Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

В мотивуванні свої вимог позивач вказав, 16.07.2008 між позивачем та [PERSON] - Відповідач 1, було укладено кредитний договір № 66-40196. Відповідно до вищевказаного Договору, банк наддав відповідачу кредит у сумі 39700 євро. Відповідач 1 зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит у строки та на умовах визначених договором. Банк свої зобовязання за Договором виконав видавши відповідачу кредит у вказаної сумі. Відповідач 1 свої зобовязання належним чином не виконав в результаті чого станом на 02.02.2015 виникла заборгованість за вказаним договором кредиту. 16.07.2008 позивачем в забезпечення зобовязань Відповідача 1, по договору кредиту, уклав договір поруки №6640497 з [PERSON], згідно п.1.1, 1.2, 1.3, якого Поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання зобовязань згідно кредитного договору № 66-40196. Відповідно до вищезазначеного договору поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за невиконання позичальником умов договору. В обґрунтування позовних вимог позивач наводить розрахунок суми заборгованості за договором кредиту,. Тому позивач на підставі вимог ст. 1054 ЦК України вимагає: Стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за Кредитним договором 6640196 від 16.07.2008 р. в сумі 37 782,81 (тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят два дол. США 81 цент) та 35423,30 євро (тридцять пять тисяч чотириста двадцять три євро 30 євроцентів) та 43480,00 гривень (сорок гри тисячі чотириста вісімдесят гривень 00 копійок). Відповідачі заперечень суду не надали. Позивач на позові наполягав, що вказав в заяві наданої суду. В письмових поясненнях наданих суду в обґрунтування своєї позиції щодо стягнення з відповідачів коштів в іноземній валюті послався на рішення Верховного суду України. Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено: Статтями 10, 11 ЦПК України зазначено, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем доведено, що 16.07.2008 між позивачем та Відповідач 1, уклали кредитний договір № 66-40196. Відповідно до вищевказаного Договору, банк наддав відповідачу кредит у сумі 39700 євро. Відповідач 1 зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах визначених договором. Банк свої зобовязання за Договором виконав видавши відповідачу кредит у вказаної сумі. Отже, Позивачем зобов'язання за Договором виконані в повному обсязі. За вимогами ст.ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обовязки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини визначені ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) - позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до Договору, Позичальник зобов'язаний повертати Кредит щомісяця в строки визначені договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач 1 свої зобовязання належним чином не виконав в результаті чого станом на 04.12.2014 виникла заборгованість за вказаним договором кредиту, яка складає 37782,81 (тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят два дол. США 81 цент) та 35423,30 євро (тридцять пять тисяч чотириста двадцять три євро 30 євроцентів) та 43480,00 гривень (сорок гри тисячі чотириста вісімдесят гривень 00 копійок). з яких: - заборгованість за сумою кредиту складає 32 302,84 евро (тридцять дві тисячі триста дві євро 84 євроценти); - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом складає 2\~507.76 евро (дві тисячі пятсот сім євро 76 євроцентів); - сума пені за порушення строків виконання зобовязань за Кредитним договором склала еквівалент 215,70 евро (двісті пятнадцять євро 70 євроцентів); - сума штрафів за порушення Відповідачем обовязків, передбачених пп. 4.3.2-4 Кредитного договору, складає еквівалент 397,00 євро (триста девяносто сім євро 00 євроцентів; - сума штрафів за порушення Відповідачем обовязків щодо поновлення дії договорів страхування складає 43480,00 гривень (сорок три тисячі чотириста вісімдесят гривень копійок). В обґрунтування позовних вимого позивач наводить розрахунок суми заборгованості за вказаним договором, який сторонами не спростовано на час розгляду справи по суті позовних вимог. Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто - неналежне виконання. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином наявна заборгованість по оплаті передбачених Договором платежів свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань по договору. Отже відповідач, порушив зобовязання за договором кредиту. Статтею 1050 ЦК України визначено: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Позивачем заявлялась вимога відповідачу 1 про добровільне погашення суми боргу, що залишилось без задоволення. 16.07.2008 позивачем в забезпечення зобовязань Відповідача 1, по договору кредиту, уклав договір поруки №6640497 з [PERSON], згідно п.1.1, 1.2, 1.3, якого Поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання зобовязань згідно кредитного договору № 66-40196. Відповідно до вищезазначеного договору поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за невиконання позичальником умов договору. Вказані обставини підтверджені копією вказаного договору. Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України визначено, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) з відвічальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, з оповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правої наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до правові позиції Верховного суду Українип.14 Постанови ВСУ №14 від 18.02.2009р. суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, яки виникли при здійсненні валютних операцій, у випадку і порядку встановлених законом. Встановлені обставини відповідають нормам Закону, яки визначає позивач як підставу позовних вимог, а тому вимоги позивача є обґрунтовані.

Outcome: approved