Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

в обґрунтування позову позивач, із посиланням на норми та положення ст.ст.1, 13, 21, 22, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.614, 651 ЦК України, ст.141 ЗК України, п.п.1-3, 6, 7-11, 24 Договору оренди земельної ділянки, вказує, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер 1223286000:01:002:0100 площею 4,73 га, яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за позивачем в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за № 7156342 на підставі свідоцтва про право на спадщину серія НАВ № 187590, виданого Новомосковською районною державною нотаріальною конторою 29 вересня 2014 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 16119165 від 29 вересня 2014 року. 06 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 40-15 Г оренди земельної ділянки, площею 4,73 га, кадастровий номер 1223286000:01:002:0100, реєстрація якого відбулася на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, індексний номер 24013894 від 29 серпня 2015 року, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про інше речове право за № 10973324. Згідно з договором позивач, як орендодавець, передав, а орендар - відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни її цільового призначення, яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. В оренду передана земельна ділянка загальною площею 4,73 га, в тому числі ріллі 4,73 га. Межі земельної ділянки перенесені в натурі в установленому порядку, кадастровий номер 1223286000:01:002:0100. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 138626,00 гривень. Договір укладено на 10 років з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки, з урахуванням ротації культур. Сторонами погоджено, що орендна плата вноситься орендарем у наступному виді, а саме в розмірі: 4500,00 гривень на рік, що становить не менше 3 % від вартості земельної ділянки згідно діючого законодавства, або по бажанню орендодавця в натуральному вигляді сільськогосподарською продукцією в такій кількості: Пшениця - 500 кг. Фуражне зерно -1300 кг. Цукор - 50 кг. Соняшник -100 кг., або олії 30 л. Обробіток присадибних ділянок до 0,50 га. Завезення соломи. Орендна плата виплачується за місцем укладання Договору. В разі смерті [PERSON] надається допомога при похованні померлого в розмірі 500,00 грн. В разі несвоєчасного отримання орендної плати, орендар має право виплачувати орендну плату тільки в грошовому виразі. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії права оренди земельної ділянки відповідно цього Договору не пізніше 30 грудня поточного року. Передача продукції, та надання послуг в рахунок орендної плати, видача грошових коштів оформляється відповідними актами або іншими документами. Розмір орендної плати переглядається за домовленістю обох сторін, у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати, або індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в інших випадках передбачених законом. Орендар зобов'язаний приступити до використання земельної ділянки після прийняття її від орендодавця за актом приймання-передачі; використовувати земельну ділянку згідно до умов цього Договору та її цільового призначення; своєчасно та в повному обсязі, згідно умов цього Договору, сплачувати орендну плату; забезпечувати обумовлені у цьому Договорі сервітути, а також права третіх осіб на земельну ділянку (якщо такі є); повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі орендодавцеві після закінчення терміну права оренди земельної ділянки відповідно до цього Договору; відшкодувати орендодавцеві нанесену шкоду, якщо господарська діяльність орендаря спричинила погіршення стану та якості земельної ділянки. Зазначає, що укладаючи Договір сторони погодили між собою, зобов'язання відповідача вносити орендну плату в грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, що на дату укладання договору становило 4500,00 грн., або за бажанням позивача вносити орендну плату у натуральній формі сільськогосподарською продукцією: пшениця - 500 кг; фуражне зерно 1300,00 кг, цукор 50 кг., соняшник 100,00 кг або олії 30 л. Крім того, за п.7 Договору відповідач повинен був здійснювати обробіток присадибної ділянки позивача до 0,50 га, завозити солому до садиби. Таким чином, Договором визначені дві складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій форм, або за бажанням позивача в натуральній; обробіток присадибної ділянки та завезення соломи. Додатково, за настання обставин допомога при похованні на суму 500,00 грн. За інформацією територіального органу Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки (повного паю) на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровській області становила: станом на 01.01.2015 - 138 626,00 грн., станом на 01.01.2016 - 166 351,00 грн., станом на 01.01.2017 - 166 351,00 грн. Таким чином, враховуючи збільшення нормативної грошової оцінки землі на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області позивач повинен був отримати орендну плату в грошовій формі: за 2015 рік 4500,00 грн.; за 2016 рік 4990,53 грн.; за 2017 рік 4990,53 грн. Також відповідач повинен був надавати позивачу послуги з обробітку присадибної земельної ділянки позивача та завозити солому. Однак, починаючи з дати укладення договору, відповідач не сплачував орендну плату, як у грошовому виразі або у натуральній формі, так і у вигляді надання послуг (відробітковій формі). За відповідачем рахується заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою позивача за період з 2015 до 2017 року на загальну суму 14481,06 грн. у грошовій формі, а також у відробітковій формі у вигляді обробітку присадибної ділянки та завезення соломи позивача за 3 роки. Внаслідок викладеного та посилаючись на те, що орендна плата не виплачується відповідачем у строк 3 роки, що є систематичним порушенням відповідачем своїх обов'язків за Договором оренди земельної ділянки, просить розірвати договір. Відповідач надав суду відзив на позов, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву, із посиланням на норми та положення ст.ст.1, 13, 21, 22 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 626, 627, 651 ЦК України, ст.141 ЗК України, п.п.7, 9 Договору оренди земельної ділянки визнав факт укладення договору та вказав, що відповідач належним чином виконує свої обовязки за договором оренди землі, а тому підстави для дострокового розірвання договору на теперішній час відсутні. Так, сторони погодили, що виплата орендної плати здійснюється або у грошовій формі у розмірі 4500,00 грн. за рік, або у натуральному вигляді чи відробітковій формі. В будь-якому разі орендна плата у грошовому еквіваленті повинна становити не менше, ніж 4500,00,00 грн., навіть якщо замість грошових коштів орендодавець отримує продукцію або послуги. За 2015 рік позивач отримав орендну плату в розмірі 5029,00 грн., з яких утримано ПДФО та ВЗ. Фактично позивач отримав орендну плату у натуральній формі, а саме: пшениця - 0,400 тон, вартістю 960,00 грн.; ячмінь - 0,700 тон, вартістю 1 680,00 грн.; кукурудза - 0,600 тон, вартістю 1 080,00 грн.; соняшник - 0,100 тон, вартістю 480,00 грн. За 2016 рік позивачу нараховано орендну плату у розмірі 5029,00 грн., з яких утримано податок на доходи фізичних осіб у сумі 754,49 грн. та військовий збір 75,45 грн. За 2017 рік позивачу нараховано 14906,83 грн., з яких утримано податок на доходи фізичних осіб у сумі 2683,23 грн. та військовий збір 223,60 грн. Орендна плата сплачується у більшому розмірі, ніж це передбачено сторонами в договорі. Твердження позивача про невиконання договору не відповідають дійсності через невірне трактування умов договору, оскільки сторонами погоджено можливість вибору форм орендної плати, виходячи з розміру орендної плати, погодженої сторонами. На день подання позовної заяви до суду заборгованості з орендної плати у відповідача перед позивачем немає. Позовна заява не містить вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати, що свідчить про те, що будь-якого порушення прав позивача не було допущено, а отже і підстав для звернення до суду із заявою про розірвання договору у позивача немає. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Вказала, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів виконання умов договору оренди земельної ділянки зі своєї сторони в повному обсязі за період з 2015 по 2017 рік, як у грошовій формі (або натуральній) так і у відробітковій формі, що не спростовує доводів позивача про систематичну невиплату орендної плати. Звернула увагу на зміст п.7 Договору, яким передбачено дві складові орендної плати. Також вказала, що відповідно до вимог законодавства, на відповідача покладено обовязок сплачувати всі податки та збори, повязані з одержанням доходів. В той час, як за інформацією наданої у листі Новомосковської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровський області від 22 лютого 2018 року №235/10/04-08-07-05 вбачається не сплата відповідачем за позивача податку на доходи фізичних осіб, оскільки відповідь містить інформацію про те, що податок на доходи фізичних осіб сплачується ФГ «Дар» загальною сумою без зазначення переліку фізичних осіб, за яких перераховується такий податок. Означене свідчить про те, що орендна плата позивачу не нараховувалася та не сплачувалася у період з 2015 по 2017 роки включно. Також надані відповідачем відомості про виплату орендної плати не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, оскільки на відомостях є підпис, що відмінний за зовнішніми ознаками від підпису позивача, означені відомості не містять інформації про дату виплати орендної плати. Тому є підстави вважати, що позивач не підписував даної відомості. Крім того, відомості не свідчать про виплату орендної плати за спірним договором оренди. До наданого відповідачем відзиву не долучено жодного належного доказу, що підтверджував би доводи відповідача про виплату орендної плати в повному обсязі у грошовій або натуральній, відробітковій формі. При цьому, з наданих відповідачем відомостей вбачається виплата орендної плати в розмірі 4200,00 грн., в той час, як договором погоджено розмір 4500,00 грн. Вид та розмір сільськогосподарської продукції, вказаний у відомостях про виплату не відповідає виду та розміру продукції, вказаному в договорі. Зокрема, не сплачено цукор та солому в повному обсязі. Не долучено належних та допустимих доказів отримання орендної плати позивачем в 2017 році. Представник відповідача до суду повторно не зявився, підстав неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у свою відсутність не надавав, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, внаслідок чого, враховуючи повторну неявку представника відповідача до судового засідання суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача. В судовому засіданні 16 квітня 2018 року задоволено клопотання представника позивача витребувано докази у справі, отримані судом 26 квітня 2018 року. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка, загальною площею 4,73 га, кадастровий номер 1223286000:01:002:0100, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за позивачем в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно за № 7156342 на підставі свідоцтва про право на спадщину р.2-1444, серія НАВ № 187590, виданого Новомосковською районною державною нотаріальною конторою 29 вересня 2014 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 16119165 від 29 вересня 2014 року /а.с.31, 32/ Також, матеріали справи свідчать, що [PERSON] має в користуванні земельну ділянку розміром 0,10 га, розташовану на території Попасненської сільської ради /а.с.36/. 06 серпня 2015 року між [PERSON] ([PERSON]) та ФГ «Дар» (орендар) укладено договір № 40-15 Г оренди земельної ділянки, площею 4,73 га, кадастровий номер 1223286000:01:002:0100, реєстрація якого відбулася на підставі рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, індексний номер 24013894 від 29 серпня 2015 року, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про інше речове право за № 10973324 /а.с.31, 33-34, 35, 56-58/. Згідно з Договором позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни її цільового призначення, яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. В оренду передана земельна ділянка загальною площею 4,73 га, в тому числі ріллі 4,73 га. Межі земельної ділянки перенесені в натурі в установленому порядку, кадастровий номер 1223286000:01:002:0100. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 138626,00 гривень. (п.1-3). За п.6 Договору, його укладено на 10 років з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки, з урахуванням ротації культур. Відповідно до п.7 Договору, сторонами погоджено, що орендна плата вноситься орендарем у наступному виді, а саме в розмірі: 4500,00 гривень за рік, що становить не менше 3% від вартості земельної ділянки згідно з діючим законодавством, або по бажанню орендодавця в натуральному вигляді сільськогосподарською продукцією в такій кількості: Пшениця - 500 кг. Фуражне зерно -1300 кг. Цукор - 50 кг. Соняшник -100 кг., або олії 30 л. Обробіток присадибних ділянок до 0,50 га. Завезення соломи. Орендна плата виплачується за місцем укладання Договору. В разі смерті [PERSON] надається допомога при похованні померлого в розмірі 500,00 грн. В разі несвоєчасного отримання орендної плати, орендар має право виплачувати орендну плату тільки в грошовому виразі. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації (п.8 Договору). Орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії права оренди земельної ділянки відповідно цього Договору не пізніше 30 грудня поточного року (п.9 Договору). Передача продукції, та надання послуг в рахунок орендної плати, видача грошових коштів оформляється відповідними актами або іншими документами (п.10 Договору). Розмір орендної плати переглядається за домовленістю обох сторін, у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати, або індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в інших випадках передбачених законом (п.11 Договору). За прострочення платежів Орендар сплачує пеню в розмірі 0,03 % за кожен день прострочення (п.12 Договору). Пунктом 21 Договору до прав [PERSON] віднесено право вимагати, в тому числі, від Орендаря своєчасної сплати орендної плати. За п.24 Договору, Орендар зобов'язаний, в тому числі, своєчасно та в повному обсязі, згідно умов цього Договору, сплачувати орендну плату. П.30 Договору передбачено, що розірвання договору в односторонньому порядку не передбачено. При цьому, п.29 Договору передбачено можливість розірвання Договору на підставі рішення суду. Відповідно до п.32 Договору, за невиконання умов Договору сторони несуть відповідальність згідно з законодавством та умовами Договору. Сторонами визнано факт передачі земельної ділянки в оренду відповідачу. Згідно з листом Відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 307/0/200-18 від 13 лютого 2018 року, нормативно грошова оцінка: КСП «Правда», станом на 01 січня 2016 року вартість одного паю становить 166351 грн.; КСП «Правда», станом на 01 січня 2015 року вартість одного паю становить 138626 грн.; КСП «Правда», станом на 01 січня 2014 року вартість одного паю становить 110990 грн.; КСП «Правда», станом на 01 січня 2013 року вартість одного паю становить 110990 грн. /а.с.53/. Також з листа Новомосковської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 235/10/04-08-07-05 від 22 лютого 2018 року, наданого на запит представника позивача щодо надання довідок про сплату податку на доходи фізичних осіб, в тому числі і [PERSON] за 2015-2017 роки, вбачається, що безпосередньо [PERSON] сплата податку «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку інших ніж заробітна плата» (код бюджетної класифікації 11010400) у 2015-2017 роках не здійснювалась. При сплаті податку ФГ «ДАР», (код ЄДРПОУ 20209819) «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати» (код платежу 11010100), при вибірковій перевірці поля «призначення платежу» виявлено, що платником ФГ «ДАР», податок перераховується загальною сумою без зазначення переліку фізичних осіб, за кого перераховується такий податок. Таким чином, інформацію про сплату податку [PERSON] згідно діючих нормативних документів, надати неможливо /а.с.54, 55/. З довідки про нараховану орендну плату за договором оренди землі вих. №7 від 30 березня 2018 року, наданої за підписом т.в.о. голови ФГ «Дар» вбачається, що відповідно до Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1223286000:01:002:0100, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району, укладеного між ФГ «Дар» та [PERSON], Орендодавцеві нарахована орендна плата: за 2015 рік 5029,94 грн., з якої утримано податок на доходи фізичних осіб у сумі 754,49 грн. та військовий збір 75,45 грн., до виплати 4200,00 грн. За 2016 рік позивачу нараховано орендну плату у розмірі 5029,94 грн., з яких утримано податок на доходи фізичних осіб у сумі 754,49 грн. та військовий збір 75,45 грн., до виплати 4200,00 грн. За 2017 рік позивачу нараховано 14906,83 грн., з яких утримано податок на доходи фізичних осіб у сумі 2683,23 грн. та військовий збір 223,60 грн., до виплати 12000,00 грн. /а.с.70/. З наданої суду відомості № 1 (Попас. с/р) до накладної № 95 від 27 листопада 2015 року «Видача с/г продукції в рахунок орендної плати за 2015 рік громадянам с. Попасного», у рядку № 14 якої міститься підпис особи напроти імені позивача про отримання продукції: пай -1, пшениця - 0,400 тон, ячмінь 0,700 тон, кукурудза 0,600 тон, соняшник - 0,100 тон. Всього на суму - 4200,00 грн., нараховано 5029,94 грн. Щодо вартості продукції вказано довідково: ціна 1 т. пшениці - 2400,00 грн., 1 т. ячменю - 2400,00 грн., 1 т. кукурудзи - 1800,00 грн., 1 т. соняшнику - 4800,00 грн. На 1 пай видається продукція: пшениця 0,4 т., ячмінь 0,7 т., кукурудза 0,6 т., соняшник 0,1 т. разом 1,8 т. ціною 4200,00 грн. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки (паю) у 2015 році 138626,00 грн. Норма видачі продукції не менше 3% від 4158,780 /а.с.71-72/. Також, з наданих суду відомостей видачі грошей в рахунок орендної плати за 2017 рік громадянам с. Попасне, в яких міститься підпис особи напроти прізвища позивача, вбачається виплата [PERSON] 05 серпня 7060 грн., 14 жовтня 4940 грн. /а.с.101-102/. Також, судом досліджено відомість видачі сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати за 2016 рік громадянам с. Попасне, аркуш паперу із вказівкою осіб та сум грошових коштів, з яких не вбачається отримання [PERSON] орендної плати /а.с.103, 104/, 26 березня 2018 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про погашення заборгованості за договором оренди /а.с.92/, направлену 27 березня 2018 року /а.с.93, 94/. Дослідивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність спору між сторонами з приводу наявності чи відсутності підстав для розірвання договору через систематичне невиконання обовязку щодо виплати орендної плати. Вирішуючи позов, суд виходить з таких норм законодавства. Згідно з чч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). При цьому, відповідно до ст.539 ЦК України, альтернативним є зобов'язання, в якому боржник зобов'язаний вчинити одну з двох або кількох дій. Боржник має право вибору предмета зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У відповідності до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинна на момент укладання договору), істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Згідно зі ст.21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинна на момент укладання договору), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У відповідності до статті 22 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинна на момент укладання договору), орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» відносить до прав орендодавця право вимагати від орендаря в тому числі і своєчасного внесення орендної плати. За частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. За п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Разом з тим згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, повязаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Аналізуючи зміст договору щодо форми, розміру та виду орендної плати суд виходить з того, що оскарженим Договором в частині форми та розміру орендної плати прямо встановлено наступне: «Орендна плата вноситься орендарем у наступному виді, а саме в розмірі: 4500,00 гривень за рік, що становить не менше 3% від вартості земельної ділянки згідно з діючим законодавством, або по бажанню орендодавця в натуральному вигляді сільськогосподарською продукцією в такій кількості: Пшениця - 500 кг. Фуражне зерно -1300 кг. Цукор - 50 кг. Соняшник -100 кг., або олії 30 л. Обробіток присадибних ділянок до 0,50 га. Завезення соломи.». Таким чином вбачається, що договором на момент його укладання було передбачено сплату орендної плати в грошовій формі в розмірі 4500,00 грн., або за погодженням з орендодавцем - натуральної, поєднаної з відробітковою, про що свідчить конструкція даного пункту договору. Тобто - грошова форма орендної плати чітко відображена в розмірі 4500,00 грн. При цьому, змістовна конструкція пункту 7 Договору оренди у сукупності зі ст. 22 Закону України «Про оренду землі» вказує, що сторонами погоджено вартісний показник натуральної, поєднаної з відробітковою форми розрахунку, який дорівнює також і сумі орендної плати в грошовій формі 4500,00 грн./рік. На означений висновок також вказує і те, що доказів, які б вказували, що станом на момент укладання договору вартість натуральної продукції, послуг в розмірі та обсягах, обумовлених в договорі складала іншу суму, ніж обумовлену в договорі суду не надано. Відтак, нарахування орендної плати в означених формах виходячи з викладу їх грошового виразу, зазначеного в договорі є правомірним. Однак, при цьому, відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Указом Президента України від 02 лютого 2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» та Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 «Про невідкладні зі щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» встановлено, що розмір орендної плати у грошовому виразі повинен становити не менше, ніж 3% від нормативної грошової оцінки землі. За таких обставин, враховуючи надання позивачем доказів на підтвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зміни в законодавстві, якими встановлено мінімальний розмір орендної плати за оренду землі власників земельних ділянок, положення п.11.3 Договору, суд приходить до висновку, що позивачу повинна була нараховуватися орендна плата за оренду земельної ділянки по Договору у розмірі, не нижче: за 2015 рік 4158,78 грн. (138626,00 * 3 %); за 2016 рік 4990,53 грн. (166351,00 * 3%); за 2017 рік - 4990,53 грн. (166351,00 * 3%). При цьому, за п.167.1 ст.167 ПК України, ставка податку на доходи фізичних осіб становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата). З 2015 року, відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Таким чином, з урахуванням норм ПК України, відповідно до п.7 Договору, під час виплати орендної плати з суми нарахованої орендної плати, відповідачем, як податковим агентом по відношенню до позивача підлягає відрахуванню податок на прибуток фізичних осіб та військовий збір. Відтак, мінімальна сума орендної плати, належна до виплати в грошовій формі позивачу за оренду земельної ділянки, з урахуванням визначеної за 2015 рік орендної плати повинна становити: за 2015 рік 3757,50 грн. (4500,00 675,00 (ПДФО) 67,50 (ВЗ)); за 2016 рік 4167,09 грн. (4990,53 748,58 (ПДФО) 74,86 (ВЗ)); за 2017 рік 4167,09 грн. (4990,53 748,58 (ПДФО) 74,86 (ВЗ)). Означена сума є меншою, ніж та, яка вказана до виплати позивачу та фактично виплачена йому у 2015 та 2017 роки, що підтверджується наданими суду відомостями, які містять підпис позивача, а тому підстав для висновку, що відповідачем виплачено орендну плату за 2015 та 2017 роки в розмірі меншому, ніж передбачено в договорі суд не вбачає. Матеріали справи містять докази видачі відповідачем позивачу сільськогосподарської продукції в рахунок орендної плати у 2015 році в розмірах та виді, не обумовленому договором, зокрема позивачу виплачено: пшениці у розмірі 400 кг (в той час, як Договором передбачено 500 кг); 700 кг ячменя та 600 кг кукурудзи (в той час, як договором передбачено виплату фуражного зерна в розмірі 1300 кг). Так, відсутні докази виплати цукру, обробітку ділянки, завезення соломи. Водночас, як зазначено вище, вартість продукції, наданої позивачу перевищує визначену сторонами суму орендної плати, яка підлягає видачі, позивачем не надано заперечень відповідачу з приводу видачі саме такої продукції та отримано її фактично (на що вказує його підпис у відповідному документі), а отже підстав для висновку що позивачем виплачено орендну плату за 2015 рік в розмірі меншому, ніж визначено сторонами за договором суд не вбачає. Також враховує суд і те, що у період з 2015 до 2018 року доказів звернення позивача до відповідача щодо вибору іншої форми орендної плати за 2015 рік, ніж натуральна суду не надано. При цьому, як вказано вище, матеріали справи містять докази виплати позивачу орендної плати в грошовій формі за 2017 рік у розмірі 12000,00 грн. та не містять доказів виплати орендної плати за 2016 рік. Оскільки відповідачем на ухвалу суду не надано доказів на підтвердження виплати орендної плати позивачу за 2016 рік, які були витребувані судом з огляду на позицію позивача щодо не отримання орендної плати, не пояснено причин невиконання ухвали суду в цій частині, враховуючи що дана обставина, на підтвердження якої судом вжито заходів витребування доказів є однією з визначальних для розгляду даної справи, суд вважає за можливе в порядку ч.10 ст.84 ЦПК України визнати обставину, для зясування якої витребовувався такий доказ відсутність факту виплати орендної плати за 2016 рік. Однак, із системного аналізу ст. 141 ЗК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та умов спірного договору слідує, що тільки систематична несплата орендної плати є підставою для розірвання договору. Доказами, долученими до справи не підтверджено систематичної (2 та більше разів) несплати сплати відповідачем орендної плати на користь позивача. Отже законні підстави для розірвання договорів оренди землі відсутні і підстав для висновку, що відповідачем виплачено орендну плату в розмірі меншому, ніж передбачено в договорі суд не вбачає. Крім того, суд звертає увагу на те, що договором передбачена відповідальність орендаря за порушення строків виплати орендної плати, що дає можливість орендодавцю отримати сатисфакцію за несвоєчасну виплату частини орендної плати. При цьому, аналізуючи посилання представника позивача щодо не сплати податків та зборів, повязаних з орендою земельної ділянки, як доказ на підтвердження не виплати орендної плати за 2015 2017 роки, суд виходить з того, що наданий суду лист Новомосковської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вказує на нарахування податку з доходів фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати загальною сумою без зазначення переліку фізичних осіб, за кого перераховується такий податок, що не вказує прямо на не нарахування такого податку за позивача. Також не може бути прийняте до уваги і посилання позивача на те, що надані суду відомості про нарахування орендної плати містять підпис відмінної від позивача особи, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження такого факту суду не надано, а суд не наділений спеціальними знаннями щодо експертизи підпису осіб. При цьому судом зазначено в судовому засіданні право клопотати про проведення відповідної експертизи підписів, а представником позивача, після розяснення судом наслідків вчинення або не вчинення процесуальних дій такого клопотання не заявлено. Більш того, матеріали справи не містять доказів про факти відмови (або нереагування) відповідача у виконанні умов договору оренди щодо виплати орендної плати, внаслідок чого суд приходить до висновку про недоведеність тверджень позивача щодо невиконання відповідачем умов договору оренди в частині виплати орендної плати. Таким чином позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт істотного та систематичного порушення позивачем умов договору оренди, порушення прав позивача, внаслідок чого в задоволенні позову належить відмовити. Вирішуючи питання про судовий збір суд виходить з положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed