Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

В квітні позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів та просив стягнути з них заборгованість за позикою та двадцять три відсотки від простроченої суми штрафних санкцій. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 18 квітня 2016 року між ним та [PERSON] укладено договір позики за умовами якого позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти в сумі 30 000 000грн. Того ж дня між позикодавцем та [PERSON] укладено договір поруки за яким останній зобов'язався відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником зобов'язань останнього, що випливають з договору позики. Відповідно до передбачених вказаним договором умов позичальник зобов'язаний був повернути гроші до 31 грудня 2016 року, однак своїх зобов'язань не виконав та борг не повернув. На неодноразові вимоги позивача боржники не реагують, гроші не повертають, в зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися з позовом до суду. Просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку основну суму боргу та двадцять три відсотка річних від простроченої суми, а також с кожного понесені ним судові витрати. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що відповідачі підписуючи договір позики та поруки погодились з викладеними умовами, в зв,язку з чим повинні їх виконувати. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності з участю представника [PERSON] Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, мотивуючи тим що позивач не мав відповідної фінансової ліцензії, тому нарахування процентів за надання позики незаконне. Підтвердив факт підписання його клієнтом договору позики та отримання коштів, які бралися для розвитку господарської діяльності. Погодився зі стягненням основної суми боргу, а у стягненні відсотків просив відмовити. Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності з участю представника [PERSON] Представник [PERSON] також позовні вимоги визнав частково, підтримав позицію відповідача [PERSON], вказуючи на те що, дійсно договори позики і поруки укладалися і його клієнт погодився нести відповідальність за зобов'язаннями [PERSON] Передбачалось дострокове повернення коштів, однак обставини склались по іншому і на сьогоднішній момент у відповідачів відсутня можливість повернути борг. Визнає заявлені позовні вимоги в частині основного боргу, що стосується відсотків, вважає що вони нараховані незаконно, оскільки позивач не має відповідної ліцензії фінансової діяльності. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, вважає що позо підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За вимогами ст.546 ЦК України виконання зобов,язання може забезпечуватися зокрема неустойкою або порукою. Судом встановлено, що 18 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір безпроцентної позики №1-2016 за умовами якого позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти на безпроцентній основі в сумі 30 000 000грн. Того ж дня між позикодавцем та [PERSON] укладено договір поруки за яким останній зобов'язався відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником зобов'язань останнього, що випливають з договору позики. Відповідно до п.6 договору позичальник зобов'язаний був повернути гроші до 31 грудня 2016 року, однак своїх зобов'язань не виконав та борг не повернув. Таким чином, сторонами було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору позики. Свої зобов'язання стосовно передачі коштів відповідно до договору позики позикодавець виконав, про що свідчить як сам факт підписання позичальником договору позики, проти чого не заперечували в судовому засіданні представники відповідачів, так і власноручна розписка [PERSON] від 18.04.2016р. про отримання від позикодавця 30 000 000грн., яка міститься в матеріалах справи. На виконання позичальником зобов,язань за договором позики 18.04.2016р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки за яким поручитель зобов,ячався відповідати перед позикодавцем за виконання позичальником зобов'язань, що випливають з зазначеного договору позики. Пунктом 3.3 даного договору передбачено, що у випадку невиконання основного зобов,язання поручитель і позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому кредитор має право вимагати від поручителя виконання як основного зобов,язання, так і зобов,язання з відшкодування шкоди, зобов,язання зі сплати неустойки, зобов,язання зі сплати процентів за прострочення виконання. За п.3.4 поручитель зобов,язується виконати свої зобов,язання відповідно до цього договору не пізніше 3 днів з моменту пред,явлення йому кредитором вимоги. З урахуванням наведених умов договорів позики та поруки позикодавець направив 28.02.2017р. та 02.03.2017р. на адресу позичальника та поручителя відповідно, вимогу про сплату заборгованості, яка останніми залишена без відповіді та задоволення, що підтверджується наданими доказами. Отже, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано всіх істотних умов укладення та виконання умов договору позики та поруки. Натомість відповідачами взяті на себе зобов'язання за зазначеними договорами не виконані, борг не повернуто, і це підтвердили в судовому засіданні їх представники, в зв,язку з чим позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 30 000 000грн. підлягають задоволенню та стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Що стосується вимог позивача в частині стягнення двадцяти трьох процентів річних від простроченої суми, відповідно до ст.ст.1050,625 ЦК України та п.11 договору позики, суд приходить до наступного. Дійсно п.11 договору позики передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу та двадцять три проценти річних, відповідно до ст.ст.1050,625 ЦК України від простроченої суми. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність боржника за порушення грошового зобов'язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Outcome: partial