Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

В квітні 2017 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що будучи членом житлово-будівельного кооперативу «Мрія», сплатив 5051 крб. 28 коп. в період з 01.06.1971 року по 01.12.1989 року - повну вартість за квартиру [ADDRESS]. Починаючи з 30.12.1974 року позивач постійно проживає та зареєстрований в даній квартирі. 04.01.1991 року своє право власності на квартиру він зареєстрував в Лубенському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 36 за реєстровим номером 163. При зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету [PERSON] міської ради із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, останньому було відмовлено у державні реєстрації прав на квартиру у звязку з неподанням правовстановлюючих документів на обєкт нерухомого майна. У звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання [PERSON] не зявився, до суду подав заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність (а.с. 20). Представник відповідачів [PERSON] міської ради та Виконавчого комітету [PERSON] міської ради [PERSON], що діє на підставі відповідних довіреностей (а.с.23, 24) в судове засідання не зявилася, до суду направила заяву в якій проти задоволення позову не заперечувала, справу просила розглянути у її відсутність (а.с. 22). Представник третьої особи житлово-будівельного кооперативу «Мрія» в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 19). Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за умови, що визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] будучи членом житлово-будівельного кооперативу «Мрія», сплатив в період з 01.06.1971 року по 01.12.1989 року на розрахунковий рахунок кооперативу № 607206 повну вартість квартири [ADDRESS] в сумі 5051 руб. 28 коп., що підтверджується довідкою № 53 ЖБК «Мрія» від 01 серпня 1991 року (а.с.5). Відповідно до довідки №23-Т від 27 січня 2017 року виданої ДКП «Миргородтехінвентаризація» квартира [ADDRESS] (попередня адреса вул.П.Мирного, 10) в місті Миргороді Полтавської області зареєстрована за [PERSON] згідно довідки № 53 від 01.08.1991 року, виданої житлово-будівельним кооперативом «Мрія» (а.с. 8). Державний реєстратор відмовив позивачу у державній реєстрації права власності на вищевказану квартиру в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї (а.с.9). Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позивач на законних підставах набув спірне нерухоме майно квартиру, користується ним протягом тривалого часу, вона не являється власністю інших осіб, отже враховуючи викладене, за позивачем слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS]. Оскільки позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved