Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

В лютому 2019 позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь виплачену їй допомогу по безробіттю в розмірі 5229,17 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що до Солом`янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості 19.12.2017 року звернулась [PERSON] за сприянням у працевлаштуванні, подавши заяву з проханням надати статус безробітного. Наказом Солом`янської РФ КМЦЗ від 21.12.2017 № НТ171221 відповідачу був наданий статус безробітного з 19.12.2017 Наказом Солом`янської РФ КМЦЗ № НТ180328 від 28.03.2018 у зв`язку з поданням відповідачем заяви про припинення реєстрації припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію як безробітної з 28.03.2018. В результаті обміну інформацією з Пенсійним фондом України був виявлений факт перебування [PERSON] у відносинах цивільно-правового характеру з ГО «Міждисциплінарний науково-освітній центр протидії корупції». Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача виплачену йому допомогу по безробіттю в розмірі 5229,17 грн. та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.04.2019, відкрито провадження у даній справі. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. 12.06.2019, відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що не визнає позовні вимоги з таких підстав. Позивачем заявлено позов про стягнення виплаченої їй допомоги по безробіттю в розмірі 5229,17 грн. за період з 05 по 27 березня 2018. Реєстрація відповідача як безробітної припинена з 28.05.2018 на підставі її заяви. Зазначила, що дійсно уклала з ГО «Міждисциплінарний науково-світній центр протидії корупції» договір № РАСТ\\2017 про надання послуг. Цей договір було нею підписано 24.03.2018 під час перебування в м. Харкові. Після повернення до м. Києва, відповідач подала заяву про припинення реєстрації з 28.03.2018, у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості - бажання шукати роботу самостійно. Ця заява задоволена і наказом № НТ180328 припинено реєстрацію безробітної на підставі заяви відповідача. Також зазначила, що факт укладення договору саме 25.03.2019, підтверджується перепискою з керівником ГО «Міждисциплінарний науково-світній центр протидії корупції» [PERSON] . Це був договір на разові послуги - в період з 15.10 до 17.10 проведення лекції-дискусії і тренінгу щодо захисту викривачів. Винагороду відповідач зазначає, що отримала 27.03.2018. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 19.12.2017 була зареєстрована в Солом`янській районній філії Київського міського центру зайнятості (далі по тексту - РФ КМЦЗ), як така, що шукає роботу. Наказом Солом`янської РФ КМЦЗ від 21.12.2017 № НТ171221 відповідачу на підставі заяви був наданий статус безробітного з 19.12.2017. Наказом Солом`янської РФ КМЦЗ № НТ171226 від 26.12.2017 призначено виплату допомоги по безробіттю з 26.12.2017, згідно ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом Солом`янської РФ КМЦЗ № НТ180328 від 28.03.2018 у зв`язку з поданням відповідачем заяви про припинення реєстрації припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію як безробітної з 28.03.2018. Згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1264 від 13.07.2018 [PERSON] уклала з Громадською організацією «Міждисциплінарний науково-світній центр протидії корупції» Договір про надання послуг № 5/РАСТ/2017 від 05.03.2018 з терміном дії з 05.03.2018 по 25.03.2018. За надані послуги [PERSON] нарахований дохід згідно Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 25.03.2018. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. Частиною 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», передбачено встановлення статусу безробітного, а саме безробітним може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. На підставі положень ч. 1 ст. 45 зазначеного Закону, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Згідно зі ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Зі змісту наведеної норми слідує, що неповідомлення своєчасно застрахованою особою певних обставин, які вона повинна повідомити, може бути кваліфіковано як зловживання або умисне невиконання такою особою своїх обов`язків, що відповідно є підставою для стягнення з неї сум виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, у разі, якщо ці обставини безпосередньо впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Лише в такому випадку можна стверджувати про безпідставність отримання застрахованою особою відповідних сум коштів. Верховний Суд України в постанові від 17.02.2015 по справі № 21-20а-15 прийшов до висновку про те, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). За приписами п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Судом встановлено, що Солом`янської РЦЗ було видано наказ від 19.07.2018 за № 70 про відшкодування незаконно отриманих коштів відповідачем. Відповідно до довідки-розрахунку від 18.07.2018 № 80 сума надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття складає 5229,17 грн. 19.07.2018 [PERSON] направлено Повідомлення № 1144 від 19.07.2018 з проханням повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 5229,17 грн. Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 цього Кодексу, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Також судом встановлено, що між ГО «Міждисциплінарний науково-освітній центр протидії корупції» та [PERSON] було укладено Договір № 5/РАСТ/2017 від 05.03.2018 про надання послуг. Зазначений Договір підписаний сторонами. Згідно п. 2.1 зазначеного Договору, надання послуг за цим договором починається з першого дня після підписання даного договору та закінчується 25.03.2018. В п. 4 даного Договору встановлено вартість робіт та порядок розрахунків. У відповідності до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 цього Кодексу, передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ст.ст. 8, 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», допомога по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом. Несплата Відповідачем безпідставно нарахованої йому суми наносить суттєвої шкоди державі, так як перешкоджає в повному обсязі Київському міському центру зайнятості забезпечувати соціальний захист громадян шляхом виплати допомоги по безробіттю. Враховуючи докази надані позивачем та відповідачем, з яких вбачається, що дійсно Договір № 5/РАСТ/2017 про надання послуг укладений між ГО «Міждисциплінарний науково-освітній центр протидії корупції» та [PERSON] було укладено від 05.03.2018. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved