Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

В квітні 2015 року до суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач, з урахуванням уточнень до позову від 10.06.2015 р. № 140-9-2-00/22-33/2 зазначив, що 14.12.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «[PERSON] Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № 014/17-46/23-55, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 35000,00 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 14% річних, строком до 13.12.2016 р. Станом на 09.06.2015 р. заборгованість за кредитним договором № 014/17-46/23-55 від 14.12.2006 р. складає: заборгованість за кредитом 14813,93 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 5600,94 доларів США; заборгованість за відсотками 2563,31 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 2421,26 доларів США; пеня 8929,99 доларів США. З урахуванням уточнень просить звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, посвідченим 14.12.2006 р. приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №\~4583, предметом якого є житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Відрадне, вул. Степна (стара назва вул. Польова), буд. 11, що належить іпотекодавцю [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» (р/р 290941364 в ЗОД АТ «[PERSON] Аваль», код ЄДРПОУ 23794014, МФО 313827) шляхом проведення прилюдних торгів у виконавчому провадженні за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-46/23-55 від 14.12.2006 р., що станом на 09.06.2015 р. складається з заборгованості за кредитом в сумі 14813,93 доларів США, з заборгованості за відсотками в сумі 2563,31 доларів США та пені за прострочення виконання зобовязань в сумі 8929,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку пені становить у гривневому еквіваленті суму 188444,61 грн., а також стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 3654,00 грн. В судове засідання зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. Зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 14 грудня 2006 року ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого, відповідно до п. 1.3 статуту Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» за всіма правами та обовязками виступає Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», та [PERSON] уклали кредитний договір № 014/17-46/23-55 (далі кредитний договір). За умовами п.п. 1.1 кредитного договору кредитор, на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 35000,00 доларів США. Згідно п.п. 1.2 кредитного договору, кредит надається на строк по 13.12.2016 р., згідно Графіку надання кредиту. Підпунктом 1.3 кредитного договору та Графіком погашення кредиту від 14.12.2006 р. визначено порядок погашення кредиту. Підпунктом 1.4 кредитного договору визначено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 14% річних. У пункті 10.1 кредитного договору сторони погодили, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями цього договору позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня після закінчення строку виконання зобовязань. При цьому, за приписами п.п. 10.3 кредитного договору у разі настання підстав, передбачених цим договором, позичальник зобовязаний здійснювати сплату пені та штрафів в національній валюті України по офіційному курсу НБУ на день сплати. Згідно п.п. 6.5 кредитного договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та неустойки, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим договором. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна та майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором, за умови попереднього (за 30 днів) повідомлення позичальника рекомендованим листом. 02 лютого 2015 року на адресу відповідача позивачем була направлена вимога про погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-46/23-55 від 14.12.2006 р. із застереженням про подальше звернення стягнення на предмет іпотеки, яка відповідачем не виконана. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 09.06.2015 р. заборгованість у відповідача перед позивачем за кредитним договором № 014/17-46/23-55 від 14.12.2006 р. складає: заборгованість за кредитом 14813,93 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 5600,94 доларів США; заборгованість за відсотками 2563,31 доларів США, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 2421,26 доларів США; пеня 8929,99 доларів США. Висновок суду ґрунтується у тому числі на приписах ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, тобто з урахуванням того, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував розрахунок заборгованості наданий позивачем, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Згідно статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України «Про іпотеку»). Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. В забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого, відповідно до п. 1.3 статуту Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» за всіма правами та обовязками виступає Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] уклали договір іпотеки від 14.12.2006 р. Згідно п.п. 1.1 договір іпотеки забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 014/17-46/23-55 від 14.12.2006 р., укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого іпотекодавець зобовязується перед іпотекодержателем повернути кредит в розмірі 35000,00 доларів США до 13.12.2016 р. включно, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку, в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору. Як вбачається з п.п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, селище Відрадне, вул. Степна (стара адреса: вул. Польова), буд. 11, який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого Запорізькою районною державною нотаріальною конторою Запорізької області, 19.01.1999 р., за № 2-19, що посвідчується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.12.2006 р., номер витягу 12868586, реєстраційний номер 16248807, номер запису 213 в книзі 2. Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.12.2006 р., номер витягу 12868586, реєстраційний номер 16248807, загальна вартість предмета іпотеки становить 309145,00 грн. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про іпотеку» іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку на якій розташований предмет іпотеки. Згідно п.п. 1.4 договору іпотеки заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами у сумі 377152,00 грн. Підпунктом 3.1.4 договору іпотеки визначено, що у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим або кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат та утримання заставленого майна, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. Приписи ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачають звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд встановлює спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Аналогічні розяснення містяться в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де зазначено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обовязковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач набув право задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому суд враховує, що на теперішній час розмір боргових зобовязань відповідача співрозмірний вартості іпотечного майна, а подальше порушення зобовязань за кредитним договором може завдати збитків іпотекодержателю . Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки на переконання суду відповідає загальним засадам цивільного законодавства, тобто є справедливим, добросовісним та розумним. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved