Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

В лютому 2019р. позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 19591,19 грн.; витрати на послуги аварійного комісара - 604,0 грн.; судовий збір у розмірі 1921,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 листопада 2016р. в м. Києві на вул. Татарській, 31 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) з участю автомобілів: «Land Rover» д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідачки та «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Дане ДТП відбулося з вини відповідачки, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/43540/16-п від 20 грудня 2016р. Оскільки відповідачка відмовилася в добровільному порядку відшкодувати спричинені збитки, потерпілому [PERSON] , останній звернувся до позивача про відшкодування збитків, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (п. 41.1 ст. 41), оскільки на час ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача перед третіми особами не була застрахована, позивачем було здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 19591,19 грн. та здійснено витрати на послуги аварійного комісара - 604,0 грн. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив суд стягнути з відповідача сплачену суму страхового відшкодування. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 05 лютого 2021р. матеріали цивільної справи № 758/2691/19 були передані за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 квітня 2021р. було визначено головуючого суддю Волошина В.О. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи. До судового засідання стороною позивача було подано заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час та місце розгляду справи оповіщалася у встановленому законом порядку, за останнім відомим місцем проживання, в судове засідання не з`явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачка відзив на позов не подавала. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 29 листопада 2016р. в м. Києві на вул. Татарській, 31 в м. Києві сталася ДТП з участю автомобілів: «Land Rover» д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідачки та «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Дане ДТП відбулася з вини відповідачки, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016р. по справі № 761//7423/18. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Згідно, з розрахунком розміру регламентної виплати, яка належить власнику автомобіля «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , проведеної уповноваженою особою позивача, становить 19591,19 грн. У відповідності з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом достовірно встановлено, що відповідачка не здійснила відшкодування завданої шкоди власнику автомобіля «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , на час ДТП не мала договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в зв`язку з чим власник цього автомобіля звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. У відповідності з п. 41.1. а) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі вищенаведеної норми позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 19591,19 грн., а також понесено витрати на послуги аварійного комісара - 604,0 грн. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідачки в межах фактичних витрат. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що вина відповідачки у вчиненні зазначеного вище ДТП встановлена постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016р., позивачем було здійснено відшкодування шкоди за відповідачку, власнику автомобіля «Volkswagen» д.н. [NUMBER] , а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий бір у розмірі 1921,0 грн.

Outcome: approved