Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

В квітень 2017 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до [PERSON] (далі також відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 18.10.2001 року позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Не зважаючи на викладене, спільне життя не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сімї відбувалися сварки. Фактично шлюбне життя між ними припинено з січня 2017 року, з цього ж часу спільного господарства не ведуть. Таким чином, позивач звернулась до суду та просить зазначений шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просила дану справу слухали без її участі, позовні вимоги підтримала, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 та ст. 224 ЦПК України Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано 18.10.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.02.2017 р. виданого виконавчим комітетом Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області. (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження від 09.06.2003 р. виданого виконавчим комітетом Першотравенської селищної ради [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 9). На теперішній час подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач та відповідач не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, проте що відповідач проти розірвання шлюбу заперечує судом не встановлено. Спір щодо поділу майна між позивачем та відповідачем відсутній. Отже, відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Під час прийняття рішення суд враховує те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved