Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] та [PERSON]звернулися до суду з позовною заявою до Колонтаївської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали, що в серпні 2004 р. померла їх баба [PERSON], яка мала на праві приватної власності , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, земельну ділянку площею 6,98 га , що знаходиться на території Колонтаївської сільської ради . Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті баби, однак в нотаріальному порядку оформити спадщину неможливо , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на землю, так як державний акт на право приватної власності на землю втрачений. Іншим шляхом спадщину оформити не можливо. Прохали визнати за ними в порядку спадкування право власності по ? частці земельної ділянки за кожним. У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у відсутність представника , проти позову не заперечував, прохав вирішити на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 16.08.2004 року , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №452880, виданим Колонтаївською сільською радою від 17.08.2004 р. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №782572 від 25.10.2003 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області . Вказаний державний акт на право приватної власності на землю зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №242. Згідно довідки Колонтаївської сільської ради від 27.04.2017 р., [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в с.Колонтаїв разом з невісткою [PERSON] Заповіт по сільській раді не посвідчувався. Син [PERSON], як єдиний спадкоємець після спадкодавці [PERSON], помер до відкриття спадщини , 18.01.1965 року, про що свідчить свідоцтво про смерть. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03.11.2017 р. вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Оголошенням в газеті « Промінь» підтверджується , що державний акт на право приватної власності на землю , виданий на ім»я [PERSON], втрачений. Про те, що позивачі є онуками [PERSON] та дітьми [PERSON] , підтверджується матеріалами справи. Позивачі звернулися до нотаріальної контори з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину , але отримали відмову , оскільки відсутній правовстановлючий документ на землю. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст.1266 ч.1 , ч.5 ЦК України внуки , правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини ,яка належала б за законом їхнім матері , батькові , бабі , дідові ,якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами , частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну . Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином спадкування майна [PERSON] здійснюється по закону. Інших спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині не має. Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1296 ч.3 ЦК України , відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право позивачів на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, що надало позивачам, в порядку ст.3 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав . В судовому засіданні встановлено, що позивачі є внуками [PERSON] та єдиними спадкоємцями за законом, оскільки їх батько [PERSON] помер, до складу спадкового майна входить земельна ділянка ,яка знаходиться на території Колонтаївської сільської ради . Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивачів немає. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивачів, так як вони надали суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких підстав , за позивачами слід визнати право власності по ? частки земельної ділянки , що належить [PERSON]. Крім того , позивач пропустив строк звернення до суду ,який прохає поновити. Суд, розглянувши дане клопотання підлягає задоволенню , а строк поновленню.

Outcome: approved