Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В липні 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що позивач відшкодував шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини відповідача, та має право зворотної вимоги (регресу) до останнього. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 50 600,00 грн. на відшкодування шкоди та судові витрати у справі. Свій позов обґрунтовує тим, що 31 березня 2011 року [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ» д/н [NUMBER] в м.Києві на перехресті вулиць Фрунзе - Сирецька скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Згідно з постановою Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2011 року [PERSON], порушив п.п. 10.1.,16.6. Правил дорожнього руху - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасником руху, що призвело до пошкодження автомобіля марки «Міцубіші» д/н [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Розмір витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу відповідно до звіту № 17/06 від 23.06.2011 року становить 85 475,84 грн. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована. Виходячи з цього, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування цієї шкоди, позивачем було відшкодовано зазначену шкоду в розмірі 50 000,00 грн. Крім цього зазначив, що позивачем були понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Просив суд стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 50 600,00 грн. та судові витрати 506 грн., витрати на правову допомогу 1000 грн., а всього 52 106,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд за згоди позивача, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Сторони в судове засідання не з'явились тому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 31 березня 2011 року в м.Києві на перехресті вулиць Фрунзе - Сирецька сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ» д/н [NUMBER]. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2011 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 13). На дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Міцубіші» д/н [NUMBER], що належить [PERSON]. Розмір завданих збитків відповідно до звіту № 17/06 від 23.06.2011 року становить 85 475,84 грн. (а.с16-17). 30.06.2014 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування завданих збитків (а.с. 10). 04 серпня 2011 року позивачем було відшкодовано зазначену шкоду в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3411 (а.с. 29). Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки позивач виплатив грошові кошти на відшкодування завданих дорожньо-транспортною пригодою збитків, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України має право залучити аварійного комісара, в порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розмірі збитків, визначених у ст.41 Закону. Таким чином, суд оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме в частині понесених витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підставі викладеного, оскільки з матеріалів справи вбачається, що представник позивача був присутній в одному судовому засіданні по даній справі, з матеріалами справи він також не знайомився, доказів його участі в окремих процесуальних діях поза судовим засіданням суду не надано, тому суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. безпідставною, у зв'язку з чим позов цій частині задоволенню не підлягає. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: partial