Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

В лютому 2020 АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2013 у розмірі 17506,17 грн, з яких: 4235,51 грн прострочене тіло кредиту; 712,13 грн - 3 % річних; 11248,71 грн пеня; 500 грн штраф (фіксована частина); 809,82 грн штраф (процентна складова). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.04.2013 між сторонами укладено кредитний договір б/н, оформлений заявою позичальника, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 2500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник, отримавши кредитні кошти систематично порушувала договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 28.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Враховуючи неявку відповідача, яка була належно повідомлена про місце, дату та час судового засідання та не повідомила про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що 04.04.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір укладений шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку. При цьому у договорі не прописані умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (анкета-заява на 18 а.с.). Станом на 10.12.2019 за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 17506,17 грн, з яких: 4235,51 грн прострочене тіло кредиту; 712,13 грн - 3 % річних; 11248,71 грн пеня; 500 грн штраф (фіксована частина); 809,82 грн штраф (процентна складова) (розрахунок заборгованості на 7-17 а.с.). Судом відхиляються в якості доказів витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (на 19 а.с.) та витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» (на 20-36 а.с.), оскільки не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Між сторонами склались зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору та регулюються главою 71 ЦК України, а також загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦПК України). За відсутності наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату неустойки за несвоєчасне погашення кредиту, позовні вимоги про стягнення пені та штрафів задоволенню не підлягають. Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 03.08.2019 року у справі № 342/180/17, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі правової норми, що підлягає до застосування до спірних правовідносин. При цьому факт надання коштів у кредит підтверджується також розрахунком заборгованості, згідно якого вбачається, що відповідачем вносились кошти на погашення заборгованості та свідчить про визнання нею отриманого кредиту. Враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку вчасно АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 4947,64 грн які складаються з 4235,51 грн простроченого тіла кредиту та 712,13 грн - 3% річних. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 594,03 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору, розрахованого пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial