Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

В липні 2018 року до суду надійшла заява [PERSON], в якій вона просила: 1) стягувати з [PERSON] щомісячно аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду та до повноліття дитини; 2) стягувати з [PERSON] щомісячно аліменти на її особисте утримання 1/6 частки від всіх його доходів, починаючи з дати звернення до суду до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. В обґрунтування позову зазначала, що від спільного життя із [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. [PERSON] ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, аліменти на корить інших осіб не сплачує. Вона також потребує матеріальної допомоги, у [PERSON] є можливість надавати допомогу. На підставі викладеного, посилаючись на норми закону просила позов задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. 26.09.2018 року у справі відкрите провадження. 25.10.2018 року учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Із письмових доказів, що містяться в матеріалах справи судом встановлено. Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно довідки про отримання допомоги виданої Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради [PERSON] отримує допомогу при народженні сина [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом, сторони мають спільну дитину, яка перебуває на утриманні позивача. При цьому позивач постійно несе витрати пов'язані із забезпеченням її житлом, їжею, одягом тощо. В свою чергу відповідач не надав суду доказів, на підтвердження того, що ним надається матеріальна допомога позивачу на утримання спільної дитини. Також, відповідачем не надано доказів того, що його стан здоров'я не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів. Отже, за викладених обставин та враховуючи те, що відповідач позов визнав, а на думку суду стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача, буде достатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини, позов в частині стягнення аліментів на дитину підлягає до задоволення. Водночас, позивач просив стягнути аліменти на особисте утримання. При вирішенні цього питання суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як встановлено судом на утриманні позивача перебуває дитина, якій на час звернення до суду із позовом не виповнилось трьох років, відповідач є працездатним та має змогу надавати утримання позивачу. Отже, враховуючи наведене та те, що відповідач позов визнав, з нього на користь позивача слід стягнути аліменти на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частини від його доходів до досягнення сином [PERSON] трьох років. Датою з якої необхідно стягувати аліменти є день звернення позивача до суду із позовом - 13.07.2018 року. За таких обставин, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved