Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

В липні 2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про порушення своїх прав як власника квартири [ADDRESS] зі сторони її племінника [PERSON] , так як останній не проживає у вказаній квартирі, участі в її утриманні та обслуговуванні не бере, покинув житло добровільно, його речей в квартирі немає. Факт відсутності відповідача за вищевказаною адресою створює для позивача перешкоди в користуванні вказаною житловою площею при здійсненні оплати за комунальні послуги, а також проблеми щодо оформлення субсидії. Відтак, вважає, що відповідач втратив право на користування її житлом. Ухвалою суду від 05.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 26.08.2021 року витребувано в приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишина О.М. належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи №34/2020, заведеної після смерті [PERSON] , 1944 року народження, яка померла [INFO] . В подальшому, ухвалою суду від 16.09.2021 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. Допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно та копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17.03.2006 року відділом приватизації Ізяславської міської ради та рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 17.03.2006 року КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» [PERSON] та [PERSON] на праві власності в рівних частинах належала трикімнатна квартира [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2021 року спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з Ѕ частки трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 42,9 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м. До квартири належить 1/16 ч. сарая та 1/32 ч. погреба. Таким чином, позивач [PERSON] на час звернення до суду із позовом була єдиним власником трикімнатної квартири [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області від 29.06.2021 року №1474, в житловому будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1991 року народження. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] у вказаній квартирі не проживає вже більше трьох років, його речей там немає. Він постійно проживає в Данії, тобто втратив будь-який інтерес до вказаного місця проживання. [PERSON] дійсно є племінником [PERSON] . Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь - яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, висловлена в постанові від 16.11.2016 року по справі №6-709цс16). Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином,\~судом встановлено,\~що відповідач\~самостійно покинув\~та не\~проживає понад\~один рік\~за місцем\~своєї реєстрації\~у квартирі,\~яка є\~власністю позивача,\~а тому\~суд вважає,\~що він\~втратив право\~на користування\~вказаним жилим\~приміщенням з підстав, передбачених ст.405 ЦК України. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК кожна\~сторона зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень.\~За наведених\~обставин вимоги\~позивача доведені\~належними та\~допустимими доказами,\~в зв`язку\~з чим\~підлягають до\~задоволення. Судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду, суд вважає необхідним в силу ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved