Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

В квітні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі - 5000,00 грн., починаючи з дати звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 1997 року по листопад 2005 року. Під час проживання однією сім`єю в них народилась спільна донька - [PERSON] , яка зареєстрована та проживає разом з позивачем. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги та не сплачує аліменти на утримання доньки, всі витрати на утримання дитини позивач здійснює самостійно. Позивач зазначає, що витрачає на утримання доньки щомісячно не менше 10000,00 грн., куди входять витрати на харчування, лікування, одяг, косметику, витрати на інтернет та проїзд, особисті витрати доньки підліткового періоду. Крім того, навчання у гімназії потребує постійних витрат на добровільні внески, книжки, спеціальну літературу, додаткові матеріали для навчання, які останнього разу обійшлись позивачу в 800,00 грн. Також позивач зазначає, що дитина потребує спеціального лікування захворювання органів зору, оскільки внаслідок таких захворювань вона майже нічого не бачить на одне око й постійно носить окуляри та лінзи, та потребує постійного вживання спеціальних вітамінів для покращення зору, які коштують близько 1000,00 грн. в місяць. При цьому, враховуючи, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, існують підстави визначення розміру аліментів у твердій сумі, тому позивач визначила їх розмір аліментів як 5000,00 грн., та вважає його необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07.07.2021 копію ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви повторно направлено відповідачу, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи з урахуванням строку, необхідного для надання відповідачем відзиву. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони записані батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції, актовий запис №2093. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №19.0103.02/7020/18 від 04.10.2018 та копії паспорту позивача серії [NUMBER] , [PERSON] та позивач зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзацом першим пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» в 2021 році в Україні прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить: з 01.01.2021 - 2395,00 грн., з 01.07.2021 - 2510,00 грн., з 01.12.2021- 2618,00 грн. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в свою чергу, ним не надано суду доказів його непрацездатності або наявності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати неповнолітню дитину, принципу законності, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Як вбачається зі змісту позовної заяви його дохід може бути мінливим, а тому, у відповідності до статті 184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі, як про це просить позивач. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, суду не надано. Що стосується посилання позивача на здійснення нею витрат пов`язаних з відвідуванням дитиною лікаря, придбання окулярів, лінз та додаткових матеріалів для навчання, суд роз`яснює, що відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішення питання про стягнення додаткових витрат на дітей вирішується суддею в окремому порядку. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3100,00 грн., щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток доньки, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме її потребам, при цьому не порушить права відповідача. Інші доводи і аргументи позову не спростовують висновків суду, зазначених в цьому рішенні та не надають можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення іншого судового рішення. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 562,96 грн.

Outcome: partial