Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

В квітні 2019 року Ізюмське комунальне виробниче водопровідно-каналізаційне підприємство звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги, зазначаючи, що позивачем надаються послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, централізованого постачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем за адресою: [ADDRESS] . Послуги надаються згідно особового рахунку, відкритого у ІКВ ВКП 12590, та укладеного договору № 18177/11 від 17.12.2011 року. Від отримання послуг боржник не відмовлявся, оплату послуг належним чином не здійснює. Відповідно до п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.22 Закону України «Про питну воду та водопостачання», п.п.1 п.30 «Правил надання з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати комунальні послуги. Послуги централізованого водопостачання та водовідведення споживач отримує, але в порушення діючого законодавства не сплачує їх вартість. Про суму та факт існування заборгованості споживача повідомляли шляхом направлення квитанцій на оплату послуг з зазначенням суми боргу. Заборгованість за надані послуги станом на період 01.02.2014 року по 31.03.2019 року становить 5383,82 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав. У судове засідання відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином,будь-яких доказів, заперечень не надано. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п.1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Правила користування приміщеннями житлових будинків, прибудинковими територіями, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. також зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги. За період з 01.02.2014 року по 31.03.2019 року позивач надав послуги з водопостачання води та водовідведення, які відповідачем не оплачувалися, і заборгованість склала 5383,82 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1921,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved