Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] В позовній заяві вказувала, що [INFO] року померла її матір [PERSON] Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка за державним актом про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16 вересня 2004 року. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, та пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини за станом здоров'я. Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], залишивши за нею судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, згідно поданої заяви від 07 травня 2018 року просить суд розглядати справу за її відсутності (а.с.23). Локницька сільська рада Зарічненського району Рівненської області явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила, відзиву не подала. В адресованій суду заяві від 27 квітня 2018 року № 978 позовні вимоги [PERSON] визнає, справу просить розглядати без участі представника сільської ради (а.с.24). У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого 16 червня 2014 року виконавчим комітетом Кутинської сільської ради Зарічненського району Рівненської області (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - земельна ділянка, площею 3,2314 га, що стверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16 вересня 2004 року. З досліджених в ході судового розгляду копій свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 31 серпня 1966 року (а.с.8), свідоцтва про одруження Серії [NUMBER], виданого 10 березня 1968 року виконавчим комітетом Кутинської сільради депутатів трудящих, Зарічненського району, Ровенської області (а.с.9), та копії паспорта позивача Серії [NUMBER], виданого 17 грудня 1996 року Зарічненським РВ УМВС України в Рівненській області (а.с.5) видно, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 01-16/299 від 19 квітня 2018 року видно, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося. У відповідності до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З довідки КЗ «Зарічненська ЦРЛ» від 03 квітня 2018 року № 312/01-11/18 беззаперечно вбачається, що [PERSON] з 15 травня 2014 року по 14 січня 2015 року знаходилася на амбулаторному лікуванні в КЗ «Зарічненська ЦРЛ», з діагнозом: Остеохондроз ГПВХ, Диспондильоз ПВХ, патологія між хребцевих дисків L4-L5, L5-S1, радикуломієлоневропатія L4-L5-S1. Дана хвороба унеможливлювала самообслуговування та пересування хворого (а.с.11). Таким чином [PERSON] пропустила шестимісячний строк ([INFO] року - [INFO] року) для прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] з поважних причин, оскільки це було пов'язано з об'єктивними обставинами, які не залежали від волі позивача, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач просить залишити за нею понесені ним судові витрати, суд з врахуванням ч. 3 ст. 13 ЦПК України, за якою учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, не розподіляє судові витрати між сторонами. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved