Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказують що 05.11.2016 р. помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, на яку вони отримали свідоцтво про право на спадщину. Під час видачі свідоцтв про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] позивачам було повідомлено про те що [PERSON] на імя їхнього батька було складено заповіт, де згідно заповіту йому б належала земельна ділянку площею 2,1281 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради, кадастровий номер 7124982500:02:003:0211, але право переоформити право власності на вищевказану земельну ділянку їх батько не встиг так як помер. 15 серпня 2017 року вони звернулись до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом по ? частині вищевказаної земельної ділянки, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про прово на спадщину за законом, в звязку з відсутністю у нотаріуса правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивачів був відсутній переоформлений на їхнього батька оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, та запропоновано звернутися до суду за визнанням права власності. Позивачі як спадкоємці першої черги мають право на спадкування за законом. Тому були змушені звернутися до суду та просили суд визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачі не зявилися, але на адресу суду надали заяви, в яких просили позов задовольнити, справу слухати без їх участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Черкаського району в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій просили справу слухати без їх участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 293212 від 11.11.2016 року, [PERSON] помер 05.11.2016 року у віці 55 років. Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Черкаського району Черкаської області від 17.02.2016 № 199 [PERSON], помер 09 лютого 2016 року, останнє місце проживання якого було: с. Геронимівка, вул. Корольова 39 а, Черкаського району Черкаської області. 29 грудня 2014 року приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу [PERSON] від імені [PERSON] було посвідчений заповіт за №4735, яким земельна ділянка, що розташована в межах [PERSON] сільської ради Черкаського району Черкаської, області кадастровий номер 7124982500:02:003:0211, заповідана [PERSON] [INFO]. Відповідно до [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-7103358612016, виданого управлінням Держгеокадастру в Черкаському районі від 22.02.2016 р. земельна ділянка площею 2,1281 га, розташована за адресою Черкаська область, Черкаський район, [PERSON] сільська рада, кадастровий номер 7124982500:02:003:0211, належить померлому 09.02.2016 року [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] від 15 серпня 2017 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частині земельної ділянки площею 2,1281 га., яка розташована на території [PERSON] сільської ради, кадастровий номер 7124982500:02:003:0211. Відповідно до висновку від 13.12.2017 року, про ринкову вартість земельної ділянки в межах [PERSON] сільської ради Черкаського району вартість якої становить 62 500 грн. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У\~відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення, спору щодо спадкового майна немає, але в позасудовому порядку позивачі не можуть оформити на себе спадщину, та тому мають право на судовий захист.

Outcome: approved