Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ярмолинецької районної державної адміністрації, відділу Держгеокадастру у Ярмолинецькому районі про скасування розпорядження першого заступника голови Ярмолинецької районної державної адміністрації №52/2007-р від 27.01.2007 Про надання дозволу ПП [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по передачі в оренду на території Антоновецької сільської ради за межами с. Антонівці, а також про скасування реєстрації вказаної земельної ділянки площею 0,6414 га, кадастровий номер 6825880400:03:006:0004, з цільовим призначенням землі громадської забудови, яка знаходиться за межами села Антонівці, проведеної відділом Держгеокадастру у Ярмолинецькому районі. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що в червні 2016 року вона звернулася до Хмельницької обласної державної адміністрації з заявою, яка в подальшому була направлена до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою вказаної земельної ділянки щодо передачі їй у власність для ведення особистого селянського господарства. Листом від 04.07.2016 за результатами розгляду вказаного звернення їй повідомили, що дана земельна ділянка за цільовим призначенням віднесена до земель житлової та громадської забудови. В той же час оспорюваним розпорядженням дана земельна ділянка була передана в оренду з цільовим призначенням для комерційного використання. Позивач вважає дане розпорядження незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки після розпаювання земель КСП Україна, вказана земельна ділянка була віднесена до земель запасу із цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення. Вважає, що через безпідставну зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки вона не може отримати її у власність, чим порушуються її права. Ухвалою суду від 31.01.2017 [PERSON] було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в заяві та пояснив, що після розпаювання земель КСП Україна, які розташовані на території Антоновецької сільської ради, дана земельна ділянка була віднесена до земель запасу, як землі сільськогосподарського призначення, оскільки вона розташована саме в межах земель із таким цільовим призначенням. Однак, оспорюваним розпорядженням було безпідставно змінено цільове призначення цієї земельної ділянки, через що позивач не може отримати її у власність. Представник Ярмолинецької районної державної адміністрації заперечила проти позову, вважає, що оспорюване розпорядження винесене на підставі закону, оскільки спірна земельна ділянка не належить до земель сільськогосподарського призначення. Представник відділу Держгеокадастру у Ярмолинецькому районі Хмельницької області, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Третя особа [PERSON], яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що 24 січня 2007 року [PERSON] звернулася до Ярмолинецької районної державної адміністрації з заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6414 га по передачі в оренду для комерційного користування, яка знаходиться за межами с. Антоніці (а.с. 28). 27 січня 2007 року першим заступником голови Ярмолинецької районної державної адміністрації [PERSON] було винесено розпорядження №52/2007-р, згідно якого [PERSON] був наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6410 га по передачі в оренду для комерційного використання, за рахунок земель запасу, на території Антоновецької сільської ради за межами с. Антоніці (а.с. 25). 5 березня 2007 року Приватним малим підприємством Гранд був розроблений проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в оренду [PERSON] для будівництва магазину, кафе та готелю (а.с. 35). Згідно проекту відведення дана земельна ділянка за основним цільовим призначенням була віднесена до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, як така, що перебуває у запасі. В подальшому, першим заступником голови Ярмолинецької райдержадміністрації було винесено розпорядження №260/2007-р від 24.04.2007, згідно якого [PERSON] була передана в оренду земельна ділянка площею 0,6414 га для комерційного використання (код за УКЦВЗ -3.4. землі іншого призначення) за рахунок земель запасу на території Антоновецької сільської ради за межами с. Антонівці. 22 травня 2007 року між Ярмолинецькою районною державною адміністрацією та [PERSON] був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки площею 0,6414 га для здійснення підприємницької діяльності, кадастровий номер 6825880400:03:006:0004. Договір був укладений строком на один рік і його дія сторонами не продовжувалася (а.с. 31). Вирішуючи питання щодо правомірності дій Ярмолинецької райдержадміністрації, в особі першого заступника голови адміністрації, з приводу передачі вказаної земельної ділянки в оренду за цільовим призначенням для комерційного користування, суд виходить з наступного. Статтею 19 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) закріплено такі категорії земель: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; а також землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з частиною першою статті 20 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Так, земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання, відповідно до статті 21 ЗК України, недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною, тощо. Стаття 1 Закону України Про землеустрій містить визначення поняття цільове призначення земельної ділянки, згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. ЗК України передбачає зміну цільового призначення землі органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проект землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів для ведення фермерського господарства. Згідно довідки Антоновецької сільської ради від 31.10.2016 р. №780 земельна ділянка з кадастровим номером 6825880400:03:006:0004 площею 0,6414 га, після розпаювання земель КСП Україна була віднесена до земель сільськогосподарського призначення (землі запасу) (а.с. 6). Крім того, дана обставина підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка [PERSON], який є сільським головою с. Антонівці, а також наданим ним картографічним матеріалом. Також суд враховує, що листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.07.2016 №13-22-0.7-1290/23 стверджується, що зазначена земельна ділянка за цільовим призначенням віднесена до земель житлової та громадської забудови (для розміщення та постійної діяльності МНС) (а.с. 4). Відповідно до Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 677 від 26.05.2004, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок), такий проект розробляється у разі зміни цільового призначення земельної ділянки відповідно до закону або у разі надання, передачі земельної ділянки, вилучення (викупу), відчуження земельної ділянки (її частини), межі якої не встановлено в натурі (на місцевості)(п. 2). Погоджений проект відведення земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства. Проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок (п.3). Після одержання позитивного висновку державної експертизи проект відведення земельної ділянки розглядається сільською, селищною, міською радою, районною, Київською та Севастопольською міською держадміністрацією, затверджується ними або в установленому порядку подається до інших органів, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок (п. 10, 11). Отже, зміна цільового призначенні спірної земельної ділянки мала б проводитися на підставі відповідного рішення райдержадміністрації. Однак, таке рішення, як і рішення про затвердження проекту відведення спірної земельної ділянки Ярмолинецькою райдержадміністрацією не приймалося. Такі ж вимоги встановлені ст. 50 Закону України Про землеустрій, згідно з правилами якої проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. За змістом ст. 16 Закону України Про Державний земельний кадастр земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Частинами першою та третьою ст. 24 цього ж Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття поземельної книги на таку ділянку та здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної власності. Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів [PERSON] щодо порушення її права на отримання спірної земельної ділянки у власність. Відповідно до п. г ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином розпорядження першого заступника голови Ярмолинецької районної державної адміністрації №52/2007-р від 27.01.2007 Про надання дозволу ПП [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по передачі в оренду на території Антоновецької сільської ради за межами с. Антонівці слід визнати недійсним. Разом з тим, оскільки Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є спеціальним з питань відповідної реєстрації, а його ст. 26 передбачено такі способи поновлення порушених прав, як скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, - тому оскаржуване у даній справі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну земельну ділянку підлягає скасуванню. У зазначеній частині позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, скасувавши державну реєстрацію спірної земельної ділянки. За наведених обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача судові витрати не стягуються за клопотанням представника позивача. На підставі ст. 19, 20, 21, 152, 155 ЗК України, ст. 16, 24 Закону України Про Державний земельний кадастр, ст. 1, 50 Закону України Про землеустрій,

Outcome: approved