Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] . Позовну заяву аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 07.03.2019 Острозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №25. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам. Вказуючи на те, що спроби налагодити сімейні відносини не приносили належного результату, просить розірвати шлюб. Ухвалою від 08.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження по даній справі, призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. В поданій на адресу суду заві позов визнав та просить розглядати справу в його відсутності. Як передбачено ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті, у відсутності сторін по справі. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 07.03.2019 Острозьким районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №25, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище - [PERSON] . (а.с.8) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що позивач та відповідач вказані батьками спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) Відповідно до довідки про склад сім`ї від 25.10.2021, довідки про реєстрацію місця проживання встановлено, що в склад сім`ї [PERSON] входить син - [PERSON] (а.с.10, 11) Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] тривалий час спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними припинені. Між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, що є свідченням формального існування шлюбу між ними. На час розгляду справи в суді, ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі не підтримують сімейні та подружні стосунки, спроби примирення між ними не мали належного результату, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною другою статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем та переконана в неможливості їх примирення. В свою чергу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу та не виявив наміру зберегти сім`ю. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved