Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є батьком дітей сина [PERSON] та доньки [PERSON] . З відповідачкою шлюб був розірваний на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 10.11.2016 року. Після розірвання шлюбу відповідачка почала створювати позивачеві перешкоди у спілкуванні з дітьми: не надає позивачеві можливості з ними бачитися, приймати участь у вихованні дітей. За наведеного просить суд постановити рішення, яким визначити спосіб участі позивача у вихованні дітей: ?щонеділі з 13 до 18 год.; ?щотижня з сином [PERSON] з суботи 17 год. до неділі 13 год.; ?у день народження сина [PERSON] , щорічно, [INFO] з 17 до 19 год.; ?у день народження доньки [PERSON] , щорічно, 20 вересня з 17 до 19 год.; ?щорічно у літній період (1 червня 30 серпня) на 12 днів для оздоровлення дітей за попередньою узгодженістю з матір`ю дітей; ?у дні релігійних світ Різдво, Великдень, Трійця, а також на Новий рік щорічно з 15 до 18 год.; ?у день народження позивача, щорічно, 15 липня з 16 до 19 год. При цьому позивач зобов`язується турбуватися про безпеку дітей, здоров`я та харчування. Також встановити, що у дні, призначені для побачення з дітьми, позивач буде забирати їх у визначений час біля помешкання проживання дітей та повертати їх у визначений час до цього ж помешкання, при цьому враховуючи погодні умови; забезпечить безпеку дітей від застуди, промокання та інших негативних наслідків. Матір дітей повинна заздалегідь попередити батька дітей про можливу хворобу дітей. Судові витрати просить стягнути з відповідачки на його користь. Представник відповідачки подала відзив. Зазначає, причиною розірвання шлюбу стало те, що позивач вчиняв сварки, фізичне насильство; має психічні розлади через хворобу. Таким чином, з метою убезпечення дітей від протиправної поведінки позивача, відповідачка не визнає пред`явлений позов. Були заявлені клопотання про: допит свідків, доручення до матеріалів справи письмових доказів, про витребування доказів. Судом були задоволені всі клопотання, за виключенням клопотання про допит свідків. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Зазначає, що він не вчиняв протиправних дій як по відношенню до відповідачки, так і по відношенню до дітей. Відповідачка фактично викрала дітей, тривалий час не надає можливості з ними бачитися. Позивач тільки два рази бачився з дітьми, а надалі відповідачка заборонила ці побачення. Відповідачка змінила номер телефону, за місцем проживання не допускає позивача до дітей; відмовляється отримувати аліменти, які сплачує позивач. Це змусило його звертатися до суду за захистом порушених прав. Тому просить задоволити заявлений позов. Представник позивача позов підтримав та додатково пояснив суду, що права позивача захищаються ст.ст. 141, 159 СК України; ч.2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства. З метою врегулювання спору позивач звертався до служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області, з приводу чого в 2016 році було прийняте розпорядження та визначений графік побачення позивача з дітьми. Однак відповідачка не виконувала це розпорядження, не допускала позивача до дітей. Тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Додатково зазначив, що відповідачка наголошує на протиправній поведінці позивача у відношенні до дітей, зазначає про наявні розлади психічного здоров`я. Але в той же час відповідачка не зверталася до суду з позовом про позбавлення позивача батьківських прав. А це свідчить про те, що поведінка позивача (принаймі за останні три роки) по відношенню до свої дітей не йде у супереч з нормами законодавства. Також наголошує на недобросовісній поведінці відповідачки. Так, вона повідомила що вона та діти не проживають на території Рівненської області, а проживають у Одеській області; там же навчаються діти, адресу відмовилася надавати. Працівники служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області розшукували дітей у Одеській області, адже у разі підтвердження слів відповідачки справу слід було б передати за підсудністю до іншого суду. Проте, як з`ясувалося, відповідачка з дітьми проживає в селі Олександрія Рівненського району Рівненської області, та відмовляється контактувати з позивачем. На даний час органом опіки та піклування був наданий висновок від 06.10.2020 року. Проте визначений позивачеві спосіб участі у спілкуванні та вихованні дітей є вузчим, ніж вони просили у позові. За наведеного просить задоволити заявлений позов. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Представник відповідачки позов не визнала. Пояснила суду, що позивач чинив фізичне та психологічне насильство у сім`ї, самоусунувся від виховання дітей та від побачень з ними. Вважає, що побачення позивача з дітьми буде шкодити інтересам дітей. Тому у задоволенні позову просить відмовити. Представник служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області підтримала висновок органу опіки та піклування від 06.10.2020 року та пояснила, що за станом здоров`я позивач може приймати участь у спілкуванні з дітьми та їх вихованні. Відповідачка на засідання комісії не з`явилася, подала заяву про розгляд даного питання без її участі та заперечувала проти побачень позивача з дітьми, але не надала доказів, які б слугували підставою для відмови позивачеві у наданні дозволу на побачення з дітьми. Тому, розглянувши наявні матеріали, був сформований висновок від 06.10.2020 року та визначені способи участі позивача у спілкуванні з дітьми та їх вихованні. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка є батьками дітей: сина [PERSON] ( [INFO] ) та доньки [PERSON] ( [INFO] ). Після розірвання шлюбу відповідачка чинила позивачеві перешкоди у спілкуванні з дітьми, у зв`язку з чим останні звертався то служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області. Розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області № 556 від 14.12.2016 року були визначені способи у спілкуванні та вихованні дітей (а.с. 54). Однак відповідачка лише двічі надала позивачеві дітей для побачень, після чого заборонила спілкування позивача з дітьми. Зазначена обставина не оспорюється та визнається відповідачкою (її представником). За положеннями ст.ст. 141, 150, 159 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. А відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. За наведеного поведінка відповідачки суперечить приписам законодавства, яке гарантує право позивачеві на спілкування з дітьми та участь у їх вихованні. Доводи представника відповідачки про те, що позивач вчиняв фізичне та психічне насильство у сім`ї, що й стало причиною заборони позивачеві побачень з дітьми, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Представник відповідачки покликалася на матеріали справи № 570/552/15-п про притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім`ї), але згідно з постановою суду від 20.02.2015 року такі дії мали місце 11.01.2011 року. Представник відповідачки наголошує, що у постанові суду має місце описка, і що ці дії мали місце саме 11.01.2015 року, але з заявою про виправлення описки ні потерпіла, ні її представник до суду не зверталися. Представник відповідачки покликалася на те, що позивач має психічне захворювання, яке унеможливлює побачення з дітьми. Проте суду не були надані докази на підтвердження зазначеної обставини. Згідно пояснень представника органу опіки та піклування та відповідної письмової довідки, позивач за станом здоров`я може приймати участь у вихованні дітей. Позивач не позбавлений батьківських прав відносно своїх дітей. Позивач не ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Проте відповідачка тричі повертала позивачеві грошові перекази (відмовлялася від отримання аліментів) у загальній сумі 3000 грн., і при цьому представник відповідачки заявляє суду про те, що позивач має заборгованість зі сплати аліментів. Відповідачка не відповідає на телефонні дзвінки позивача, скривала місце перебування дітей, вводила в оману державні органи щодо місця свого проживання та проживання дітей. Дана обставина не була спростована представником відповідачки, та знайшла підтвердження в ході розгляду справи. І в цей же час представник відповідачки переконує суд у тому, що саме позивач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. На переконання суду, відповідачка навмисно створює умови, за яких у подальшому матиме підстави звинувачувати позивача у тому, що він ухиляється від обов`язку з утримання та вихованні дітей. Отже, при розгляді справи були встановлені обставини, за яких відповідачка чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з дітьми та у участі у їх вихованні. Згідно висновку органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області від 06.10.2020 року були визначені способи участі позивача у спілкуванні з дітьми та їх вихованні. Суд погоджується з таким висновком та вважає, що він буде відповідати інтересам дітей. В той же час суд вважає за доцільне додатково до визначених способів участі позивача у спілкуванні з дітьми та їх вихованні згідно висновку органу опіки та піклування від 06.10.2020 р., визначити (додавши до запропонованого у висновку) наступне: ?в день народження батька дітей, щорічно 15 листопада, за місцем проживання батька, з 17.00 год. до 18.00. год.; ?щорічне оздоровлення дітей за домовленістю з мамою дітей. Оскільки суд не у повному обсязі задовольнив заявлені позивачем позовні вимоги; визначив менші, ніж були заявлені, вимоги щодо участі батька у спілкуванні та вихованні дітей, то позов підлягає до часткового задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Судові витрати складають 704 грн. 80 коп. сплата судового збору При цьому суд не зменшує розмір судових витрат, які слід стягнути з відповідачки на користь позивача, зважаючи, що поведінка відповідачки не була сумлінною, призвела до затягування розгляду справи.

Outcome: approved