Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

В липні 2020 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 04.04.2016 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років сімейне життя з відповідачем поступово погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Також вказала, що з ініціативи відповідача постійно виникають сварки, в ході яких відповідач допускає фізичні та душевні образи, навіть у присутності дітей, що впливає на її психічний стан та спричиняє їй душевних страждань. На ґрунті сімейно-побутових проблем як у неї, так і у відповідача, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, тому подальше спільне життя з відповідачем позивач вважає неможливим. Спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Посилаючись на вказані обставини, позивач [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 04.04.2016 Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис №01; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на утримання двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.07.2020 і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13.08.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 14.09.2020. В судове засідання, призначене на 14.09.2020 року, належним чином повідомлений відповідач не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи відкладений до 12.10.2020 року . Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що з 04.04.2016 позивач та відповідач перебувають в шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис №01, про що 04.04.2016 видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданими 05.10.2017 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на життя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки відповідач припускається аморальних вчинків, допускає фізичні та душевні образи у присутності дітей. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження даної родини стали неможливими, а також, що це суперечить інтересам обох з подружжя. Тому такий шлюб відповідно до ст. 112 СК України необхідно розірвати. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає доведеним обов`язок відповідача, який є батьком дітей, сплачувати аліменти на їх утримання, суд приходить до висновку про задоволення позову та присуджує стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Тому за правилами ст. 141 ЦПК України при винесенні рішення з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у розмірі 840,80 грн. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позовної заяви за вимогу про розірвання шлюбу було сплачено судовий збір то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved