overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем припинила шлюбні відносини, сім»я фактично розпалася. Від спільного подружнього життя в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача малолітній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд: - стягнути з відповідача [PERSON], 1985 року народження, на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову та до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача [PERSON], 1985 року народження, на утримання [PERSON], 1992 року народження аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову та до досягнення дитиною трьохрічного віку. У судове засідання позивач не з'явилась. Направила до суду заяву слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя в сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 593. Судом встановлено, що сторони спільний побут та господарство не ведуть. На даний час малолітній син [PERSON], [INFO] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання позивача немає. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 79, 84, 180, 182, 183СК України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 26 жовтня 2013р. уклала шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився малолітній син, [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час їхній малолітній син мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у його утриманні не бере. Позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач зявилась. Позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився. Проти задоволення заперечував. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.10.2015 р. позивач уклала шлюб з відповідачем,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 154915, видане виконавчим комітетом Вишневої міської ради Київської області. Судом встановлено, що сторони проживають спільний побут та господарство не ведуть. На даний час малолітній син [PERSON], [INFO] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 487 гривень 20 копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 20 вересня 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 113. У сторін народився син [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між сторонами виникають часті сварки та відсутнє взаєморозуміння, тривалий час спільно не проживають, сімейних стосунків не підтримують, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально. Примирення неможливе. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків, між ними виникали конфлікти, термін, наданий судом для примирення, позитивних результатів не дав, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

\~\~ \~ \~ \~ \~ В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 16.01.2010 року в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 7. В обгрунтування позову вказувала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Позивач стверджує, що спору про місце проживання дитини та щодо спільно нажитого майна між сторонами немає. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися. \~\~\~\~\~ \~ \~ Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся, причину неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно.\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~\~\~ \~\~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило\~ б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 26 жовтня 2003 року у Іршиківській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №4. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку Світлану [INFO], доньку Катерину [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вонан просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 26 жовтня 2003 року у Іршиківській сільській раді Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №4. (свідоцтво про шлюб 1-БВ №078133, видане 26 жовтня 2003 року). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку Світлану [INFO], доньку Катерину [INFO]. Сторони проживають окремо з серпня 2015 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до Закону України Про судовий збір з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн.20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб між ними розірвати. Позовна заява мотивована тим, що 02.08.2012 року сторони уклали шлюб, спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, сімейні стосунки та ведення справ у сім'ї, у зв'язку з чим виникали сварки, що мали негативний наслідок для малолітньої дитини. Протягом одного року між сторонами припинене сумісне проживання та ведення сумісного господарства. За час спільного проживання у шлюбі народилася спільна дитина, син [PERSON], [INFO], В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач підтримує заявлені вимоги та просить розірвати шлюб. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 02.08.2012 року, який зареєстрований виконкомом Березняньської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 07.(а.с. 3) За час спільного проживання у шлюбі народилася спільна дитина, син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-АМ № 235284 виданого Березнянською сільською радою Хмільницького району Вінницької області 29.10.2012 року, актовий запис № 10.(а.с.8) Відповідно до довідки № 567 від 29.10.2015 року Березнянської сільської ради про те, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [INFO] і на її утримані перебувають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].(а.с.4) Таким чином судом встановлено, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, сімейні стосунки та ведення справ у сім'ї, у зв'язку з чим виникали сварки, що мали негативний наслідок для малолітньої дитини. Протягом одного року між сторонами припинене сумісне проживання та ведення сумісного господарства. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, інтересам дитини, що мають істотне значення. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позвача. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112 ч. 2, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 27 грудня 1997 року виконавчим комітетом Бузівської сільської Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №19. Позивач в судове засідання не з»явився, направив до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомляла. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 27 грудня 1997 року виконавчим комітетом Бузівської сільської Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 25 вересня 2014 р. (повторно), серія [NUMBER]. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 33 та сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], актовий запис - № 30. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27 липня 2010 року виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 168. Від спільного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб, 27 липня 2010 року у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 168, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-ОК № 135032. Від спільного шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, 26.01.2011 р., серія 1-ОК № 177249, актовий запис - № 44. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося .У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 жовтня 2010 року Виконавчим комітетом Металістської сільської ради Слов»яносербського району Луганської області, актовий запис №8. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 09 жовтня 2010 року Виконавчим комітетом Металістської сільської ради Слов»яносербського району Луганської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 16 січня 2016 р. (повторно), серія [NUMBER]. Від спільного шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved