Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач, маючи сина, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, покладених на нього ст. 150 СК України, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, вихованням дитини не займається. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.07.2015 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.09.2015 року в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, залучено виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради в особі органу опіки і піклування. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.10.2015 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради в особі органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю до Новосанжарського районного суду Полтавської області за місцем проживання відповідача. Ухвалою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.11.2015 року справа прийнята до свого провадження та призначена до судового розгляду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16.12.2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено службу у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області. В судовому засідання позивач позов підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. В судовому засіданні прокурор при вирішенні питання поклався на розсуд суду. Представник третьої особи - виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради в особі органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 05-15/1363 від 28.12.2015 року про розгляд справи без його участі, при вирішенні питання просив врахувати інтереси дитини. Представник третьої особи - служби у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з причин, викладених у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав. Вислухавши думку прокурора, позивача, відповідача, представника третьої особи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 14.12.2009 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 16.11.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). З довідки № 56 від 17.07.2015 року, виданої житлово-будівельним кооперативом «Енергетик», вбачається, що син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). З характеристики [PERSON] вбачається, що він є вихованцем Полтавського дошкільного навчального закладу № 74 «Джерельце» (а.с. 12). Згідно висновку, наданого виконавчим комітетом Київської районної в м. Полтаві ради, як органу опіки та піклування, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 110). З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, вбачається, що служба у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області не вбачає причин для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с. 108). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що батько дитини [PERSON] разом з сином не проживає, не піклується про нього, матеріально не забезпечує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно довідки-розрахунку Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції відповідач має заборгованість по сплаті аліментів станом на 20.07.2015 року в розмірі 20268,39 грн. (а.с. 11). Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивача до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити вимоги [PERSON] та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO] року народження. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved