Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

В квітні 2015 року прокурор Хмельницького району в інтересах держави звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати незаконними та скасувати розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації про надання дозволів [PERSON] на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства на території Гнатовецької сільської ради №2123/2012-р від 26.10.2012 р. та №2643/2012-р від 28.12.2012 р. Визнати незаконним та скасувати наказ [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області № 22-2764/14-14-СГ від 12.08.2014 про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 26.10.2012 №2123/2012-р [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в користування на умовах оренди земельної ділянки площею 110,00 га зз земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення) за межами населених пунктів для ведення фермерського господарства на території Гнатовецької сільської ради. Окрім того, розпорядженням [PERSON] РДА від 28.12.2012 №2643/2012-р [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в користування на умовах оренди земельної ділянки площею 100,00 га із земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення) за межами населених пунктів для ведення фермерського господарства на території Гнатовецької сільської ради. В подальшому [PERSON] управлінням Держземагенства у Хмельницькій області прийнято наказ від 12.08.2014 №22-2764/14-14-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою, розроблену на підставі попередніх розпоряджень [PERSON] РДА, та передано [PERSON] земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 186,3511 га. Зазначає, що зазначені розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 26.10.2012 №2123/2012-р, від 28.12.2012 №2643/2012-р та наказ [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області від 12.08.2014 №22-2764/14-14-СГ прийнято з порушенням вимог земельного законодавства та всупереч законодавчо встановленій процедурі набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства. Так, [PERSON] звернувся до відповідачів із заявами про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в користування на умовах оренди за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Гнатовецької сільської ради Хмельницького району, в подальшому наказом надано землі не єдиним масивом, що суперечить вимогам Закону України «Про фермерське господарство». Земельні ділянки щодо яких подано клопотання, орієнтовно знаходяться на відстані від 10 до 150 км одна від одної на території 2-х районів області. У зазначених заявах [PERSON] не обґрунтував розміри вищевказаних земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, необхідність отримання таких великих площ земельних ділянок, не зазначив при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства, не надав підтвердження наявності необхідної для обробітку такої площі землі, а за даними Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області, за жителем Камянець-Подільського району [PERSON] взагалі не зареєстрована сільськогосподарська техніка. Окрім того, [PERSON] до теперішнього часу не є засновником та членом фермерського господарства. Вищевикладене свідчить, що [PERSON] наміру фактично займатися фермерським господарством та самостійно обробляти ці землі не мав. А тому позов просить задовольнити. Прокурор в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не зявився, клопотань не надходило. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову, зазначивши, що законодавством окреслено надання земельних ділянок єдиним масивом з розташованими обєктами інженерної інфраструктури, а також надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише в тому випадку, коли, орган, уповноважений розпоряджатися землями, приймає рішення про надання в оренду громадянину земельних ділянок сільськогосподарського призначення лісового та водного фондів єдиним масивом, а не окремо по кожній категорії земель для ведення фермерського господарства. Закон «Про фермерське господарство» не містить застережень щодо максимального чи мінімального розміру земельної ділянки, яка може бути надана громадянину для ведення фермерського господарства, як і не містить обмежень щодо кількості таких ділянок. Жодним чинним нормативним актом не визначено в якому вигляді має бути надано обгрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства та наявність сільськогосподарської техніки. Зазначає, що у [PERSON] управління не було законних підстав визначених ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України відмовити в передачі земельних ділянок для створення фермерського господарства. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, зазначивши, що [PERSON] звертаючись із заявами щодо передання йому на умовах оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства зазначив та надав усі необхідні документи, передбачені ст. 7 ЗУ «Про фермерське господарство». Він має намір обробляти таку земельну ділянку та займатися фермерським господарство, навіть були укладені певні договори, однак враховуючи, що в оренду йому так і не надали цю земельну ділянку він не має можливості її обробляти. Також зазначив, що надання земельної ділянки єдиним масивом не є обовязковим. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та письмові пояснення (т.1 а.с. 32,79), в яких зазначив, що позов є обґрунтованим, оскільки у заяві [PERSON] не зазначив дані щодо кількості членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, а також не обґрунтував розміри вищевказаних земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, необхідність отримання таких площ земельних ділянок та не зазначив при цьому перспективи діяльності фермерського господарства. Вказані в заяві площі земельних ділянок самі по собі не обґрунтовують заявлені розміри надання земельних ділянок, а вказують на їх бажаний розмір. Крім того, вказані загальні фрази про цільове використання земельних ділянок відповідно до встановлених чинним законодавством вимог жодним чином не вказують на перспективи діяльності фермерського господарства. А земельні ділянки надані не єдиним масивом. Ухвалою суду від 24.02.2017 р. у даній справі було призначено судову земельно технічну експертизу, однак така була скасована ухвалою суду від 29.09.2017 р. у звязку із не сплатою рахунку вартості такої. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так судом встановлено, що 18.10.2012 р. [PERSON] звернувся до голови [PERSON] РДА з заявою про передачу йому в користування на умовах оренди земельної ділянки площею 110 га. на території Гнатовецької сільської ради для ведення фермерського господарства. В заяві зазначив, що кількість членів фермерського господарства один, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність не отримував. Земельна ділянка необхідна для вирощування технічних сільськогосподарських культур з метою заготівлі та розведення великої рогатої худоби. До заяви додав диплом магістра від 28.05.12 р. про отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Механізація сільського господарства» та ксерокопію паспорта (т.1 а.с. 201-205). Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації від 26.10.2012 №2123/2012-р «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства на території Гнатовецької сільської ради» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в користування на умовах оренди земельної ділянки площею 110,00 га. із земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення) за межами населених пунктів для ведення фермерського господарства на території Гнатовецької сільської ради. (т.1 а.с.18). Також, 07.12.2012 р. [PERSON] звернувся до голови [PERSON] РДА з заявою про передачу йому в оренду земельної ділянки площею 100 га. на території Гнатовецької сільської ради для ведення фермерського господарства. В заяві зазначив, що кількість членів фермерського господарства один, земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність не отримував. Земельна ділянка необхідна для вирощування технічних сільськогосподарських культур. До заяви додав диплом магістра від 28.05.12 р. про отримання повної вищої освіти за спеціальністю «Механізація сільського господарства» та ксерокопію паспорта (т.1 а.с. 12-16, 206-210). Розпорядженням [PERSON] РДА від 28.12.2012 №2643/2012-р «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства на території Гнатовецької сільської ради» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в користування на умовах оренди земельної ділянки площею 100,00 га із земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення) за межами населених пунктів для ведення фермерського господарства на території Гнатовецької сільської ради (т.1 а.с.19). В подальшому приватною фірмою «П.В.М.» було розроблено у березні 2013 року проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Гнатовецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області площею 33,3316 га. (кадастровий номер 6825082100:04:020:0012), площею 77,3429 га. (кадастровий номер 6825082100:03:005:0001), площею 41,9407 га. (кадастровий номер 6825082100:04:019:0012), площею 22,1658 га. (кадастровий номер 6825082100:04:016:0001), площею 11,5701 га. (кадастровий номер 6825082100:04:002:0001) (т.1 а.с. 96-168, 230). Після чого [PERSON] управлінням Держземагенства у Хмельницькій області прийнято наказ від 12.08.2014 №22-2764/14-14-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою, розроблену на підставі попередніх розпоряджень [PERSON] РДА, та надано в оренду [PERSON] земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, а саме площею 77,3429 га. (кадастровий номер 6825082100:03:005:0001), площею 22,1658 га. (кадастровий номер 6825082100:04:016:0001), площею 33,3316 га. (кадастровий номер 6825082100:04:020:0012), площею 11,5701 га. (кадастровий номер 6825082100:04:002:0001) та площею 41,9407 га. (кадастровий номер 6825082100:04:019:0012) (т.1 а.с. 23). З огляду на положення статей 22, 31, 93, 124 ЗК України (на момент виникнення спірних відносин) землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу. Разом з тим відносини, повязані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України загальним. Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» № 973-IV (на момент виникнення спірних відносин) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Фермерське господарство має своє найменування, печатку і штамп. Фермерське господарство діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону № 973-IV). Так, згідно з абзацом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. Закон України «Про фермерське господарство» визначає обовязкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України, до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абзац 2 частини першої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство»). Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 цього Закону вимог та умов. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору суд) повинен надати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів. За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними субєктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою без проведення земельних торгів. Зазначені висновки містяться у Постановах Пленуму Верховного суду України у справі № 6-2902цс15 від 03.02.16 р., у справі 6-2903цс15 від 11.05.16 р., у справі 6-248цс16 від 18.05.16 р. Так, із листа Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області від 13.02.2015 р. вбачається, що станом на 11.02.2015 р. згідно уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи за гр. [PERSON] тракторів та с/г техніки не зареєстровано (т.1 а.с. 24). Згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Державної реєстраційної служби України [PERSON] не є засновником та членом фермерського господарства, як субєкт підприємницької діяльності не зареєстрований (т.1 а.с. 25). Із листа Держеземагенства від 08.04.15 р., вбачається, що з 01.01.2013 року Управлінням Держземагентства у [PERSON] районі Хмельницької області будь-який договір оренди з гр. [PERSON] щодо надання земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Гнатовецької сільської ради Хмельницького району площею 186,3511 га, на підставі наказу ГУ Держземагентства у Хмельницькій області від 12.08.2014 року №22- 2764/14-14-СГ не укладався, відомості та будь-які документи в Управлінні відсутні (т.1 а.с. 27). Так, [PERSON] лише формально подав зазначені заяви від 18.10.12 р. та від 07.12.12 р., останнім не наведено дані та не додано доказів про наявність у нього сільськогосподарської техніки та інших засобів для обробітку землі, чи має він намір обробляти власними силами чи силою найманих працівників, ресурси для залучення найманих працівників чи оренди сільськогосподарської техніки, чи має він потенційних контрагентів, ресурси яких він може на договірних засадах залучити для ведення фермерського господарства, а також загалом, чи проводить діяльність на наданих земельних ділянках саме його фермерське господарство. Не надано документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві. В заяві також необгрутновано необхідності одержання землі такої значної площі з урахуванням можливості її обробітку, не вказано перспектив діяльності фермерського господарства. При цьому, [PERSON] жодних чином не обґрунтував та не надав таких доказів і суду. В матеріалах справи наявний договір про надання послуг по обробці землі, укладений 20.05.2014 р. між [PERSON] та СВГ [PERSON] (т.1 а.с. 67), договір поставки мінеральних добрив №8/ГІ/АП-16, укладений 11.03.16 р. між [PERSON] та ТзОВ «Агрохім Поділля», додаткова угода № 1 від 11.03.16 р. та договір про наміри № 25/12, укладений 25.12.15 р. між [PERSON] та ТзОВ «Гама-Техніка ЛТД» (т.1 а.с.178-186), однак такі укладені після звернення прокуратури із позовом до суду. До того ж, доказів фактичного виконання таких договорів суду не надано, а тому суд їх відхиляє. Також, в матеріалах справи наявний статут ФГ «АгроГаврилюк» (т.1 а.с. 169), проте такий не зареєстрований, а тому братися до уваги також не може. Крім того, після затвердження технічної документації (12.08.14 р.) договір оренди [PERSON] так і не уклав, в тому числі і до звернення прокуратури з позовом до суду (27.04.2015 р.), доказів використання такої земельної ділянки саме для фермерського господарства не надав. Зазначене свідчить, що [PERSON] районна державна адміністрація підійшла до видачі розпоряджень від 26.10.2012 р. та від 28.12.2012 р. формально. Не перевіривши усіх обставин. Зазначені порушення, не дають можливості пересвідчитися в дійсності волевиявлення [PERSON] на створення фермерського господарства та раціонального використання наданої йому земельної ділянки. Таким чином, суд приходить до висновку про визнати незаконними та скасувати розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації про надання дозволів [PERSON] на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства на території Гнатовецької сільської ради: №2123/2012-р від 26.10.2012; №2643/2012-р від 28.12.2012. До того ж, слід також і визнати незаконним та скасувати наказ [PERSON] управління Держземагенства у Хмельницькій області № 22-2764/14-14-СГ від 12.08.2014 про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки [PERSON], оскільки така вимога є похідною. При цьому, посилання прокурора на те, що землі надані не єдиний масивом суд відхиляє, оскільки відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. Таким чином, стаття 7 Закону України «Про фермерське господарство» не забороняє надання громадянину для створення фермерського господарства кількох окремих земельних ділянок, розташованих у різних місцях, а відповідно до вимог частини сьомої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише в тому випадку, якщо орган, уповноважений розпоряджатися землями, приймає рішення про надання в оренду громадянину земельних ділянок сільськогосподарського призначення лісового та водного фондів єдиним массивом. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved