Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суд з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С. про державну реєстрацію права власності від 10.10.2016 року за індексним номером: 31799541, а також скасувати запис про державну реєстрацію права власності від 07.10.2016 року №16828881, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. Вказані вимоги позивач мотивує тим, що 27.08.2013 року між ПАТ «Український професійний банк»(далі ПАТ «УПБ») та ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська» було укладено договір про відкриття траншевої кредитної лінії №747, за умовами якого ПАТ «УПБ» відкрило ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська» відкличну кредитну лінію в межах суми 8 400 000 грн. терміном до 26.08.2016 року на поповнення обігових коштів ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська». З метою забезпечення кредиту, між ПАТ «УПБ» та ТОВ «ОРКІ» 27.08.2013 року було укладено іпотечний договір, за змістом якого, ТОВ «ОРКІ» виступає поручителем виконання ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська» взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором, та передає в іпотеку банку нежиле приміщення, загальною площею 226,90 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, просп. П.Григоренка, буд. 3 Б (три «Б») літера А. 29.04.2015 року ПАТ «УПБ» та ПАТ «Банк «Український капітал» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого ПАТ «УПБ» відступило право вимоги за кредитним договором №747 від 27.08.2013 року та іпотечним договором від 27.08.2013 року ПАТ «Банк «Український капітал». Однак, 30.04.2015 року Правлінням Національного банку України Постановою №293/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку». На підставі постанови Національного банку України від 28.05.2015 року №348 «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 прийнято рішення №107 про запровадження з 29.05.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Український професійний банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ» призначено Пантіну Л.О., листом-повідомленням від 28.09.2015 року №01-10/5090 повідомила ПАТ «УПБ», що за результатами перевірки договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 року, за реєстровим №1253, укладеного між ПАТ «Банк «Український капітал» та ПАТ «УПБ» виявлено, що даний договір є нікчемним з підстав п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, з моменту отримання даного листа-повідомлення ПАТ «Банк «Український капітал»втратив права кредитора в зобов'язанні по відношенню до ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська»та права іпотекодержателя щодо нерухомого майна, зокрема, і право звернути стягнення на нерухоме майно. Однак, незважаючи на вказане, відповідач, за зверненням ПАТ «Банк «Український капітал», прийняв протиправне рішення та вніс незаконний запис до реєстру, внаслідок чого право власності на нерухоме майно фактично перейшло до ПАТ «Банк «Український капітал». Крім того, відповідач, приймаючи рішення, проігнорував наявність обтяження нерухомого майна, а саме його арешту, запис про який було внесено за №15062944 державним реєстратором Янович І.Я. 21.06.2016 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2016 року у справі №761/19012/16-к. За вказаних обставин, позивач вважає оскаржуване рішення незаконним, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти внесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався, відзиву на позов не надав. Представник третьої особи ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська»в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ТОВ «ОРКІ», пояснивши, що окрім підстав, зазначених позивачем для скасуванні рішення державного реєстратора, третя сторона вважає прийняття такого рішення незаконним, оскільки, в порушення Закону України «Про іпотеку» приватному нотаріусу Войтовському В.С. не було надано доказів підтвердження отримання ТОВ «ОРКІ», як іпотекодавцем, ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська», як боржником, повідомлення (претензії), що є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації прав. Представник третьої особи ПАТ «Банк «Український капітал» в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити, оскільки заявлені позивачем підстави скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального круг Войтовського В.С. про державну реєстрацію права власності від 07.10.2016 року №16828881, не відповідають дійсності, так як постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.11.205 року, яка була залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.005.2017 року, було скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних вкладів осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «УПБ» Пантіної Л.О. щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 року №1253. Представник третьої особи ПАТ «УПБ» надав суду письмові пояснення, в яких просив позов задовольнити повністю. Суд, вислухавши представників позивача та третіх осіб, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, з урахуванням пояснень третіх осіб, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 27.08.2013 року між ПАТ «Український професійний банк»та ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська»було укладено договір про відкриття траншевої кредитної лінії №747, за умовами якого ПАТ «УПБ» відкрило ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська» відкличну кредитну лінію в межах суми 8 400 000 грн. терміном до 26.08.2016 року на поповнення обігових коштів ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська» (Т.1, а.с.9-12). З метою забезпечення кредиту, між ПАТ «УПБ» та ТОВ «ОРКІ» 27.08.2013 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тихоненко Ю.І. та зареєстровний в реєстрі за №520, за змістом якого, ТОВ «ОРКІ» виступає поручителем виконання ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська» взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором, та передає в іпотеку банку нежиле приміщення, загальною площею 226,90 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, просп. П.Григоренка, буд. 3 Б (три «Б») літера А (Т.1,а.с.13-18). 29.04.2015 року між ПАТ «Український професійний банк»та ПАТ «Банк «Український капітал»було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. та зареєстрований за №1253, згідно якого ПАТ «Український професійний банк»продало, а ПАТ «Банк «Український капітал»купило право вимоги належного виконання зобов'язань, в тому числі, до ТОВ «Пивна Дума Дмитрівська» за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №747 від 27.08.2013 року та договорами забезпечення до нього (Т.1, а.с.62-68). Згідно ч.1 ст.33 Закону України Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Положення ч.3 ст. 36 закону України «Про іпотеку» передбачають, що відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, в тому числі, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Як вбачається із копії іпотечного договору, умовами іпотечного договору (Розділ 3,4) сторони передбачили можливість задоволення вимог іпотекодержателя шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке, по суті, являє собою повний укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Приписами ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. У зв'язку з цим, ПАТ «Банк «Український капітал», як іпоткодержатель переданого в забезпечення спірного майна, надіслав ТОВ «ОРКІ» за двома адресами рекомендованими листами з повідомленням відповідні претензії про усунення порушення кредитного зобов'язання із зазначенням загальної суми простроченої заборгованості та попередженням про необхідність у 30-денний термін задовольнити вимоги Банку (Т.1, а.с.85-94). Крім того, в газеті Київської міської ради «Хрещатик» №36 (4806) від 04.04.2016р. банком було зроблено відповідну публікацію вимоги про усунення, у 30-денний термін, порушення зобов'язання за кредитним договором №747 від 27.08.2013р. із попередженням про можливість задоволення вимог банку, як іпотекодержателя, в позасудовому порядку шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченого умовами іпотечного договору (Т.1, а.с.95-96). Вказані вимоги залишились без виконання. За таких обставин, з урахуванням змісту іпотечного договору від 27.08.2013 року та окремих його положень, які кореспондують приписам Закону України «Про іпотеку», виконання банком усіх підготовчих дій, як того вимагає діюче законодавство про реєстрацію права власності на предмет іпотеки, представлення документального підтвердження надсилання вимоги про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання, та враховуючи те, шо позичальником та іпотекодавцем - ТОВ «ОРКІ» пропущено 30-денний термін для виконання основного зобов'язання, тому державна реєстрація переходу права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27.08.2013 року була проведена нотаріусом КМНО Войтовським B.C. у цілковитій відповідності до вимог чинного законодавства, у тому числі, вимог ст. 35-37 закону України «Про іпотеку». 05.10.2015 року на адресу банку від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. надійшло Повідомлення від 28.09.2015р. №01-10/5090 про нікчемність наведеного вище договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 року №1253 в силу п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою від 27.11.2015 року №826/24227/15 Окружний адміністративний суд міста Києва визнав протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. щодо визнання нікчемним договору та скасував рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Український професійний банк» Пантіної Л.О. щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 29.04.2015 року №1253. Вказана постанова була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2017 року (Т.1, а.с.69-84). Таким чином, ПАТ «Банк «Український капітал» на дату набуття права власності на спірний об'єкт був належним кредитором за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №747 від 27.08.2013 року та іпотекодержателем за іпотечним договором, посвідченим 27.08.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тихоненко Ю.І. та зареєстрованим в реєстрі за №520. Крім того, твердження позивача щодо прийняття приватним нотаріусом оскаржуваного рішення з порушення п. 1 ч. 3 ст. 10 та п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», а саме ігнорування обтяження, внесеного державним реєстратором Янович І.Я. 21.06.2016 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 31.05.2016 в справі №761/19012/16-к., обтяжувач: Головне слідче управління Служби безпеки України, яке згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» є підставою для відмови в державній реєстрації, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки залишення без уваги відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення наявного арешту, внесеного на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 31.05.2016 року у кримінальному провадженні №42015100000000795, може порушувати лише права особи, в інтересах якої його прийнято та внесено, тобто Служби безпеки України, однак не права позивача. А згідно статті 21 ЦК України для визнання акту індивідуальної дії незаконним (синонім слово «протиправним») не достатньо довести його суперечність законодавству, а необхідно також зазначити в чому полягає порушення права позивача, що останнім не наведено. Таким чином, враховуючи, що ПАТ «Банк «Український капітал» станом на день прийняття оскаржуваного рішення був належним кредитором за договором про відкриття траншевої кредитної лінії №747 від 27.08.2013 року та іпотекодержателем за іпотечним договором, посвідченим 27.08.2013 року, зі сторони позивача було недотримано належного виконання умов кредитного договору, в результаті чого банк звернувся до нотаріуса для реєстрації права власності на предмет іпотеки за банком, тим самим обравши правомірний спосіб захисту своїх порушених прав, при цьому нотаріусом було дотримано процедуру такої реєстрації, тому у суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Войтовського В.С. від 10.10.2016 року за номером 31799541, тим самим у задоволенні даної вимоги позову необхідно відмовити. Положення ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майцно та їх обтяжень» визначає, ьщо у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на піщдставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про скасування запису про державну реєстрацію права власності від 07.10.2016 року за №16828881, оскільки ця вимога є похідною від вимоги, щодо якої судом прийнято рішення.

Outcome: dismissed