Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив зобовязати директора ДП «Зарічненський лісгосп» надати йому попереднє місце роботи (посаду) лісничого Вичівського лісництва та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу. На обгрунтування позовних вимог зазначив, що наказом № 121 від 17 листопада 2010 року його було звільнено з посади лісничого Вичівського лісництва у звязку з переходом на виборну посаду. 12 листопада 2015 року його було звільнено з посади сільського голови Вичівської сільської ради у звязку із закінченням повноважень. Оскільки на нього поширюються гарантії для працівників обраних на виборні посади, 07 грудня 2015 року він звернувся до директора відповідача із заявою про призначення його на попередню роботу (посаду) лісничим Вичівського лісництва. ДП «Зарічненський лісгосп» листом за № 1 від 04 січня 2016 року запропонував позивачу іншу роботу, а саме лісничим Дібрівського або Острівського лісництва, оскільки на його попереднє місце роботи призначено іншого працівника. 13 січня 2015 року з питання працевлаштування він повторно звернувся до відповідача, однак відповіді не отримав. Вказував, що через відмову у прийнятті на роботу відповідач зобовязаний оплатити йому вимушений прогул. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримав. Суду пояснив, що в листопаді 2010 року пішов на виборну посаду голови Вичівської сільської ради. Перед обранням на цю посаду був впевнений, що після закінчення повноважень на виборній посаді йому буде надана попередня робота. З цього приводу обговорював можливість повернення на попередню роботу з діючим на той час начальником лісгоспу. Коли після закінчення повноважень він звернувся до начальника лісгоспу з вимогою надати йому попередню роботу, йому запропонували дві інші рівноцінні посади лісничого Дібрівського або Острівського лісництва, оскільки посада лісничого Вичівського лісництва зайнята іншим працівником. Враховуючи сімейні обставини, специфіку та умови роботи в запропонованих лісництвах, їх відстань від місця проживання, приймати ці лісництва вважає недоцільним. Враховуючи, що він має вищу освіту, значний досвід роботи у лісовому господарстві, заохочення, нагороди, грамоти як лісгоспу, так і Державні нагороди України, обирався депутатом трьох скликань Зарічненської районної ради, вважає, що відповідач повинен надати йому попередню посаду лісничого Вичівського лісництва, а тому просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання предявлений позов підтримала. Суду пояснила, що згідно закону особі, яка була обрана на виборну посаду гарантовано право влаштуватися на попередній роботі. Вказувала, що з працівником, якого прийнято на роботу, що її виконував депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір, який розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніше трьох місяців після припинення повноважень депутата місцевої ради. Працівник, який обіймає попередню посаду позивача повинен був бути прийнятий на роботу за строковим трудовим договором. Діями відповідача порушено законні права позивача, а також норми трудового законодавства та закону України «Про статус депутатів місцевих рад». Згідно ст. 118 КЗпП України інша рівноцінна посада надається лише у випадку відсутності попередньої посади. Оскільки посада лісничого Вичівського лісництва є, відтак відповідач зобовязаний надати її позивачу. Наказ про призначення на посаду лісничого Вичівського лісництва [PERSON] не оскаржували, оскільки згідно п. 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір як строковий, так і укладений на невизначений строк може бути розірваний у звязку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу. Просила позов задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 07 грудня 2015 року по 29 березня 2016 року. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] предявлений позов не визнав. Суду пояснив, що посада лісничого Вичівського лісництва, яку обіймав позивач до обрання його на виборну посаду, з 2013 року зайнята іншим працівником [PERSON], з яким укладено безстроковий трудовий договір. У звязку з цим, позивачу було запропоновано дві рівноцінні з попередньою посади лісничого Острівського чи Дібрівського лісництва, від яких [PERSON] відмовився. Розмір заробітної плати, площа лісових насаджень, посадові обовязки у всіх трьох лісництвах є однаковими. Усі ці лісництва входять в структуру ДП «Зарічненський лісгосп». Посадові інструкції лісничих є однаковими на усій території України, оскільки розробляються Державним агентством лісових ресурсів України. Оскільки на даний час посада лісничого Вичівського лісництва не є вакантною, позивачу було запропоновано інші рівноцінні посади, які є вакантними, а позивач відмовився від даних посад, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, дослідивши і оцінивши подані докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що до обрання на виборну посаду сільського голови Вичівської сільської ради позивач працював у відповідача лісничим Вичівського лісництва. Внаслідок переходу на виборну посаду наказом відповідача № 121 від 17 листопада 2010 року він з цієї посади був звільнений на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України (перехід на виборну посаду) (а.с.12, 75). Згідно розпорядження Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області від 12 листопада 2015 року № 02-05/16 «Про звільнення сільського голови [PERSON]», позивача було звільнено на підставі ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у звязку із закінченням строку повноважень сільського голови (а.с.7). 07 грудня 2015 року [PERSON] з письмовою заявою звернувся до відповідача, згідно якої просив прийняти його з 04 січня 2016 року на попередню роботу (посаду) лісничого Вичівського лісництва згідно Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (а.с.14). Відповідач 04 січня 2016 року листом за № 1 запропонував [PERSON] рівноцінну посаду лісничого Дібрівського чи Острівського лісництва ДП «Зарічненський лісгосп», оскільки попередня посада лісничого Вичівського лісництва, яку обіймав позивач до переходу на виборну посаду, була зайнята іншим працівником (а.с.13). Судом встановлено, що посада лісничого Вичівського лісництва є зайнята з 12 листопада 2013 року лісничим [PERSON], прийнятого на роботу безстроково на підставі наказу (розпорядження) відповідача за № 114 від 11 листопада 2013 року (а.с.43). Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» з працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради. Абзацом 1 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. Відповідно до ст. 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації. Наведені вище обставини свідчать про те, що прийнявши на посаду, яку займав позивач до обрання його сільським головою, працівника за безстроковим трудовим договором, відповідачем не дотримано вимог абз. 2 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» про укладення із таким працівником строкового трудового договору. Обговорюючи питання гарантії, встановленої ст. 118 КЗпП України та абз. 2 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» суд вбачає, що за законом встановлено не гарантію поновлення працівника (звільненого з роботи у звязку з переходом на виборну посаду) на попередній посаді, а визначено гарантію, саме надання попередньої роботи (посади), а за її відсутності іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому, або за згодою особи, на іншому підприємстві, установі, організації. Під відсутністю попередньої роботи (посади) слід розуміти не тільки припинення існування такої посади на підприємстві взагалі, а й, у тому числі, неможливість її надання через зайнятість працівником по безстроковому трудовому договору, оскільки трудовий договір, укладений на невизначений строк, із зазначеним працівником не може бути розірваний з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Таким чином не може бути застосована підстава, передбачена п. 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, так як не відбувається поновлення на роботі працівника який виконував цю роботу, а вирішується питання надання попередньої роботи (посади) відповідно до вищеназваних гарантій працівнику, обраному на виборну посаду. Отже, враховуючи, що відповідач не міг надати позивачу попередню посаду лісничого Вичівського лісництва у звязку з її зайнятістю іншим працівником на постійній основі, відтак реалізація названої гаранті відбувається у іншій формі, визначеній у законі, як надання іншої рівноцінної роботи (посади). Відповідно до чинного законодавства та практики застосування судами норм ст. 118 КЗпП України рівноцінною є робота, яка відповідає попередній роботі за своїм змістом, умовами праці, кваліфікацією, набутим працівником навичкам, його здібностям, продуктивності праці тощо і знаходиться на тому самому підприємстві, установі організації. З досліджених в ході судового розгляду посадових інструкцій лісничих Вичівського, Озерського та Дібрівського лісництва ДП «Зарічненський лісгосп», суд приходить до переконання, що запропонована позивачу посада лісничого Озерського чи Дібрівського лісництва є рівноцінною посаді лісничого Вичівського лісництва (а.с.76-93). Усі вказані посади є керівними, з однаковими завданнями та обовязками, вимогами з охорони праці, правами, обовязками, відповідальністю, кваліфікаційними вимогами. При цьому в ході судового розгляду було встановлено, що розмір заробітної плати у Вичівському, Озерському та Дібрівському лісництвах є також однаковим. Обійняти одну із запропонованих посад позивач [PERSON] відмовився. Таким чином, оскільки судом не встановлено правових підстав для задоволення позову в частині зобовязання директора ДП «Зарічненський лісгосп» надати позивачу попереднє місце роботи (посаду) лісничого Вичівського лісництва, відтак позов в цій частині до задоволення не підлягає. В частині позовних вимог про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу слід також відмовити, оскільки така позовна вимога є похідною від позовної вимоги про надання попередньої роботи (посади) лісничого Вичівського лісництва, у задоволенні якої судом відмовлено. Окрім цього, абз. 2 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. На підставі ч. 5 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», абз. 2 ч. 1 ст. 33, абз. 1, 2 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»,

Outcome: dismissed