Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 24 жовтня 1977 року та атестату № [NUMBER], виданого міським професійно-технічним училищем № 23 м. Кілія Одеської області 15 липня 1977 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона досягла пенсійного віку та має право на отримання пенсії за віком. Однак перешкодою для призначення їй пенсії є невідповідність відомостей про неї в трудовій книжці та атестаті. Трудова книжка та атестат були видані на її дівоче прізвище - «[PERSON]». В 1980 року в зв'язку з одруженням вона змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», проте не може підтвердити зміну прізвища, так як не збереглося її свідоцтво про одруження і отримати його неможливо, оскільки шлюб було зареєстровано в смт Дністровськ Республіка Молдова та розірвано 28 лютого 1985 року. В подальшому в зв'язку з повторним одруженням вона змінила прізвище на «[PERSON]». Заявниця подала заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно положень п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, зокрема, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], має право на отримання пенсії за віком. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], повторно виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 26 липня 2017 року, згідно якого 28 лютого 1985 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 0018426029 від 26 липня 2017 року, 27 серпня 1985 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після чого остання змінила прізвище на [PERSON]. Судом встановлено, що для заявниці було видано трудову книжку на прізвище «[PERSON]». В подальшому, у зв'язку з укладення шлюбів, вона змінювала прізвище на «[PERSON]» та «[PERSON]», про що в трудовій книжці зроблено відповідні записи. Проте вона не може підтвердити зміну прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» через відсутність свідоцтва про шлюб. В повідомленні Старокостянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області від 26 липня 2017 року № 9642/02, вказано, що перешкодою для розрахунку стажу при обчисленні пенсії [PERSON], 1959 року народження, є те, що в атестаті про навчання № [NUMBER] від 15 липня 1977 року зазначено прізвище «[PERSON]», в свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 14 жовтня 1980 року зазначено прізвище «[PERSON]», а в трудовій книжці [NUMBER] зазначено прізвища «[PERSON]», «[PERSON]», «[PERSON]». Згідно паспорта серії [NUMBER] - [PERSON], [INFO]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності заявниці трудової книжки серії [NUMBER] від 24 жовтня 1977 року та атестату № [NUMBER], виданого міським професійно-технічним училищем № 23 м. Кілія Одеської області 15 липня 1977 року, підлягає задоволенню.

Outcome: approved