Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Володимир-Волинська райдержадміністрація звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] , та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що на ім'я голови Володимир-Волинської райдержадміністрації від жительки с. Дігтів [PERSON] надійшла заява з проханням посприяти у вирішенні питання про позбавлення батьківських прав її зятя [PERSON], оскільки з 2008 року він як батько не займається вихованням дітей, не допомагає матеріально, не цікавиться їх життям та здоров'ям. Матір дітей - [PERSON] рішенням Володимир-Волинського міського суду від 15.05.2014 року визнано недієздатною, над нею встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] Вихованням дітей займається бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Таким чином, [PERSON] повністю самоусунувся від виконання обов'язку батька відносно своїх дітей. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав . Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] та сина [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON], а [INFO] - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження . (а.с.8, 9 ) На даний час діти проживають разом з мамою [PERSON] у будинку батьків останньої - [PERSON] та [PERSON] в с. Дігтів Володимир-Волинського району, що підтверджується довідкою про склад сім'ї.( а.с.3) З 2008 року відповідач [PERSON] не проживає разом з сім'єю. Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 15.05.2014 року матір дітей [PERSON] визнано недієздатною, над нею встановлено опіку та призначено опікуном матір [PERSON] Про стан здоров'я дітей піклується бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON], забезпечують їх всім необхідним для нормального розвитку та виховання, що підтверджується актом обстеження житлових умов ( а.с. 4). З висновку органу опіки та піклування Володимир-Волинської райдержадміністрації від 04.06.2014 року вбачається за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] та сина [PERSON] , оскільки він не піклується про дітей, не допомагає матеріально, не цікавиться їх життям та здоров'ям , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не бере участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Підтвердженням цього є довідка ФАПу, інформація ЗОШ І ступеня с. Дігтів. ( а.с. 6,7) Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов'язків до дітей . Із заяви відповідача слідує, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] та сина [PERSON]. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, хоча має реальну можливість їх виконувати, однак не вчиняє ніяких відповідних дій. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] в зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по його вихованню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved