Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулася з позовом [PERSON], в якому зазначила, що вона та [PERSON], відповідач по справі, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. [PERSON], не маючи наміру приймати спадщину після смерті [PERSON], не звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини. Оскільки відповідач по справі, фактично прийнявши спадщину, не має наміру проводити реєстрацію права власності на майно, яке входить до складу спадщини, а також в зв'язку з втратою сертифікату серія ХР № 0226170 (об'ява в газеті «Водолазький кур'єр» №46(1139) від 15.11.2014 року) позивач просила визнати за нею право власності за законом після смерті матері, [PERSON], на земельну частку/пай/ та на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Комінтерн», які [PERSON] заповів її брат, [PERSON], який помер [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала до суду заяву, в якій просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без її участі. Відповідач по справі, [PERSON], в наданій до суду заяві просив слухання справи провести без його участі, зазначив про визнання позову та відсутність заперечень проти його задоволення. Суд, розглянув заяви позивача та відповідача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2668. Родинний зв'язок між позивачем та її матір'ю підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER], виданим 10.05.1962 року Балаклійским районном РАЦС Харківської області, актовий запис №171, зміна прізвища на «[PERSON]» підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданим 13.11.1983 року Палацом одруження «Дзержинський» міста Харкова, актовий запис №2821. Зміна прізвища матері позивача на «[PERSON]» та шлюбні відносини матері з [PERSON], відповідачем по справі, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданим 30.01.1973 року відділом РАЦС Московського району міста Харкова. Судом встановлено, [PERSON], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис №13. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 04 вересня 2007 року секретарем Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області , реєстраційний № 225, відповідно до якого заповів [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], все своє майно, де б таке не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, та на що за законом буде мати право. [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою. Судом встановлено, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять право на земельну частку/пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Комінтерн», розміром 6,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яке належало [PERSON] відповідно до сертифікату серія ХР № 0226170, виданого 11 лютого 1998 року на підставі рішення Нововодолазької райдержадміністрації від 02.02.1998 року № 73, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ 11 лютого 1998 року за №170, та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Комінтерн» вартістю 7475 гривень, відповідно до свідоцтва ХА № 076060 про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства / майновий сертифікат/, виданого Станичненською сільською радою 11 грудня 2003 року на ім'я [PERSON]. Суд зазначає, згідно довідки відділу Держземагентства у Нововодолазькому районі Харківської області №0614/1476 від 05.11.2014 року [PERSON] є власником сертифіката на земельну частку/па/ серія ХР №0226170 КСП «Комнтерн» зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за №170 11 лютого 1998 року. Судом встановлено, спадщину після смерті [PERSON] , фактично прийняв, [PERSON], відповідач по справі, спадкоємець першої черги за законом, оскільки на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав разом за однією адресою, що підтверджується довідкою №164 від 04.11.2014 року, виданою житловим кооперативом «Богатир». Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців /спадкова трансмісія/. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1261 ЦК України позивач та відповідач по справі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Судом встановлено, в шестимісячний термін з моменту смерті [PERSON] позивач не звернулася до нотаріальної контори, вважала що [PERSON], відповідач по справі, прийняв спадщину. Однак, [PERSON], не маючи наміру приймати спадщину після смерті [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини. Про те, що відповідач по справі не має наміру приймати спадщину після смерті [PERSON] позивачу стало відомо в грудні 2014 року. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець , за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом перевірено, інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину, або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає. Ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст. 1299 ЦК України передбачено обов'язок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено право власності спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO], на спадкове майно, відповідач по справі, не маючи наміру приймати спадщину після смерті [PERSON], не звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини, у зв'язку з чим суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON]

Outcome: approved