Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

В квітні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 25 квітня 2008 року ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] уклали договір кредитно-заставний договір №K2S4AN24290063. За умовами якого ЗАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 10830 доларів США 69 центів. В свою чергу, [PERSON] зобовязалась до 24 квітня 2015 року повернути кредит шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 201 долар 46 центів та сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% річних. Крім цього, за умовами даного договору [PERSON] зобовязалась у разі порушення строків сплати процентів за користування кредитом та порушення зобовязання щодо повернення основної суми кредиту сплатити пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. При порушенні [PERSON] будь-якого грошового зобовязання за договором понад 30 календарних днів, ЗАТ КБ «Приватбанк» має право нараховувати штраф у розмірі 250 гривень та 5% від суми невиконаного зобовязання. В забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором ЗАТ КБ «Приватбанк» уклав з [PERSON] та [PERSON] договори поруки, відповідно до яких боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність. В порушення умов договору, [PERSON] свої зобовязання не виконує та не здійснює погашення заборгованості за кредитом. У звязку з чим, станом на 04 березня 2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 28554 доларів США 58 центів. Тому позивач просить суд примусово стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 28554 доларів США 58 центів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомили. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зокрема не заперечував проти стягнення суми заборгованості за кредитом, процентами, комісії та штрафу. Проте не визнав розмір заборгованості по пені у розмірі 17095 доларів США 71 цент, оскільки вказаний розмір заборгованості розрахований, починаючи з 03 жовтня 2008 року, що суперечить вимогам ЦК України щодо строку позовної давності про стягнення пені за порушення грошового зобовязання. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ЗАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», що підтверджується витягом з статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.27). 25 квітня 2008 року ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитно-заставний договір №K2S4AN24290063, згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 10830 доларів США 69 центів строком до 24 квітня 2015 року, а [PERSON], в свою чергу, зобовязалася повернути кредит по частинам шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 201 долар США 46 центів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 11,04% річних в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, зокрема порушення зобовязання щодо сплати процентів та основної суми боргу [PERSON] зобовязалась сплачувати пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. При порушенні [PERSON] будь-якого грошового зобовязання за кредитно-заставним договором понад 30 календарних днів ЗАТ КБ «Приватбанк» має право нараховувати штраф у розмірі 250 гривень та 5% від суми невиконаного зобовязання (а.с.12-18). В той же день ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір поруки №K2S4AN24290063, за яким [PERSON] зобовязався відповідати перед ЗАТ КБ «Приватбанк» за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед банком як солідарні боржники (а.с.19). Крім цього, 25 квітня 2008 року ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір поруки, за яким [PERSON] зобовязалася відповідати перед ЗАТ КБ «Приватбанк» за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і [PERSON], включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, [PERSON] та [PERSON] відповідають перед банком як солідарні боржники (а.с.20). ЗАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за кредитно-заставним договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит в розмірі 28554 доларів США 58 центів. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.549, ч.2 ст.551 цього ж Кодексу у разі порушення зобовязання боржник повинен передати кредиторові пеню (грошові кошти) у розмірі, передбаченому в договорі. За правилом ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобовязання. Тому у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло право вимагати від відповідачів повернення боргу за кредитним договором у розмірі 28554 доларів США 58 центів, що складається з заборгованості за кредитом 8928 доларів США 53 центи, заборгованості по процентам 448 доларів США 77 центів, заборгованості по комісії 711 доларів США 81 центів, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 17095 доларів США 71 центів, штрафу (фіксована частина) 10 доларів США 52 центи, штрафу (процентна складова) 1359 доларів США 24 центи, що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 04 березня 2015 року (а.с.3-5). Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу у межах строку тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилом ч.4, ч.5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У відповідності до ч.1 ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, спеціальна позовна давність щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожен день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Як встановлено судом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитно-заставним договором 15 квітня 2015 року, що підтверджується реєстраційним штампом Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с.1). В той час як з розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.153-158) вбачається, що розмір заборгованості по пені розрахований ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 25 квітня 2008 року по 29 лютого 2016 року, та станом на 04 березня 2015 року розмір заборгованості по пені становить17095 доларів США 71 цент. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачів в солідарному порядку належить стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» пеню за несвоєчасне повернення кредиту, за останній рік перед зверненням до суду, за період з 30 квітня 2014 року по 30 квітня 2015 року у розмірі 5810 доларів США 64 центи. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі добровільно сплатили заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 17269 доларів США 51 цент. У відповідності до розяснень Верховного Суду України в п.14 постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 07 липня 2016 року 17269 доларів США 51 цент еквівалентно 428974 гривень 63 копійки (17269,51 * 24,84). Зважаючи на викладене, солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» належить стягнути борг за кредитним договором у розмірі 428974 гривень 63 копійки. Крім цього, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, що з відповідачів вже стягнуто заборгованості за вказаним кредитним договором відповідно до інших рішень судів. Оскільки відповідно до положення ст.526 та ст.629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як розяснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. За правилами ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З платіжного доручення №IHB97B0YRI від 27 березня 2015 року (а.с.28) вбачається, що при предявленні позову ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 3654 гривень. Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволений частково. З огляду на це, з кожного відповідача на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору по 1218 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial