Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення запису про особу, як батька з акта запису про народження. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 04.09.2004 року одружився з відповідачем [PERSON] . В період шлюбу народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти мешкають з відповідачкою. Сімейне життя не склалося і 29 серпня 2019 року рішенням Ізюмського міськрайонного суду шлюб було розірвано. Фактично ж сім`я розпалась ще в квітні 2016 року. Після цього [PERSON] тривалий час мешкала з іншим чоловіком. Лише в цьому році позивач звернувся до суду про розірвання шлюбу з відповідачкою, оскільки деякий час вона мешкала за межами м. Ізюма. В даний час йому стало відомо, що не є батьком молодшого сина - [PERSON] , [INFO] . На час народження [PERSON] сторони перебували в шлюбі та були вказані в свідоцтві про народження, як його батьки. Позивач просить виключити з актового запису № 125 від 08 квітня 2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , відомостей про батьківства стосовно його щодо сина,судові витрати залишає за собою. До підготовчого засідання позивач не з`явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить слухати справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі, претензій до позивача не має. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на визнання відповідачем вимог позивача, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 04.09.2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 08.04.2016 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] зазначені батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 29.08.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу батьківства, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122,124,126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Оскільки відповідач повністю визнала заявлені позивачем позовні вимоги, не заперечила щодо задоволення позову, до суду жодних спростовуючих доказів не подала, а тому суд вважає, що у додаткових доказах на підтвердження даної обставини необхідності немає. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно-правових відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved