Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом про зняття арешту з майна, в якому просили зняти арешти ,накладені на все їх, [PERSON] та [PERSON], нерухоме майно на підставі: Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №43012580 Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 16.04.2014 року, та Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №43010913 Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 15.04.2014 року. Адвокат позивачів [PERSON] та [PERSON] за договорами про надання правової допомоги [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с.29). Представник третьої особи ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не зявився,будучи належним чином повідомленим про розгляд справи (а.с.30). Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2011 року по цивільній справі №2-1892/11 солідарно стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 185717,43 доларів США, що в еквіваленті складає 1486760 грн. 89 коп.(а.с.9-10).Не погодившись з вищевказаним заочним рішенням [PERSON] райсуду, 27 вересня 2017 року [PERSON] подав апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2011 року по цивільній справі №2-1892/11. 20 жовтня 2017 року Апеляційним судом м. Києва було відкрито апеляційне провадження №322-ц/796/11395/2017 по цивільній справі №2-1892/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою [PERSON] Статтею 38 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. На примусовому виконанні у [PERSON] відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебували виконавчі провадження: №43012580 з виконання виконавчого листа №2-1892/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 23.12.2013 року про стягнення з боржника [PERSON] та було накладено арешт на майно боржника, про що було винесено відповідну постанову; та №43010913 з виконання виконавчого листа №2-1892/11, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 23.12.2013 року про стягнення з боржника [PERSON] та було накладено арешт на майно боржника, про що було винесено відповідну постанову. 09 листопада 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з проханням прийняти на виконання на підставі ст. 38, 40 Закону України «Про виконавче провадження» - ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року по цивільній справі №2-1892/11 апеляційне провадження №22-ц/796/11395/2017 та повернути виконавчий документ до суду, який його видав про що винести постанову та зняти арешт накладений на майно боржників (а.с.12,13). 09 листопада 2017 року [PERSON] відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надано відповідь №03-14/11422/6 (а.с.14) та відповідь №03-14/11420/6 (а.с.15) про неможливість повернення виконавчого документу до суду, який його видав про що винести постанову та зняти арешт накладений на майно боржника в звязку з тим, що відповідно до відомостей які містяться у автоматизованій системі виконавчих проваджень, виконавчі провадження №43012580 у відношенні [PERSON] та №43010913 у відношенні [PERSON] були закінчені у 2014 році. Статтею 41 Конституції України встановлено, що відповідно до діючого законодавства України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 321 Цивільного кодексу України). Частинами 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини справи, суд прийшов до висновку, що в звязку з прийняттям Апеляційним судом м. Києва до свого провадження апеляційної скарги [PERSON] на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2011 року, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року (а.с.11), виконавчі документи про стягнення заборгованості з боржників [PERSON] та [PERSON] повинні бути повернуті до суду, який їх видав. Однак, державна виконавча служба вимоги ст. 38, 40 Закону України «Про виконавче провадження» не виконала, оскільки виконавчі документи уже були повернуті до суду який їх видав ще у 2014 році. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про зняття арешту у тому числі з будинку та земельної ділянки, розташованих у с.Новоолександрівка,вул.Сурська,149 Дніпровського району Дніпропетровської області, є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки арешти порушують охоронювані чинним законом права позивачів, а тому необхідно зняти арешти, накладені на майно боржників відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №43012580 Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 16.04.2014 року та Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №43010913 Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 15.04.2014 року. На підставі викладеного і

Outcome: approved