Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ізюмського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ( далі Ізюмський міськрайонний ВДВС) про звільнення майна з\~під арешту. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що в липні 2011 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 7 по вул. Цусимська в м. Ізюмі Харківської області. При виконанні нотаріальних дій при оформленні спадщини стало відомо, що на будинок, в якому проживав покійний батько, був накладений арешт, який позбавляє прийняти спадщину. Просить суд зняти арешт з будинку № 7 по вул. Цусимська в м. Ізюмі Харківської області, що належить його покійному батьку, накладний 08 листопада 2011 року відділом ДВС Ізюмського МРУЮ. Надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Відповідач, Ізюмський міськрайонний ВДВС, надав до суду письмову правову позицію в якій вказав, що згідно даних, які містяться у спецрозділі Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1693, виданого 08.11.2004 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів закінчено 28.03.2008 року згідно п. 9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження), виконавчий документ повернуто стягувачу. Згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 27.02.2012 року вказане виконавче провадження знищено. При розгляді справи покладаються на розсуд суду та просять розглянути справу без участі їх представника. Судовим розглядом встановлено, що батьком позивача згідно свідоцтва про народження значиться [PERSON] (російською мовою), який помер 02 липня 2011 року ( а.с.4,5). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на все майно в межах суми стягнення, що належить [PERSON], накладено арешт згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2007 року ВДВС Ізюмського МРУЮ в Харківській області на підставі виконавчого листа виданого Ізюмським міськрайонний судом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей ( а.с.28). На момент розгляду справи виконавчі документи про стягнення з [PERSON] , за реєстрованого за адресою м. Ізюм, вул. Цусимська,7 на виконанні у Ізюмському міськрайонному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління у Харківській області не перебувають ( а.с. 35). У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 27.08.1976 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» , із змінами від 25.05.1998, роз'яснено, що при розгляді позовів про виключення майна з опису суди зобов'язані всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, додержуючись при цьому неухильно як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і правил про належність і допустимість доказів. А у п.4 вказаної постанови визначено, що за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян та організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» 2 червня 2016 року\~№ 1404-VIII) . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Враховуючи викладене, зважаючи на відсутніть відкритих виконавчих проваджень, правову позицію відповідача, те, що судом встановлено що позивач є спадкоєцем [PERSON], який помер та залишив в якості спадкового майна житловий будинок за адресою: м. Ізюм, вул. Цусімська, 7, та незняття арешту позбавить права позивача на мирне та законне володіння своїх нерухомим майном, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved