Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

В листопаді 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, та мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . У сторін спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про день слухання справи повідомлялась судом належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності, прізвище просила не змінювати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, до канцелярії суду подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 жовтня 2006 року Виконкомом Дорогинської сільської ради Фастівського району Київській області, про що зроблено актовий запис №3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, Серії [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved