Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

В лютому 2013 року [PERSON] звернувся із зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON] Посилався на те, що 17 березня 2006 року між ним та відповідачами, укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 471. За договором він передав відповідачам валютні цінності на суму 14 960 доларів США, які відповідачі зобов'язалися повернути не пізніше 17 лютого 2007 року. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачами свого зобов'язання, він звернувся з позовом до суду і 11 січня 2011 року за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на його користь з [PERSON] та [PERSON] стягнено суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 45281,21 грн., а також стягнено 1700 грн. сплаченого державного мита та 120 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 17 березня 2011 рішенням судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області змінено рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11 січня 2011 року в частині стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В інших частинах рішення суду залишено без змін. 04 січня 2013 року, на його адресу надійшло повідомлення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 25.12.2012 року, про те що 15 листопада 2012 року [PERSON] вніс на депозитний рахунок приватного нотаріуса суму коштів у розмірі 47101,21 грн. згідно до договору позики від 17 березня 2006 року. Внесення боржником на депозит нотаріуса визначених судовими рішеннями суми боргу за договором позики зі спливом 1 року і восьми місяців з моменту набрання цими рішеннями законної сили не є належним виконанням відповідачами своїх зобов'язань з повернення коштів. В зв'язку з наведеним просив стягнути з відповідачів суму процентів за користування коштами за період 17 березня 2011 року по 15 листопада 2012 року на рівні облікової ставки НБУ що складає 5781,73 грн. Три проценти річних від простроченої суми за цей же період у сумі 2266,54 грн., інфляційне збільшення належної до стягнення суми з квітня 2011 року по жовтень 2012 року у сумі 1675,39 грн. та у відшкодування моральної шкоди 3276,34 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, та зазначив, що за існуючою судовою практикою у даних спорах суди України відмовляють у задоволенні позову в частині стягнення у відшкодування моральної шкоди, тому не відмовляючись від позовних вимог в цій частині просив врахувати таку практику. Відповідач [PERSON] позов не визнав, проти його задоволення заперечував, зазначивши, що після ухвалення рішення суду [PERSON] виконавчий лист на примусове виконання рішення суду не подавав, на протязі довгого часу він не міг знайти позивача, а коли дізнався, що він відбуває покарання у місцях позбавлення волі вніс визначену рішенням суду суму на депозитний рахунок. Крім того, просив звернути увагу на ті обставини, що сума позики ним отримувалась у іноземній валюті, тому інфляційне збільшення до неї застосоване бути не може, також договір позики було укладено між фізичними особами, без зазначення розміру процентів і стягнення процентів за таким договорами не передбачені, оскільки фізичні особи не надають фінансових послуг, також заперечував проти стягнення у відшкодування моральної шкоди та просив застосувати наслідки порушення строку позовної давності, оскільки про порушення свого права позивач дізнався 17 лютого 2007 року. Зазначив, що при виконанні зобов'язання 15.11.2012 р. надлишково сплатив [PERSON] 1246,97 грн., які просив зарахувати у суму стягнення у разі задоволення позову. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши сторони, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного: У відповідності зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні Судом встановлено, що 17 березня 2006 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON] з іншого укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 471 на суму 14960 доларів США які відповідачі зобов'язалися повернути не пізніше 17 лютого 2007 року. (а.