Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

В листопаді 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом,в якому зазначає,що він є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідачка була зареєстрована у спірному житловому приміщенні за згодою власника як член його сім`ї(дружина),проте фактично з 2014 р. у будинку не мешкає,сімейні відносини між сторонами припинені. Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідача,який не користується спірним житлом без поважних причин понад встановлені законом строки,порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,створює інші перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідача таким,що втратив право користування спірним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та надав згоду на постановлення заочного рішення у разі неявки відповідача. Третя особа в судове засідання не з`явився з невідомих причин,що не перешкоджає розгляду справи без участі його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин,викликався за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,про зміну адреси проживання суд не повідомляв,відзив на позов не подав. Оголошення про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи та виклик в судове засідання відповідачів розміщена на офіційному сайті «Судова влада». Відповідно до ч.11 ст.129 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими про дату,час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ,виданого 06.12.1994 р.П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою № 670,позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] . Право власності зареєстровано в ОП ЗМБТІ 20.11.1998 р. З наведеного суд встановив,що позивач набув право власності на житловий будинок у встановлений законом спосіб та підтвердив ці обставини належними допустимими доказами,які нічим не спростовані. В спірному житловому приміщенні зареєстрована відповідач [PERSON] з 18.11.2004 р.,що підтверджено інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради . Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України,члени сім`ї власника житла,які разом з ним проживають у будинку(квартирі),що йому належить,користуються жилим приміщенням в обсязі,визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім`ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст.405 ч.2 ЦК України,член сім`ї власника втрачає право користування житловим приміщенням,якщо протягом більше одного року не користується ним без поважних причин. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.03.2020 р. у цивільній справі № 336/7283/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано,при розгляді цієї справи суд встановив,що сторони припинили шлюбні відносини та з 2014 р.спільного господарства не ведуть,взаємин подружжя не підтримують. Згідно акту № 264 від 11.11.2019 р., [PERSON] з 2014 р.не мешкає за адресою реєстрації по [ADDRESS] ,що підтвердили сусіди [PERSON] та [PERSON] . З досліджених доказів суд встановив,що відповідач ,хоча і була зареєстрована у спірному будинку як член сім`ї позивача-власника спірного житла,з 2014 р.не користується цим житлом без поважних причин,звільнила його за власним бажанням,у такий спосіб на свій розсуд розпорядився своїм правом щодо цього майна. Встановлені судом обставини не спростовані відповідачем під час судового розгляду справи. Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для користування спірним житлом відповідачем після спливу визначеного ст.405 ч.2 ЦК України строку наразі відсутні,його реєстрація у спірній квартирі створює перешкоди позивачу як власнику у користуванні та розпорядженні власністю. На підставі ст.64 ч.2,156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved