Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, в обґрунтування якого зазначив, що працював у відповідача в якості начальника зміни ділянки з 11 листопада 2013 року по 08 березня 2016 року, звільнений з роботи за згодою сторін. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України відповідач не здійснив з ним в день звільнення остаточний розрахунок по заробітній платі, у звязку з чим на підставі ст. 117 КЗпП України він просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 08 березня 2016 року по 08 квітня 2016 року за 31 календарний день в сумі 15924,08 грн. з розрахунку його середньоденного заробітку 513,68 грн. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 06 червня 2016 року позов [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 11814,64 грн., в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. З вказаним рішенням суду не погодився відповідач ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач з 09 березня 2016 року не виходив на роботу без поважних причин, 14 березня 2016 року надав заяву, згідно якої просив звільнити його за власним бажанням останнім днем роботи, до заяви подав пояснювальну записку, в якій зазначив про відсутність на роботі без поважних причин та відсутність претензій до підприємства, тому відповідач не повинен нести відповідальність за несвоєчасну виплату сум. Представник відповідача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні апеляційного суду частково підтримав доводи апеляційної скарги і просив змінити рішення суду в частині розміру суми та стягнення з 14 березня, тобто з дати звернення позивача із заявою про звільнення. Позивач [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в журналі телефонограм за № 3590 від 04 серпня 2016 року. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України з вини відповідача позивачеві були виплачені належні йому суми лише 08 квітня 2016 року замість дня його звільнення, тобто 08 березня 2016 року, а тому підлягає відшкодуванню відповідачем середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 11814,64 грн. з розрахунку: 513,68 грн. - середньоденний заробіток позивача, розрахований на підставі п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 1995 року № 100, х 23 - кількість робочих днів затримки розрахунку. Однак з таким висновком суду першої інстанції частково погодитись неможливо. Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що позивач [PERSON] працював в публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське» начальником зміни з 11 лютого 2013 року по 08 березня 2016 року, тобто знаходився у трудових відносинах з відповідачем (а.с.3-10). Наказом публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» №182ку від 14 березня 2016 року позивача звільнено з роботи за власним бажанням з 08 березня 2016 року за ст. 36 п.1 КЗпП України за згодою сторін, підстава заява [PERSON] (а.с.19). Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В день звільнення з позивачем не був проведений розрахунок, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, була проведена 08 квітня 2016 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24 грудня 1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З довідки ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 11 квітня 2016 року №732 вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 513,68 грн. (а.с.11). З пояснювальної [PERSON] на імя директора ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 14 березня 2016 року вбачається, що позивач не приступив до роботи з 09 березня 2016 року без поважної причини, виправдувальних документів не має, просить звільнити його останнім днем роботи 08 березня 2016 року, при цьому просить наказ про його звільнення видати 14 березня 2016 року, претензій з приводу розрахунку до підприємства не має (а.с.20). Відповідачем було задоволено прохання позивача, останнього було звільнено останнім днем роботи 08 березня 2016 року, при цьому наказ про звільнення виданий 14 березня 2016 року. Суми, належні позивачеві при звільненні, були виплачені 08 квітня 2016 року. З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що належні позивачеві суми при звільненні повинні були виплачені йому в день звільнення 14 березня 2016 року, оскільки він з 09 березня по 14 березня 2016 року фактично не працював та із заявою про звільнення звернувся саме 14 березня 2016 року. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 15 березня 2016 року по 08 квітня 2016 року становить 18 робочих днів х 513,68 грн. середньоденна заробітна плата = 9246,24 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставами для зміни або скасування рішення суду першої інстанції. Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, рішення суду першої інстанції в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає зміні і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9246,24 грн.

Outcome: partial