Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

В лютому 2015 року позивачі звернулися із позовом про встановлення факту родинних відносин із померлими [PERSON] та [PERSON]. які являлися їхніми батьками, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, який виданий на ім?я [PERSON], зобов'язання повернути їм як спадкоємцям сертифікат на право [PERSON] на земельну частку пай, визнання права власності на земельну ділянку та майнові паї у розмірах 2038грн. та 2053грн. В обґрунтування позовних вимог, позивачі зазначили, що являються померлим [PERSON] та [PERSON] відповідно дочкою та сином, однак розбіжності при написанні прізвища перешкоджають оформити спадкові права. Після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] залишилося спадщина, яка складається із земельних ділянок та майнових паїв, проте отримати свідоцтва про право на спадщину на вказане майно позивачі позбавлені можливості, оскільки право приватної власності [PERSON] на землю від 26.06.1999 року було зареєстровано після смерті останнього, а тому з цих підстав просять визнати його недійсним та зобов'язати Відділ Держземагенства у Деражнянському районі повернути їм як спадкоємцям сертифікат на право [PERSON] на земельну частку (пай) з метою оформлення своїх спадкових прав. Крім того, державний акт на право приватної власності [PERSON] на землю був втрачений, а тому вважають за необхідне визнати за ними в рівних частках право власності на земельну ділянку, площею 1, 96 га на території Божиковецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також, за життя [PERSON] та [PERSON] набули у власність майнові паї у пайовому фонді майна СТОВ «Відродження» с. Божиківці Деражнянського району, однак свідоцтва про право власності на вказані майнові паї були видані після смерті батьків-16.10.2014 року, а тому просять в судовому порядку визнати за кожним із позивачів право власності в рівних частках на майнові паї в розмірі 2038грн. та відповідно 2053грн. До початку судового розгляду позивачами уточнені позовні вимоги та із врахуванням відсутності сертифіката на право [PERSON] на земельну частку (пай) у відділі Держземагенства України у Деражнянському районі в силу його втрати, вважають за доцільне визнати за ними право на земельну частку (пай), яке належало за життя [PERSON] В судовому засіданні позивачка та представники вимоги позову підтримали з підстав викладених у заяві. Відповідач Божиковецька сільська рада повідомлений належним чином про слухання справи, до суду не з?явився, направив заяву про розгляд справи у відсутність його представника. Представник Відділу Держземагенства України у Деражнянському районі позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що у відповідності до актових записів про смерть- [INFO] та [INFO] померли відповідно [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) За життя у [PERSON] та [PERSON] народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про одруження та народження позивачів(а.с.9-11). Крім того, факт родинних стосунків між [PERSON], [PERSON] та відповідно [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], однак спадкові права не оформила, що підтверджується довідкою Божиковецької сільської ради №587 від 14.10.2014 року та відомостями із Спадкового реєстру (а.с.24) До складу спадкової маси, після смерті [PERSON] входило, зокрема право на земельну частку пай, про що 28.01.1997 року був виданий відповідний сертифікат, який зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №565 (а.с.13-14). Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай), 26.06.1999 року на підставі рішення сесії Божиковецької сільської ради №6 від 19.01.1999 року за на ім'я померлого [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,66га на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.17). В силу ч.1 ст 22. ЗК України (в редакції від 13.03.1992 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ч.1 ст. 23 цього кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів Згідно вимог ст.ст. 9-10 ЦК Української РСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Громадяни можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно, обирати рід занять і місце проживання, мати права автора твору науки, літератури і мистецтва, відкриття, винаходу, раціоналізаторської пропозиції, промислового зразка, а також мати інші майнові та особисті немайнові права. Враховуючи те, що вимоги закону, які були чинними на час видачі [PERSON] правовстановлюючого документу на землю пов?язували виникнення такого права із наявністю одночасно двох підстав- встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання документа, що посвідчує це право, померлий [INFO] [PERSON] за життя такого права не набув, в силу того, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий Божиковецькою сільською радою на ім?я останнього 26.06.1999 року. Відповідно до вимог ч.1 ст. 48 ЦК України (в редакції від 18.07.1963 року із змінами, який діяв на час видачі спірного державного акту на право власності на землю) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. Приймаючи до уваги, що державний акт на право приватної власності [PERSON] на землю площею 2,66га на території Божиковецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не створив та не створює юридичних наслідків як для померлого [PERSON] так і для спадкоємців після його смерті такий підлягає визнанню недійсним судом. Разом з тим, як вбачається із відповіді Відділу Держземагенства України у Деражнянському районі за життя [PERSON] отримав право на земельну частку (пай) в силу його членства в Асоціації кооперативів ім. Петровського, про що був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №565 від 28.01.1997 року (а.с.12). Відповідно до архівної копії державного акту на право приватної власності [PERSON] на землю від 26.06.1999 року, остання являлася власником земельної ділянки площею 1,96 га на території Божиковецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.16). Проте, і сертифікат на право [PERSON] на земельну частку (пай) і державний акт на право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку втрачені (а.с.21-22). В силу ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.. 1218 цього кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1225 цього кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст. 1267 цього кодексу передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги позову щодо визнання за позивачами права на земельну частку (пай), яке згідно сертифіката на права на земельну частку (пай) належало [PERSON] та відповідно на право приватної власності в рівних частках на земельну ділянку, яка належала [PERSON] у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії III-ХМ № 037723 від 26.06.1999 року. При цьому, суд не знаходить підстав для визнання права власності за позивачами на спадкове майно [PERSON] та [PERSON] у виді майнових паїв в пайовому фонді майна СТОВ «Відродження» с.Божиківці Деражнянського району у розмірі 2038грн. та відповідно 2053 грн., виходячи з наступного. Відповідно до пункту 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року N 177 (далі - Порядок), майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Згідно з абзацом шостим пункту 14 Порядку для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Як встановлено судом, свідоцтва про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства були видані на ім?я [PERSON] та відповідно [PERSON] 16 жовтня 2014 року (а.с. 18), тобто після їх смерті, а тому останні за життя не набули права власності на таке майно і таке відповідно не входить до складу спадкової маси після їх смерті. Крім того, згідно уточненого позову, позивачами не заявлено вимог до відповідача-Відділу Держземагенства України у Деражнянському районі, а тому в цій частині позову також відсутні підстави для задоволення.

Outcome: dismissed