Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся в суд з даним позовом. В заяві послався на те, що з 19.07.2007 року перебував з відповідачкою в шлюбі, який за рішенням суду від 11.08.2014 року розірвали. Під час спільного проживання, за спільні кошти, вони придбали за договором купівлі-продаж від 15.05.2010 року, 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS], право власності на яку оформили на відповідачку. Просить визнати за ним та відповідачкою право власності на ? частки квартири, за кожним, та, доповнивши позовні вимоги, просить визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти, відкриті на імя відповідачки в банківських установах, та визнати за ним право власності на ? частку даних коштів. В грудні 2014 року відповідачка звернулася в суд з зустрічним позовом до позивача. В заяві послалася на те, що в 2010 році вона продала належну їй однокімнатну квартиру [ADDRESS] за 24\~623 грн., які витратила на купівлю спірної 3-х кімнатної квартири, яку придбали за 25\~701 грн., доклавши до її коштів за продаж належної їй однокімнатної квартири 1078 грн. спільних з відповідачем коштів. Просить спірну квартиру визнати її особистою приватною власністю. В судовому засіданні представники позивача первісний позов підтримали, проти зустрічного заперечили. Відповідачка та її представник первісний позов не визнали, зустрічний підтримали. Крім того, відповідачка пояснила, що дійсно в відділенні «Ощадбанку» на її імя були відкриті рахунки, в тому числі і валютний, але кошти з даних рахунків були використані нею та відповідачем на потреби сімї і під час подружнього життя, на її поточний рахунок перераховувалася соціальна допомога, зарплата та аліменти, які теж використовувалися в інтересах сімї. Представник третьої особи до суду не зявився, третя особа просить слухання справи провести у відсутності її представника. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Позивач та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2007 року який розірвали за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11.08.2014 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.58) та рішенням суду (а.с.6). Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 15.05.2010 року посвідченого державним нотаріусом, Мельник Михайло Йосифович продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] за 25701 грн. В п. 10 даного договору вказано, що покупець свідчить, що гроші, за які вона купує вищевказану квартиру, являються спільною сумісною власністю, так як станом на 15.05.2010 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON], а чоловік покупця дає згоду на купівлю вищевказаної квартири. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). В силу ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи наведене суд вважає, що первісний позов в частині визнання за сторонами по ? частки спірної квартири обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, а відповідно, зустрічний позов про визнання квартири особистою власністю відповідачки до задоволення не підлягає. Посилання відповідачки та свідка [PERSON], її матері, на те, що спірну квартиру вони фактично придбали за кошти отримані від продажу 1-но кімнатної квартири належної відповідачці, суд до уваги не бере, вважає їх необєктивними, так як вони належними та допустимими доказами не доведені, та спростовуються текстом договору купівлі-продажу спірної квартири, і в першу чергу п. 10. Як вбачається з листа територіального відокремленого безбалансового відділення № 10013/0138 філії Львівського обласного управління Державного ощадного банку України від 26.01.2015 року № 35 на імя [PERSON] є грошовий вклад на рахунку № [NUMBER] залишок 4,82 грн. (а.с.86). Як пояснила відповідачка це її поточний рахунок на який перераховувалися кошти соціальної допомоги, зарплата та аліменти. Так як позивачем не доведено, що залишок на рахунку відповідачки (4,82 грн.) є спільно нажиті кошти, то позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Outcome: approved