Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

В лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Смарт Груп» (далі - ТОВ «ФК Смарт Груп» або позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Внутрішня виконавча служба» (далі - ТОВ «Внутрішня виконавча служба» або відповідач2), в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 18 940,35 грн. та 243,60 грн. судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] не виконує зобов`язання за кредитним договором № 42273 від 29.03.2012 року (далі - договір або кредитний договір), укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» (далі - ПАТ «Терра Банк» або Банк) (а.с.9-12), в зв'язку з чим станом на 05.02.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 18 940,35 грн. (а.с.4), яка складається з: 7 792,16 грн. - заборгованості за кредитом; 11 148,19 грн. - заборгованість по комісії. Право вимоги ж позивача за даним позовом останній обґрунтовує наявністю договорів про переуступку прав вимоги, в тому числі і по вищезазначеному кредитному договору із [PERSON] Стверджує також про те, що в забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором № 42273 від 29.03.2012 року є укладений із другим відповідачем договір поруки № 941 1 n від 04.09.2014 року (а.с.8). В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України (а.с.21-26, 28-33, 36-37, 41-44). Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.38, 45). 28.07.2015 року винесена ухвала на підставі ст. 224 ЦПК України про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження, 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, 4) яка правова норма підлягає застосування до цих правовідносин. Судом встановлено, що 29.03.2012 року між ПАТ «Терра Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 42273 (далі - договір або кредитний договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати клієнту кредит на споживчі цілі на умовах овердрафту з лімітом в сумі 11 000,00 грн. зі сплатою клієнтом фіксованої відсоткової ставки в розмірі 0,01 % річних за користування кредитом на певний строк (а.с.9-12). Так, пунктом 2.3 Договору передбачено, що датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту є 29.03.2013 року. Також зазначено, що в разі не направлення Банком клієнту письмового повідомлення про відмову від продовження строку користування частиною кредиту на суму, що зазначений в Договорі, строк користування частиною кредиту вважається продовженим. За користування кредитом передбачено нарахування відсотків в розмірі фіксованої процентної ставки в розмірі 0,01% річних. Нараховані відсотки за користування кредитом сплачуються позичальником щомісячно в день нарахування процентів, а саме 28 числа поточного місяця (п.3.3. - 3.5.). Згідно п. 3.9. Договору за управління кредитом позичальник сплачує щомісячну комісійну винагороду в сумі 440,00 грн. Погашення комісійної винагороди відбувається в день нарахування відсотків шляхом дебетування поточного рахунку позичальника, в тому числі і за рахунок встановленого цим Договором ліміту овердрафту. При невиконанні зазначених обов`язків позичальником, сума нарахованих відсотків та нарахованої комісійної винагороди, обліковується на рахунках простроченої заборгованості за відсотками та за комісійними винагородами. 25.02.2014 року між ПАТ «Терра Банк», ТОВ «Колекторський центр» та ТОВ «ВВС-Факторинг» укладена угода про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) № 1/06 від 26 червня 2013 року (а.с.13-16). Відповідно до цієї угоди ПАТ «Терра Банк» передало, а ТОВ «ВВС-Факторинг» прийняло права та обов'язки, що були належні чинному кредиторові за укладеними кредитними договорами. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 4-1/09 від 04 вересня 2014 року ТОВ «ВВС-Факторинг» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» набуло права вимоги заборгованості за кредитом, процентами, нарахованими за користування кредитом, комісійною винагородою та штрафними санкціями за кредитним договором № 42273 від 29 березня 2012 року (а.с.17-19). Відповідач свої зобов'язання за умовами укладеного договору не виконує. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що договір сторонами укладений в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по кредиту, відсотках та комісії обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 05 лютого 2015 року відповідачем не повернуто кредитні кошти в сумі 18 940,35 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом в сумі 7 792,16 грн.; - заборгованості по комісії в сумі 11 148,19 грн. (а.с.4). Забезпеченням виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору є укладений між ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» та ТОВ «Внутрішня виконавча служба» договір поруки № 941 1 n від 04 вересня 2014 року (а.с.8). Відповідно до п. 1.2. договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, поручителі несуть відповідальність перед кредитором як солідарні боржники в однаковому обсязі з позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами. Ґрунтуються на законі й вимоги позивача про стягнення суми позову солідарно з усіх відповідачів з огляду на наступне. У відповідності до положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З огляду на вимоги закону, зазначена сума позову підлягає стягненню з відповідачів солідарно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів також підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок, по 121 гривні 80 копійок з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved