Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

В мотивування позовних вимог позивач вказав, з 28.08.2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажі, було придбано, 30.03.2012 року 56/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Право власності було оформлене на ім'я відповідачки. Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тому позивач вимагає: - визнати спільної сумісної власностю [PERSON], [PERSON] 56/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (літ. А-1, загальна площа 132,5 м2, житлова площа 84,5 м2) з надвірними будівелями. Розділити майно: - визнати за [PERSON] - право власності на 28/100 частини житлового будинку [ADDRESS] (літ. А-1, загальна площа 132,5 м2, житлова площа 84,5 м2) з відповідною частиною надвірних будівель; - визнати за [PERSON] право власності на 28/100 частини житлового будинку [ADDRESS] (літ. А-1, загальна площа 132,5 м2, житлова площа 84,5 м2) з відповідною частиною надвірних будівель. Відповідачка заперечень суду не надала. Представник позивача на позові наполягав, що вказав в заяві. Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено наступні факти та обставини: Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вимоги статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вважає доведеним, що з 28.08.2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова (актовий запис №1433). Вказаний факт підтверджується копією паспорту відповідоча серії [NUMBER], що в свою чкергу не спростовується відповідачкою. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що також визнає відповідачка. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами за взаємною згодою, за рахунок створеного сімейного бюджету, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажі, було придбано 30.03.2012 року 56/100 частин житлового будинку [ADDRESS]. Право власності було оформлене на ім'я відповідачки. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трощій І.В. 30.03.2012 року та зареєстрований в реєстрі, про що свідчить копія договору. Гроші, які були витрачені на придбання частини будинку, - були витрачені з нашого сімейного бюджету про що позивачем було складено відповідну заяву в день укладення договору, про що мається відповідна відмітка у договорі. За вимогами ст..3 СК України визначено: Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Вимогами статей 61, 63, 69, 70, 71 СК України: Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якш інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. З урахуванням викладених статей, спільним майном, є майно, яке придбанно сторонами які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки і за спільні кошти. Тому, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved