Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

В квітні 2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON].. Вказувала на те, що в 2005 р. між нею та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, відповідно до якого вона набула право власності на [ADDRESS]. За час правомірного користування будинком [PERSON] було здійснено значні невідокремлювані поліпшення будинку, вартість яких склала 67 612 грн. Проте в подальшому договір довічного утримання було розірвано, [PERSON] померла. Єдиним спадкоємцем після її смерті є її син - відповідач по справі [PERSON]., з якого відповідно до рішення суду на користь позивачки було стягнено вищезазначену суму коштів. Однак на теперішній час вказане рішення фактично не виконано. Відповідач, як єдиний спадкоємець померлої [PERSON], у встановленому законом порядку звернувся до суду з заявою про прийняття спадщини, проте до теперішнього часу не оформив свої спадкові права та не отримав свідоцтво про право власності на спадщину. Отримати задоволення своїх вимог за рахунок іншого майна відповідача позивачка не має можливості, в зв'язку з чим вважає, що її майнові права та інтереси порушено, [PERSON]. ухиляється від погашення заборгованості перед нею. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд постановити рішення, яким визнати, що [PERSON] набув усі права та обов'язки на будь-яке майно (рухоме та нерухоме), що залишилось після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В подальшому позивачка [PERSON] збільшила позовні вимоги та просила суд: визнати, що [PERSON] набув усі права та обов'язки на будь-яке майно (рухоме та нерухоме), що залишилось після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO].; зобов'язати [PERSON] протягом трьох місяців отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]., а саме на житловий будинок [ADDRESS] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Представник третьої особи - Ленінського відділу ДВС -покладався на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 30.09.2005 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір довічного утримання, відповідно до якого [PERSON] набула право власності на 53/100 часток домоволодіння по [ADDRESS]. В подальшому згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.10.2010 р. вказаний Договір було розірвано. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем після її смерті є син - [PERSON]. Разом з тим, під час правомірного користування будинком [ADDRESS] [PERSON] здійснила невідокремлювані поліпшення даного будинку. З метою повернення витрачених коштів вона звернулась з відповідним позовом до суду. Згідно Рішення Ленінського районного суду від 10.01.2014 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів позовні вимоги задоволено частково. А саме стягнуто з [PERSON] на користь позивачки вартість безпідставно набутого майна в сумі 67 612 грн. 00 коп. Вказане Рішення набрало законної сили. 27.02.2014 р. державним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/489/71/14, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON]. на користь [PERSON] коштів в сумі 67 612 грн. 12 коп. Як вбачається з пояснень позивачки, вона має намір задовольнити свої вимоги про стягнення з відповідача вищезазначеної суми коштів за рахунок належного йому в порядку спадкування після смерті матері майна, однак позбавлена такої можливості, оскільки [PERSON]. не оформив свої спадкові права у встановленому законом порядку - не отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи № 12/2012, заведеної державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої - [PERSON]. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Проте, Постановою державного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори 13.01.2014 року було відмовлено [PERSON]. у вчиненні нотаріальної дії, а саме - у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на спадкове майно накладено арешт судом. Відповідно до п.4.17. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, згідно ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі змісту ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право, проте не зобов'язані одержувати свідоцтво про право на спадщину, хоча для безперешкодного здійснення спадкоємцями своїх прав щодо нерухомого майна одержання свідоцтва є доцільним та необхідним. Отже, судом встановлено, що відповідач мав намір та звернувся у встановленому законом порядку з заявою до нотаріальної контори для отримання Свідоцтва про право власності на спадкове майно, проте не одержав його по незалежним від нього причинам, а саме існування заборони на це майно, при цьому арешт накладався судом за заявою позивачки, при розгляді цивільної справи за її позовом. При цьому факт набуття відповідачем усіх прав та обов'язків на будь-яке майно (рухоме та нерухоме), що залишилось після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]., в порядку спадкування, ніким не оспорюється та не потребує додаткового визнання рішенням суду. За таких обставин суд вважає, що позивачкою не було доведено порушення її прав та законних інтересів з боку відповідача через неотриманням ним свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері, позовні вимоги [PERSON] безпідставні та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed