Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач, в особі свого представника, звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що згідно укладеного кредитного договору №б/н від 19.11.2007р. [PERSON] отримав від банку кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За твердженням позивача, Банк виконав свої зобовязання в повному обсязі та надав кредитні кошти відповідачеві, в розмірі та на умовах, встановлених договором, однак останній не надавав своєчасно банку грошові кошти, для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, в звязку з чим, станом на 30.09.2015р., має заборгованість 24 205,41грн., яка складається з наступного: 7 983,56грн. заборгованість за кредитом; 13 043,02грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 550,00грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 штраф (фіксована складова); 1 128,83грн. штраф (процентна складова), що і спонукало позивача на звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутності, а тому справа розглянута без його присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 20 / Відповідач також подав письмове звернення, про розгляд справи у його відсутності, що не суперечить положенням ч.2 ст.158 та ст.169 ЦПК України, в якому виклав також прохання, при ухваленні рішення у справі, врахувати наявність у нього малолітньої дитини та відсутність у нього постійної роботи з грудня 2013 року. /ар.сп. 30-34 / Всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши всі докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги чи заперечення, та проаналізувавши правові норми, що регулюють вказані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно договору б/н від 19.11.2007р. (анкети-заяви позичальника «кредитка з безкоштовним періодом користування кредитом до 55 днів», Умов і Правил надання банківських послуг), а також паспорту відповідача та правовстановлюючих документів банку, Банк надав відповідачеві кредитні кошти, на споживчі потреби, під зобов'язання їх повернення, зі сплатою встановлених відсотків за користування ними, та інших платежів, згідно визначеного графіку; /ар.сп. 7-14, 16-18 / п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії; /ар.сп. 11 / відповідно до п.8.6 згаданих Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань більш ніж на 120 днів, він повинен сплатити Банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту; /ар.сп. 11 / п.9.12 вказаних Умов та правил передбачено, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, і якщо упродовж цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк; /ар.сп. 12 / із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19.11.2007р. видно, що станом на 30.09.2015р. заборгованість по вказаному кредитному договору склала 24 205,41грн., в тому числі: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 7 983,56грн.; заборгованість за процентами - 13 043,02грн.; комісія 1 550,00грн.; та заборгованість по штрафам - 1 628,83грн.; /ар.сп. 4-6 / згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу; ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно; ч.4 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення; ч.1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором; відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому; Таким чином, позовні вимоги, на думку суду, підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач, отримавши від банку кредитні кошти, своєчасно їх не повертає, порушуючи взяті на себе зобовязання, а тому позивач має безумовне право на стягнення заборгованості. Натомість, посилання відповідача на наявність у нього малолітньої дитини та відсутність постійної роботи з грудня 2013 року, суд змушений залишити поза увагою, оскільки розмір неустойки (пені та комісії) не перевищує розміру збитків, а наявність на утриманні малолітньої дитини та відсутність постійної роботи не можуть бути визнані такими обставинами, що мають істотне значення для кредитних правовідносин. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір, в сумі 1 218,00грн. /ар.сп. 1 / На підставі ст.ст.526, 549, 551 ч.4, 612 ч.1, 1049 ч.1, 1050 ч.2, 1054 ч.ч.1, 2 Цивільного Кодексу України, та

Outcome: approved