Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

В обґрунтування заяви [PERSON] посилався на те, що його брат, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Торез Донецької області. Місце смерті брата заявника знаходиться на тимчасово окупованій території України. Померлий [PERSON] був громадянином України, що підтверджується його паспортом громадянина України. Звернувшись до Барського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо реєстрації смерті [PERSON] , заявник отримав письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті його брата з причини відсутності підстав для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до законодавства України. Покликаючись на необхідність провести державну реєстрацію смерті брата державним органом України, заявник просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Донецька область, місто Торез, який помер [INFO] у м. Торез, Донецької області, у віці 58 років. Заявник [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення повідомлення. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без представника відділу, проти заяви не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Судом встановлено, що за даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Барським РВ УМВС України у Вінницькій області 02.03.2000 року, [PERSON] народився [INFO] у місті Торез Донецької області. Його місце проживання з 19.12.2002 року було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.01.1961, яке видано «Чистяковским городским бюро ЗАГС Сталинская обл. (російською мовою), « [PERSON] » (російською мовою) народився [INFO] , батьками його зазначені (російською мовою) « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.02.1963, яке видано «Чистяковским городским бюро ЗАГС Донецкая обл. (російською мовою), « [PERSON] » (російською мовою) народився [INFO] , батьками його зазначені (російською мовою) « [PERSON] » та « [PERSON] ». Отже, вищенаведеними документами підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом заявника [PERSON] , [INFO] . Також заявником надано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.08.2017 № 0000284291, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим Пенсійним фондом України, підтверджується, що [PERSON] отримував пенсію за віком. Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надано письмову відмову у проведенні державної реєстрації № 393-18.1/38 від 03.08.2021, за змістом якої [PERSON] відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , оскільки заявником для підтвердження факту смерті не пред`явлено медичний документ, форма якого б відповідала формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13-24. Відповідно до меж та переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях затверджених Указом Президента України від 07.02.2019 № 32/2019 місто Чистякове (Торез) є тимчасово окупованою територією у Донецькій області. Згідно з постановою Верховної ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» № 1351-VIII від 12 травня 2016 року, перейменовано населені пункти та райони у Донецькій області, зокрема місто Торез на місто Чистякове. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до пунктів 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Оцінюючи надані заявником документи на підтвердження факту смерті, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, з огляду на те, що відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», відповідно до яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, виключно у якості доказів факту смерті особи. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 118 від 18.03.2021, виданим закладом, який розташований на тимчасово окупованій території України, з назвою «Торезьке відділення республіканського бюро судово-медичної експертизи ДНР», [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Торез. У свідоцтві вказано захворювання, яке стало причиною смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2021, виданого закладом, який розташований на тимчасово окупованій території України, з назвою «Відділ ЗАГС Торезького міського управління юстиції», [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 58 років у місті Торез. Заявником також надано довідку закладу, розташованого на тимчасово окупованій території України, -«Бюро судово-медичної експертизи» від 18.03.2021 про причину смерті [PERSON] , в якій зазначено дату народження - 1963 рік, дату смерті - [INFO] . На підставі викладеного та оцінивши надані заявником докази на підтвердження факту смерті [PERSON] , суд вважає цей факт доведеним. Оскільки встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті померлого [PERSON] державним органом України, заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved