Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради заборгованість з оплати за теплову енергію в сумі 10663 грн. 27 коп., а також стягнути з відповідачів судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказав, що 03 жовтня 2013 року винесено ухвалу Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про скасування судового наказу від 08 липня 2013 року. Боржники на протязі багатьох років мешкають за адресою: [ADDRESS], згідно довідки про склад сім'ї. При передачі дому, в якому мешкають боржники, на обслуговування позивача, боржникам була видана розрахункова книжка з відображенням реквізитів сторін, тарифів на теплову енергію. Квартирі був присвоєний особовий рахунок [NUMBER]. Боржники погодилися з умовами надання теплової енергії і користувалися наданими послугами. Боржники не вносять плату за відпущену теплову енергію, однак не виявили потребу розірвати договір на теплопостачання та не відключилися від відповідної системи. В результаті нерегулярної оплати по особовому рахунку [NUMBER] виникла заборгованість в сумі 10663,27 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та позов просила задовольнити в повному обсязі. Справу просила розглянути без участі представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Раніше, в попередніх засіданнях, [PERSON], яка також є представником [PERSON], заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила відмовити йому в задоволені в повному обсязі. При цьому, зазначала, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами. Крім того, між ними відсутні договірні відносини, оскільки договір на постачання послуг позивача ними не укладався. А також, зазначила, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], була придбана на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 23.10.2006 року боржником [PERSON] під час шлюбу з [PERSON], який помер 01.09.2009 року. Спадкоємцями за законом після [PERSON], є [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька) та [PERSON] (син). До Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами щодо прийняття спадщини в повному обсязі за законом [PERSON] звернулась 29.12.2009 року, а діти чоловіка [PERSON] (донька) та [PERSON] (син) 05.12.2009 року. Рішенням Красногвардійського суду від 18.01.2012 року по справі № 2-864/2011, судом визначено частки із спільного майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS], саме: за [PERSON] - 1/2 частка та за померлим 01.09.2009 року [PERSON] - 1/2 частка. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.05.2012 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2012 року по справі № 2- 864/2011 залишено без змін. Таким чином, стягувачем невірно визначено коло боржників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачений обов'язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно з положеннями ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний, в свою чергу, укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Надання послуг з централізованого опалення здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, якими чітко визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов'язки споживача і виконавця, а також інші питання. Правовідносини між сторонами у справі склалися на підставі надання та отримання послуг з теплопостачання, тобто відносини фактично існували, що підтверджують частково здійснені періодичні платежі за отримані послуги (а.с.3-4). Відносини, які склалися між сторонами регулюються положеннями «Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року за № 869 та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно із ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За вимогами ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги; споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими і проживаючими за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 09.07.2014 року (а.с.13-14) та довідкою про склад сім'ї від 04.11.2010 року (а.с.5). Комунальним підприємством «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради відкрило на ім'я відповідачки [PERSON] особовий рахунок [NUMBER], за яким відповідачі повинні були сплачувати комунальні послуги щомісяця наступного за розрахунковим (а.с.3-4). Відповідачі систематично порушували свої обов'язки, передбачені законодавством, внаслідок чого утворилась заборгованість з оплати за теплову енергію, яка за період з 01.11.2006 року по 01.09.2014 року складає 10411 грн. 80 коп. (а.с.19-20). Відповідачка в судовому засіданні стверджувала, що позивачем невірно зазначене коло відповідачів по справі, оскільки 1/2 частина квартири належить не їй, а [PERSON], на підставі рішення Красногвардійського суду від 18.01.2012 року по справі № 2-864/2011 (а.с.35-37). Разом з тим, [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.09.2009 року, актовий запис № 6281 (а.с.39). При цьому, сама відповідачка в судовому засіданні пояснила, що у період нарахованої заборгованості, в квартирі за адресою: [ADDRESS], проживали та проживають вона та [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку, що коло відповідачів визначено позивачем правильно та нарахована заборгованість підлягає стягнення з [PERSON] та [PERSON] Таким чином, боржники зобов'язані належним чином виконати свій обов'язок щодо оплати послуг з надання теплової енергії, а кредитор має право вимагати своєчасної оплати за поставлену теплову енергію у повному обсязі. Проте, згідно з положеннями ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В порядку ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідачка в судовому засіданні просила застосувати строк позовної давнини для звернення до суду та відмовити позивачу у зв'язку із пропуском звернення до суду у відповідності до ст. 257 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи зміст норми ст. 267 ЦК України, суд вважає, що до поважних підстав пропуску строку слід відносити лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з відповідним позовом. Судом не було встановлено поважних причин для поновлення позивачу строку звернення до суду, тому, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідачів з оплати за теплову енергію за період з 01.11.2006 року по 01.07.2011 року включно. В іншій частині вимог позивача про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість з оплати за теплову енергію за період з 02 липня 2011 року підлягають задоволенню в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального підприємства «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради заборгованість з оплати за теплову енергію за період з 02 липня 2011 року по 01 вересня 2014 року в сумі 4818 грн. 65 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слідує стягнути в рівних частинах судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial