Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

в квітні 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти заборону відчуження на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що заборона відчуження вказаної частини квартири була накладена під час укладення нею Договору довічного утримання 15.08.2005 р., який рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2013 р. розірвано. Разом з тим, наявна заборона відчуження унеможливлює реєстрацію за нею права власності на вказану частину квартири. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити. Представники відповідача, третьої особи, будучи належним чином повідомленими про судовий розгляд, в судове засідання не з'явились, заяв по розгляд справи у їх відсутність не подавали. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 15.08.2005 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, за умовами якого [PERSON] передала у власність , а [PERSON] прийняв належну відчужувачу 1/2 частину квартири [ADDRESS], взамін чого набувач взяв на себе зобов'язання забезпечувати відчужувача довічним матеріальним утриманням і доглядом (а.с. 5-8). Одночасно з посвідченням вказаного договору довічного утримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону відчуження визначеної в договорі 1/2 частин квартири [ADDRESS], про що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься відповідний запис (а.с. 8, 11). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2013 р. в справі № 757/6371/13-ц, із змінами внесеними ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2013 р., договір довічного утримання, укладений 15.08.2005 р. між [PERSON] та [PERSON], правонаступником якого є [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 5063, з одночасним набуттям [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що складається з 18,45 кв. м житлової площі та 25,55 кв. м загальної площі. (а.с. 14-19, 20-21). З метою реєстрації права власності позивач звернулася до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, однак, 27.12.2013 р. державним реєстратором прав на нерухоме майно Рябоконь О.І. позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності, на підставі того, що перевіркою встановлено, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. (а.с. 22). Крім того, 19.02.2014 р. Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою позивачу було відмолено у знятті заборони відчуження, обґрунтовуючи тим, що в зв'язку з введенням в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 р. доступ до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна для нотаріусів закрито. Згідно ч. 1 ст. 73 Закону України «Про нотаріат» при посвідченні договору довічного утримання нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження. При цьому, за правилами ч. 1 ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення про припинення чи розірвання договору довічного утримання, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Аналогічні положення закріплено і главою 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги позивач посилається на те, що дії відповідача в особі Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори грубо порушують гарантовані Конституцією України її права на вільне володіння, користування та розпорядження власним житлом. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. При цьому, положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, нотаріальні дії або відмова у їх вчиненні позивачем не оспорюються. Не є предметом оспорювання в даній справі і будь-який нотаріальний акт. За таких обставин, правові підстави для задоволення позову - відсутні.

Outcome: dismissed