Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернувся до до Київської міської ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, згідно з яким просив суд, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] право власності на 3/12 частки житлового будинку з відповідною часткою будівель і споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON]. На випадок смерті [PERSON] залишила заповіт, яким усе майно заповідала сину [PERSON] [INFO] Після смерті померлої [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 3/12 часток житлового будинку з відповідною часткою будівель і споруд та земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. [PERSON] зазначене майно отримала у спадок від батька [PERSON] 3/12 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позивач звернувся з відповідною заявою до Першої Київської державної нотаріальної контори для видачи свідоцтва про право на спадщину. Проте, 24.06.2016 нотаріус виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, оскільки відсутня державна реєстрація майна. Правовстановлюючі документи та державна реєстрація на спадкове майно у позивача відсутні, тому він позбавлений можливості оформити свої спадкові права та змушений звернутись до суду. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду відзив та зазначили, що у вчиненні нотаріальних дій позивачу було відмовлено у зв'язку із тим, що право власності на вказану частку житлового будинку у померлої не виникло, оскільки відсутня державна реєстрація, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори від 24 червня 2016 року та просили розглядати справу у відсутність представника. Третя особа в судове засідання не з'явився, надіслав до суду пояснення в яких просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчщть свідоцтво про смерть видане 23.12.2015 серія [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] залишила заповіт, яким усе майно заповідала сину [PERSON] [INFO] Заповіт посвідчено державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори (а.с. 8). Після смерті померлої [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 3/12 (трьох дванадцятих) часток житлового будинку з відповідною часткою будівель і споруд та земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. [PERSON] зазначене майно отримала у спадок від батька [PERSON] 3/12 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], яке зареєстроване відповідно до реєстраційного посвідчення від 16.04.1995 (а.с. 22). Позивач звернувся з відповідною заявою до Першої Київської державної нотаріальної контори для видачи свідоцтва про право на спадщину. Проте, 24.06.2016 нотаріус виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, оскільки відсутня державна реєстрація майна (а.с. 9). [PERSON] відповідно до ухвали суду 3-ої дільниці Жовтневого району м. Києва від 20.04.1953 був власником земельної ділянки для будівництва домоволодіння [ADDRESS], яке в подальшому зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації від 16.04.1996 за №39731 (а.с. 21). Відповідно до технічного паспорту на домоволодіння 25 по вул. Робітничій складається з будинку під літ. «А», сараїв під літ. «Б», «В», «Г», вбиральні під літ. «Ж», погріба під літ. «З», гаража під літ. «И». Згідно із планом земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку [NUMBER] зазначені споруди розташовані на земельній ділянці площею 961 кв.м. (а.с. 10-20). 07.06.1996 [PERSON] було складено заповіт, який засвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Київською державної нотаріальної контори, належну частку житлового будинку [NUMBER] з відповідною часткою надвірних будівель заповів дочці [PERSON] (а.с. 23). Після смерті [PERSON] ([INFO]) 3/12 частин житлового будинку [NUMBER] з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] отримала у спадок дочка померлого [PERSON] та 1/12 частину житлового будинку [NUMBER] з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] отримав син [PERSON] Згідно із статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В свою чергу, відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в Інформаційному листі 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. При цьому, відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - підлягають задоволенню, оскільки останнім було прийнято спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено його право на спадкування за заповітом зазначеного майна та відповідні майнові права спадкодавця.

Outcome: approved