Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту її постійного проживання з [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що у 2012 році вона познайомилась з [PERSON], з яким встановились близькі стосунки. З лютого 2013 року вона переїхала мешкати до нього за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, вона його поховала. На день смерті він був зареєстрований та мешкав з нею в квартирі [ADDRESS]. В період їх життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів їй усе належне йому майно. Інших спадкоємців окрім неї, ні за заповітом, ні за законом не має. Вона звернулась до державного нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON], але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що вона з померлим спадкодавцем зареєстрована не була та не підтверджено документально її проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та пропущений строк прийняття спадщини, у зв'язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, звернувся до суду з клопотанням, згідно якого просить розглянути справу за її відсутністю, вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені у заяві. Представник відповідач надала суду заяву в якій просила розгляд справи провести за відсутності представника виконкому та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради про встановлення юридичного факту постійного проживання із спадкодавцем підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідний актовий запис № 479. За життя, 23 травня 2014 року [PERSON] склав заповіт, яким усе належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть йому на день його смерті, та на що він за законом буде мита право заповів [PERSON]. З довідки КП «ЖЕО №31» від 23.03.2015 вбачається, що [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 21.06.2003. Виписаний 20.03.2015 в зв'язку зі смертю. З лютого 2013 року по день смерті [PERSON] - [INFO], позивачка [PERSON] постійно мешкала з померлим, доглядала його, що підтверджується актом від 22.10.2015, затвердженим ТОВ «КК «ДОМ.КОМ». 16 жовтня 2015 року постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І., [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується оригіналом постанови. Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку може бути встановлений факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що встановлення факту постійного проживання позивачки [PERSON] та спадкодавця [PERSON] породжує для [PERSON] юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права, іншої можливості встановити цей факт заявник не має. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, позивачкою доведено належними доказами, факт постійного проживання з [PERSON], на час відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved