення всім проживаючим в ній фізичним особам частки. Згідно\~ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Згідно\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до\~ст.325 ЦК України\~суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може\~бути протиправно\~позбавлений\~цього права\~чи обмежений у його здійснені. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що\~відсутні правові підстави длявизнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 2 в будинку 25 по вул. Степана Бандери в м. Чорткові та зобов'язання його знятись із реєстраційного обліку (виписатись із квартири), а тому в задоволенні позову в цій частині вимог має бути відмовлено. Крім того судом встановлено, що відповідно до платіжних чеків позивачка несла витрати по утриманню квартири, яка є спільною частковою власністю сторін та оплачувала витрати по утриманню квартири в частці, яку повинен нести до сплати відповідач в розмірі 256,96 грн. Згідно ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном, тому суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині вимог. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, тому на користь [PERSON] суд присуджує з [PERSON] понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved