Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] вказувала, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] , житлове приміщення обладнане газовими приладами. 02 вересня 2013 року квартира за вказаною вище адресою була відключена від системи газопостачання. 23 жовтня 2018 року працівниками ПАТ «Харківміськгаз» за адресою: [ADDRESS] , було виявлено несанкціоноване відновлення газопостачання, що є порушенням Кодексу газорозподільних систем (далі за текстом Кодекс ГРС), та про що складено відповідний акт за № 389. Цей акт був розглянутий 28 листопада 2018 року на засіданні постійно діючої комісії, яка прийняла рішення про визначення вартості не облікованого (донарахованого) обсягу природного газу за шість попередніх місяців до дня виявлення порушення в сумі 17555,58 грн., яку відповідач [PERSON] до теперішнього часу не оплатила. Оскільки відповідачем грошове зобов`язання не виконано, вона повинна додатково сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних, що складає 197,68 грн., та інфляційних нарахувань в розмірі 544,21 грн. На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 липня 2019 року цивільну справу було передано за підсудністю до Люботинського міського суду Харківської області для розгляду по суті. Ухвалою від 12 серпня 2019 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Відповідач [PERSON] копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданими до неї матеріалами отримала 26 серпня 2019 року. Однак, відповідач [PERSON] у визначений судом 15-денний строк відзив не подала. В судове засідання представник позивача [PERSON] А.О. не з`явилась, але подала суду заяву, в якій вказувала, що позов підтримує повністю, та просила розглянути справу за її відсутності та відсутності відповідача в заочному порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена шляхом вручення їй 26 серпня 2019 року засобами поштового зв`язку повістки про виклик до суду. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Відповідач [PERSON] являється власником 24/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору довічного утримання, посвідченого 26 грудня 2002 року державним нотаріусом П`ятої Харківської нотаріальної контори Волохіною О.В. Згідно з цим договором [PERSON] отримала нерухоме майно від попереднього власника [PERSON] , натомість взяла на себе обов`язок довічно її утримувати, надаючи необхідне харчування, одяг і належний догляд, та забезпечити її проживання у відчужуваній частині будинку. 02 вересня 2013 року у вказаній частині будинку в присутності [PERSON] працівниками ПАТ «Харківміськгаз» було відключено газопостачання через виникнення боргу за спожитий газ, про що було складено відповідний акт. 23 жовтня 2018 року в частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить відповідачу [PERSON] та в якому продовжує проживати [PERSON] , працівниками ПАТ «Харківгаз» було виявлено відсутність охоронної пломби на місці відключення та самовільне підключення газових приладів в будинку до системи газопостачання. Про виявлене порушення працівниками ПАТ «Харківгаз» був складений акт № 389 від 23 жовтня 2018 року в присутності [PERSON] , яка жодних зауважень до такого акту не висловила. В Кодексі газорозподільних систем (далі за текстом Кодекс ГРС), затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, який набрав чинності 04 грудня 2015 року, термін «несанкціоноване відновлення газоспоживання» визначений як виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком (п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу). Згідно з п. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання. В п. 2 гл. 3 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Згідно з п. 8, 9, 11 гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Як вбачається з матеріалів справи, 18 січня 2019 року відбулось засідання комісії ПАТ «Харківміськгаз» з розгляду акту про порушення № 389 від 23 жовтня 2018 року, який було складено за адресою: [ADDRESS] , щодо донарахування об`ємів природного газу споживачу [PERSON] , яке оформлено у виді протоколу. Комісія вирішила визнати акт про порушення № 389 від 23 жовтня 2018 року таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРС, та провести донарахування об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу за шість місяців, які перебували дню виявлення порушення, в кількості 1530,42 куб.м. На виконання прийнятого комісією рішення був складений акт-розрахунок від 18 січня 2019 року необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в кількості 1530,42 куб.м, вартість якого склала 17555,58 грн. Аналізуючи представлені позивачем докази, суд приходить до висновку, що вони були отримані у порядку, передбаченому Кодексом ГРС, а від так являться допустимими, та належним чином доводять наявність порушень з боку відповідача, які слугували підставою для нарахування додаткових об`ємів природного газу. На адресу [PERSON] позивачем 30 січня 2019 року було направлено акт-розрахунок від 18 січня 2019 року на оплату заборгованості по донарахованому об`єму необлікованого природного газу в розмірі 17555,58 грн. Але відповідачем до теперішнього часу вказану заборгованість не сплачено. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач [PERSON] не сплатила суму заборгованості в повному обсязі або хоча б частково, позивач вправі вимагати стягнення вищевказаної заборгованості з урахуванням 3% річних від простроченої суми, що складає 197,68 грн., та встановленого індексу інфляції, що складає 544,21 грн., за час прострочення. На підтвердження цих сум позивачем у позові наведені розрахунки, з яким суд погоджується, бо вони є математично вірними та обраховані з суми заборгованості. На підставі викладеного, суд задовольняє позов в повному обсязі. Одночасно з цим суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 1921,00 грн., які підтверджені документально.

Outcome: approved