Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

\~В листопаді 2016 року Хмельницька ощадна кредитна спілка\~\~звернулася до суду з позовом до\~\~[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обгрунтування якого вказала, що 16.08.2012 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір №9-2012, відповідно до якого остання отримала готівкою кредит в розмірі 30700 грн.. Умовами кредитного договору визначено, що предметом договору є кошти в сумі\~30700 гривень, надані позичальнику виходячи із принципів строковості, зворотності, платності та забезпеченості. При умові дотримання узгодженого порядку виплати кредиту та процентів строк дії договору 12 місяців, плата за користування кредитом становить 55% річних. У випадку порушення позичальником узгодженого порядку виплати кредиту та процентів строк дії договору змінюється і не може бути меншим, ніж строк повного виконання сторонами своїх обов'язків за таким договором, та продовжується (пролонгується) на невизначений термін. Всупереч досягнутим умовам за кредитним договором відповідач свої зобовязання з повернення кредиту і сплати процентів належним чином не виконала, тому станом на 10.11.2016 року її заборгованість перед позивачем становить 257547,02 грн., з яких: 180423,93 грн. плата за користування кредитом; 46423,09 грн. збитки, завдані інфляцією; 30700 грн. тіло кредиту. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором №9-2012 від 16.08.2012р. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснила, що відповідачем в супереч вимогам кредитного договору заборгованість по кредиту не погашена, тому просить позов задоволити. Строк позовної давності переривався платежами по кредиту в 2015 року. В 2014-2015 роках платежі по кредиту в сумі 100грн. здійснювала поручитель [PERSON], однак в прибуткових касових ордерах платником вказано [PERSON], оскільки так працює комп'ютерна програма. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, просила застосувати строк позовної давності, оскільки, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання настав 16.08.2013 року, а позивач звернувся до суду з позовом лише в листопаді 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Будь-яких платежів по погашенню кредиту відповідач не здійснювала, щодо платежів, які вносила поручитель, то відповідач про них нічого не знала. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2012 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір №9-2012, відповідно до якого остання отримала готівкою кредит в розмірі 30700 грн.. Умовами кредитного договору визначено, що спілка надає позичальникові кредит в розмірі 30700грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов'язується повернути його спілці на умовах, що передбачені договором. Пунктами 2.1, 2.4 договору визначено, що строк дії договору становить 12 місяців, тобто з 16.08.2012 року по 16.08.2013 року, але цей строк не може бути меншим ніж строк виконання сторонами своїх обов'язків. Позичальник зобов'язується повернути кредит та проценти за його використання до 16.08.2013 року. Плата за користування кредитом (проценти) встановлюється виходячи з процентної ставки 55 % річних (п.3.1 кредитного договору). Пунктом 3.5 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків сплати кредиту та/або відсотків спілка має право подвоїти процентну ставку вказану в п.3.1 до моменту повного погашення простроченої заборгованості. Платежі по кредиту сплачуються позичальником в терміни, що встановлені графіком погашення, через касу спілки готівкою, або шляхом перерахунку, днем сплати в останньому випадку є день здійснення перерахунку коштів на розрахунковий рахунок Спілки (п.3.4 Кредитного договору). В додатку до Кредитного договору №9-2012 від 16.08.2012 року сторони визначили, що погашення одержаних за кредитним договором коштів буде здійснюватись за графіком, згідно якого щомісячний платіж становив 3386,57грн. та останній платіж необхідно було здійснити 16.08.2013 року. З метою забезпечення виконання кредитного договору №9-2012 від 16.08.2012 року [PERSON] 16.08.2012 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та [PERSON] укладено договір поруки. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором №9-2012 від 16.08.2012 року; заявою [PERSON] від 15.08.2012 року; видатковим касовим ордером про видачу кредитних коштів в сумі 30700 грн. від 16.08.2012 року; договором поруки від 16.08.2012 року. Згідно з п.6.1 Кредитного договору, сторони несуть відповідальність за порушення умов договору відповідно до чинного законодавства України. При порушенні терміну розрахунку позичальник сплачує пеню в розмірі 2% за кожен день прострочення (за рішенням Правління), а також до нього застосовуються вимоги ст.549 ЦК України. У випадку не проведення повного розрахунку за кредитним договором до дати, вказаної в п.2.4 договору, договір вважається пролонгованим на невизначений строк, при цьому позичальник зобовязаний провести погашення повного боргу за кредитом в дводенний термін з дня предявлення такої вимоги кредитною спілкою чи направлення відповідної претензії. У випадку пролонгації договору в порядку, вказаному в данному пункті відсоткова ставка, визначена в п.3.1 договору збільшується в три рази. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з п.п.7.3, 7.4 Кредитного договору, договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та діє до 16.08.2013 року, але цей строк не може бути меншим, ніж строк виконання сторонами своїх обовязків за ним. Строк дії договору може бути продовжений за взаємною згодою сторін таким чином, щоб відповідна угода була підписана сторонами не пізніше ніж за сім робочих днів до дати, вказаної в п.7.3 цього договору. Відповідач свої зобовязання з повернення кредиту і сплати процентів належним чином не виконала, тому станом на 10.11.2016 року її заборгованість перед позивачем становить 257547,02 грн., з яких: 180423,93 грн. плата за користування кредитом; 46423,09 грн. збитки, завдані інфляцією; 30700 грн. тіло кредиту. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача, після 16.08.2013 року було здійснено три платежі по погашенню заборгованості в сумі 100грн. кожен, а саме: 30.06.2014р.; 01.11.2014р. та 31.05.2015р. Вказане акож підтверджується відповідними прибутковими касовими ордерами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була поручителем за кредитом отриманим [PERSON] і в 2014-2015 роках вносила невеликі сумах, десь по 100грн., які передавала [PERSON], а остання вже їх вносила в касу. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Статтею 266 ЦК України\~передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за кредитним договором №9-2012 від 16.08.2012 року, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в\~\~повному обсязі, після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту(ст.261 ЦК України). Відповідно до умов договору, укладеного сторонами\~\~кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання сторонами визначено до 16.08.2013 року, але цей строк не може бути меншим, ніж строк виконання сторонами своїх обовязків за ним. Відповідно до п.7.4 кредитного договору строк дії договору може бути продовжений за взаємною згодою сторін таким чином, щоб відповідна угода була підписана сторонами не пізніше ніж за сім робочих днів до дати, вказаної в п.7.3 цього договору. Доказів того, що між сторонами було підписану відповідну угоду суду надано не було. З пояснень свідка [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що платежі по погашенню заборгованості в 2014-2015 роках здійснювала вона, що вказує на те, що після закінчення строку дії договору боржник [PERSON] не вчиняла дії, які б вказували на визнання нею боргових зобов'язань, та відповідно переривали строки позовної давності. Позовна давність щодо заявлених у даній справі вимог до [PERSON] спливла 16.08.2016 року, а позов у даній справі заявлено позивачем 16.11.2016 року. Згідно частин 3, 4\~ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява відповідача щодо застосування строку позовної давності підлягає задоволенню, і в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed