Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

В липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення. Посилалась на те, що її батько [PERSON] в 1984 році став членом житлово-будівельного кооперативу і ним було сплачено повну вартість квартири [ADDRESS] (колишня [PERSON]) м. Чернівців. Як член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, набув права власності на квартиру і мав право розпоряджатись нею на свій розсуд. 14 листопада 2014 року її батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,80 кв.м, в тому числі житловою площею 26,00 кв.м. Відповідно до ст.1258 ЦК України вона як донька є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], інших спадкоємців немає. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 червня 2015 року за нею було визнано в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно її батька, яке складається з квартири [ADDRESS] (колишня [PERSON]) м. Чернівців. Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції 01 липня 2015 року було проведено державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно її право власності на цю квартиру за реєстраційним номером 672911773101. Їй стало відомо, що в день смерті батька 14 листопада 2014 року в квартирі була зареєстрована відповідачка [PERSON], [INFO], яка до даного часу там проживає і відмовляється в добровільному порядку її звільнити. Право користування відповідачкою квартирою припинилось з моменту смерті попереднього власника квартири. Будь-яких договірних відносин між відповідачкою і попереднім власником, які б давали підстави для обмеження її прав як нового власника квартири, не існувало, як і не існує на даний час з передбачених законом підстав. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майно, на підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Внаслідок протиправних дій з боку відповідачки вона позбавлена можливості переїхати до своєї квартири, розпочати ремонт та проживати в ній. Відповідно до вимог ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення ним дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідачка [PERSON] безпідставно відмовляється в добровільному порядку звільнити квартиру, яка належить їй на праві власності, що позбавляє її можливості вільно реалізувати своє право на користування, володіння та розпорядження своєю власністю. Просить усунути їй перешкоди в користуванні квартирою № 9 в будинку № 1-Б по вулиці Орлика Пилипа (колишня [PERSON]) м. Чернівців шляхом виселення відповідачки [PERSON] з даної квартири, а також стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Ухвалою суду від 17 серпня 2015 року справу розглядом було зупинено до набрання чинності рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 січня 2016 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено, яке ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 23 березня 2016 року залишено без змін, провадження по справі відновлено. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить усунути перешкоди в користуванні квартирою № 9 в будинку № 1-Б по вулиці Орлика Пилипа (колишня [PERSON]) м. Чернівців шляхом виселення відповідачки [PERSON] з даної квартири, а також стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Відповідачка [PERSON] в судове засідання тричі не зявилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомила, а тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Згідно зі ст.ст.316 ч.1, 317 ч.1, 383 ч.1, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ними для особистого проживання і проживання членів своєї сімї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.8зв., 9). [PERSON] в 1984 році став членом житлово-будівельного кооперативу і ним було сплачено повну вартість квартири [ADDRESS] (колишня [PERSON]) м. Чернівців, в звязку з чим він набув право власності на квартиру і мав право розпоряджатись нею на свій розсуд. 14 листопада 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,80 кв.м, в тому числі житловою площею 26,00 кв.м. Згідно вимог ст.1258 ЦК України позивачка як донька є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], інших спадкоємців немає. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 червня 2015 року було задоволено позовні вимоги [PERSON], визнано за нею право власності на спадкове майно її батька [PERSON], яке складається з квартири [ADDRESS] (колишня [PERSON]) м. Чернівців загальною площею 39,8 кв.м., в тому числі житловою площею 26,0 кв.м., яке ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 02 вересня 2015 року залишено без змін (копія рішення на ухвали на а.с.12, 28-30). На підставі цього рішення реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції 01 липня 2015 року було проведено державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на цю квартиру за позивачкою за реєстраційним номером 672911773101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (копія на а.с.13). В квартирі [ADDRESS] з 14 листопада 2014 року зареєстрована та проживає відповідачка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідками ОСББ «Гайдара, 1-Б» від 20 листопада 2014 року, від 05 грудня 2014 року та від 15 липня 2015 року (копії на а.с.10, 11). Так як відповідачка [PERSON] проживає та зареєстрована в спірній квартирі, користується нею, на неодноразові звернення позивачки [PERSON] відмовляється в добровільному порядку звільнити її, що підтверджується актами № 588 від 14 грудня 2014 року та № 793 від 23 квітня 2016 року ОСББ «Гайдара, 1-Б», тим самим позбавляє позивачку права користуватись своєю квартирою, розпочати в ній ремонт та переїхати проживати, що порушує її права як власника майна. Право користування відповідачкою [PERSON] квартирою № 9 в будинку № 1-Б по вулиці Орлика Пилипа м. Чернівців припинилось з моменту смерті попереднього власника квартири [PERSON] Будь-яких договірних відносин між відповідачкою і попереднім власником, які б давали підстави для обмеження прав позивачки як нового власника квартири, не існувало і не існує на даний час з передбачених законом підстав. Відповідачка [PERSON] зверталась до суду з позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та надання права на спадкування майна після смерті 14 листопада 2014 року спадкодавця [PERSON] разом із спадкоємцем першої черги за законом, визнання за нею права власності на спадкове майно 1/2 частку квартири [ADDRESS], рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 січня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 23 березня 2016 року (копії на а.с.32-39), в задоволенні її позовних вимог було відмовлено. Реєстрація відповідачки [PERSON] в квартирі перешкоджає позивачці [PERSON], як власнику квартири, вчиняти будь-які правочини, передбачені чинним законодавством України, зареєструвати своє місце проживання в ній, вселитись в спірну квартиру, що створює їй перешкоди у володінні та користуванні належною їй на праві власності квартирою. Таким чином, позивачка [PERSON] як власник не може на свій розсуд користуватись та розпоряджатись належною їй на праві власності квартирою, оскільки відповідачка [PERSON] без законних підстав проживає в цій квартирі, чим чинить їй перешкоди, не виселяється та не знімається з реєстрації місця проживання в ній, порушуючи права позивачки як власника, які по закону підлягають захисту, а тому суд вважає, що належить усунути перешкоди позивачці в користуванні квартирою № 9 в будинку № 1-Б по вулиці Орлика Пилипа м. Чернівців, виселивши відповідачку з даної квартири, задовольнивши позовні вимоги. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, то у відповідності до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] належить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., сплачених згідно квитанції (а.с.7). На підставі викладеного, ст.ст.316 ч.1, 317 ч.1, 383 ч.1, 391 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved