Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі - Відповідач) про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків в розмірі 320 000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у період з 26.04.1994 року по 14.08.1998 року та з 17.04.2006 року по 20.08.2007 року підземним гірничим майстром, підземним заступником начальника дільниці ШБУ ВАТ «Суха Балка» та підземним гірничим майстром шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» відповідно. Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 05.10.2017 позивачу первинно було встановлено 25% стійкої втрати професійної працездатності за професійним захворюванням: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, в період роботи позивача на підприємстві відповідача, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває задишку, загальну слабкість, періодичний головний біль, біль у ділянці серця,за станом здоров'я він не може повноцінно забезпечувати свою родину, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому. 09 листопада 2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не з'явились, надали відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача Павлова Н.Ф., проти позову заперечувала у повному обсязі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити . Пояснила, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. Також вказала, що після звільнення з підприємства відповідача позивач працював на іншому підприємстві, а саме ПАТ «Кривбасзалізрудком». Крім того вказала, що позивач достовірно знав про шкідливі умови праці та свідомо погодився на роботу в шкідливих умовах. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] у період з 26.04.1994 по 14.08.1998 працював підземним гірничим майстром, підземним заступником начальника дільниці ШБУ ВАТ «Суха Балка», з 17.04.2006 по 20.08.2007 працював підземним гірничим майстром шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка» , та перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою та не оспорюється сторонами. (а.с.12-25). Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ « Український науково-дослідний інститут промислової медицини» за №780 від 27.06.2017 року , встановлено професійний характер захворювання [PERSON]: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії. (а.с.8) 19 липня 2017 року на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком», проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Вказано, що підставою для встановлення професійного характеру захворювання згідно висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 27.06.2017 № 780 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: 07.1994р.-02.1997р.-підземний гірничий майстер ШБУ ВАТ «Суха Балка»; 02.1997р.-08.1998р.- підземний заступник начальника дільниці ШБУ ВАТ «суха Балка»; 04.2006р.-08.2007р.- підземний гірничий майстер шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка». Причиною виникнення професійного захворювання зазначено: пил переважно фіброгенної дії. (а.с. 4-6) Згідно копії виписки з огляду МСЕК від 05.10.2017, копії довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 05.10.2017 позивачу [PERSON] первинно встановлено 25% стійкої втрати професійної працездатності за професійним захворюванням хронічне обструктивне захворювання легень, без визначення групи інвалідності, з наступним переоглядом 01.09.2018 року. Визначено потреби у забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення. (а.с.7). У зв'язку з професійним захворюванням позивач [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписними епікризами. (а.с. 9-11) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст. ст. 23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із отриманням професійного захворювання, що призвело до встановлення первинно 25% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності без визначення групи інвалідності, потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, часу роботи позивача на підприємстві відповідача 5 років 5 місяців, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 15 000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 640,00 гривень. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial