Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожного щомісяця, та утримання дружини, яка доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, в розмірі 300 грн.. Вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2011 року, шлюб зареєстровано у Фонтанській сільській раді Комінтернівського району Одеської області. В шлюбі [INFO] народилась донька [PERSON], а [INFO] народився син [PERSON], батьком яких записано відповідача. Діти проживають разом з нею, а відповідач, проживаючи окремо від дітей, добровільно на їх утримання коштів не надає. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку, заперечень проти позову не подав, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив, від відповідача не надходила заява про розгляд справи у його відсутність. Судова повістка надсилалась поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця проживання відповідача [PERSON], зареєстрованого у встановленому порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що в справі міститься відповідне свідоцтво. В шлюбі [INFO] народилась донька [PERSON], а [INFO] народився син [PERSON], батьком яких в свідоцтвах про народження записаний відповідач. Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, який визначено Законом України „Про Державний бюджет України на 2014 рік», з 01 грудня 2013 року становить 1 032 грн.. Відповідно до ст..182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і , враховуючи те, що позивач [PERSON] не працює, доглядає малолітніх дітей, відповідач не подав заперечень проти позову, враховуючи положення закону про те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею - 2 - повноліття лежить на обох батьках, визначає розмір аліментів, які будуть стягуватись на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину дитини, що не є меншим мінімального розміру аліментів, встановленого законодавством України на день розгляду справи, та в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення сином [PERSON], 2013 року народження, трирічного віку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved