Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що з 24.06.2010 року він є власником житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Центральній, 46, в с. Голишів, Рівненського р-ну, Рівненської області. Разом із ним у вказаному будинку проживають його колишня дружина [PERSON], їх спільні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також діти [PERSON] від повторного шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Також в будинку за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають (віповідно - мати та сестра [PERSON]Д.) [PERSON] та [PERSON], а також дочка останньої [PERSON], [INFO] Зазначено в позові, що спільне проживання із відповідачами - неможливе. Відповідачі не приймають участі в утриманні, ремонті будинку, оплаті комунальних послуг. [PERSON] відмовляється переїжджати проживати до свого чоловіка. В судовому засіданні позивач [PERSON], та його представник [PERSON] пред'явлені вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення їх з вказаного будинку підтримали та просили їх задовольнити з підстав та обгрунтувань наведених у позовній заяві. Просили задовольнити позов повністю. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] не визнали позов в частині вимог про виселення. Відповідач [PERSON] пояснила, що перебувала з позивачем в зареєстрованому шлюбі. Разом із дітьми проживає в будинку - за погодженням з [PERSON] Іншого житла вона не має. Вказуючи на безпідставність та необгрунтованість позову у вказаній часині вимог, просили відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона, її дочка [PERSON], а також дочка останньої [PERSON], [INFO] дійсно не проживають у вказаному будинку. [PERSON]Д.з дочкою перебувають тривалий час за кордоном, вона ([PERSON]С.) з серпня 2016 року проживає у власній квартирі в с. Зоря Рівненського р-ну, Рівненської області. Відмову самостійно знятися із реєстації з адреси вказаного будинку пояснила тим, що витратила кошти на ремонт в будинку. Проти задоволення позову в частині вимог щодо неї - не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового рнозгляду повідомлена належним чином, згідно ст. 74 ЦПК України. Заяви про проичини її неявки та про розгяд справи у її відсутності до суду не надійшли. Представника органу опіки і піклування Рівненської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позову в частині виселення [PERSON] та неповнолітніх дітей із вказаного будинку по вул. Центральній, 46, в с. Голишів, Рівненського р-ну, Рівненської області, вказуючи на безпідставність та необгрунтованість зазначених вимог. Проти інших позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши надані сторонами докази по справі, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 22.09.2009 року розірвано шлюб між [PERSON]А та [PERSON] (а.с. 6). На підставі рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 24.06.2010 року за [PERSON] зареєстровано право приватної власності будинок (цілу частку), що знаходиться по вул. Центральній, 46, в с. Голишів, Рівненського р-ну, Рівненської області (а.с. 5, 43-44). У вказаному будинку зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], також [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO] - згідно довідки Зорянської сільської ради від 21.10.2016 № 6931 (а.с.7). Згідно акту від 27.10.2016 року (а.с. 34) встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за місцем реєстрації у зазначеному будинку по вул. Центральній, 46, в с. Голишів, Рівненського р-ну, Рівненської області, та фактично не проживають за іншою адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сімї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї. Тому в даному в випадку суд, захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.. Із урахуванням наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що за вказаних обставин наявне порушення прав позивача як власника будинку, а тому позовні вимоги про визнання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у згаданому будинку підлягає до задоволення. В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не доведено обставини, передбачені ст. 116 ч. 1 Житлового кодексу України, із урахуванням та на підставі яких допускається виселення осіб із будинку без надання іншого жилого приміщення.

Outcome: partial