Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В лютому 2015 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що 31.08.2007 р. між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON] був укладений Кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] надав відповідачу кредит в розмірі 25\~000 доларів США, з виплатою 13 % річних за його використання. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконував належним чином, несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював погашення кредиту, станом на 06.08.2014 р. утворилась заборгованість в розмірі 30 465,83 дол. США, що еквівалентно 376 401 грн. 64 коп. Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ «[PERSON] Аваль» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] вищезазначену заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Посилався на пропуск позивачем строку давності на звернення до суду із заявленими вимогами. Також наполягав на відсутність вимоги-повідомлення про заборгованість з боку банку та нарахування пені поза строками давності . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 31.08.2007 р. між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/08-112/66725, відповідно до якого банк надав останньому кредит в розмірі 25\~000 доларів США зі сплатою 13 % річних за його використання. Згідно умов кредитного договору дату остаточного погашення кредиту визначено як 31.08.2027 р. Відповідно до п. 10.1 Кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. Згідно п. 3.2 Кредитного договору надання кредиту може здійснюватись на розсуд Банку шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів Банка з позичкового рахунку позичальника на його поточний рахунок з можливістю подальшої видачі готівки через касу Банку, або безготівкової оплати платіжних документів (доручень) позичальника. Отримання відповідачем [PERSON] Грошових коштів (суми кредиту) підтверджується копією Заяви на видачу готівки від 31.08.2007 р. 21.05.2009 р. між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль») та [PERSON] була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору № 014/08-112/66725 від 31.08.2007 р., відповідно до умов якої тимчасово було зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитом (кредитні канікули), відповідно змінився графік погашення кредиту. З умовами вищевказаних договорів відповідач був ознайомлений, договори були ним підписані. Однак відповідач неналежним чином виконував зобов'язання за кредитним договором, в звязку з чим, станом на 06.08.2014 р. утворилась заборгованість в розмірі 30 465,83 дол. США, що еквівалентно 376 401 грн. 64 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 23 909,26 дол. США, що еквівалентно 295 396 грн. 01 коп.; заборгованість за відсотками 1 592,22 дол. США, що еквівалентно 19 671 грн. 69 коп., пеня 4 964,35 дол. США, що еквівалентно 61 333 грн. 94 коп. При цьому останній платіж відповідачем було здійснено у липні 2014 року, через що судом не може бути прийнято до уваги посилання представника відповідача щодо пропуску позовної давності за зверненням до суду із позовом з боку Банку. Про наявність заборгованості та необхідність її погашення [PERSON] був повідомлений відповідно до Листа (Вимоги) від 05.08.2014 р. за вих. № 114.0000/15-2517. Суду позивачем надано копії рекомендованого повідомлення та конверта від 07.08.2014 року, якими було відправлено Вимогу на адресу відповідача [ADDRESS], як адресу, зазначену відповідачем, як місце свого проживання у власноруч написаній заяві. Також ця адреса фігурує у кредитному договорі, як адреса нерухомості у забезпечення зобовязання. Отже судом не може бути прийняте до уваги твердження представника відповідача щодо не направлення Вимоги Банком. Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Між тим, відповідно до ч.1,ч.2 п.1 ст.258 Ц К України для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Так, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені.). Таким чином, оскільки позивачем було нараховано пеню за період з 15.08. 2011 року по 06.08.2014 року протиправно, та представник відповідача посилався на застосування строків позовної давності до цих вимог, відповідно до ч.3,4 ст.267 ЦК України, у заяві, суд вважає, що в цієї частині позов підлягає задоволенню частково, в межах строку позовної давності, за період з 15.08.2013 року по 06.08.2014 року у сумі 1947,04 долара США, що еквівалентно 24\~055, 44 грн. Враховуючи вищенаведене та те, що відсутність коштів у боржника не є підставою звільнення від виконання грошових зобовязань (частина перша статті 625 ЦК України), на підставі статей 526, 530, 549, 550, 551, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 550, 551, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial