Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

В квітні 2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного\~товариства «Коростишівське\~автотранспортне підприємство\~11842»\~(надалі\~ПАТ «Коростишівське\~АТП 11842»)про припинення частки в спільному майні та визнання права власності на частку будівлі. В обґрунтування позовних вимог, вказали, що позивачам на праві власності належить 99/100 часток будівлі ковальсько зварного цеху, що розташований в [ADDRESS] на підставі договору дарування частки будівлі від 20.02.2015 року, а також витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 33946899 від 20.02.2015 року. Інша 1/100 частки будівлі належить відповідачу, який даною часткою не користується та не утримує. Для встановлення та підтвердження обставин, які визначені ст. 365 ЦК України та визначення ринкової вартості частки будівлі позивачами було замовлено та виготовлено висновок експертного дослідження за № 04/03-2018 від 24.03.2018 відповідно до якого, поділ будівлі є технічно неможливим. Оскільки об`єкт є неподільним та враховуючи частку відповідача , що є незначною, та не може бути виділена в натурі , спільне користування та володіння також не можливе і таке припинення не завдасть істотної шкоди власнику частки. Ринкова вартість 1/100 частки становить 6537 грн. А тому позивачі просять припинити право власності ПАТ «Коростишівського автотранспортного підприємства 11842», що за адресою [ADDRESS] вулиці Грибоєдова, 37, та визнати за позивачами в рівних частках право власності на 1/100 частку вищевказаної будівлі. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.05.2018 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач ПАТ «Коростишівське автотранспортне підприємство» про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України в порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, відзив на позовну заяву не подали, інших заяв та клопотань не надходило. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності, в межах позовних вимог дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, спірним приміщенням є будівля ковальсько - зварного цеху, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 267,3 кв.м. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером № 3397161 від 20.02.2015 р. та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 169650262 від 07.06.2019 р. будівля, ковалько-зварного цеху, що знаходиться за адресом Житомирська область, м [ADDRESS] Коростишів, [ADDRESS] , загальною площею 267,3 кв.м. на праві спільної часткової власності 99/200 ( кожній) належить [PERSON] та [PERSON] . Інша 1/100 частки належить ПАТ «Коростишівське АТП 11842». \~ \~ \~ \~Згідно висновку № 04/03-2018 судового експерта Свістунова І.С., за результатами проведення оціночно-будівельного та будівельно-технічного дослідження вбачається, що дійсна (ринкова) вартість об`єкта дослідження, а саме будівлі ковальсько зварного цеху, загальною площею 267,3 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] , на час проведення дослідження становить 653\~700 гривень, в т.ч. вартість 1/100 частки 6\~537 гривень. Порівнюючи фактичне об`ємно-планувальне рішення будівлі ковальсько-зварного цеху, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , функціональне використання приміщень, частки співвласників в розмірі 1/100 та 99/100, що в одиницях площ становить 2,67 кв.м. та 264,63 кв.м., а також вимоги нормативних документів поділ будівлі ковальсько-зварного цеху є технічно неможливим ( а.с. 16-33). Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст.365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до правового висновку Верховного суду України, що міститься в постановах по справі №6-81кс11від 16.01.2012р., №6-37цс13 від 15.05.2013р., №345/2723/17 від 15.03.2018 року, ухвалі в справі №ц6-1348ц16 від 02.07.2016р., частиною першою\~статті 365 ЦК України\~передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1- 3 частини першої\~статті 365 ЦК України\~за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласникам. Частиною 2 ст. 365 ЦПК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. З урахуванням умов, які містить ст.365 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позову, оскільки частка відповідача ПАТ «АТП 11842» у спірній будівлі є незначною 1/100 в порівнянні з позивачами 99/100 відповідно [PERSON] М.І [PERSON] 99/200 та [PERSON] 99/200; вказана будівля є неподільною; виходячи з технічної характеристики щодо спірного майна; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам ПАТ «Коростишівське АТП 11842 та останні отримають грошову компенсацію за частку в об`єкті. А тому за позивачами і підлягає визнання право власності в рівних частках на 1/100 частку, право власності на яке було припинено у іншого співвласника. Матеріалами справи встановлено, що позивачами на депозитний рахунок суду, внесено вартість частки 6537 грн., тобто по 3268,50 . кожним, що підтверджується відповідними квитанціями від 17.04.2018 року за № 0.0.1013287147.1 та 0.0.10132288789.1. Таким чином, позивачі виконали основну вимогу, на якій має ґрунтуватися рішення суду про позбавлення особи майна без її згоди на якій також наголошено у Рішенні Європейського суду з прав людини по справі\~Андрій Руденко проти України\~(Заява №35041/05) від 21.03.2011 року. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України\~, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5\~ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Згідно\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву не скориставсь, будь-яких клопотань не подав, доводів позивачів не спростував. Враховуючи вищевикладене,\~суд,\~оцінивши допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~в їх\~сукупності за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженню наявних\~у справі\~доказів приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved