Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В лютому 2015 року [PERSON] звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Дочірнього підприємства «Умань - Агро» ( попередні назви ДП «Харвіст_Умань». ДП «Ілліч-Агро Умань») про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та відшкодування завданих збитків. В позові позивач вказує, що вона будучи власником земельних ділянок площею 3,1390 га кадастровий №7124388900:02:000:1511 та площею 3,1229 га кадастровий №7124388900:02:000:1502 в адміністративних межах Томашівської сільської ради, Уманського району, Черкаської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР №013235, що виданий Томашівською сільською радою 20 лютого 2003 року, уклала договір оренди землі №329 з орендарем ВАТ «Уманьферммаш» строком на 20 років, який було зареєстровано в в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 11 листопада 2005 року за №333. У відповідності до наданих даних Управлінням Держкомзему в м. Умань та Уманському районі, з'ясувалося, що за відповідним зверненням ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «ММК ім. Ілліча», за ДП «Умань-Агро», 04.12.2006 року за №040679400214 в Уманському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» було зареєстровано договір оренди земельної ділянки №173 від 14.11.2006 року, нібито укладеного між позивачем та ДП «Ілліч-Агро Умань ВАТ «ММК ім. Ілліча» на земельні ділянки площею 3,1390 га кадастровий №7124388900:02:000:1511 та площею 3,1229 га кадастровий №7124388900:02:000:1502 в адміністративних межах Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області, строком на 20 років починаючи з дати його державної реєстрації. Позивач в позові зазначає, що це є неможливим і не відповідає дійсності, так як вказаний договір оренди земельної ділянки позивач не укладала і про його існування дізналася вперше з листа управління держземагентства в Уманському районі Черкаської області №5321/7-1-19 від 11 серпня 2014 року. Більш того, разом з вказаним договором до реєстратора було подано угоду від 14.11.2006 року про розірвання попереднього договору оренди землі укладеного з ВАТ «Уманьферммаш» про яку позивач теж нічого не знала, не укладала і не підписувала. У позові позивач вказує на те, що дата укладення угоди про розірвання попереднього договору оренди землі укладеного з ВАТ «Уманьферммаш», дивним чином збігається з датою укладення нового договору оренди землі з ДП «Ілліч-Агро Умань ВАТ «ММК ім. Ілліча», більш того дана угода не пройшла встановленої обовязкової державної реєстрації. Виходячи з вищевикладених обствин, позивач змушена була витребувати з управління Держземагентства в Уманському районі Черкаської області примірник договору оренд земельної ділянки №173 від 14.11.2006 року, нібито укладеного між нею та ДП «Ілліч-Агр Умань ВАТ «ММК ім. Ілліча» а також примірник угоди від 14.11.2006 року про розірвання попереднього договору оренди землі укладеного з ВАТ «Уманьферммаш», які в свою чергу були направлені на дослідження до Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. У відповідності до висновку №1316/14-23, №1720/14-23 комплексного технічного і почеркознавчого дослідження документів - підписи в графі орендодавець в договорі оренди землі №173 від 14.11.2006 року, укладеного між позивачем та ДП «[PERSON] Умань ВАТ «ММК ім. Ілліча», а також в угоді про розірвання договору оренди за №329 від 28.10.2005 року, що нібито була укладена 14.11.2006 року між [PERSON] і відкритим акціонерним товариством «Уманьферммаш» - виконані не [PERSON], а іншою особою. Тому позивач звернулася до суду з даним позовом з метою відновлення порушених прав та свобод, що виникли в наслідок неправомірного укладення та реєстраіі оспорюваного договору оренди земельної ділянки №173 від 14.11.2006 року, нібито укладеного між нею та ДП «Ілліч-Агро Умань ВАТ «ММК ім. Ілліча», на земельні діляні площею 3,1390 га кадастровий №7124388900:02:000:1511 та площею 3,1229 га кадастровий №7124388900:02:000:1502 в адміністративних межах Томашівської сільської ради Уманської району Черкаської області. Також в позові позивач ставить питання про стягнення з відповідача на її користь витрат понесених нею по оплаті судового збору та збитків у вигляді витрат на проведення експертного почеркознавчого дослідження. Ухвалою суду від 26.02.2015 року до участі у справі за позовом [PERSON] до ДП «Умань - Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та відшкодування завданих збитків, в якості третьої особи без самостійних вимог було залучено управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області. Представник позивача по дорученню в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі і просив суд його задоволити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Також він вказував на необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат, які були понесені позивачем у зв»язку з проведенням експертизи під час судового розгляду даної цивільної справи. В судове засідання 15 жовтня 2015 року позивач [PERSON], будучи повідомлена про дату, місце і час проведення судового розгляду ,- не з»явилась. Попередньо вона до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, але за участю представника за дорученням [PERSON]. В судовому засіданні 18 березня 2015 року позивач позов підтримала та пояснила, що договору, який є предметом її позовних вимог вона з відповідачем не укладала і не підписувала Представник відповідача ДП «Умань-Агро» в судовому засіданні позов не визнав