Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач вказує на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 17.10.2018 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання та розвиток сина не вистачає оскільки позивач перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 часки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку. В судове засідання позивач не з'явилася. В заяві поданій суду справу просить розглядати без її участі, вимоги позову підтримує повністю, просить задовільнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомив.Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, хоча відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Як вбачається з письмових пояснень позивачки відповідач інших осіб на утриманні та відрахувань за виконавчими документами не має. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини визначені ст.182 СК України, та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному позивачем.

Outcome: approved