Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Веселівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказав, що [INFO] в с. Веселівка, Теплицького району, Вінницької області, померла його рідна мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з сертифікату на право на земельну частку(пай), яка розташована на землях Веселівської сільської ради, Теплицького району, Вінницької області. Після смерті [PERSON] він є спадкоємцем за законом, однак, вчасно не звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини так як за усною домовленістю із своїм братом [PERSON] останній мав оформити спадщину після смерті матері на себе. Весь час сертифікат знаходився у його брата. Недавно його брат повернув сертифікат та повідомив позивачу, щоб той сам займався оформленням спадщини. Коли він звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому йому відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважної причини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача - Веселівської сільської ради - надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в с. Веселівка, Теплицького району, Вінницької області померла [PERSON], після її смерті залишилось майно у вигляді сертифіката на право на земельну частку(пай), яка розташована на землях Веселівської сільської ради, Теплицького району, Вінницької області. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за законом, оскільки являється її рідним сином. Від другого сина [PERSON], надійшла заява про те, що на протязі 6-ти місяців після смерті матері він із заявою про прийняття спадщини не звертався і в подальшому звертатись до суду із заявою про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не буде. Позивач до нотаріальної контори звернувся після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст. 1270 ЦК України, тому постановою державного нотаріуса [PERSON] від 14 лютого 2014 року йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що позивач не мав змоги подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв'язку з тим що інша особа мала приймати спадщину, відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причину пропуску строку на прийняття спадщини визнає поважною і вважає можливим його продовжити, що відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved