overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

В липні 2014 року позивачі звернулись до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, у якому посилаючись на обставини набуття спадкодавцями права власності на спірну квартиру за адресою - [ADDRESS], та на обставини спадкування такого спадкового майна, просили суд визнати за ними право власності на зазначене майно як таке, що набуто ними в порядку спадкування за законом. В судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце її розгляду повідомлені належним чином. Позивачі звернулись до суду з заявами про вирішення справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, жодних заяв, клопотань або заперечень не надав. Виходячи з повторної неявки представника відповідача у судове засідання без повідомлення поважності причин такої неявки, та приймаючи думку позивачів щодо можливості ухвалення Заочного Рішення у справі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В липні 2014 року позивачі звернулись до суду до [PERSON], третя особа - Міністерство освіти і науки України про захист честі , гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з вищезазначеним позовом. В позовній заяві вона вказала, що 6 квітня 2010 року набрало законної сили рішення Чортківського районного суду в справі про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень щомісячно в її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи з 3 березня 2010 року до досягнення ними повноліття. Відділом державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції 8 квітня 2010 року відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з відповідача. Однак, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 9 404 гривні 83 копійки. В зв'язку з такими обставинами позивачка в позовній заяві просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) в зв'язку з несплатою аліментів в сумі 6 107 гривень. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач позов визнає, однак просить розстрочити виконання рішення суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що рішення Чортківського районного суду від 24 березня 2010 року з відповідача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень щомісячно в користь позивачки на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи з 3 березня 2010 року до досягнення ними повноліття. З розрахунку відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції вбачається, що станом на 1 липня 2014 року відповідачу нараховано аліментів в сумі 27 954 гривні 83 копійки. Ним сплачено аліменти в сумі 18 550 гривень. Заборгованість по аліментах становить 9 404 гривні 83 копійки. З розрахунку вбачається, що загальна сума пені в зв'язку з несплатою відповідачем аліментів становить 6 107 гривень і таку суму слід стягнути з відповідача в користь позивачки. Згідно ст. 217 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням таких вимог закону виконання даного рішення слід розстрочити на дванадцять місяців. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що з 16 липня 2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них [INFO] народилась дочка [PERSON], яка в даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, в позовній заяві позивачка просить стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 16 липня 2011 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них [INFO] народилась дочка [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або твердій сумі. Оскільки позивачка просить стягувати аліменти в частковому відношенні до доходу відповідача, то, зважаючи на вищенаведені вимоги закону, суд визначає аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 3 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а якщо цю сторону звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З врахуванням таких обставин з відповідача підлягають стягненню на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що з 22 грудня 2006 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в них є діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, в позовній заяві позивачка просить стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі по 800 гривень на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги і просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 400 гривень на кожну дитину. Відповідач [PERSON] такі позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 22 грудня 2016 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них [INFO] народилась дочка [PERSON], а [INFO] народилась дочка [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або твердій сумі. Оскільки позивачка просить стягувати аліменти в твердій сумі, то, зважаючи на вищенаведені вимоги закону, суд визначає аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін в розмірі по 400 гривень на кожну дитину. Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 3 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, а якщо цю сторону звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З врахуванням таких обставин з відповідача підлягають стягненню на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 02.07.2011 року шлюб із відповідачем існує формально. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через різні характери, погляди на життя та виховання дітей. Вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав, вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки він тривалий час проживає з іншою жінкою. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2011 року. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносин фактично припинені з лютого 2013 року, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, інтересам їх малолітньої доньки, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 01 серпня 2004 року у міському відділі РАЦС Чернівецького обласного управління юстиції за актовим записом № 952, шлюб у неї перший, у відповідача другий. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, більше року назад вони припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї були постійні суперечки та несумісність характерів. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнила, що остаточно подружні стосунки припинені були у жовтні 2012 року, з того часу вони проживають окремо, так як між ними не було взаєморозуміння, у них різні погляди на подальше сімейне життя, її роботу, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, на примирення не згідна, оскільки вони намагались налагодити свої сімейні стосунки за цей час, однак позитивних результатів це не дало. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, на примирення не згоден, просить справу розглянути у його відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в жовтні 2012 року остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї сторін було те, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, роботу позивачки, із-за чого виникали постійні суперечки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, без чого сімейні стосунки неможливі, на примирення сторони не згідні, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітню доньку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 03 листопада 2006 року шлюб із відповідачем існує формально. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, поновлення стосунків вважає неможливим. Вважає, що вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду нотаріально завірену заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду нотаріально завірену заяву, в якій просить судове засідання провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2006 року. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства, правами та обов'язками подружжя не поєднані. Примирення, а також подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх малолітній доньці, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що укладений 29.09.1988 року шлюб із відповідачем існує формально. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалась, кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що вказані обставини роблять неможливим примирення та подальше збереження сім'ї з відповідачем. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд за згоди представника позивачки, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 1988 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень представника позивачки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружні відносини, з липня 2014 року не ведуть спільного господарства. Примирення, а також подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу неможливе. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого в них народилася дочка, [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, ухиляється від обов'язку утримувати дитину,коштів на утримання дитини не дає, добровільно сплачувати аліменти на утримання дочки не бажає. Дитина перебуває на утриманні і вихованні позивачки. Позивачка [PERSON] вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 гривень щомісячно на утримання дочки до досягнення нею повноліття, тому покликаючись на викладене позов підтримує. Відповідач [PERSON] позов не визнає, вказує, що він не працює, матеріально не спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 700 гривень на дитину, спроможний сплачувати в розмірі 400 гривень з чим погоджується позивачка. Вислухавши сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2011 року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною. Відповідач не має постійного місця праці, а відтак його доход встановити є неможливим. Він не є інвалідом, не має зобов'язань по сплаті аліментів на інших дітей, непрацездатну дружину, непрацездатних батьків. Згідно довідки №90 від 23.07.2014 року Заводської селищної ради Чортківського району, позивачка [PERSON] спільно з дочкою [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, матеріальне становище позивачки та дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення шляхом визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на дитину, враховуючи, що такий розмір буде відповідати матеріальному становищу відповідача, та не буде перевищувати розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, яка перебуває на утриманні позивачки, яка не працює.

Outcome: partial