Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

В липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та недоотриману пенсію в розмірі 40360,29 грн. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року у м. Донецьку. В обґрунтування позову зазначила наступне. [INFO] року помер її батько [PERSON], після його смерті залишилось майно у виді ? частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 52,4 кв.м., а також недоотримана ним за життя пенсія в розмірі 40360,29 грн. Після отримання свідоцтва про смерть батька у травні 2017 року вона звернулась до Десятої київської державної нотаріальної контори, однак їй було у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутній оригінал або дублікат заповіту, відсутня будь - яка інформація щодо місця відкриття спадщини та спадкоємців, але фактично прийняли спадщину. Однак пізніше вона отримала заповіт, складений 25 лютого 2009 року, яким її батько заповів все належне йому майно їй та її сестрі [PERSON], яка проживає на території Російської Федерації. Прав про спадкове майно вона не заявляла. Враховуючи те, що вона позбавлена можливості оформити право на спадщину, вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не інформував. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Як передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст.12,13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Як встановлено з матеріалів справи, позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори 03.12.2008 року, спадкоємицею 2/3 частин майна [PERSON], яка померла [INFO] року є її донька [PERSON], в тому числі з урахуванням 1/3 частини від якої на її користь відмовився чоловік померлої [PERSON], спадкове майно на яке у вказаній частці видано свідоцтво складається з ? частини квартири [ADDRESS], загальною площею 52,4 кв.м., житловою 30,6 кв.м. (а.с.12) З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] року (а.с.59) Згідно з копією заповіту від 25.02.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори, батько позивача [PERSON], [INFO] заповідав все належне йому майно, де б воно не знаходилось, з чого воно б не складалось, все те, що за законом буде йому належати на день смерті та на що законом він буде мати право, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в рівних частках кожній (а.с.18) 17.03.2017 року позивач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] складає недоотримана пенсія та 1/2 частка квартири. Так, відповідно до довідки Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську, залишок недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю [PERSON] становить 40360,29 грн. Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно померлому [PERSON] на підставі приватної спільної часткової власності належить ? частка квартири, що розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Луговцова, буд.3/28. Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори від 15.05.2017 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на пенсію в розмірі 40360,29 грн. після померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.20), у зв'язку з відсутністю оригіналу чи дублікату заповіту, а також інформації щодо місця відкриття спадщини та спадкоємців, які фактично прийняли спадщину З огляду на це суд зазначає наступне. Звертаючись до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, позивачем [PERSON] позовні вимоги сформульовано наступним чином: визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та недоотриману пенсію в розмірі 40360,69 грн. в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, зазначені вимоги обґрунтовуються документами долученими до матеріалів справи. Судом було досліджено копію заповіту посвідченого державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори 25.02.2009 року, відповідно до якого спадкодавець [PERSON] заповідав усе належне йому майно позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON], тобто двом особам у рівних частках кожній. Разом з тим, не зважаючи на це позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно в повному обсязі, без врахування частки майна, що припадає згідно з заповітом на відповідача [PERSON], що певною мірою не узгоджується з відомостями зазначеними у заповіті, у зв'язку з чим суд неодноразово звертав увагу позивача на вказаний факт, пропонував скористатись своїм правом та уточнити позовні вимоги у відповідності до відомостей, що містяться в заповіті, змінити підстави позову, однак не зважаючи на це, вимоги позивача на час ухвалення рішення залишились незмінними. Відтак, суд розглядає позов в межах заявлених [PERSON] вимог. Так, статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1223 даного Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, спадкування здійснюється за законом. Стаття 1261 ЦК України вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки за свого життя [PERSON] склав заповіт, то в даному випадку спадкування здійснюється за заповітом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). За приписами чч. 1-2 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. В ході судового розгляду встановлено, що позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, вона звернулась до державного нотаріуса у встановленому законом порядку із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, у зв'язку відсутністю оригіналу або дублікату заповіту, а також відсутності будь-якої інформації щодо місця відкриття спадщини та спадкоємців, які фактично прийняли спадщину, разом з тим такі обставини не можуть позбавляти її можливості реалізувати законне право на спадщину. В той же час, із матеріалів справи встановлено, що право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] крім позивача, має також її сестра відповідач [PERSON] як спадкоємець за заповітом на частину спадкового майна. За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що підстав для визнання за позивачем [PERSON] права власності у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] на ? частку квартири, що розташована в [ADDRESS] та недоотриману пенсію в розмірі 40360,29 грн. (тобто на все майно, що увійшло до складу спадщини) немає, оскільки половина зазначеного нерухомого майна належить іншому спадкоємцю за заповітом - відповідачу [PERSON], а відтак позовні вимоги слід задовольнити частково. Так, відповідно до заповіту від 25.02.2009 року [PERSON], [INFO], заповідав все належне йому майно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в рівних частках кожній (а.с.18) Відтак, слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на наступне майно (половину майна, що увійшло до складу спадщини) - ? частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], та недоотриману пенсію в розмірі 20180 грн.14 коп. В решті позовних вимог слід відмовити. На підставі викладено,

Outcome: partial