Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом до відповідача, зазначивши, що 7.12.2006 року між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 262/МК/2006-978, у відповідності до котрого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 40000 євро на споживчі цілі зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 5.12.2011 року. Однак зобов'язання з погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами виконуються відповідачем неналежно, внаслідок чого станом на 25.07.2014 року за ним утворилася заборгованість, яка складається з боргу по тілу кредиту - 28940,14 євро (455256,76 грн.), боргу по відсотках - 22742,88 євро (357767,77 грн.), в результаті чого відповідачеві за порушення строків повернення кредиту було також нараховано позивачем пеню в сумі 5644,33 євро (88790,84 грн.) та штраф в сумі 2584,15 євро (40651,23 грн.). Вказані суми коштів та судові витрати по справі позивач просить стягнути з відповідача на його користь. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 23.09.2014 року не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. В судовому засіданні 4.09.2014 року свою позицію по справі висловив, вказавши, що позов визнає лише в частині тіла кредиту, має сумніви щодо правильності нарахування відсотків, звертає увагу суду на неможливість стягнення з нього одночасно пені та штрафу. За таких обставин, враховуючи надання відповідачем пояснень по суті позову, відсутністю даних щодо причин його неявки в судове засідання, розумні строки розгляду даної справи, суд вважає за можливе розгляд справи закінчити за відсутності відповідача в судовому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що 7.12.2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником котрого є позивач, та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 262/МК/2006-978 та додаткову угоду № 1 до нього, у відповідності до котрих банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 40000 євро на споживчі цілі зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами по терміновому кредиту та 26% річних по простроченому кредиту з кінцевим терміном погашення кредиту до 5.12.2011 року. В результаті неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань з погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитними коштами станом на 25.07.2014 року утворилася заборгованість, яка складається з боргу по тілу кредиту - 28940,14 євро, боргу по відсотках - 22742,88 євро, а всього - 51683,02 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 25.07.2014 року 15,83 грн. за 1 євро становить 818142,21 грн. Вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, позивачем за порушення строків повернення кредиту та процентів було також нараховано відповідачеві пеню в сумі 5644,33 євро та штраф в сумі 2584,15 євро. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17.03.2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 29.05.2014 року, а також довідки Управління Державної пенітенціарної служби України у Рівненській області від 29.03.2013 року, з 7.09.2012 року по 17.03.2014 року [PERSON] перебував під вартою. Враховуючи зазначену обставину як таку, що має істотне значення, а також вираження неустойки в національній валюті, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, нарахованої відповідачеві за несвоєчасне повернення кредиту, до 47000 грн. Разом з тим, нарахування штрафу суд оцінює як подвійне стягнення неустойки, оскільки за порушення виконання умов кредитного договору боржникові нараховано пеню, а тому вказана позивачем сума штрафу стягненню на його користь з відповідача не підлягає. Судові витрати у справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем, в сумі 3654,00 грн., та підлягають стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог в силу ст. 88 ЦПК України, тобто в сумі 3354,21 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial