Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

В листопаді місяці 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом зазначивши ,що 06 січня 2014 року помер її рідний брат :[PERSON] який постійно проживав в [INFO] та після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому спадкове майно в склад якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-2.32 га. Після відкриття спадщини позивач, в визначений законом шести місячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини де і дізналася про те ,що ще за життя -03.09.2010 року ,брат склав заповіт яким заповів фізичній особі відповідачу по справі наявну земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та про який їй раніше нічого не було відомо. Ознайомившись з наявним заповітом вважає ,що даний документ складено та зареєстровано неправомочною особою на вчинення нотаріальних дій ,що тягне за собою визнання даного заповіту недійсним про, що і подала до суду відповідний позов та просить визнати поважною причину пропуску строку для звернення до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов ,просять його задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник ,які брали участь в судових засіданнях- 09.12.2014 року , 15.01.2015 року та 03.02.2015 року позов не визнали ,просять відмовити в його задоволенні. В обгрунтування своїх заперечень ,відповідач пояснив суду ,що спадкодавець проживав один ,мав похилий вік ,а оскільки сам він підприємець та утримує в населеному пункті де проживав спадкодавець торговий об»єкт/магазин/ то допомагав останньому продуктами харчування. Спадкодавець же сам ,добровільно та без його відома ,в сільській раді с.Першотравневе Чорнобаївського р-ну Черкаської області ,за допомогою секретаря сільської ради ,склав наявний заповіт яким заповів йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та повідомив йому про це в 2010 році , незадовго до відкриття спадщини тому не вбачає підстав для задоволення позову. Представник співвідповідача (сільської ради) в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі ,стосовно задоволення позову не заперечує. Суд заслухавши сторони та дослідивши письмові докази вважає , що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач являється рідною сестрою спадкодавця ,що підтверджується постановою Чорнобаївського районного суду від 01квітня 2015 року по справі № 709/283/15-а/ас.98-99/ і не оспорюється відповідачами та у відповідності до положень ст.1261 ЦК України 2003 року ,має право ,як спадкоємець першої черги за законом ,на спадкування майна померлого брата. Про наявність заповіта узнала лише в 2014 році при зверненні в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Змістом ч.1 п.п.5 п.,,б,,ст.38 закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні,, (в редакції чинній на час вчинення даної події),до повноважень виконавчих органів сільської ради ,закон відносить реєстрацію актів громадського стану . Диспозицією ч.6 ст.59 даного закону України визначено ,що рішення виконавчого комітету приймається більшістю голосів та підписується головою територіальної громади. Відповідно до ст.37 закону України ,,Про нотаріат,, ,в населених пунктах де відсутній нотаріус,уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування здійснюють посвідчення заповітів та справжність підпису на документах. Згідно з п.2 інструкції ,,Про порядок вчинення нотаріальних дій ,,від 25 серпня 1994 року,посадові особи органу місцевого самоврядування ,можуть вчиняти посвідчення заповітів лише на підставі відповідного рішення виконавчого комітету відповідної ради народних депутатів. Допитана в судовому засіданні ,в якості свідка ,колишній секретар сільської ради с.Першотравневе Чорнобаївського р-ну Черкаської області :[PERSON]пояснила суду , що рішення виконавчого комітету на уповноваження її ,як секретаря сільської ради . здійснювати посвідчення заповіту-не приймалось.Сільським головою було видано розпорядження .яким він поклав дані повноваження на секретаря сільської ради ,що підтверджено під час судового слідства і відповідним листом за підписом сільського голови № 440 від 15.12.2014 року/ас.55 /. Тобто винесене сільським головою розпорядження ,в частині покладення обов»язків на секретаря сільської ради щодо посвідчення заповітів ,не відповідає вимогам закону так , як дані повноваження мають покладатися на секретаря органу місцевого самоврядування виконавчим комітетом ,а не розпорядженням сільського голови ,що тягне за собою недійсність заповіту. Таким чином суд вважає ,що право позивача ,як спадкоємця першої черги за законом на спадкування майна брата порушено діями співвідповідача /сільською радою/ та підлягає захисту шляхом визнання заповіту недійсним. Понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають через відсутність даної позовної вимоги.

Outcome: approved