і вказував на відсутність підстав для його задоволення. В запереченнях проти позову вказав, що як вбачається з висновку експертного почеркознавчого дослідження № 1316/14-23, № 1720/14-23 від 19.12.2014 року, безпосередньо представником позивача поза контролем суду, для порівняльного дослідження в Черкаське відділення КНІДІСЕ було надано зразки підписів [PERSON] - вільні: копії сторінок паспорту та ідентифікаційного коду; в угоді про розірвання договору оренди земельної частки (паю), земельної ділянки № 60 від 12.03.2003 року між [PERSON] та СВК «Ятрань» від 27.10.2005 року; в договорі оренди землі № 329 від 28.10.2005 року, укладеному між [PERSON] та ВАТ «Уманьферммаш»; в двох оригінальних примірниках акту комісії проведення ревізії працівників СВК «Ятрань» від 15.04.2004 року; в накладній № 289 від 28.05.2004 року про отримання товару в СВК «Ятрань» та умовно-вільні: довіреність на представника [PERSON] від 25 липня 2014 року зареєстрована за № 303, посвідчена секретарем Томашівської сільської ради і експериментальні: на 10-ти аркушах. Отже, в Черкаське відділення КНІДІСЕ не були надані: умовно-вільні зразки, оскільки довіреність №303 на представника [PERSON] від 25 липня 2014 р. не є документом, зразки почерку в якому виконані [PERSON] до відкриття провадження у справі, але пов'язані обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв'язку з її обставинами; експериментальні зразки не відповідають вимогам, визначеним в п.п. 1.6.-1.8. розділу І. Криміналістичні експертизи 1. Почеркознавча експертиза Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України ви 08.10.1998р. №53/5. Документи, надані [PERSON] та які містять вільні зразки її підпису, суттєво відрізняються за роками їх оформлення від оспорюваного договору оренди землі, тому, на думку представника відповідача, також не можуть бути належними порівняльний зразками.Із розділу висновку експертного почеркознавчого дослідження № 1316/14-23, № 1720/14-23 від 19.12.2014 року «ДОСЛІДЖЕННЯ. Технічне експертне дослідження документів (експерт [PERSON]В.)» вбачається, що на дослідження наданий оригінал договору оренди землі №173 від 14.11.2006р., укладений між [PERSON] та ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «ММК ім. Ілліча».Тому на думку відповідача, є достатні підстави вважати, що експертом досліджувався не оспорюваний договір, а інший договір укладений з [PERSON] та, що висновок експертом складений з помилками, тобто не є ясним, категоричним та об'єктивним. До спірного договору додано Державний акт на право власності на земельну ділянку І-ЧР №013235, що не заперечувалось позивачем і підтверджується фактом державної реєстрації спірного договору. Із державного акта на право власності на спірну земельну ділянку, виданого на ім'я [PERSON] вбачається, що він містить, крім іншого розмір земельної ділянки і план меж земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки, тобто містить відомості, якими, зокрема, ідентифікується об'єкт оренди на місцевості і, ці відомості, відповідають предмету спірного договору оренди, викладеного у п.п.1, 2 договору. Зазначене підтверджує, що сторони досягли згоди щодо такої умови договору як об'єкт оренди. На думку відповідача, позивачем не доведено наявності підстав для визнання спірного договору оренди землі недійсним (зокрема, не доведено ані незаконність змісту правочину, ані недотримання форми, ані невідповідність волі та волевиявлення). Зважаючи на те, що умови договору оренди землі відповідають чинному законодавству, договір оренди землі укладений у письмовій формі, проведено державну реєстрацію, орендодавець мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, а його волевиявлення було спрямоване на укладення договору оренди землі, відповідач вважає, що слід відмовити позивачу в задоволенні позову за необґрунтованістю та недоведеністю. Після проведення експертизи в вересні 2015 року представником ДП «Умань-Агро», до суду були надані додаткові заперечення, які були ним підтримані в судовому засіданні. Він вказував в судовому засіданні, як і в запереченні, що висновок експерта не є належним і допустимим доказом , оскільки і дослідження і відповідно експертизу на підставі ухвали суду було проведено одним і тим же експертом [PERSON] Також відповідач просив застосувати строки позовної давності до вимог [PERSON], оскільки позивач посилається на те, що вона довідалася про те, що між нею та відповідачем укладено договір оренди землі лише 11.08.2014 року. При цьому позивач в порушення ч.1 ст.60 ЦПК України не додав жодних доказів на підтвердження вказаного доводу. В запереченні на позов також вказано, що матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], протягом 2009-2014 років, отримувала орендну плату за вказаний період в розмірах, визначених договором, що підтверджує обізнаність орендодавця про умови договору та їх схвалення. Крім того, [PERSON], майже шість років не зверталась до відповідача щодо безпідставного користування належною їй земельною ділянкою, що також, на думку представника відповідача, свідчить про існування між сторонами договірних відносин. Представник відповідача в запереченні вказує, що відповідачем надано належним чином засвідчені копії документів на підтвердження виконання сторонами вищезазначеного договору оренди землі, а саме: виплати, як орендарем, та отримання [PERSON], як орендодавцем, - за оспорюваним договором оренди землі орендної плати у період з 2009 року і до 2014 року. У відомостях містяться підписи [PERSON] про отримання орендної плати. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як орендодавець земельної ділянки, постійно у період з 2009 по 2014 роки користувався своїми правами, як орендодавця за вищезазначеним договором оренди землі, отримував від відповідача (враховуючи всі його перейменування), як орендаря цієї земельної ділянки, орендну плату у грошовій формі, отримання відбувалися шляхом проведення виплат за відомостями з підписами [PERSON] Поряд з цим, ДП «Умань-Агро» подавало запит №2302 від 26.01.2015 року до ПАТ «Уманьферммаш», в якому запитувалась інформація щодо наявності між [PERSON], та ПАТ «Уманьферммаш» будь-яких, в тому числі орендних, правовідносин, зокрема щодо користування спірною земельною ділянкою, та чи виплачувалася ПАТ «Уманьферммаш» за таке користування орендна плата [PERSON] У відповідь на цей лист надано відповідь за №36 від 28.01.2015 року, що з 2007 року ПАТ «Уманьферммаш» не орендувало земельної ділянки [PERSON], структурний підрозділ підприємства було ліквідовано і всі земельні ділянки, які були в оренді ПАТ «Уманьфрммаш» перейшли в фактичне використання новоствореної юридичної особи ДП «Ілліч-Агро Умань» ПАТ «ММК ім. Ілліча». З 2007 року орендну плату повинна сплачувати юридична особа, яка фактично використовувала земельну ділянку. ПАТ «Уманьферммаш» з 2007 року не мало ніяких взаємовідносин з [PERSON], в тому числі щодо виплати орендної плати. Відповідач вказує, що строк позовної давності слід відраховувати саме з дати укладання сторонами договору оренди землі або дати документу, який підтверджує обізнаність позивача про наявність між сторонами договірних відносин з оренди землі, в даному випадку позивачу було відомо про наявність договору ще 2010 року, що підтверджується відомістю про отримання орендної плати відповідачем за договором, в якій є підпис позивача про отримання зерна саме в якості орендної плати за договором. Вказана орендна плата отримана [PERSON] саме за оспорюваним договором та не є відшкодуванням витрат за безпідставне використання ДП «Умань-Агро» чужої земельної ділянки. Тобто оспорюючи наявність між сторонами договірних відносин, [PERSON] не відмовлялася від отримання орендної плати та, навпаки, своїми діями фактично підтверджувала свою обізнаність про договір оренди землі №173 від 14.11.2006 р. та повну згоду з ним. Таким чином, відповідач вважає, що строк на звернення позивача до суду за захистом свого права відносно оспорюваної земельної ділянки сплив 2013 року, що є підставою для відмови у позові. Представник третьої особи Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшов лист згідно якого Управління Держземагенства в Уманському районі Черкаської області не заперечує проти задоволення даного позову та просить розгляд справи проводити у їх відсутність. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з положеннями ст.. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 57 ч.. 1 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. При цьому ч. 2 ст. 57 ЦПК України вказано, що ці дані встановлюються в т.ч. - на підставі висновків експертів. Згідно з вимогами ст. 66 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання задані судом. При цьому згідно з вимогами ст. 144 ЦПК України експертиза призначається судом ( ухвалою суду). Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, прийнявши до уваги висновок експертів за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи № 257/15-23, №332/15-23 від 05.05.2015 року, відповідно до якої підписи від імені [PERSON] в графі «орендодавець» в договорі оренди земельної ділянки №173 від 14.11.2006 року, що укладений між [PERSON] та ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «ММК ім. Ілліча» та угоді про розірвання договору оренди землі №329 від 28.10.2005 року , який укладений між [PERSON] та ВАТ «Уманьфермаш» від 14.11.2006 року - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів та відповідно до якої два підписи від імені [PERSON] в графах «орендодавець» в договорі оренди земельної ділянки №173 від 14.11.2006 року, що укладений між [PERSON] та ДП «Ілліч-Агро Умань» ВАТ «ММК ім. Ілліча» та угоді про розірвання договору оренди землі №329 від 28.10.2005 року , який укладений між [PERSON] та ВАТ «Уманьфермаш» від 14.11.2006 року - виконані не [PERSON], а іншою особою, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], підлягає до задоволення в цій частині, оскільки вищезазначений висновок експертів за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи підтверджує, що підпис на договорах оренди земельної ділянки виконаний не позивачем [PERSON] особисто, що свідчить про те, що вона дійсно не могла знати про їх існування. За даних обставин не підлягає до задоволення заява представника відповідача про відмову у позові у зв»язку із пропуском строку звернення позивача до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. В ч. 3 ст. 79 ЦПК України вказано, що до витрат повязаних з розглядом справи в т.ч. належать : витрати на правову допомогу, витрати, що повязані з явкою до суду, витрати повязані з проведенням судових експертиз, витрати повязані із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, тощо. Отже, в порушення відповідних вимог чинного ЦПК України позивач витрати за проведення експертного почеркознавчого дослідження в сумі 1\~243,20 включила до суми матеріальних збитків. Тому позов в частині стягнення відповідної суми з відповідача не підлягає до задоволення.

Outcome: partial