Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «НОВА» про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 вересня 2015 року по вул. Новокостянтинівській в м. Києві сталася ДТП за участю транспортних засобів «МAN», д/н [NUMBER] з напівпричепом Nooteboom, д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Ford Focus», д/н [NUMBER]. [PERSON] визнано винним у вказаній ДТП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «МAN», д/н [NUMBER] застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ «СК «НОВА». 17 вересня 2015 року відповідач був повідомлений про ДТП, а 17 грудня 2015 року відповідачу була подана заява про виплату страхового відшкодування. Однак, на сьогодні відповідач не виплатив страхового відшкодування позивачу та не прийняв вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. У результаті ДТП позивачу була заподіяна майнова шкода в розмірі 6 647,20 грн., страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майно, відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 50 000,00 грн., франшиза становить 0 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування з врахуванням пені, 3% річних та інфляційного збільшення боргу, що в сукупності становить 13 789,71 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 15 вересня 2015 року по вул. Новокостянтинівській в м. Києві сталася ДТП за участю транспортних засобів «МAN», д/н [NUMBER] з напівпричепом Nooteboom, д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Ford Focus», д/н [NUMBER]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с. 10). В результаті даної ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, вартість ремонту яких, згідно звіту ремонтної калькуляції № цб-3242 від 30 жовтня 2015 року, складає 8 783,24 грн. (а.с. 21). Цивільно-правова відповідальність автомобіля , «МAN», д/н [NUMBER] відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6510608, застрахована в ПАТ «СК «НОВА» (а.с. 14). 17 вересня 2015 року [PERSON] повідомив ПАТ «СК «НОВА» про страховий випадок з ОСЦПВ (а.с. 15), а 17 грудня 2015 року на адресу голови правління АТ «СК «НОВА» надав заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 16). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч. 1 ст. 990 ЦК України). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 9.1., 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно страхового акту за справою ЦБ-0003242 від 16 вересня 2015 року, складеного начальником управління врегулювання збитків з автотранспортного страхування та провідним фахівцем відділу врегулювання збитків з автотранспортного страхування, розрахунок суми страхового відшкодування складає 6 647,20 грн., саме цей розмір страхового відшкодування за рішенням страховика мав бути виплачений [PERSON] (а.с. 18). В той же час, відповідачем не було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу, з огляду на що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача розміру страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про стягнення пені, 3% річних та інфляційного збільшення боргу, суд вважає, що ці вимоги також підлягають до задоволення виходячи з наступного. Згідно п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. За частиною другою цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Проаналізувавши норми ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати зобов'язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. При цьому, суд погоджується з розрахунком, наданим позивачем, щодо вартості пені - 4 522,80 грн., 3% річних - 450,00 грн. та інфляційних втрат - 2 169,69 грн. Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що заборгованість ним сплачена, а тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. На підставі наведеного, суд приходить до висновку що позов [PERSON] до ПАТ «СК «НОВА» про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений ним в дохід держави судовий збір в розмірі 705,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved