Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

В липні 2015 року позивач - публічне акціонерне товариство «Універсал банк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення нарахованих відсотків, інфляційних витрат та 3% річних. В позовній заяві позивач зазначив, що 29 жовтня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Генеральний договір № 11/446-Г на здійснення кредитних операцій в межах ліміту, що дорівнює 540000 доларів США у вигляді відкриття кредитних ліній та видачі коштів порядок і умови надання яких визначаються у додаткових кредитних договорах. На забезпечення виконання зобов'язань за договором 1 та додаткових угод, укладених в межах цього договору, в частині повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, можливих штрафів та інших витрат, між Позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №11/446-п, за умовами якого поручитель зобов'язався перед Позивачем відповідати в повному обсязі за невиконання Відповідачем зобов'язань, що випливають з умов договору. [PERSON] не виконував свої обов'язки, тому 03 червня 2010 року Чортківським районним судом було винесено рішення, яким стягнуто з відповідача 4700853,35 гривень боргу. На сьогоднішній день рішення Чортківського районного суду не виконано та станом на 02 липня 2015 року розмір інфляційних витрат становить 418657,68 доларів США, 3% річних в сумі 1 973,98 гривень. Позивач просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Представник позивача - ПАТ «Універсал банк» в судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. В своїх запереченнях, які вони подавали до суду просили, застосувати до пред'явлених позовних вимог позовну давність та відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 29 жовтня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Генеральний договір № 11/446-Г про надання банківських послуг з кредитування, відповідно до умов якого сторони погодилися, що відкриття кредитних ліній і видача кредитних коштів буде здійснюватись за окремими додатковими договорами, тобто кредитний договір та кредитний договір з відкриттям відновлювальної/не відновлювальної кредитної лінії. До Генерального договору була укладена додаткова угода про внесення доповнень, додаткова угода №1 від 13 лютого 2008 року. Відповідно до кредитного договору №11/450-К від 31 жовтня 2007 року [PERSON] отримав у тимчасове платне користування на поточні потреби готівкові кошти в сумі 300000 доларів США зі сплатою 11,5 % річних та його повернення у термін до 29 жовтня 2025 року. Між сторонами було укладено кредитний договір №11/451-К від 31 жовтня 2007 року. Згідно умов договору Позивач надав Відповідачу у тимчасове платне користування на поточні потреби готівкові кошти в сумі 240000 доларів США зі сплатою 14% річних та з кінцевим терміном повернення 31 січня 2009 року. На забезпечення виконання зобов'язань за договором 1 та додаткових угод, укладених в межах цього договору, в частині повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами, можливих штрафів та інших витрат, між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №11/446-п, за умовами якого поручитель зобов'язався перед Позивачем відповідати в повному обсязі за невиконання Відповідачем зобов'язань, що випливають з умов договору. 03 червня 2010 року Чортківським районним судом винесено рішення, яким стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» 4700853,35 грн. заборгованість за кредитним договором та 1900 грн. судових витрат. На сьогоднішній день рішення суду не виконано. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором. Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нормами ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення « від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ передбачено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті-гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає тільки грошова одиниця України, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Тому норми ч.2 ст.625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене в гривні. Суд, встановивши що договір позики між сторонами був укладений в іноземній валюті та враховуючи наведене приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних сум до задоволення не підлягають. Однак, порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову і стягнення в його користь із відповідача суми нарахованих відсотків та три проценти річних. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд також стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial