Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

В квітні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 24.04.2013 року близько 15.30год., [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ-310», реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності, виїжджаючи з прилеглої території магазину «Економ» на проїжджу частину вул.Карпинського в м.Маріуполі, в порушення вимог п.п.10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, проявив неуважність і необережність, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, зобов'язаний був дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, але не зробив цього, в результаті чого на проїжджій частині вул.Карпинського здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-21099», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого останньому були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, а автомобілю механічні ушкодження. Ухвалою Іллічівького районного суду м.Маріуполя від 11.12.2013 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у зв'язку з примиренням з потерпілим, кримінальне провадження закрито. На придбання медикаментів, супутніх товарів і виробництво рентген знімків, позивачем було витрачено 216,94грн. Згідно висновку №555(02)300413 від 20.09.2013 року судової авто товарознавчої експертизи позивачу спричинено шкоду в розмірі 21319,50грн. Вартість проведення експертизи склала 850,00грн. До місця стоянки автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди був доставлений евакуатором, вартість чого склала 300,00грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське», франшиза складає 510,00грн., таким чином загальна сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньої транспортної пригоди склала 23196,44грн. Моральну шкоду в розмірі 2000,00грн. було відшкодовано [PERSON] У зв'язку з викладеним позивач був вимушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Іллічівське» матеріальну шкоду в розмірі 22686,44грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3700,00грн., та з [PERSON] франшизу в розмірі 510,00грн. Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 03.07.2014 року за заявою позивача суд залишив позовні вимоги відносно [PERSON] без розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги відносно ПрАТ «СТ «Іллічівське» позовні вимоги підтримав, просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник позивачв [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що в рамках кримінального провадження позивач сплачував 850,00грн. за проведення товарознавчої експертизи. До страхової компанії приносив всі документу, окрім чеку за проведення експертизи, оскільки він знаходився у слідчого. Представник відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» Кирильченко Д.С., в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме вартість матеріальної шкоди в розмірі 19883,61грн., сума без франшизи та ПДВ, витрати понесені на евакуатор та проведення експертизи. Суд вислухавши сторони, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 22 ЦК України передбачає право особи, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, в тому числі витрат, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням, утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пунктом 2 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року передбачено, що шкода, заподіяна особі внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки відшкодовується незалежно від наявності вини заподіювача шкоди. Факт дорожньо-транспортної пригоди за участю сторін в результаті якої позивачу було заподіяно збитки підтверджується ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 11.12.2013 року. [PERSON] 24.11.2012 року уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, яким застрахував подію, внаслідок якої буде заподіяна шкода третім особам за участю належного йому транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, із франшизою в розмірі 510,00грн., що підтверджується Полісом №АЕ/0602444 ПрАТ «СТ «Іллічівське» 19.12.2013 року позивач надав до ПрАТ «СТ» Іллічівське» заяву на виплату страхового відшкодування по ДТП, яка відбулася 24.04.2013 року, на що отримано відповідь від 25.03.2014 року, про необхідність у найкоротший час надати правдиві відомості до страхової компанії про одержання грошових коштів від страхувальника [PERSON], а також документи, підтверджуючі розмір завданої шкоди. Відповідно до роз'яснень п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4, відповідно до статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого Згідно п.9 ст.7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.988 ЦК України та ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Згідно ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст.29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст.24.1. Закону, у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до ст.36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Таким чином, податок на додану вартість (ПДВ) не включається в розмір страхового відшкодування, оскільки не є матеріальним збитком, понесеним позивачем, а є податком. ПДВ повинен бути перерахований в державний бюджет платником цього податку, який зареєстрований належним чином та має свідоцтво платника ПДВ. При цьому сума ПДВ повинна бути нарахована та сплачена в державний бюджет після фактичного проведення платником ПДВ замовлених робіт або після проведення замовником реальної оплати за проведені платником ПДВ роботи (п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України). Тільки в цьому випадку ПДВ можливо віднести до реальних збитків та включити до суми страхового відшкодування. Згідно звіту №555(02)300413 про оцінку шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу, від 14.05.2013 року вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю КТЗ «ВАЗ-21099», реєстраційний номер [NUMBER], з врахування ПДВ складає 21319,62грн. Вартість проведення експертизи, як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру №13 від 14.05.2013 року склала 850,00грн. Вартість евакуатору, як вбачається з товарного чеку №759 від 24.04.2013 року склала 300,00грн. Згідно квитанцій, наданих позивачем, на придбання медикаментів, супутніх товарів і виробництво рентген знімків, ним було витрачено 216,94грн. Оскільки документи, які б підтверджували факт проведення ремонтних робіт автомобіля у платника ПДВ, надані не були, тому сума ПДВ має бути виключена зі суми страхового відшкодування. Окрім того, відповідно до п.12.1 ст.12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Виходячи з вищенаведеного, розмір страхового відшкодування за відрахуванням суми ПДВ та франшизи складає 19883,61грн. Згідно із ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З довідок від 18.04.2014 року вбачається, що [PERSON] згідно умов укладено з адвокатом [PERSON] договору про надання правової допомоги сплачено 3700,00грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу з ПрАТ «СК «Іллічівське» на користь [PERSON] слід стягнути 200,00грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн.

Outcome: partial