Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування по закону. Просить визнати право власності в порядку спадкування по закону після смерті 27.02.2018 року батька [PERSON] на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: с. Бабенкове Ізюмського району Харківської області, вул. Перемоги, будинок № 53, житловий будинок А1, загальною площею - 83,2 кв.м,, житлова площа становить - 70,0 кв.м., в тому числі (1-тамбур - пл. 2,6 кв.м, 1 коридор, пл. 4,7 кв.м., 2 кухня пл. - 5,9 кв.м, 3 житлова, пл. 16,0 кв.м., 4 житлова, пл. 13,8 кв.м., 5 житлова пл.10,1 кв.м., 6 житлова пл. 19,4 кв.м., 7 житлова пл.10,7 кв.м.). Крім того, господарські будівлі: Б гараж пл.14,2 кв.м., В - літня кухня пл.22,9 кв.м., Г погріб пл. 19,4 кв.м., Д - літній душ пл. 1,3 кв.м., Е убиральня пл.1,2 кв.м., Ж сарай пл.30,6 кв.м., 3 сарай пл.4,6 кв.м., №1 паркан - пл. 38,1 кв.м., №2 ворота з хвірткою пл. 4,7 кв.м., №3 - колодязь з/бет кільця. Правовстановлюючі документи на будинок, на імя померлого вважати таким, що втратили чинність. До підготовчого судового засідання позивач не з'явився, його інтереси представляв його представник. Відповідно поданої письмової заяви представника позивача просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримав повністю. Відповідач у підготовче судове засідання також не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 27.02.2018 року помер батько [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія I-ВЛ № 620590, видане [PERSON] міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 207. (а.с.9). В підтвердження родинних стосунків з померлим додано копію свідоцтва про моє народження, видане Бригадирівською сільрадою Ізюмського району Харківської області, 29.07.1961 року, актовий запис № 37, та копію свідоцтва про укладення шлюбу між позивачем [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), та чоловіком [PERSON], видане відділом РАГС м. Ізюм Харківської області, 10.03.1979 року, актовий запис № 92. (а.с.8,11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в вигляді житлового будинку з господарсько- побутовим будівлями ,що розташований за адресою: с. Бабенкове Ізюмського району Харківської області вул. Перемоги, будинок № 53. До матеріалів позовна додано довідку з Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області № 779 від 11.09.2018 року, де вказано, що [PERSON] [INFO], який помер 27.02.2018 року, згідно по господарської книги № 7 номер обєкта по господарського обліку 0308-1 дійсно проживав і був зареєстрований та був власником будинку в с. Бабенкове вулиця Перемоги № 53 Ізюмського району Харківської області з 1972 року по день смерті 27,02.2018 року, разом з донькою [PERSON] та зятем [PERSON] (а.с.18). Мати та дружина померлого - [PERSON] померла 31.08.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ВЛ № 078556, видане Бригадирівською сільрадою Ізюмського району Харківської області 31.08.2006 року, актовий запис № 24. (а.с.10). Таким чином інших спадкоємців будь-якої черги після смерті батька не існує. На даний час в будинку мешкає позивач з чоловіком, про що свідчить довідка з Бригадирівської сільської ради за № 752 від 05.08.2018 року. (а.с.17). [PERSON] державної нотаріальної контори № 3379/02-17 від 23.10.2018 року позивачу повідомлено, що згідно п. 4.15 гл. 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України» спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ на нерухоме майно, належне померлому, та повинен в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Після смерті [PERSON], який помер 27 лютого 2018 року, вона звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, спадкова справа № 254/2018. Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в селі Бабенкове Ізюмського району Харківської області, вул. Перемоги, буд. № 53, [PERSON] державна нотаріальна контора не має можливості, так як відсутній оригінал та дублікат правовстановлюючого документа на будинок. Але має право звернутися до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області для визнання права власності в порядку спадкування на вищевказаний житловий будинок. (а.с.16). Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тому відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на майно мого померлого не може бути перешкодою в реалізації її права на спадщину. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, узагальненої в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Таким чином суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved