Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

в Острозький районний суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей звернулася [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований 21 лютого 2003 року. Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2016 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 29 березня 2013 року. Зазначає, що діти знаходиться на її матеріальному утриманні, однак, вона самостійно немає можливості надати для них належне утримання, достатнє для їхнього віку. Вказує, що відповідач участь в утриманні дітей не бере, хоча має для цього всі можливості, так як за віком та станом здоровя є працездатною особою, немає інших утриманців, має фізичну можливість працювати, тому має можливість брати участь в утриманні дітей, оскільки має періодичні доходи. Окрім того, посилаючись на ст. 185 СК України, вказує, що на даний час їхньому сину [PERSON] встановлений діагноз примітивна нейроектодермальна пухлина лівої скронево-тімяної ділянки головного мозку та є дитиною інвалідом, внаслідок чого він потребує постійного лікування, та нею були куплені препарати на його лікування на загальну суму 1839,00 грн. У звязку із вищевказаним просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 29 березня 2013 року, щомісячно в розмірі 700 гривень, та 920грн. додаткових витрат на утримання дитини-інваліда. 11 листопада 2016 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 29 березня 2013 року, щомісячно в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, стягнути додаткові витрати на утримання дитини-інваліда в розмірі 920 грн. та стягнути з відповідача матеріальну допомогу на її користь в розмірі 1000 грн., так як вона проживає з дитиною-інвалідом і опікується ним, протягом всього часу проживання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вказала, що відповідач кошти на утримання дітей не надає, хоча має задовільний стан здоровя і може працювати і хоча він працює священиком, але його матеріальний дохід є мінливим. Зазначила, що лише вона опікується дітьми і дитиною-інвалідом, піклується про них і матеріально їх забезпечує. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі враховуючи подане нею заяву про збільшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Заперечення проти позову не подавав, тому суд за клопотанням позивача виніс ухвалу про заочний розгляд справи. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. З копій свідоцтва про народження встановлено, що сторони по справі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 29 березня 2013 року. (а.с.7,8,9) З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №05/08/29, консультативного висновку спеціаліста від 10.05.2016 року встановлено, що [PERSON] встановлено діагноз примітивна нейроектодермальна пухлина лівої скронево-тімяної ділянки головного мозку та те, що він є дитиною-інвалідом. [PERSON] рекомендовані препарати: когнум, нейромідин, неовітан, мідокалм. (а.с.15,16) 11 травня 2016 року вказані вище медичні препарати були куплені на загальну суму 1839,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 11 травня 2016 року. (а.с.17) З корінця медичного висновку №857 про дитину-інваліда віком до 18 років від 30.09.2013 року встановлено, що [PERSON], який проживає в [INFO], має захворювання, а саме пухлина лівої скронево-тімяної ділянки, підгрупа [PERSON] до 28.08.2023 року. (а.с.18) Відповідно до договору оренди будинку, споруди від 01 вересня 2016 року, [PERSON] орендує частину житлового будинку, розміщеног за адресою м.Острог, вул.Старостинська, 4 а Рівненської області. (а.с.19-20) З посвідчення серії ААГ №015969 встановлено, що [PERSON] отримує державну соціальну допомогу як дитина-інвалід з 30.09.2013 року по 27.08.2023 року. (а.с.22) Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 29 березня 2013 року. Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивачка та відповідач разом не проживають, їх діти проживають з позивачкою і відповідач грошових коштів на утримання дітей та дружини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України обов'язок утримувати дитину лежить на обох батьках. При цьому, будучи батьком дітей, [PERSON] належним чином їх не утримує, хоча зобовязаний це робити, а отже з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей. З пояснень позивача, встановлено, що [PERSON] на даний час працює священником, а тому має нерегулярний дохід. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення, зокрема дані про придбання та утримання боржником майна при відсутності офіційного доходу чи відсутність роботи у боржника тощо. Відповідно до розяснень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд враховує те, що відповідач є працездатним, немає на утриманні інших осіб, а позивач має незадовільний стан здоровя та не має можливості самостійно повноцінно утримувати дитину. Оскільки встановлено, що відповідач на даний час працює священником і має нерегулярний дохід, тому це є підставою виходячи зі змісту ст. 184 СК України для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Також, судом враховується, що згідно ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік з 01 травня 2016 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1531 гривня. Тобто, для забезпечення гармонійного розвитку дітей, кожному з батьків на їх утримання необхідно надавати 765, 50 грн., а тому при вирішенні питання про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 29 березня 2013 року, щомісячно до досягнення ними повноліття, в розмірі 765 грн. 50 коп. на кожну дитину. Крім того, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 07 жовтня 2016 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Окрім того, відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №05/08/29, консультативного висновку спеціаліста від 10.05.2016 року встановлено, що [PERSON] встановлено діагноз примітивна нейроектодермальна пухлина лівої скронево-тімяної ділянки головного мозку та те, що він є дитиною-інвалідом. [PERSON] рекомендовані препарати: когнум, нейромідин, неовітан, мідокалм. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, кошти в сумі 1839 грн. на лікування [PERSON], відповідно до квитанції, були сплачені [PERSON], і позивач просить стягнути з відповідача ? частину сплачених коштів, та оскільки відповідно до ст. 185 СК України батьки зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), тому суд приходить до висновку про можливість задоволення даної позовної вимоги. Також, в судовому засіданні встановлено, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 29 березня 2013 року. Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивачка постійно проживає з дитиною-інвалідом [PERSON], який згідно висновків лікарів, не може обходитись без постійного стороннього догляду, і опікується ним. Відповідно до ч. 1-2 ст.88 Сімейного кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача на період її проживання з дитиною-інвалідом підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач проживає з дитиною-інвалідом, а працездатний відповідач може надавати таку допомогу. Суд вважає за достатній розмір аліментів на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця на період її проживання з дитиною-інвалідом, але не більше як до досягнення дитиною-інвалідом повноліття. При цьому судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей та сторін, відсутність у відповідача інших утриманців. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, та

Outcome: partial