Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON], який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом виселення, який в подальшому був уточнений. В обґрунтування уточненої позовної заяви зазначив, що його синові [PERSON], [INFO], на праві спільної часткової власності належить 23/48 часток домоволодіння №76 по вул.Кузбаській в м.Дніпрі. Відповідачці [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 7/16 часток вищезазначеного домоволодіння. 1/12 частка вищезазначеного домоволодіння належить на праві спільної часткової власності [PERSON], яка у справі є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Домоволодіння складається з одного житлового будинку житловою площею 51,6 кв.м., загальна площа будинку складає 73,8 кв.м. Зазначає, що в домоволодінні постійно проживає та зареєстрований дід [PERSON] [PERSON] (третя особа у справі). Також в будинку зареєстрований та проживає позивач [PERSON] Відповідач [PERSON] постійно проживає в [INFO]. 09 липня 2016 року [PERSON] прийшла в спірне домоволодіння разом зі своїм сином [PERSON], його співмешканкою [PERSON] та їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] та заявила, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] будуть проживати у цьому домоволодінні. З цього ж дня, 09 липня 2016 року вищезазначені особи постійно проживають у домоволодінні №76 по вул.Кузбаській в м.Дніпрі та користується ним як своєю власністю, чим порушують законні права та інтереси неповнолітнього [PERSON], оскільки з [PERSON], як законним представником неповнолітнього [PERSON], не узгоджувалось питання вселення в спірне домоволодіння по сторонніх осіб. Також така думка не зясовувалась з іншим співвласником домоволодіння [PERSON], яка також заперечує проти проживання цих осіб. Зазначає, що відповідачами порушено норми ст.358 ЦК України, яка визначає порядок розпорядження майном, що є у спільній частковій власності. Також зазначає на порушення відповідачами ст.159 ЖК України. На підставі викладеного просить суд усунути перешкоди [PERSON] у здійсненні права власності, шляхом виселення [PERSON], [PERSON] та малолітнього [PERSON] з домоволодіння №76 по вулиці Кузбаській в м.Дніпрі без надання іншого житлового приміщення. Ухвалою суду від 25 листопада 2016 року до участі у справі за вищезазначеним позовом, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено орган опіки та піклування Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради. 06 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом виселення та зняття з реєстрації. В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що вона є власником 7/16 частко домоволодіння №76 по вулиці Кузбаській в м.Дніпрі. Власником 23/48 часток вищезазначеного домоволодіння є [PERSON] (відповідач за зустрічним позовом). Інша 1/12 частка належить домоволодіння належить [PERSON] У вищезазначеному володінні зареєстрований та проживає відповідач [PERSON], [INFO], який вже має паспорт. [PERSON] зареєстрований у належному їй домоволодінні, однак фактично проживає за адресою: [INFO], разом з цим знятися з реєстрації із домоволодіння №76 по вулиці Кузбаській в м.Дніпрі він добровільно не бажає. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] також зареєстрований за адресою: [INFO], однак разом зі своєю дружиною [PERSON] проживає в домоволодінні №76 по вулиці Кузбаській в м.Дніпрі. Згоди на їх проживання у спірному домоволодінні [PERSON] не надавала та категорично заперечує проти їх подальшого проживання в цьому домоволодінні. Зазначає, що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки, які роблять неможливим спільне проживання в цьому домоволодінні. Вказані особи вселилися до спірного домоволодіння ще до оформлення права власності на це майно. [PERSON] чинить перешкоди в користуванні спірним домоволодінням, у звязку з чим вона не може проживати у цьому домоволодінні. Вказані обставини порушують права [PERSON] як власника частини домоволодіння. Згоди на проживання відповідачів в спірному домоволодінні, як того передбачає ч.1 ст.358 ЦК України, вона не надавала. На підставі викладеного, посилаючись також на ст.ст. 319,321,391 ЦК України просить суд усунути [PERSON] перешкоди в здійсненні права власності, шляхом виселення [PERSON], [PERSON] із домоволодіння №76 по вул.Кузбаській в м.Дніпрі, а також зобовязати [PERSON] знятися з реєстрації місця проживання в домоволодінні №76 по вул.Кузбаській в м.Дніпрі. В судовому засіданні [PERSON] первісний позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. У задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити. [PERSON] зі своїм представником [PERSON] в судовому засіданні просили у задоволені первісного позову відмовити у повному обсязі. Зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Інші сторони у судове засіданні не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавали. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою [INFO]. В домоволодінні №76 по вул.Кузбаська в останнє була в січні 2016 року. Також зазначила, що у домоволодінні №76 по вул.Кузбаська з 1999 року проживає [PERSON]. [PERSON] у цьому домоволодінні проживає давно. Приблизно з 2016 року у вищезазначеному домоволодінні почав проживати [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [INFO] з літа 2016 року. При вселенні [PERSON] та [PERSON] відбувались сварки. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що з 2011 року проживає за адресою [INFO]. Зазначила, що у домоволодінні №76 по вул.Кузбаська проживають [PERSON] та [PERSON] та їх син [PERSON]. В літку 2016 року у вищезазначене домоволодіння заїхали жити [PERSON] та [PERSON]. При їх заїзді відбулась сварка між останніми та [PERSON] Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що є сином [PERSON] та братом [PERSON] Останній з липня 2016 року з дозволу [PERSON] проживає за адресою [INFO] зі своєю цивільною дружиною [PERSON] та їх сином [PERSON] [PERSON] у вищезазначеному домоволодінні не проживає, однак приходить в гості. [PERSON] не надавала згоди на заселення сімї [PERSON] до спірного домоволодіння. Також зазначив, що [PERSON] проживає у селі Спаське у звязку з тим, що проживати у спірному домоволодіння не може, оскільки боїться [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що власниками домоволодіння №76 по вул.Кузбаській в м.Дніпрі, яке складається з одного житлового будинку житловою площею 51,6 кв.м., загальною площею будинку 73,8 кв.м. є: неповнолітній [PERSON], [INFO], якому належить 23/48 часток домоволодіння; [PERSON], якій належить 7/16 часток вищезазначеного домоволодіння; [PERSON], якій належить 1/12 часток вищезазначеного домоволодіння. Відповідно до ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином домоволодіння №76 по вул.Кузбаській в м.Дніпрі належить неповнолітньому [PERSON], [INFO], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності. При цьому, згідно положень ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В судовому засіданні також встановлено, що між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. В липні 2016 року [PERSON] вселила у вищезазначене домоволодіння [PERSON], [PERSON] та їх малолітнього сина [PERSON] Однак, як встановлено судовому засіданні, інші співвласники спірного домоволодіння згоди на вселення та проживання [PERSON], [PERSON] та їх малолітнього сина [PERSON] не надавали. У звязку із вселення проживання [PERSON], [PERSON] та їх малолітнього сина [PERSON] між сторонами постійно виникають конфлікти. Згідно вимог ч. 1\~ст. 109 Житлового кодексу Української РСР\~виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 116 Житлового кодексу Української РСР\~осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, враховуючи, що [PERSON], [PERSON] та їх малолітній син [PERSON] були вселені в\~домоволодіння №76 по вул.Кузбаській в м.Дніпрі без згоди\~інших співвласників, в тому числі [PERSON], який є законним представником [PERSON], та який категорично заперечує проти їх проживання в ній, тобто вселення відбулося незаконно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо усунення перешкод [PERSON] у здійсненні права власності, шляхом виселення [PERSON], [PERSON] та малолітнього [PERSON] з домоволодіння №76 по вулиці Кузбаській в м.Дніпрі без надання іншого житлового приміщення є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом виселення та зняття з реєстрації, суд виходить з наступного. Як вже зазначалось судом неповнолітній [PERSON], [INFO], є власником 23/48 часток домоволодіння №76 по вулиці Кузбаській в м.Дніпрі. Останній зареєстрований та постійно проживає за адресою: [INFO]. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №194863 виданого 12 липня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м.Дніпропетровська. Відповідно до ч.1 ст.242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Таким чином [PERSON] та [PERSON] є законними представниками неповнолітнього [PERSON] Відповідно до\~ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Беручі до уваги, що спільно з неповнолітнім [PERSON] проживають його законні представники [PERSON] та [PERSON], а виселення батьків неповнолітнього буде суперечити чинному законодавству та інтересам неповнолітньої дитини, оскільки відповідно до ст. 16 Конвенції про права дитини «Жодна дитина не може бути обєктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканість житла…», суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON] в частині виселення [PERSON] та [PERSON] з домоволодіння №76 по вулиці Кузбаській в м.Дніпрі. Щодо позовних вимог [PERSON] про зобовязання [PERSON] знятися з реєстрації з реєстрації місця проживання в домоволодінні №76 по вулиці Кузбаській в м.Дніпрі, суд виходить з наступного. В судовому засіданні сторонами не оспорюється той факт, що [PERSON] зареєстрований в домоволодінні №76 по вулиці Кузбаській в м.Дніпрі. За змістом частини першої\~статті 16 ЦК\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої\~статті 319 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою\~статті 321 ЦК\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~статті 391 ЦК\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до\~статті 7 Закону України «\~Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. З огляду на те, що\~Закон України «\~Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення\~статті 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2016 року № 825/1335/13-а. Враховуючи те, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням [PERSON] не заявлено, позовні вимоги в частині зобовязання [PERSON] знятися з реєстрації з реєстрації місця проживання в домоволодінні №76 по вулиці Кузбаській в м.Дніпрі, задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб захисту не передбачений ст.16 ЦК України. Таким чином суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом виселення та зняття з реєстрації слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved