Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

В листопаді 2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованість за кредитним договором № СМ-SMEB00/246/2008 від 14.05.2008 року: по тілу кредиту у розмірі - 98728,56 доларів США; по відсоткам за користування кредитом - 5838,28 доларів США. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СМ-SMEB00/246/2008, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 100000 доларів США. В забезпечення виконань по кредитному договору між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] 14.05.2008 року укладено договір поруки. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором. У зв`язку з порушенням умов кредитного договору, утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку відповідачами не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 14.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 06.02.2019 року постановленою без виходу до нарадчої кімнати залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ «Вантаж Бі.Ем.Джі.», продовжено строк проведення підготовчого провадження строком на тридцять днів. 18.02.2019 року [PERSON] подала до суду заяву про застосування строків позовної давності. 18.02.2019 року [PERSON] подала до суду відзив згідно якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог та вважати даний відзив одночасно завою про застосування строків позовної давності. Вимоги відзиву обґрунтовані тим, що позивачем пропущений шести місячний строк пред`явлення вимоги до поручителя, враховуючи пред`явлену вимогу від 09.12.2011 року та 21.05.2012 року звернення до суду з аналогічним позовом, який в подальшому ухвалою суду був залишений без розгляду. Також позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності мотивуючи вищевикладеними обставинами. 19.02.2019 року ТОВ «Вантаж Бі.Ем.Джі.» подало до суду заяву про застосування строків позовної давності. 19.02.2019 року ТОВ «Вантаж Бі.Ем.Джі.» подало до суду пояснення, згідно яких третя особа позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так позивачем не надано жодного доказу підтверджуючого надання кредитних коштів та існування заборгованості. Сумнівною є обставина передачі прав вимоги, беручи до уваги відсутність доказів реального виконання умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю. Позивачем не доведено обсягу своєї правосуб`єктності та правового статусу стосовно набуття прав кредитора за зобов`язаннями, що випливають із кредитних правовідносин. Докази додані до позову не засвідчені у встановленому законом порядку. Ухвалою суду від 13.03.2019 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишено без розгляду. Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.05.2019 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 02.07.2019 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало до суду пояснення в яких виклало свої за заперечення проти аргументів викладених у відзиві [PERSON] , тому дані пояснення судом оцінюються в якості відповіді на відзив. Так строк позовної давності на який посилається відповідач переривався у зв`язку із зверненням 19.07.2013 року з позовом про стягнення страхового відшкодування та почав рахуватись заново з моменту постановлення Ухвали ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.12.2015 року. 04.09.2019 року ТОВ «Вантаж Бі.Ем.Джі.» подало до суду пояснення, в яких зазначило, що строк позовної давності минув, оскільки позивач змінив строк виконання зобов`язання, коли пред`явив вимогу від 09.12.2011 року. У справі за позовом про стягнення страхового відшкодування ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позивачем не являлось, тому рішення у тій справі не може бути юридичним фактом, який міг переривати строк позовної давності у даному спорі. У зв`язку з викладеним, ТОВ «Вантаж Бі.Ем.Джі.» просило задовольнити клопотання про застосування наслідків пропуску позовної давності та відмовити у позові. Ухвалою суду від 06.09.2019 року витребувано з Вінницького міського суду Вінницької області належним чином завірені копії позовної заяви, ухвали про відкриття провадження у справі та ухвали про залишення позову без розгляду, які містяться в матеріалах цивільної справи № 206/3509/2012, провадження № 2/232/149/12. Ухвалою суду від 07.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та наданих суду письмових поясненнях та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог посилаючись на закінчення строку пред`явлення вимог до поручителя та пропуск строків позовної давності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився про причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечила проти позову з підстав викладених у поясненнях та просила суд відмовити в його задоволенні. Судом встановлено, що 14.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СМ-SMEB00/246/2008, згідно з умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 100000 доларів США на строк до 12.05.2023 року та сплатою відсотків 2% від суми часткового або повного дострокового повернення суми кредиту, протягом першого року строку дії цього договору; 1% від суми часткового або повного дострокового повернення суми кредиту починаючи з другого і до спливу четвертого календарного року строку дії цього договору (на 4-7 а.с. том 1). В забезпечення належного виконання умов кредитного договору від 14.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № SR-SMEВ00/246/2008, відповідно до пункту 3.1. якого, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором, кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині, також пункту 3.2 умов якого, поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому кредитором протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора (на 8 а.с. том 1). 10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладеного договір купівлі-продажу кредитного портфеля, згідно з яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за кредитним договором № СМ-SMEB00/246/2008 та договором поруки № SR-SMEВ00/246/2008 (на 16-23 а.с. том 1). 12.12.2011 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на адресу [PERSON] та [PERSON] направило досудову вимогу від 09.12.2011 року про погашення заборгованості за кредитним договором № СМ-SMEB00/246/2008 від 14.05.2008 року (на 152-157 а.с. том 2) Також встановлено, що 21.05.2012 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Замостянського районного суду м. Вінниці з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-SMEB00/246/2008 від 14.05.2008 року у розмірі 122593,38 доларів США, з яких залишок заборгованості за кредитом 98728,56 доларів США, нараховані та несплачені відсотки у розмірі 23864,82 доларів США (на 110-113 а.с. том 2). За наслідками судового розгляду ухвалою суду від 10.12.2012 року вищевказаний позов залишено без розгляду (на 109 а.с. том 2). У липні 2013 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», у якому просило визнати такою, що не підлягає виконанню вимога [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» в частині сплати страхового відшкодування пов`язаного з втратою майна переданого ПАТ «ОТП Банк» в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № СМ-SMEB00/246/2008 від 14.05.2008 року та стягнення з товариства суму у розмірі 904428,96 грн (на 27-38 а.с. том 2). Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 10.08.2015 року в задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» до ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та визнання вимоги такою, що не підлягає виконанню - відмовлено (на 47-53 а.с. том 2). Станом на 22.10.2018 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № СМ-SMEB00/246/2008 від 14.05.2008 року по тілу кредиту - 98728,56 доларів США, по відсоткам за користування кредитом - 5838,28 доларів США (на 9 а.с. том 1). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом. У ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Зважаючи на наведене, строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. Зазначення у договорі поруки про те, що порука припиняється після повного виконання основного зобов`язання свідчить про те, що сторонами не встановлювався строк дії договору поруки, а тому, на переконання суду, до спірних правовідносин застосовуються положення ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За частинами 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки. Згідно ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судом враховано, що внаслідок пред`явлення до позичальника та поручителя досудових та судових вимог кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання. При цьому зазначена в кредитному договорі дата повернення кредиту не може вважатись терміном з настанням якого відбудеться припинення поруки та почне відраховуватись строк позовної давності. Заборгованість по тілу кредиту та відсотками за користування кредитними коштами утворилась, ще станом на 23.03.2012 року. Направивши вимогу боржникам та звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості вперше в 2012 році кредитором змінено строк повернення кредиту, заявивши вимогу про повернення всього залишку кредиту, а не заборгованості, наявної на час направлення відповідної вимоги позичальнику, відповідно до графіку повернення кредитних коштів і сплати процентів. Звернувшись з даним позовом позивачем пропущений шестимісячний строк пред`явлення вимоги до поручителя, що у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України припинило поруку. У зв`язку з цим в задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості належить відмовити. Позовні вимоги до [PERSON] є обґрунтованими, однак встановивши, що перебіг позовної давності за вимогами банку про стягнення заборгованості почався з 12.12.2011 року, його було перервано пред`явленням позову до боржників у травні 2012 року, пред`явленням позову про стягнення страхового відшкодування у липні 2013 року та ухваленням рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10.08.2015 року, суд дійшов висновку про те, що, повторно звернувшись з позовом до відповідачів 06.11.2018 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пропустило трирічну позовну давність, що є підставою для застосування положень ст. 267 ЦК України та відмови в задоволенні позовних вимог до [PERSON] . Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed