Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

В листопаді 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК», через представника Дашко В.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 36842 грн. 61 коп. та судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 31.10.2011, відповідно до якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у подальшому кредитний ліміт збільшився до 7100, 00 грн. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 16.09.2020 року має заборгованість за кредитом в розмірі 36842 грн. 61 коп., яка включає в себе: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 21740 грн. 63 коп., заборгованість за за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 7288 грн. 46 коп.; нарахована пеня - 7288 грн. 46 коп. Ухвалою від 16.11.2021 судом прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 31.10.2021 року у розмірі 29554 грн. 15 коп., яка складається: заборгованості за тілом кредиту - 21740 грн. 63 коп.; в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту - 21740 грн. 63 коп., заборгованість відсотками нарахованими на прострочений кредит - 7813 грн. 52 коп., а також понесені позивачем судові витрати. Від представника позивача Дашко В.М. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що у зв`язку із реєстрацією шлюбу 10 грудня 2019 року нею було змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] , у відзиві на позовну заяву вказує, що заперечує проти задоволення позовних вимог у повному розмірі, просить застосувати строки позовної давності , яка сплила, щодо звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з позовом до неї, вказує, що перебіг строку позовної давності почався 1 березня 2016 року у зв`язку із закінченням терміну дії кредитної картки [NUMBER] в лютому 2016 року, а за кредитною карткою [NUMBER] термін дії якої завершився в жовтні 2019, перебіг строку позовної давності почався 1 листопада 2019, також зазначає, що погасила борг і розрахувалась із банком, за останні три роки до подання позову банком вона отримала в банку і використала всього коштів 5862,80 грн, а повернула 10572, 22 грн., розрахувавшись з банком повністю, із вказаних підстав просить відмовити в позові. Від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Меркулова В.В. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача вказує на те що відповідач активно використовував кредитний рахунок, а саме 25.03.2018 поповнила готівкою свою картку у терміналі самообслуговування та до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором, тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматися судом до уваги. Судом встановлено, що 31.10.2011 року відповідач звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ. У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua. Згідно з наданим банком розрахунком на час розгляду справи борг відповідача становить 36842 грн. 61 коп., який включає в себе: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 21740 грн. 63 коп., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 7288 грн. 46 коп.; нарахована пеня - 7288 грн. 46 коп. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст.1054,1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач підписала заяву б/н від 31.10.2011, відповідно до якої їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у подальшому кредитний ліміт збільшився до 7100,00 грн. Даний Кредитний договір складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Тарифів і Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку , тобто є договором приєднання. Як вбачається із Розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.10.2011 року відповідач [PERSON] належним чином не виконувала зобов`язання відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 16.09.2020 року виникла заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в розмірі 21740, 63 грн. Разом з тим, як вбачається з позовної заяви, на момент отримання кредиту кредитний ліміт на платіжній картці [PERSON] було встановлено у розмірі 4100 грн., який у подальшому був за рішенням та ініціативою банку збільшений, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 21740, 63 грн. Так, як вбачається з п. 2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту; Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт, а згідно з п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Однак, Банком не підтверджено, що на час укладення відповідного кредитного договору діяли саме ці Умови, а не інші, що саме ці Умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що Умови на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили вказані умови щодо кредитного ліміту. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа № 342/180/17), згідно якої неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову; надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Враховуючи вищевикладене, проценти за користування кредитними коштами, нараховані позивачем за кредитним договором №б/н від 31.10.2011, стягненню з відповідача не підлягають. З відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором б/н від 31.10.2021 року у розмірі 21740 грн. 63 коп., яка складається: заборгованості за тілом кредиту - 21740 грн. 63 коп.; в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту - 21740 грн. 63 коп. Згідно ст.257 ЦК України - загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється три роки. Згідно ч. 3, 4, 5 ст.267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору позивач звернувся до суду 19 листопада 2020 року. Згідно довідки позивача вбачається, що відповідачу було видано картку № [NUMBER] терміном дії до 10/19 року. Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від19 березня 2014 року № 6-14цс14. Оскільки позивачем останній платіж було здійснено 25 березня 2018 року, дія картки закінчилась у жовтні 2019 року, а позов подано 19 листопада 2020 року, тобто трирічного строку позовної давності позивач не пропустив, а тому в суду немає підстав для застосування позовної давності, яку просив застосувати відповідач. Щодо судових витрат, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2 102 грн., які були понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 1), то вони відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем було заявлено до стягнення 29554 грн. 15 коп., а до задоволення підлягає сума боргу в розмірі 21740 грн. 63 коп., що становить 73,56 % (21740,63 х 100% : 29554,15) від заявлених вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню в розмірі 1 546 грн. 23 коп.(2 102 грн. х 73,56 %), які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial