Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що 27 вересня 2006 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська було прийняте рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В позові зазначає, що дитина проживає разом із позивачем, яка несе економічно-побутові витрати на утримання, навчання, виховання, оздоровлення, доньки. Доходи позивача не дозволяють їй у повній мірі забезпечувати всім необхідним дитину сторін. Разом із цим, вказує на те, що відповідно до положень ч.2 ст.182 СК України, в редакції від 08 липня 2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 2010 року відповідач перебуває на обліку в Головному УПФУ в Дніпропетровській області як пенсіонер органів внутрішніх справ, та сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини пенсії, але їх розмір є занадто низьким та на день подання позову, є меншим ніж мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку. Посилаючись на ст.ст.182,192 СК України, зазначаючи про те, що відповідач є працездатним, має транспортний засіб, просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2006 року з 1/6 частки до ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 08 липня 2017 року - з дати набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». 10 квітня 2018 року [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якій просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки позивачем, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, погіршився її матеріальний стан,поліпшився матеріальний стан відповідача та виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача. Також зазначив, що посилання позивача на ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» як на підставу позову, є безпідставним, оскільки вищезазначений Закон не має зворотної дії в часі та згідно ч.1 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. 16 травня 2018 року [PERSON] подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що дохід відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на доньку сторін у більшому розмірі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач зі своїм представником у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є частково необґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05 серпня 1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2006 року був розірваний. Від вищезазначеного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 07 лютого 2001 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на утримання [PERSON], [INFO], починаючи з 05 червня 2006 року і до повноліття дітей. Вказане рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання, що в судовому засіданні не оспорювалось сторонами. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи той факт, що пенсія [PERSON] періодично збільшується, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні було встановлено факт зміни матеріального становища відповідача. При цьому суд, визначаючи розмір коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру стягнення аліментів з відповідача на користь позивача з 1/6 частини до ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття. Разом із цим, згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Таким чином суд приходить до висновку, що збільшення розміру аліментів повинно відбутись з моменту набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позовних вимог, та враховуючи, що позивач за даною категорією справи була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial