Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, в якому просив визнати недійсним рішення зборів уповноважених Спілки громадян - співвласників «ГОСПОДАР» від 30.04.2019, оформлене протоколом №2 від 30.04.2019 в частині: виділення [PERSON] «в натурі майно першої групи частину цегляного зерноскладу загальною площею 209 м кв.»; продажу автомобілів ГАЗ -3307 Фургон та КАМАЗ; продажу [PERSON] тріснувши панелей, які залишились після реалізації силосної споруди. Скасувати «Акт приймання-передачі майна» від 03.05.2019, згідно з яким в.о. голови комітету Спілки громадян-співвласників «ГОСПОДАР» [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв «частину зерноскладу цегляного загальною площею 209 м кв.» Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Браїлівської селищної ради Ланового В.В. від 18.09.2019 (індексний номер 48727348) про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на нежитлове приміщення, зерносклад, загальною площею 208,8 кв. м (опис: зерносклад означений на плані літ. - А, Ганок, Ганок, Ганок, Ганок), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1916571005210). Стислий виклад позиції позивача. Представник позивача зазначив, що [PERSON] є власником майнового паю, співвласником розпайованого майна реорганізованого КСП «Золотий колос» в с. Курилівці Жмеринського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Вказав, що у вересні 2019 року позивач [PERSON] дізнався від свого представника про те, що 30.04.2019 відбулися збори уповноважених Спілки громадян - співвласників «ГОСПОДАР», розпайованого майна реорганізованого КСП «Золотий колос», на яких було прийнято рішення, оформлене протоколом № 2 від 30.04.2019 про: виділення [PERSON] «в натурі майно першої групи - частину цегляного зерноскладу загальною площею 209 м кв.»; продажу автомобілів ГАЗ -3307 Фургон та КАМАЗ; продажу [PERSON] тріснувши панелей, які залишились після реалізації силосної споруди по ціні 100,00 грн. за кожну. В подальшому складено та підписано «Акт приймання-передачі майна» від 30.05.2019, відповідно до якого в.о. голови комітету Спілки громадян - співвласників «ГОСПОДАР» Карпінський І.В. передав, а [PERSON] прийняв «частину зерноскладу цегляного загальною площею 209 м кв.». 18.09.2019 на підставі оскаржуваного рішення, «Акту приймання передачі майна» та інших документів державним реєстратором прав на нерухоме майно Браїлівської селищної ради Лановим В.В. прийняте рішення про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на нежитлове приміщення - зерносклад. Представник позивача зазначив, що позивач участі у зборах від 30.04.2019 не брав, на ці збори не запрошувався, про їх проведення не повідомлявся, окрім того, він ніколи нікого не уповноважував приймати участь у будь-яких зборах стосовно вирішення питань, пов`язаних з виділенням чи відчуженням майна (чи його частини), співвласником якого він є, а тому вважає рішення Зборів уповноважених Спілки громадян - співвласників «ГОСПОДАР» від 30.04.2019, оформлене протоколом №2 від 30.04.2019, в частині виділення майна в натурі та відчуження майна спальної часткової власності прийнято в порушення вимог закону. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 12.11.2019 ухвалою судді відкрито провадження у справі, справа призначена до підготовчого розгляду на 11.12.2019. 11.12.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.01.2020. 10.01.2020 клопотання представника третьої особи задоволено ухвалою суду, витребувано у Відділу з питань державної реєстрації Жмеринської районної державної адміністрації реєстраційну справу, яка сформована при реєстрації права власності [PERSON] на об`єкт нерухомості «Нежитлове приміщення зерносклад». За клопотанням представника позивача залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] та [PERSON] , підготовче засідання відкладено на 26.02.2020. 26.02.2020 підготовче засідання відкладено на 17.03.2020 17.03.2020 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду на 21.04.2020. Пояснення сторін, надані в судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково вказав, що власність позивача на частку майна підтверджується оригіналом свідоцтва, недійсність якого судом не визнана, атому даний документ є дійсний. Позивач [PERSON] набув дане свідоцтво на підставі договору дарування. Зазначив, що строк наданого позивачем договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності закінчився, додаток №2 до договору взагалі відсутній. Представник відповідача та третьої особи [PERSON] позовні вимоги позивач не визнав повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні, додатково пояснив, що прізвище позивача [PERSON] відсутнє у списку членів Спілки «Господар» громадян - співвласників майна, яким чином останній тримав сертифікат він не знає, окрім того, [PERSON] до Спілки не звертався. Відповідно до Статуту Спілки, зокрема п.3 представником позивача не надано доказів про належність позивачу земельної частки (паю). Крім того, особа, яка отримала в спадок чи придбала майновий сертифікат повинна звернутись до спілки з відповідною заявою про прийом в члени Спілки, яку Спілка розглядає в місячний термін та приймає рішення про включення чи відмову в прийнятті до членів Спілки. В разі включення до членів Спілки, така особа заноситься до відповідних списків. Позивач з такою заявою до Спілки не звертався. Якщо купив сертифікат, то відповідно порушив закон, адже першочергове право на викуп майна член Спілки, порушив порядок отримання сертифікату. Вказав, що вважає додатком №2 до Договору підписи учасників членів спілки. Уповноважені спілки були обрані на установчих зборах, зокрема один уповноважений мав представляти інтереси двадцяти членів спілки. Представник третьої особи [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги не визнав повністю, адже з сертифікату, відповідно до якого позивач являється власником частки майнового паю, неможливо визначити на який майновий пай має право [PERSON] , у зв`язку з зазначенням у свідоцтві назви трьох різних підприємств, відповідно це три різні юридичні особи та три різні пайові фонди. Крім того, до матеріалів справи було надано договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності з додатками підписів учасників договору із зазначенням частки майна кожного члена співвласників майна, ким не був позивач [PERSON] , відповідно не надано доказів набуття у власність майнового паю та перебування його членом спілки, а тому жодних підстав для задоволення позовних вимог немає. Чи продовжувався строк дії договору він сказати не може. Третя особа державний реєстратор прав на нерухоме майно Браїлівської селищної ради Лановий В.В. висловив думку в судовому засіданні щодо відмови в задоволенні позовних вимог представника позивача щодо скасування його рішення в частині державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на нежитлове приміщення, адже реєстрація була здійснена відповідно до чинного законодавства, на підставі поданих [PERSON] документів, своїми діями він не порушив жодних норм та правил при реєстрації майна. Треті особи [PERSON] та [PERSON] , залучені до участі у справі на підставі ухвали суду, в судове засідання не з`явились, заздалегідь надали заяви, відповідно до яких позовні вимоги позивача не визнали, розгляд справи просили проводити у їх відсутність. Суд, за погодженням зі сторонами, на підставі ч.3 ст. 211 ЦПК України вирішив розгляд справи проводити у відсутність третіх осіб, які подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ № 208, виданого Куриловецькою сільською радою, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Золотий колос» СТОВ «Золотий колос» ТОВ «Куриловецьке і К» с. Курилівці, визначена частка в розмірі 24980,00 грн. або 0,47 %. Дата видачі свідоцтва 14.12.2016 (а.с.9). Як пояснив в судовому засіданні представник [PERSON] , цей майновий пай останній набув на підставі договору дарування. Із пояснень учасників судового засідання, вказане свідоцтво не оскаржувалось. Відповідно до копії свідоцтва про паво власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ № 013057 [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Золотий колос» СТОВ «Золотий колос» с. Курилівці, визначена частка в розмірі 11201 грн. або 0,22 %. Дата видачі свідоцтва 26.07.2002 (а.с.52). Відповідно до копії свідоцтва про паво власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ № 236 [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Золотий колос» СТОВ «Золотий колос» с. Курилівці, визначена частка в розмірі 14000,0 грн. або 0,26 %. Дата видачі свідоцтва 21.04.2020 (а.с.52). Як пояснив в судовому засіданні [PERSON] цей майновий пай він набув на підставі договору дарування. Згідно копії протоколу № 1 зборів уповноважених членів Спілки «Господар» громадян-співвласників майна від 04.01.2019, присутніх на зборах 11 чоловік: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вирішено одноголосно доручити представляти інтереси Спілки співвласників майна «Господар» в суді членові профспілки [PERSON] (а.с.41). Відповідно до копії протоколу №2 зборів уповноважених членів Спілки «Господар» громадян - співвласників майна від 30.04.2019, за присутності дванадцяти членів уповноважених: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вирішено одноголосно: до загальних зборів співвласників майна тимчасово в.о. голови спілки обрати [PERSON] ; виділити [PERSON] в натурі майно першої групи частину цегляного зерноскладу загальною площею 209 м кв.; продати автомобіль ГАЗ - 3307 Фургон [PERSON] , автомобіль КАМАЗ [PERSON] і оцінити їх вартістю а/м ГАЗ - 3307 Фургон - 1500,00 грн., а/м КАМАЗ - 35000 грн.; продати тріснувши панелі, які залишились після реалізації силосної споруди по ціні 100,00 грн. за штуку. Протокол підписало лише 11 уповноважених спілки, за виключенням [PERSON] (а.с.10-11, 60). Відповідно до копії Витягу з протоколу № 2 зборів уповноважених членів Спілки «Господар» громадян - співвласників майна від 30.04.2019, загальна кількість членів складає 432 особи. Згідно протоколу від 30 квітня 2019 на одну особу уповноваженого члена спілки припадає 20 осіб. Присутні на зборах 12 уповноважених спілки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вирішено одноголосно виділити [PERSON] майно в натурі, а саме частину цегельного зерноскладу, загальною площею 209м кв., який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.61). Актом від 03.05.2019 комісією проведено передачу - прийом майна: першої групи частини зерноскладу цегляного, загальною площею 209 м кв. (а.с.12, 62). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, зерносклад, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 208,8, розташованого в [ADDRESS] (а.с.13). На замовлення [PERSON] був виготовлений технічний паспорт на виробничий будинок по [ADDRESS] (а.с.53-59). Загальними зборами громадян співвласників на загальних зборах від 23.03.2001, протокол №1 затверджено Статут Спілки громадян-співвласників «Господар», який був зареєстрований у виконавчому комітеті Куриловецької сільської Ради народних депутатів (а.с.63-67, 68-71). Відповідно до п.3 Статуту членами Спілки є громадяни, які досягли 14 років та мають визначену у вартісному виразі частку у спільному майні, зазначеному в угоді про спільне володіння, користування і розпорядження майном, та земельний сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай), яка спільно з іншими земельними ділянками передана в оренду. Наявність зазначених обставин є умовою членства у Спілці. Згідно п.п. 5.1 п.5 Статуту вищим органом Спілки є збори уповноважених членів Спілки. Склад уповноважених формується за представництвом - один уповноважений представник від 20 членів Спілки. Списки уповноважених посвідчуються сільською радою народних депутатів. Згідно п.п. 5.3.1. п. 5 Статуту збори вважаються дійсними, якщо в них приймають участь не менше 1/2 співвласників. Рішення на зборах приймаються простою більшістю голосів присутніх (п.5.3.1). Згідно п. 5.4. Статуту виконавчим органом Спілки є Спостережна Рада громадян-співвласників, що обирається в кількості 5-ти осіб із числа уповноважених членів Спілки. Спостережну Раду очолює Голова Спілки, який є одночасно Головою Ради громадян-співвласників. Засідання спостережної Ради вважається правомочним, якщо в ньому приймає участь більшість членів Спостережної Ради. Рішення приймається простою більшістю голосів від присутніх. Згідно п. 5.4.3., 5.4.4., 5.4.5. Статуту Спостережна Рада представляє інтереси громадян - співвласників з питань, що стосуються використання їх спільного майна і землі в державних органах та громадських організаціях, судах при наявності доручення; здійснює контроль за ефективним раціональним використанням майна і землі користувачами/ орендарями; вирішує питання щодо переоцінки та списання майна, що передане у користування юридичним та фізичним особам, та продажу спільного майна. Відповідно до копії договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 01.02.2007, співвласники, як вдланики манових паїв, визначених в результаті паювання майна СТОВ «Золотий колос» у зв`язку з його реорганізацією в ТОВ «Куриловецьке і К» домовились про таке(а.с.72-73). Спільно володіти, користуватись і розпоряджатись майном, яке вони отримують у спільну часткову власність як єдиний майновий комплекс, відповідно до цього Договору та іншими угодами, укладеним між ними (п.п. 1.1.). Перелік майна, яке передається Співвласникам, наданий Комісією з організації вирішення майнових питань що виникають в процесі реформування аграрного сектора економіки ТОВ Куршовецька і К, наведений в додатку 1 до цього Договору (п.п.1.2). Відповідно до п.2.3. Договору на ім`я Голови Комітету кожен із співвласників подає довіреність на право представляти свої інтереси на право здійснення будь-яких дій щодо майна, яке перебуває у спільній частковій власності (додаток № 2 до цього договору). Договір набирає чинності з моменту його підписання всіма співвласникам(п.п.6.1). Строк дії договору становить десять років з моменту набрання ним чинності (п.п.6.2). Строк дії Договору може бути продовжений за одностайною згодою сторін (п.п.6.4). У випадку переходу частки до іншого Співвласника в результаті успадкування, купівлі тощо умови цього Договору є обов`язковими для набувача права на частку (п.п.7.2). Договір підписано учасниками договору в кількості 427, із зазначенням майна, що передається у спільну часткову власність (а.с.74-100). Державним реєстратором суду було надано копії документів реєстраційної справи, стосовно реєстрації права власності за [PERSON] на не житлове приміщення в [ADDRESS] зокрема: заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; копія свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства; копія статуту; копія протоколу №2 , копія витягу з протоколу; копія рішення виконавчого комітету Куриловецької сільської ради4 копія відповіді на запит; копія акту приймання передачі майна; копія технічного паспорту та копія Витягів з Державних реєстрів (а.с. 117-136). В судовому засіданні також було оглянуто документи реєстраційної справи № 1916571005210. Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони містять інформацію про предмет доказування. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до ч.1 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦК України) Згідно з ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.9 зазначеного Закону право розпоряджатися своїм паєм член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Тоді ж в нього виникає право на пай натурою. Згідно з п.1, п.2, пп.10 п.4, п.17 Типового положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177, комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі - комісія), створена з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі - підприємства), в тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства. Положення про комісію набирає чинності після затвердження його загальними зборами співвласників. Рішення загальних зборів підприємства, а у разі реорганізації підприємства - рішення загальних зборів колишніх членів підприємства, що є співвласниками цього майна (далі - збори співвласників), обов`язкове для виконання комісією. Комісія підзвітна у своїй діяльності зборам співвласників. Комісія вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність. Протоколи та інші документи комісії передаються органу місцевого самоврядування, де забезпечується їх зберігання протягом п`яти років. В листі Міністерства аграрної політики України від 05 грудня 2002 року №37-25-1- 11/11379 «Щодо реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв у натурі» зазначено, що виходячи із вартості пайового фонду, його структури та суми індивідуального майнового паю власника, комісією визначається конкретне майно для виділення у натурі окремій особі (групі осіб) за домовленістю сторін. Підставою для виділення майнових паїв у натурі окремим особам є заяви власників майнових паїв про виділення їм майна у натурі. Комісія розглядає ці заяви і готує проект відповідного рішення для розгляду зборами співвласників. Збори співвласників розглядають заяви, проекти рішень комісії, переліки майна, які запропоновані для виділення у натурі в рахунок майнових паїв, і приймають відповідні рішення, які оформляються протоколом зборів співвласників. Відповідно до Рекомендацій щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, затверджено наказом Міністерства аграрної політики України від 07 лютого 2001 року №16, ініціативна група забезпечує повідомлення співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про порядок денний, дату, час, місце проведення зборів співвласників і організовує реєстрацію співвласників зборів співвласників. На розгляд зборів співвласників виносяться питання обрання голови і секретаря зборів, визначення порядку голосування та прийняття рішень. Згідно з п.2.5, п.4.2 Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджено наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року №315, рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення у натурі частки з майна, які приймаються одностайно. Частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику у натурі у розмірі, еквівалентному вартості частки, визначеної договором про порядок володіння та користування майном. Для виділення спільної частки у натурі співвласник може об`єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі. Отже, у прийнятті рішень співвласниками майна щодо його відчуження, виділення, необхідна на те згода всіх співвласників та одностайність у прийняті такого рішення. Крім того, при виділенні частки у майні у натурі співвласнику або групі співвласників, частка яка виділяється повинна відповідати розміру часток співвласника або групи співвласників у спільному майні. На вказане вище звертає увагу Верховний Суд України, висловивши свою позицію в ухвалі від 28 травня 2009 року, справа №6-7874вов09, де вказано, що єдиною підставою для отримання майнового паю у натурі, способу такого виділення, визначення конкретного майна, яке передається власнику майнового паю, є рішення співвласників цього майна. Судом враховано правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 05 березня 2014 року, справа №6-10цс14, де зазначено, що при порушенні права окремих осіб на участь у загальних зборах і голосуванні при прийнятті рішення у разі їхньої відсутності на зборах через недотримання вимог закону про порядок скликання й проведення зборів, їх права слід вважати порушеними та такими, що підлягають захисту. Також суд враховує висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року (справа № 132/2483/16-ц), відповідно до якого рішення про виділення в натур частки з майна має прийматись на загальних зборах співвласників одностайно. Суду не надано доказів щодо належного повідомлення та причини неявки на збори усіх співвласників майна (або їх представників). В судовому засіданні встановлено, що рішення зборів співвласників майна Спілки «Господар» с. Курилівці Жмеринського району Вінницької області від 30.04.2019, оформлене протоколом зборів уповноважених членів Спілки «Господар» громадян - співвласників майна №2 від 30.04.2020 було прийнято не одностайно, у відсутність всіх членів співвласників майна (або їх представників), а тому оскільки це рішення прийнято у відсутність позивача та інших співвласників майна, або їх представників порушено, зокрема, право позивача як співвласника. Окрім того, статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, частина перша якої визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 ст.362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Відповідно до ч. 1-2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч.2 ст.368 ЦК України суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Як встановлено в судовому засіданні договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 01.02.2007 був укладений строком на 10 (десять) років (п.6.2 Договору), відповідно строк дії даного договору закінчився 01.02.2017. Виходячи з вищевикладеного на час проведення зборів уповноважених членів Спілки «Господар» громадян - співвласників, оформлене протоколом №2 від 30.04.2019, в частині: виділення [PERSON] «в натурі майно першої групи частину цегляного зерноскладу загальною площею 209 м кв.»; продажу автомобілів ГАЗ -3307 Фургон та КАМАЗ; продажу [PERSON] тріснувши панелей, які залишились після реалізації силосної споруди, строк дії договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 01.02.2007 закінчився. Доказів про продовження строку вищевказаного договору суду не надано, рішення прийнято у відсутність позивача та інших співвласників майна, або їх представників, які мають на відповідні повноваження, а тому вищевказане рішення Зборів уповноважених спілки громадян - співвласників «ГОСПОДАР», оформлене протоколом № 2 від 30.04.2019 слід визнати недійсними, скасувавши акт приймання - передачі майна від 03.05.2019. Що стосується вимог позивача, щодо скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Браїлівської селищної ради Ланового В.В. від 18 вересня 2019 року (індексний номер 48727348) про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на нежитлове приміщення, зерносклад, загальною площею 208,8 кв. м (опис: зерносклад означений на плані літ. - А, Ганок, Ганок, Ганок, Ганок), що знаходиться за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1916571005210), то суд дійшов до наступного висновку. За умовами ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно вимогами ч. 3 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону про державну реєстрацію державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із п. 9 ч. 1 статті 2 Закону про державну реєстрацію реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в державному реєстрі прав, крім надання інформації з державного реєстру прав. За змістом статті 26 цього Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. В даному випадку, вимоги про скасування державної реєстрації, є похідними від перших двох позовних вимог, а тому, з метою ефективності судового захисту, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позовні вимоги позивачем доведені належними та допустимими доказами, проти яких відповідачем та третіми особами, які виступали на його стороні, не висунуто жодних переконливих аргументів та не надано жодних належних доказів на підтвердження своїх заперечень. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем (а.с.1, 17, 20) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1664 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved