Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

В листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «Трест Київміськбуд-2» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є власником гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], шо підтверджується Свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 18 вересня 1998 року Серії [NUMBER], виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської адміністрації на підставі Наказу № 558-С/ЖБ від 16 вересня 1998 року. У кімнаті [NUMBER] вказаного гуртожитку проживає та зареєстрований відповідач, який є споживачем житлово-комунальних послуг, що надавались йому позивачем на підставі відповідних договорів, укладених останнім з виробниками послуг газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення. Проте, відповідач лише частково здійснював проплати за надання житлово-комунальних послуг, внаслідок чого за період з січня 2012 року по жовтень 2015 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 4 486 грн. 76 коп. У зв'язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 486 грн. 76 коп., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, в розумінні ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Трест «Київміськбуд-2» є власником гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], шо підтверджується Свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 18 вересня 1998 року Серії [NUMBER], виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської адміністрації на підставі Наказу № 558-С/ЖБ від 16 вересня 1998 року (а.с. 13). При цьому у кімнаті [NUMBER] вказаного гуртожитку проживає та зареєстрована [PERSON], що підтверджується картою прописки (Форма А) (а.с. 12). Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем, як власником гуртожитку та виконавцем житлово-комунальних послуг, на підставі укладених ним наступних договорів з виробниками послуг: Договір № 08817/4-1-09 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі, укладений 29 вересня 2009 року з «АК «Київводоканал» та Додаткові угоди до нього від 30 вересня 2009 року та 23 червня 2011 року відповідно; Договір № 72317 про постачання електричної енергії, укладений 11 грудня 2009 року з АЕК «Київенерго»; Договір № 130/1 про умови поставки газу Баласноутримувачам, укладений 01 квітня 2014 року з ПАТ «Київгаз» (а.с. 14-38). Положеннями ст. 68 Житлового кодексу Української РСР (надалі - ЖК України) встановлено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Також, відповідно до ч. 3 ст. 815 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, у відповідності до положень п. 5. ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні, за період з січня 2012 року по жовтень 2015 року позивачем було нараховано відповідачу до сплати за житлово-комунальні послуги грошову суму у розмірі 25 623 грн. 42 коп., яку останній сплатив лише частково, а саме у розмірі 21 136 грн. 66 коп. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за сплату за житлово-комунальні послуги становить 4 486 грн. 76 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком, перевіреним у судовому засіданні (а.с. 5-7). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218 грн. 00 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи викладене, на підставі ст. 64 ЖК України, ст.ст. 4, 11, 322, 526, 815 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, та

Outcome: approved