с. 8) Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 січня 2011 року задоволено позов [PERSON] та з [PERSON] та [PERSON] на його користь стягнено суму боргу за договором від 17.03.2006 р. з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 45281,21 грн., а також стягнено 1700 грн. сплаченого державного мита та 120 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 17 березня 2011 рішенням судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області змінено рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11 січня 2011 року в частині стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а саме з [PERSON] та [PERSON] стягнено по 226,41 грн. з кожного понесених [PERSON] витрат по сплаті судового збору та по 60 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В інших частинах рішення суду залишено без змін. Отже за рішеннями судів з [PERSON] та [PERSON] підлягало солідарне стягнення на користь [PERSON] 45281,21 грн. суми боргу за договором позики від 17.03.2006 р. та по 226,41 грн. з кожного понесених витрат по сплаті судового збору та по 60 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що становить 54854,03 грн. 15 листопада 2012 року [PERSON] вніс на депозитний рахунок приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] суму коштів у розмірі 47101,21 грн. згідно до договору позики від 17 березня 2006 року, про що повідомлено [PERSON] Таким чином рішення суду про стягнення суми боргу за договором позики не виконувалось з 17 березня 2011 року по 15 листопада 2012 р. - 609 днів. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ухвалене судом рішення про стягнення з боргу не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору: не звільняє боржників від відповідальності за невиконання ними грошових зобов'язань та не позбавляє кредитора права на подальше нарахування, вимогу і стягнення з боржника процентів за користування коштами, 3 процентів річних та інфляційного збільшення. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Постановою правління НБУ від 09.08.2010 р. за N 377 з 10.08.2010 року встановлено облікову ставку в розмірі 7.75 %, а Постановою правління НБУ від 21.03.2012 за № 102 з 23.03.2012 року встановлено облікову ставку в розмірі 7.5 % Отже за користування кредитом у сумі 45281,21 грн. з 17 березня 2011 року по 15 листопада 2012 року проценти складають 5773,53 грн. (2778,6 + 795,82 + 2199,11 = 5773,53) які підлягають солідарному стягненню з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] (- 45281,21 Х 7,75 (облікова ставка з 10.08.2010 по 23.03.2012) / 100 / 365 днів в 2011 р. Х 289 днів з 17.03.2011 по 31.12.2011 = 2778,6 грн.; - 45281,21 Х 7,75 (облікова ставка з 10.08.2010 по 23.03.2012) / 100 / 366 днів в 2012 р. Х 83 дні з 01.01.2012 по 23.03.2012 = 795,82 грн.; - 45281,21 Х 7,5 (облікова ставка з 23.03.2012 по 15.11.2012) / 100 / 366 днів в 2012 р. Х 237 днів з 23.03.2012 по 15.11.2012 = 2199,11 грн.) Виходячи з того, що [PERSON] та [PERSON] прострочили виконання грошового зобов'язання, у відповідності зі ч. 2 ст. 625 ЦК України суд стягує на користь позивача 3% річних за договором за 609 дів від 17.03.2011 р. до 15.11.2012 р. у сумі 2263,28 грн. (- 45281,21 Х 3% / 100 / 365 днів в 2011 р. Х 289 днів прострочення в 2011 р. = 1075,58 грн.; - 45281,21 Х 3% / 100 / 366 днів в 2012 р. Х 320 днів прострочення в 2012 р. = 1187,7 грн. (1075,58 + 1187,7 = 2263,28)) Також підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення суми інфляції. Так, згідно до даних державного комітету статистики індекси споживчих цін за період з квітня 2011 по жовтень 2012 року становили - квітень 2011 - 101,3%, травень 2011 - 100,8%, червень 2011 - 100,4%, липень 2011 - 98,7%, серпень 2011 - 99,6%, вересень 2011 - 100,1%, жовтень 2011 - 100,0%, листопад 2011 - 100,1%, грудень 2011 - 100,2%, січень 2012 - 100,2%, лютий 2012 - 100,2%, березень 2012 - 100,3%, квітень 2012 - 100,0%, травень 2012 - 99,7%, червень 2012 - 99,7%, липень 2012 - 99,8%, серпень 2012 - 99,7%, вересень 2012 - 100,1%, жовтень 2012 - 100,0% За вказаний період сукупний індекс інфляції становив (101,3 /100) Х (100,8 / 100) Х (100,4 / 100) Х (98,7 / 100) Х (99,6 /100) Х (100,1 / 100) Х (100,0 / 100) Х (100,1 / 100) Х (100,2 / 100) Х (100,2 / 100) Х (100,2 / 100) Х (100,3 / 100) Х (100,0 / 100) Х (99,7 / 100) Х (99,7 / 100) Х (99,8 / 100) Х (99,7 / 100) Х (100,1 / 100) Х (100,0 / 100) = 1,008794 Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу складає 398,2 грн. (45281,21 Х 1,008794 = 45679,41 - 45281,21 = 398,2) Виходячи з того, що позовні вимоги [PERSON] витікають з договірних правовідносин за порушення яких передбачається відповідальність, моральна шкода у відповідності до ст. 23 ЦК України відшкодуванню не підлягає. Таким чином з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню проценти за користування коштами у розмірі 5773,53 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 398,20 грн., три проценти річних від суми прострочення у розмірі 2263,28 грн., а всього, з урахуванням переплати у сумі 1246,97 грн. стягнути 7188,04 грн. (сім тисяч сто вісімдесят вісім грн. 04 коп.) Заява баєва А.П. про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на нормах Закону. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України в зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрат по сплаті судового збору по 114,70 грн. з кожного, понесених позивачем.

Outcome: partial