Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 січня 2005 року помер її батько [PERSON] 23 серпня 2015 року померла її мати [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,5152 га, яка розташована на території Іванчуківської сільської ради Ізюмського району Харківської області. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском строку на прийняття спадщини. Просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], оскільки була вимушена виїхати до Росії на заробітки в звязку з чим пропустила строк необхідний для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник позивача, [PERSON], надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, Іванчуківська сільська рада Ізюмського району Харківської області, надала суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу без присутності представника сільської ради. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], помер 03 січня 2005 року, що підтверджується копією довідки органу реєстрації актів цивільного стану (а.с.11). [PERSON] на праві приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 6.5152 га, яка розташована на території Іванчуківської сільської ради Ізюмського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ХР № 108986, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 94 ( а.с.16-17). 23 серпня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.12). Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що її батьками є [PERSON] ( російською мовою) та [PERSON] ( російською мовою) ( а.с.13). [PERSON] 07 липня 1990 року уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.14). Згідно довідки виконавчого комітету Іванчуківської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 14.11.2017 року [PERSON] проживала за однією адресою зі своїм батьком [PERSON] з 2000 року по день його смерті 03.01.2005 року вул. Підгірна, с. Щасливе ([PERSON]) Ізюмського району Харківської області, вели спільне господарство та здійснювала догляд за ним по день смерті ( а.с.15). Ізюмська державна нотаріальна контора 04.12.2017 року повідомила суд про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 180/2016. З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], звернулась позивачка [PERSON] та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: -у спадкоємця була перешкода для подачі такої заяви; -ці обставини визнані судом поважними. Згідно розяснень, викладених в абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Зважаючи на те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначиться судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до положення ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає, що причини, вказані позивачем, є поважними, тому йому слід визначити додатковий строк для подання заяви до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлого [PERSON] в один місяць, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Outcome: approved