Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

В квітні 2019р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-5) до відповідача [PERSON] , третя особа: ТОВ «СТ «Домінанта», в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної (далі по тексту - ДТП) у розмірі 62375,17 грн.; судовий збір у розмірі 764,8 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06 жовтня 2018р. об 12:30 год. на вул. Мельникова, 2 в м. Києві мала місце ДТП за участі автомобілів: «Daewoo» д.н.з. [NUMBER] під відповідача та «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. Вказана ДТП мала місце з вини відповідача, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018р. В результаті ДТП належний позивачу автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Згідно з Звітом про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 594/10-18 від 11 жовтня 2018р., розмір матеріального збитку становить 62375,17 грн. Оскільки в досудовому порядку відповідач, а також ТзДВ «СТ «Домінанта», в якому була застрахована цивільна відповідальність відповідача, згідно договору обов`язково страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АМ/2953865 не здійснюють відшкодування заподіяної шкоди, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 липня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, просили суд позов задовольнити. Представник позивача наголошував, що в досудовому порядку, позивач звертався до третьої особи з заявою про виплату страхового відшкодування проте остання заяву проігнорувала, а тому позивач вимушений був звернутись до суд з вказаним позовом. Відповідач проти позову заперечив, зазначав, що не дивлячись на те, що у третьої особи було анульовано ліцензію, Моторно - транспортне страхове бюро здійснює виплати замість цієї страхової компанії, і оскільки його Поліс є чинним, відповідач визнає позов частково в розмірі суми франшизи. Третя особа, про час т а місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, свого представника до суду не направила, пояснення на позов не подавались. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 21 грудня 2017р. між відповідачем та третьою особою ТзДВ «СТ «Домінанта» було укладено договір обов`язково страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс АМ/2953865, строк дії з 23 грудня 2017р. до 22 грудня 2018р., у відповідності до якого відповідач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані із експлуатацією автомобіля «Daewoo» д.н.з. [NUMBER] . (страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 100000,0 грн., франшизи - 500,0 грн. Судом встановлено, що 06 жовтня 2018р. об 12:30 год. на вул. Мельникова, 2 в м. Києві мала місце ДТП за участі автомобілів: «Daewoo» д.н.з. [NUMBER] під відповідача та «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2018р. по справі № 761/40639/18, встановлено, що вказана ДТП відбулася з вини відповідача. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні сторони визнали, що зазначена ДТП відбулась з вини відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що внаслідок зазначеної вище ДТП, йому була спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження належного йому автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] . Згідно з Звітом про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 594/10-18 від 11 жовтня 2018р., розмір матеріального збитку становить 62375,17 грн., при цьому величина втрати товарної вартості автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] становить 18502,0 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, при цьому судом враховано, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, висновки ВП Верховного Суду, яка в постанові від 04 липня 2018р. (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18) зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування матеріальної шкоди 19002,2 грн. (18502,2 грн. + 500,0 грн.), при цьому судом враховано положення ст. ст. 22, 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Outcome: partial