Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON], Грем'яцької сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно звернулася [PERSON] Позовну заяву представник позивача мотивує тим, що 26 жовтня 2014 року померла баба позивача [PERSON], яка за життя, а саме 21.03.2006 року, склала заповіт відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] Вказує, що оскільки спадкоємцем першої черги після [PERSON] ж її син [PERSON], батько позивача та відповідача, який помер 24.10.1997 року, тому за правом представлення є його діти [PERSON] та [PERSON] Вказуючи, що після звернення до Острозької РДНК за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у такій видачі було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, просить визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], право приватної власності на земельну ділянку площею 1,78 га, що розташована на території Гремяцької сільської ради Острозького району Рівненської області, та призначена для ведення особистого селянського господарства, право власності [PERSON] на яку посвідчувалось Державним актом на право приватної власності на землю серії І-РВ № 034385 виданим 09.01.2002 року Гремяцькою сільською радою Острозького району Рівненської області. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що оскільки [PERSON] померла 26.10.2014 року, а тому з моменту її смерті припинилася її цивільна правоздатність, а тому відновити втрачений Державний акт немає можливості. Просила визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], право приватної власності на земельну ділянку площею 1,78 га, що розташована на території Гремяцької сільської ради Острозького району Рівненської області, та призначена для ведення особистого селянського господарства, право власності [PERSON] на яку посвідчувалось Державним актом на право приватної власності на землю серії І-РВ № 034385 виданим 09.01.2002 року Гремяцькою сільською радою Острозького району Рівненської області. Представник відповідача Гремяцької сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засідання не зявився, подав заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомила, заперечення проти позову не подавала. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню з таких підстав. З копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №177921 встановлено, що [PERSON] померла 26.10.2014 року. (а.с.6) За життя, а саме 21.03.2006 року [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Гремяцької сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 18, у якому залишила особисте розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.7) З копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №057346 встановлено, що [PERSON] помер 24.10.1997 року. (а.с.9) Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 11.04.2016 року, було встановлено факт належності бабі [PERSON] [PERSON], яка померла 26.10.2014 року у с. Гремяче Острозького району Рівненської області, державного акта на право приватної власності на землю серії І-РВ №034385, який був виданий Гремяцькою сільською [PERSON] народних депутатів 09 січня 2002 року на імя [PERSON] (а.с.11-12) Із довідки № 514/02-14 від 18.12.2015 року виданої приватним нотаріусом Острозького РНО встановлено, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 22 за 2015 рік. Спадкоємцем за заповітом посвідченим Гремяцькою сільською радою Острозького району Рівненської області 21.03.2006 року за №18 є її внука [PERSON] В спадковому реєстрі є заява спадкоємця за законом, внуки спадкодавця [PERSON] (а.с.13) Відповідно до постанови приватного нотаріуса Острозького РНО №508/02-14 від 15.12.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,78 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться на території Гремяцької сільської ради Острозького району Рівненської області. (а.с.15) Право приватної власності на земельну ділянку площею 1,78 га, що розташована на території Гремяцької сільської ради Острозького району Рівненської області, та призначена для ведення особистого селянського господарства належала для [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-РВ № 034385 виданим 09.01.2002 року Гремяцькою сільською радою Острозького району Рівненської області. (а.с.14) Докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 , ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.\~1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки [PERSON] померла 26.10.2014 року, а тому з моменту її смерті припинилася її цивільна правоздатність, а тому відновити Державний акт немає можливості. Крім того, з 01.01.2013 року законодавством введена нова форма правовстановлюючих документів на землю, відповідно державні акти на даний час не видаються. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що відповідно до норм ст.1235 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину, тому суд вважає за можлива визнати за [PERSON], як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], право приватної власності на земельну ділянку площею 1,78 га, що розташована на території Гремяцької сільської ради Острозького району Рівненської області, та призначена для ведення особистого селянського господарства, право власності [PERSON] на яку посвідчувалось Державним актом на право приватної власності на землю серії І-РВ № 034385 виданим 09.01.2002 року Гремяцькою сільською радою Острозького району Рівненської області. Враховуючи викладене, на підставі ст. 25 п. 4, 328, 346, 392, 1216, 1217, 1218, ч.1 п. 11, ч.2 ст.1223, 1233, 1235, 1268,1297 ЦК України, ст. 81, 131 ЗК України,

Outcome: approved