Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, а саме просить (в редакції позову від 20 жовтня 2014 року) визнати житловий будинок [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 25 лютого 2006 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у них народились двоє дітей дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 13 вересня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу - 19 жовтня 2006 року вони придбали на підставі договору купівлі-продажу будинковолодіння по [ADDRESS], на якому протягом 2007 - 2013 року побудували будинок, правовстановлюючий документ на який було оформлено на відповідача після розірвання шлюбу 14 лютого 2014 року. Придбаний подружжям будинок у 2006 році був глинобитним, а за час шлюбу подружжя звело новий будинок, придатний для проживання, в зв'язку з чим просить позивач визнати його об'єктом спільної власності подружжя. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що будівництво здійснювалось за рахунок його батьків. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 25 лютого 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який розірвано 13 вересня 2013 року. В шлюбі у них народились двоє дітей, дочки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року. В період шлюбу -19 жовтня 2006 року вони придбали на підставі договору купівлі-продажу будинковолодіння по [ADDRESS], на якому протягом 2007 - 2013 року побудували будинок, правовстановлюючий документ на який було оформлено на відповідача після розірвання шлюбу, тобто 14 лютого 2014 року. 19 жовтня 2006 року нотаріусом відібрано у [PERSON] заяву про те, що кошти, за які купується будинок по [ADDRESS] є особистою власністю чоловіка. Як слідує з договору купівлі - продажу будинку та земельних ділянок від 19 жовтня 2006 року [PERSON] придбав глинобитний будинок, загальною площею 29.7 кв.м., до якого примикають глинобитний хлів, цегляний погріб та дерев'яна огорожа за 9 419 грн. Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються відповідними свідоцтвами, договором купівлі-продажу та рішенням Хмельницького міськрайонного суду. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1, 3 ст.70 цього Кодексу у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст.71 даного Кодексу майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи, що за час шлюбу подружжя [PERSON] знесло глинобитний будинок та побудувало новий будинок загальною площею 325.4 кв.м., інвентарна вартість 700 392 грн. (а.с. 8-12), за таких обставин суд приходить до висновку, що придбаний відповідачем за власні кошти будинок істотно збільшився у своїй вартості за рахунок трудових зусиль подружжя, а тому його слід визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а також визнати за позивачкою право власності на ? частину будинку. Судові витрати слід роз приділити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved