Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

В липні 2019р. законний представник [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, в якому просила суд: визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимог позивач обґрунтовував тим, що у вказаній квартирі зареєстрований і проживає малолітній позивач та зареєстрований відповідач - його дідусь, який не проживає в квартирі декілька десятків років, забравши свої особисті речі, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив, витрати по утриманню квартири не несе, а тому законний представник позивача вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом, оскільки сторона позивача вимушена нести додаткові витрати за оплату вартості комунальних послуг. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019р. відкрито провадження по справі та призначено справу в підготовче судове засідання. 18 листопада 2019р. на адресу суду надійшов відзив від третьої особи, яка проти позову заперечувала, вважаючи, що законний представник не може звертатись з вказаним позовом, і буде намагатись отримати зазначену квартиру у власність. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2019р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні законний представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, просила суд позов задовольнити. Відповідач, про час та місце розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, в судові засідання не з`являвся, відзив на позов не подавався, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у свою відсутність. В судовому засіданні представник третьої особи проти позову заперечила, зазначивши, що третя особа, вважає, що законний представник бажає отримати у власність квартиру, не дивлячись на те, що відповідач не проживає у квартирі без поважних причин декілька років. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] суду повідомили, що в будинку [ADDRESS] , проживають вже понад 20 років. Свідки були знайомі з [PERSON] (свекрухою законного представника), її сином - [PERSON] (колишнім чоловіком законного представника), які померли в 2014, 2015рр., а також перебувають в добрих сусідських стосунках і з законним представником [PERSON] , яка проживає з сином в квартирі [ADDRESS] . Свідкам відомо, що за життя [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] , який добровільно залишив квартиру, і не проживає в ній без поважних причин понад 20 років. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані малолітній [PERSON] , [INFO] та його дід - відповідач [PERSON] , [INFO] . Також в квартирі були зареєстровані: бабуся позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] , батько позивача - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 18, 19). Згідно з складеними Актами обстеження квартири [ADDRESS] (а.с. 6-9), встановлено, що відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі понад 6 місяців без поважних причин. В судовому засіданні не встановлено, що відповідач звертався до сторони позивача чи відповідних органів з заявами, що йому чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою. При цьому, згідно з відповідями на запити суду, з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» від 12 грудня 2019р. № 392-юр (балансоутримувач будинку [ADDRESS] ), та Шевченківського УП ГУНП в м. Києві від 16 грудня 2019р. № 23330/125/56-201923, відповідач [PERSON] , [INFO] з заявами/повідомленнями щодо чинення йому перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] не звертався. Також, згідно з відповіддю на запит суду з ГУ НП у м. Києві від 09 грудня 2019р. № 4794/125/31/5/01-2019, за даними інформаційної підсистеми «Оперативно-довідкова картотека» єдиної інформаційної системи МВС України, відповідач [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності не притягувався та засудженим не значиться. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] також підтвердили в судовому засіданні факт не проживання відповідача в квартирі [ADDRESS] без поважних причини понад шість місяців. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача без поважних причин понад шість місяців, який підтверджується наданими доказами. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь законного представника позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Outcome: approved