Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

В липні 2015 року публічне акціонерне товариство „Харківміськгаз звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення збитків, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем [PERSON] надання населенню послуг з газопостачання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, в обґрунтування яких послалася на обставини і факти, викладені у позовній заяві, та зазначила, що 27 квітня 2009 року з [PERSON] був укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS]. 19 травня 2014 року представником ПАТ „Харківміськгаз за зазначеною адресою були виявлені порушення правил користування, а саме: пошкодження пломби на лічильнику газу, про що в той же день складені: акт № 61 про виявлені порушення, акт-претензію № 61 та акт № 61 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. В той самий день лічильник було демонтовано у присутності домовласника. Експертиза лічильника проведена 27 травня 2014 року у сервісному центрі з ремонтів і повірки газових лічильників ПАТ „Харківміськгаз, за результатами якого зроблено висновок про невідповідність зразку пломби на його лицевій стороні. Підприємством, на підставі зазначених документів, згідно з методикою, викладеною у Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу [PERSON] надання населенню послуг з газопостачання, було розраховано розмір збитків, заподіяних неправомірними діями споживача за період з 01 квітня по 18 травня 2014 року у сумі 559,50 грн. Враховуючи викладене, представник позивача вважає, що службові особи підприємства діяли відповідно до чинних нормативно-правових актів, не порушили умов договірних правовідносин з користувачем, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що її довіритель [PERSON] дійсно 27 квітня 2009 року уклав с ПАТ „Харківміськгаз договір про надання населенню послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS], який неухильно виконує. 19 травня 2014 року в зазначену квартиру прийшов один представник ПАТ „Харківміськгаз, який спілкувався з дружиною відповідача [PERSON], і одноособово проводив перевірку лічильника. Під час перевірки він відсилав [PERSON] за документами і залишався на одинці з лічильником. Після її повернення, він повідомив про наявність пошкодження пломби, що виглядало як прокол вузьким предметом. Далі він одноособово склав: акт № 61 про виявлені порушення, акт-претензію № 61 та акт № 61 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, при тому що [PERSON] відмовилась від підпису. Демонтований лічильник представник ПАТ „Харківміськгаз поклав до себе в пакет, без його опечатування. Вважає, що дії представника ПАТ „Харківміськгаз знаходяться у протиріччі до вимог пункту 3.1. Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу [PERSON] надання населенню послуг з газопостачання і пункту 3.2.4 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, тому акт № 61 про виявлені порушення, акт-претензія № 61 та акт № 61 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, а відповідно і акт № 308Е експертизи лічильника газу від 27 травня 2014 року, є не допустимими доказами. Посилаючись на наведені обставини і їх правове обґрунтування, представник відповідача просила суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. 22 квітня 2009 року між [PERSON] та ВАТ «Харківміськгаз» був укладений договір № [NUMBER] про надання послуг з газопостачання, особистий рахунок № 102251549. Вказані обставини визнані в судовому засіданні сторонами і відповідно до положень частини першої статті 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Згідно статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). 19 травня 2014 року стороною позивача складено акт № 61 про виявлені порушення, акт-претензію № 61 та акт № 61 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. Вони підписані [PERSON], [PERSON] і [PERSON], у тексті всіх трьох актів зазначено про відмову споживача [PERSON] від підпису. В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що виконуючи службові обовязки, як слюсар сервісного центру по перевірці лічильників, 19 травня 2014 року він одноособово проводив перевірку лічильника в квартирі [ADDRESS]. З ним спілкувалась дружина наймача квартири - [PERSON], самого [PERSON] він не бачив. Він виявив факт пошкодження пломби на лічильнику газу, у звязку з чим склав: акт № 61 про виявлені порушення, акт-претензію № 61 та акт № 61 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. Оскільки [PERSON] відмовилась підписувати акт-претензію, він зробив про це відмітку. Пізніше його примірники актів підписав працівник підприємства [PERSON] і якийсь громадянин, проте він не памятає цю особу і не може пояснити при яких обставинах отримав її підписи. Зазначені обставини складання акту № 61 про виявлені порушення і акту-претензії № 61 підтвердила суду свідок [PERSON], пояснивши, що 19 травня 2014 року [PERSON] дійсно одноособово проводив перевірку лічильника газу в її присутності, який відразу демонтував. Далі контролер відправив її відшукати документацію на лічильник, що зайняло тривалий час, на який він залишився на одинці з лічильником. Після її повернення [PERSON] повідомив про наявність пошкодження на пломбі, на що вона звинуватила його в умисних діях щодо пошкодження пломби. Вона дійсно відмовилась підписувати складені представником ПАТ „Харківміськгаз акти, оскільки зазначені в них відомості про наявні порушення не відповідали дійсності. Викладені свідками обставини підтверджені обєктивно. Так, примірники акту № 61 про виявлені порушення і акт-претензії № 61, що надані відповідачем, мають тільки підписи [PERSON] і в них відсутня відмітка про відмову споживача від підпису. В той час, як в примірниках, наданих позивачем, є відмітка про відмову споживача [PERSON] від підпису і наявність підписів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Пунктом 3.1. Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу [PERSON] надання населенню послуг з газопостачання (затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29 травня 2003 р. N 475, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі виявлення газопостачальним або газорозподільним підприємством порушень [PERSON] складається акт-претензія за формою згідно з додатком. Акт-претензія складається за участю споживача та представника газопостачального або газорозподільного підприємства і скріплюється їх підписами. Акт-претензія складається у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підписання акта він підписується представниками газопостачального або газорозподільного підприємства у кількості не менше трьох осіб та робиться відмітка в ньому про відмову споживача від підпису. Таким чином, суд приходить висновку, що при складанні акту № 61 про виявлені порушення і акту-претензії № 61 від 19 травня 2014 року представником ПАТ „Харківміськгаз [PERSON] порушені вимоги пункту 3.1. зазначеного вище Порядку відшкодування збитків, тому ці докази суд визнає недопустимими. Пунктом 3.2.4 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті (затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України 27.12.2005 № 619) визначено, що у присутності споживача лічильник пакується представником газопостачальної (газотранспортної) організації в пакет з поліетилену або з іншого цупкого матеріалу, який опломбовується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що упакував демонтований лічильник в пакет, який опломбував наявними у нього пломбами, а номер пломби зазначив в акті № 61 про демонтаж лічильника газу. При цьому настоював, що участь споживача в упаковці не передбачена, тому він не пропонував [PERSON] поставити свій підпис. Як вбачається з акту № 308Е експертизи лічильника газу від 27 травня 2014 року спірний лічильник надійшов на експертизу в опломбованому пакеті. Комісія встановила, що пломба повірника не відповідає зразку з лицевої сторони лічильника, наявні пошкодження шлиців скріплюючих гвинтів, і дійшла висновку про втручання в газовий лічильник. Проте, суд не приймає до уваги твердження представника позивача про виконання вимог пункту 3.2.4 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, в частині виконання дій по упаковці лічильника у присутності споживача, оскільки обєктивних доказів на його обґрунтування не надано. В той же час, свідок [PERSON] наполягала, що [PERSON] забрав лічильник без упаковки і опломбування, просто кинувши у пакет. Крім того зазначила, через деякий час вона прийшла до ПАТ «Харківміськгаз», де [PERSON] вручив їй рахунок № 00027531 від 06 червня 2014 року на суму 203,03 грн. і повідомив їй про необхідність його оплатити. Вона звернулась до посадових осіб підприємства і зясувала, що повірка побутових лічильників газу проводиться безкоштовно, при цьому ніхто не зміг обяснити природу цього рахунку. Правдивість свідчень свідка [PERSON] підтверджується рахунком № 00027531 від 06 червня 2014 року виданим ПАТ «Харківміськгаз» на імя [PERSON] на оплату повірки побутових лічильників газу за заявками населення на суму 203,03 грн. При цьому зазначено, що [PERSON] виступає покупцем за договором № 308Е від 27.05.2014 року. Аналіз викладених обставин справи і законодавства свідчить, що службові особи позивача намагались видати свої дії як повірку за заявкою населення, і таким чином придати їм правомірності. Як вбачається з примірнику акту № 61 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, наданого позивачем, на ньому є відмітка про відмову споживача [PERSON] від підпису і наявність підписів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Проте, в примірнику цього акту, наданого відповідачем, відсутні: відмітка про відмову споживача від підпису, а також підписи [PERSON] і [PERSON] На розсуд суду, акт № 61 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи не є допустимим доказом, оскільки при його складанні не дотриманий принцип комісійного підписання при наявності відмови споживача від підпису. Таким чином, оскільки судом встановлені порушення вимоги нормативно-правового акту під час складання акту № 61 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, тому не має підстав вважати, що представником ПАТ „Харківміськгаз [PERSON] дотримані вимоги про упаковку газового лічильника в присутності споживача. Виходячи з викладеного висновки акту № 308Е експертизи лічильника газу від 27 травня 2014 року не можуть бути використані як доказ порушення відповідачем [PERSON] надання населенню послуг з газопостачання. Відповідно до положень частин 1 і 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Суд прийшов до переконання, що дії представника відповідача [PERSON] не відповідали вимогам законодавства і складені ним: акт № 61 про виявлені порушення, акт-претензія № 61 та акт № 61 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи - є недопустимими доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведений факт порушення споживачем природного газу [PERSON] [PERSON] надання населенню послуг з газопостачання, тому не має законних підстав для стягнення збитків в сумі 559,50 грн., розрахунок яких проведений начальником відділу розрахунків з фізичними особами Управління з реалізації природного газу ПАТ «Харківміськгаз» [PERSON] на підставі акту-претензії від 19.05.2014 р. і акту експертизи лічильника газу № 308Е від 27.05.2014 року. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку положень статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що відповідач [PERSON] допустив порушення правил надання населенню послуг з газопостачання, у звязку з чим стосовно нього не настають правові наслідки у вигляді відшкодування нарахованих по акту збитків за спожитий газ згідно норм споживання природного газу у разі відсутності газових лічильників в сумі 559,50 грн., тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача зазначеної суми збитків задоволенню не підлягають. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, то у відповідності по положень статті 88 ЦПК України не підлягають стягненню на його користь понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed