Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка, вона ж діє в інтересах малолітнього [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи - Червоноскільська сільська рада Ізюмського району Харківської області, Ізюмська районна державна адміністрація Харківської області, управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області. Обґрунтовуючи заявлені вимоги сторона позивача вказує, що [INFO] помер [PERSON], після чого відкрилась спадщина у вигляді на земельну ділянку площею 5,1761 га кадастровий номер [NUMBER], розташовану на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями першої черги по закону є позивачка, малолітній [PERSON] (позивач) та донька померлого - [PERSON] ( відповідачка по справі). В зв'язку з тим, що позивачкою не надано до нотаріальної контори оригіналу правовстановлюючого документу (сертифікату на право власності на земельну частку (пай)) Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину. У зв'язку з цим позивачка звернулась до суду, в якому просила суд визнати за нею та малолітнім [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом по 1/3 частині земельної ділянки, розташованої на території Червоноскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області площею 5,1761 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Правовстановлюючий документ на зазначену вище земельну ділянку вважати таким, що втратив чинність. Представник позивача, [PERSON], надала суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень проти позову суду не надсилала. Треті особи, Червоноскільська сільська рада Ізюмського району Харківської області, надала суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі на підставі наявних у справі доказів, проти позову не заперечують. Управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області, надали суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі на основі наявних у справі доказів. Ізюмська районна держана адміністрація Харківської області повторно в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову суду не надсилала. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору, дослідивши представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення заявленого позову - виходячи з наступного. Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 28 лютого 2005 року зобов'язано Ізюмську районну державну адміністрацію видати [PERSON] земельний сертифікат із земель резервного фонду ( а.с.16). Розпорядженням № 419 від 22 серпня 2005 року передано із земель державного резервного фонду земельну ділянку у власність громадянину [PERSON] на рівні земельної частки ( паю) визначеної для членів КСП « Червоний Оскіл», із площі 52,4 га поля № 1чертвертої польової сівозміни ( згідно з проектом землеустрою КСП « Червоний Оскіл»). Громадянину [PERSON] замовити виготовлення технічної документації проектній організації по паюванню земель державного резервного фонду із площі 52,4 га поля № 1 четвертої польової сівозміни ( згідно з проектом землеустрою КСП « Червоний Оскіл»), розташованих на території Червонооскільської сільської ради, та виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку ( а.с.17). Згідно відповіді управління Держгеокадастру в Ізюмському районі Харківської області від 21.09.2015 року 29-20.02-.0.2-184/2-15 земельна ділянка площею 5,1761 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області, була зареєстрована 18.05.2013 року на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду від 28 лютого 2005 року та розпорядження Ізюмської райдержадміністрації № 419 від 22 серпня 2005 року. Згідно технічного завдання № 339 від 11.01.2011 року з розробленої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, виконавець ФОП [PERSON],17.10.2012 року замовником даної документації є громадянин [PERSON] ( а.с.51). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Червонооскільською сільською радою Ізюмського району Харківської області від 16 вересня 2013 року, про що установою було зроблено актовий запис № 48 від 16 вересня 2013 року ( а.с.12). [PERSON] 05 грудня 2006 року уклав шлюб з [PERSON], [INFO], якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.11). [PERSON] та [PERSON] мали сина [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.10). Згідно довідки виконавчого комітету Червонооскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області [PERSON] був зареєстрований в проживав в [ADDRESS] з 1969 року по день своєї смерті [INFO], разом з ним проживали та зареєстровані його дружина [PERSON] з 2007 року та син [PERSON] з 2006 року ( а.с.13). Ізюмська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, в зв'язку з тим, що позивачкою не наданий правовий документ, а саме: сертифікат на право на земельну частку ( пай), якій підтверджує право власності на земельну частку ( пай) на ім'я померлого [INFO], [PERSON] ( а.с.14). Із копії спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 01 листопада 2013 року звернулась [PERSON] ( відповідачка по справі), свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 101-103). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, матеріали справи свідчать, що [PERSON] та малолітній [PERSON] є спадкоємцями першої черги померлого [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ч.ч.1,3,5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ст. 1274 ч.2 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника ні підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Увесь обсяг наведених обставин свідчить про обґрунтованість визнання за позивачами по 1/3 частині земельної ділянки, розташованої на території Червоноскільської сільської ради Ізюмського району Харківської області площею 5,1761 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], після смерті [PERSON], який помер [INFO] в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка та батька. Згідно ст. 182 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. За викладених обставин, задовольняючи даний позов, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду в частині визнання права власності на нерухоме майно, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, підлягає обов'язковій державній реєстрації та є підставою для внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Outcome: approved