Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

В квітні 2018 року до суду надійшла позовна заява, в якій [PERSON], з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.06.2018 року, просила: збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на її користь, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до 1/4 частини з усіх видів його заробітку але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач свою позицію щодо позову висловив в заяві від 07.06.2018 року, відповідно до якої проти збільшення розміру аліментів не заперечував. 15.05.2018 року судом відкрите провадження у справі та призначене судове засідання. 07.06.2018 року в призначене судове засідання учасники справи не зявились, звернулись до суду із заявами, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності. В судовому засіданні досліджено матеріали справи, після чого суд видалився до нарадчої кімнати. В ході розгляду справи судом встановлено. Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2013 року стягнуто із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 25.04.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Всі перелічені обставини справи підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Будь-яких інших доказів, з яких випливають інші обставини крім тих що встановлені судом, матеріали справи не містять. При вирішенні спору, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності із висновком Верховного Суду України зробленого у справі № 6-143цс13 від 05.02.2014 року з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у справі № 638/7075/16-ц в постанові від 19.03.2018 року з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач не заперечував проти задоволення позову, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Аліменти в новому розмірі слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили, оскільки згідно з розясненнями, викладеними у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За такого рішення, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved