Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

В листопаді 2019 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.10.2013 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н. За умовами цього договору відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначено, що відповідач своїм підписом підтвердив свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно Умов та Правил надання банківських послуг. Позивачем умови договору в частині надання відповідачеві кредитних коштів було виконано у повному обсязі, однак у зв`язку із неналежним виконанням з боку [PERSON] умов кредитного договору стосовно своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними, іншими платежами згідно Договору про надання банківських послуг, виникла заборгованість, яка станом на 22.10.2019р. становить 12126, 79 грн. На підставі зазначеного, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь зазначену суму заборгованості за кредитним договором б/н від 14.10.2013 року та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 16 грудня 2019 року відкрито провадження справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд на 28 лютого 2020 року. 28 лютого 2020 року у зв`язку з неявкою сторін судовий розгляд справи відкладено на 10 квітня 2020 року. 10 квітня 2020 року у зв`язку з неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 26 червня 2020 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що відповідач на даний час не має реєстрації, суд відповідно до ч.2 ст.128 ЦПК України надав оголошення через офіційний веб-сайт судової влади України. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із зазначеним, 26 червня 2020 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, Суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. 14 жовтня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 2 000,00 грн. Даний договір був укладений на підставі анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою та безумовною згодою відповідача по справі відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. За кредитним договором без номера від 14.10.2013 р. станом на 22.10.2019 р. у [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 12126,79 грн., яка складається з заборгованість за кредитом - 2122,63 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7910,50 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1040,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 553,66 грн. Відповідно до вимог ст.ст.6,627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми позову. Згідно зі ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У частині 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п.1 ч.2 ст.92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення штрафу. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом - 2 122,63 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7910,50 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1040,00 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial