Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи орган опіки та піклування [PERSON] райдержадміністрації та орган опіки та піклування [PERSON] міської ради, про усунення перешкод та встановлення способу участі у вихованні дитини батька, який проживає окремо від неї, свої вимоги обґрунтовує тим, що в період з 31.10.2008 року по 20.09.2013 року сторони знаходилися у шлюбі. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. 20.09.2013 року шлюб з відповідачкою [PERSON] розірваний на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, дитина залишилася проживати із матірю та бабусею [PERSON] за адресою: вул.Польова,18, с.Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області. 14.10.2013 року згідно з висновком органу опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації (№М-320-21-06) було визначено право прийняття участі у спілкуванні з сином та у його вихованні згідно наступного порядку: кожної другої суботи місяця з 10-00 до 13-00 год. за місцем його проживання за адресою: [INFO], а також дозволити спільне відвідування логопеда. Проте відповідачка ігнорувала таке рішення, чинила перешкоди спілкуванню позивача з сином та взяття участі у його вихованні. Зустрітися з дитиною йому дозволили лише один раз, в присутності відповідачів та навіть не пустили до двору. Відповідачка [PERSON] працює за кордоном та досить часто її не має вдома. Дитина лишається з бабусею [PERSON], яка також перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з дитиною. Крім того, за адресою бабусі дитина зараз не проживає, позивач дізнався, що [PERSON] разом із дитиною переїхали до м.Ізмаїл, адресу не повідомила, що робить неможливим побачення. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином, визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з сином шляхом: визначення систематичних зустрічей кожну першу та третю суботу та неділю місяця з 10-00 год. суботи до 16-00 год. неділі у м.Ізмаїлі та м.Болграді без присутності матері та бабусі [PERSON] з можливістю залишення неповнолітнього [PERSON] ночувати у батька за місцем проживання та спільного проведення ними цього часу без обмежень переміщення, відвідування [PERSON] учбових закладів з ціллю ознайомлення з учбовою успішністю його сина [PERSON] й відвідування [PERSON] культурно-масових заходів, в яких приймає участь його син, а також з можливістю, у випадку особових обставин, повязаних зі здоровям неповнолітнього, відвідування [PERSON] сина [PERSON] в тому місці, де він буде знаходитись на той момент часу, дозволу батькові в період літніх шкільних канікул оздоровлювати сина протягом 14 днів з виїздом в зони відпочинку, заклади відпочинку, санаторно-курортні заклади, встановлення необмеженого спілкування з [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку, у тому числі Skype, забезпечення переносу побачення у разі, якщо [PERSON] не може прийняти участі у зустрічі з будь-яких поважних причин. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав, та просили суд їх задовольнити. Відповідачки в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, 27.03.2018 року надали суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що за весь час батько відвідав дитину один раз за два роки, з 2014 року по 2016 роки, та один раз у 2017 році на день народження. За увесь цей період дитина батька більше не бачила, так як [PERSON] постійно знаходиться у рейсі, а по приходу відвідував сина дуже рідко. На теперішній час позивач виявив бажання побачитися з дорослим сином, та вирішив його навідувати в школі, проте це наносить психологічний стрес дитині, в результаті чого трапляються напади задухи. Після навідування батька до школи дитина відмовляється відвідувати школу, погрожує матері, що втече зовсім з неї. Відповідачки вказують, що позивач не враховує інтереси дитини та графік зустрічей позивача, який би не порушував режим його дня та навчання, не відривав би його від нормального, звичайного середовища, та не заважав би нормальному існуванню. Пояснили, що погоджуються з визначеним порядком участі батька у спілкуванні та вихованні з дитиною, як це рекомендував орган опіки та піклування в своєму висновку. В судовому засіданні представник відповідачок частково заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що дитина не бажає спілкуватися з батьком та просила визначити порядок спілкування позивача з сином таким чином, щоб їх зустрічі відбувалися на території с.Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області за місцем проживання дитини, заперечувала щодо зустрічей батька з дитиною без присутності матері та бабусі, а також поїздок батька з дитиною та можливістю залишення дитини ночувати у батька за його місцем проживання. Також заперечувала щодо надання дозволу батькові в період літніх канікул оздоровлювати сина протягом 14 днів з виїздом в зони відпочинку, оскільки батько не зможе надати медичну допомогу дитині у випадку, якщо така знадобиться, оскільки дитина хворіє на астму, потребує нагляду лікаря та бувають випадки коли потрібно надати першу допомогу у звязку з приступом. Представники третіх осіб органу опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації та орган опіки\~та піклування\~[PERSON] міської\~ради в судове засідання не зявилися, сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань по справі не надали. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідачів, свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.10.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №095628, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області 31.10.2008 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №175571, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області 02.04.2009 року (а.с.8). Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2013 року (а.с.11). Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторони проживають окремо, малолітня дитина [PERSON] проживає з матірю та бабусею, що з огляду на положення ст.82 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. Статтею 153 СК України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 157 СК України\~передбачено обов'язок батьків, котрі проживають окремо, брати участь у вихованні дитини, вони мають право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 159 СК України\~суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що, батьки, які проживають окремо від дитини, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. При розгляді матеріалів справи суд \~враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З позовної заяви та показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу участі позивача [PERSON] у вихованні сина [PERSON] На час звернення з позовом до суду позивач [PERSON] не мав систематичних побачень з сином, не міг дійти згоди з відповідачкою [PERSON] щодо його побачень з дитиною, отже нею чинилися перешкоди у спілкуванні [PERSON] з сином [PERSON] Згідно з ч.ч. 5, 6\~ст. 19 СК України\~орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновком органу опіки та піклування [PERSON] районної державної адміністрації про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні його малолітнього сина [PERSON], 17.03.2009року народження за № М-320-21-06 від 14.10.2013 року, надано батькові [PERSON] право навідувати сина [PERSON], [INFO], кожної другої суботи місяця з 10-00 до 13-00 год. за місцем його постійного проживання за адресою: [INFO], а також дозволені спільні відвідування логопеда батька з сином. Попереджено батьків, бабусю [PERSON] та дідуся [PERSON] про неприпустимість підбурення дитини проти кожного з батьків (а.с.10). Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Визначаючи участь позивача у вихованні дитини, мають бути дотримані умови щодо гармонійного розвитку дитини, можливість збереження повноцінного спілкування з батьком, забезпечення можливостей кожного з батьків для реалізації прав та обовязків по участі у вихованні своєї дитини. Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже,\~суд вважає\~необхідним позов\~задовольнити частково\~та зобовязати\~[PERSON]\~не перешкоджати\~[PERSON]\~успілкуванні з\~сином [PERSON]\~та визначити\~наступні способи\~участі [PERSON]\~у вихованні\~дитини [PERSON]:\~систематичні зустрічі\~кожну першу\~та третю\~суботу з\~10.00\~до 16.00\~години без\~присутності матері\~та бабусі\~[PERSON]\~та без\~обмежень переміщення;\~відвідування [PERSON]\~учбових закладів\~з ціллю\~ознайомлення з\~учбовою успішністю\~його сина\~[PERSON]\~й відвідування\~[PERSON]\~культурно-масових\~заходів,\~в яких\~приймає участь\~його син [PERSON], а також з можливістю, у випадку особових обставин, повязаних зі здоровям неповнолітнього, відвідування [PERSON] сина [PERSON] в тому місці, де він буде знаходитись на той момент часу; встановлення необмеженого спілкування з [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку, у тому числі Skype; забезпечення переносу побачення у разі, якщо [PERSON] не може прийняти участі у зустрічі з будь-яких поважних причин. Суд відмовляє в частині позову до [PERSON], оскільки вона не є належним відповідачем в даній справі так як відповіднодо ст. 159 СК України належним відповідачем є той з батьків, який чинить перешкоди. Враховуючи стосунки батьків, вік дитини, а також ставлення дитини до батька, суд вважає не обґрунтованими вимоги щодо можливості залишення неповнолітнього сина ночувати у батька за місцем його проживання та оздоровлення дитини протягом 14 днів в період літніх шкільних канікул з виїздом в зони відпочинку, санаторно-курортні заклади. Однак, виходячи з того, що відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач зловживає алкогольними напоями, застосовує фізичну силу щодо неї та дитини, а також враховуючи вік дитини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав при визначенні способу участі позивача у вихованні сина обумовлювати зустрічі батька з сином присутністю матері дитини\~відповідачки [PERSON] При цьому суд розяснює, що сторони не позбавлені можливості в подальшому спільно змінювати способи та порядок спілкування батька з дитиною, зокрема, в тому числі і шляхом укладення згідно із положеннями\~ст. 157 СК України\~відповідного договору.

Outcome: partial