Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду із скаргою, в якій він просив суд поновити строк на оскарження постанови про відкриття провадження від 16.01.2014 року; визнати дії державного виконавця Хоменко Д.Ю. неправомірними та закрити виконавче провадження №41513749 про стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 1700 грн., а також стягнути судові витрати по справі. В обґрунтування скарги скаржник вказав на те, що у провадженні державного виконавця Хоменка Д.Ю. Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження про стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 1700 грн. Скаржник зазначив, що 31.01.2014 року від консьєржки він дізнався про надходження, простим листом зі штампом 22.01.2014 року, постанови про відкриття провадження державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 16.01.2014 року. У зв`язку із тим, що постанова була відправлена 22.01.2014 року, а скаржником була отримана лише 31.01.2014 року, тому [PERSON] просив суд поновити пропущений строк на оскарження даної постанови та визнати причини поважними. Крім того, в вищевказаній постанові не було зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, тому скаржник вважає дії державного виконавця Хоменко Д.Ю. неправомірними, тому виконавче № 41513749 провадження підлягає закриттю. Тому скаржник, звернувся до суду із даними вимогами. Скаржник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, посилався на обставини викладені в скарзі. Представник Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Хоменко Д.Ю. в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної скарги та просив відмовити скаржнику у повному обсязі, при цьому посилалася на письмові заперечення, які знаходяться в матеріалах справи. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Враховуючи вищевикладене, та той факт, що скаржником оскаржувана постанова була отримана лише 31.01.2014 року, суд вважає можливим поновити скаржника строк на оскарження постанови про відкриття провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. У судовому засіданні було встановлено, 04 грудня 2013 року постановою №224 адміністративної комісії виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті ради було стягнуто з [PERSON] на користь держави штраф у розмірі 1700 грн. (а.с.19). Постановою державного виконавця Хоменко Д.Ю. Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 16.01.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.6). Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Скаржник мотивує незгоду з постановою про відкриття виконавчого проведення № 4153749 від 16.01.2014 року державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Хоменко Д.Ю., тим, що в даній постанові не було зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, тому дії державного виконавця Хоменко Д.Ю. є неправомірними, виконавче №41513749 провадження підлягає закриттю. Згідно із підпунктом «г» пункту 3.3. розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія і номер паспорта можуть не зазначатися в постановах у справах про адміністративні правопорушення, які виносяться на місці вчинення правопорушення або без участі особи. Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Тобто нормами КУпАП не визначено склад відомостей про особу та не встановлено обов`язок зазначати у протоколі відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків. Також відповідно до статті 280 КУпАП такі відомості не віднесено до обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Тобто відсутність реєстраційний номер облікової картки платника податків не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження при виконанні постанов про адміністративне правопорушення, які складаються за місцем вчинення правопорушення. [PERSON] у своїй скарзі також просить закрити виконавче провадження № 41513749 від 16.01.2014 року на виконання постанови №224 від 04.12.2013 року про стягнення з нього грошових коштів у сумі 1700 грн. Але, відповідно до вимог ст. 47, 49 ЗУ «Про виконавче провадження» суд не вбачає підстав для закриття виконавчого провадження. Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця з прийняття постанови про адміністративне правопорушення № 224 від 04.12.2013 року адміністративної комісії виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті ради про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 1700 грн. та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є правомірними, законних підстав для закриття виконавчого провадження вищевказаної постанови не вбачається, тому у задоволенні скарги [PERSON] на дії державного виконавця - необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed