Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 27.12.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № Р39.185.71717, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 49 991 грн., зобов»язавшись повернути кредит та сплатити проценти. Посилаючись на порушення боржником умов повернення кредиту, виникла прострочена заборгованість в сумі 50 083,62 грн., яка станом на 20.01.2016 року складається із заборгованості: основний борг - 11 659,54 грн., прострочений борг - 31 322,55 грн., прострочені проценти - 5742,01 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 1024,82 грн., строкові проценти - 334,7 грн., позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь 50 083,62 грн. заборгованості та 1 378 грн. судових витрат. В поданій до суду 21.04.2016 року заяві представник позивача просив стягнути з відповідача 400 грн. судових витрат за публікацію оголошення в газеті про виклик відповідача в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась повторно, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Час Київщини», тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з наступних підстав. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 27.12.2013 року між сторонами у справі укладено кредитний договір №Р39.185.71717, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти на поточні потреби в сумі 49 991 грн. строком на 30 місяців. Згідно п. 1.3. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15 % річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі 2,05 % від початкової суми кредиту. З матеріалів справи вбачається, що станом на 20.01.2016 року перед відповідачем виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 50083,62 грн., яка складається із: основного боргу - 11 659,54 грн., простроченого боргу - 31322,55 грн., прострочених процентів - 5742,01 грн., нарахована плата за обслуговування кредиту - 1024,82 грн., строкових процентів - 334,7 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед банком, а також заперечень щодо розрахунку боргу відповідач суду не надала. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов'язанням у повному обсягу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 378 грн. сплаченого судового збору та 400 грн. витрат за оплату публікації оголошення в газеті «Час Київщини». Враховуючи викладене,

Outcome: approved