Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до Рівненського міського суду та додатковою заявою від 04.03.2016 року збільшила обсяг позовних вимог до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 03 листопада 2015 року до досягнення [INFO] року повноліття сином, та аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період денної форми навчання, в розмірі ? частини всіх видів прибутку щомісячно, починаючи від дня повноліття [INFO] року до закінчення навчального закладу сином. В позовній заяві зазначала, що від шлюбу із відповідачем вони мають вищевказану неповнолітню дитину, яка після розірвання шлюбу проживає з нею, перебуває на її утриманні. На утримання сина відповідач, що покинув сім»ю із виїзщдолм в м. Скадовськ із 2011 року, практично припинив надання будь-якої матеріальної допомоги, що ставить позивача у важке матеріальне становище і дитина недоотримує належне матеріальне забезпечення. Відповідач проживає окремо, пенсіонер, має офіційний стабільний дохід, має можливість надання матеріальної допомоги на утримання сина у вказаному позовною заявою розмірі, але на пропозицію домовленості про добровільне утртримання дитини не реагує. Письмові заперечення відповідача проти позову суду не надані. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив додатково, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Пояснив, що матеріальне становище дитини незадовільне, основним прибутком сім»ї є її заробітна плата, середній розмір якої не дозволяє в належних умовах ростити та забезпечити набуття освіти і спеціальності сином, стан здоров»я дитини задовільний. На даний час син [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення Рівненського державного аграрного коледжу. Просить врахувати, що відповідач станом на час розгляду справи є пенсіонером МОУ за вислугою років, не має інших утриманців, невідомі інші стягнення з нього по виконавчих листах. Доводи відповідача щодо необхідності лікування та прогашення заборгованості з-за період лікування на поточні потреби, що вважає тимчасовими обставинами, не вважає поважними причинами, такими, що підлягають врахуванню при вирішенні вимоги щодо стягненя аліментів на утримання сина. Просить задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше мінімального розміру аліментів. Відповідач в судовому засіданні не визнав заявлені до нього позовні вимоги, згідний на стягнення аліментів, проте не має коштів на забезпечення реального їх забезпечення, розмір аліментів покладає на розгляд суду. Пояснив, що до 2014 року син проживав із ним в м. Скадовську та був на його утриманні, пізніше до 2015 року він надавав посильну матеріальну допомогу на утримання сина, тому питання аліментів не виникало. В кінці 2015 році він тяжко захворів та проходив курс лікування серця, переніс хірургічну операцію на серце, для чого позичив кошти, після чого з метою повернення позики уклав кредитну угоду із ПАТ «Ідея Банк» від 25.01.2016 року на суму 25 468 грн. Крім того, має кредитну угоду із тим же банком від 22.12.2014 року строком на три роки на суму 8 480 грн., кошти отримав на навчання сина [PERSON]. Його дохід становить 2 700 грн. пенсії, як пенсіонера МО України, інших прибутків він не має і не може мати в силу непрацездатності, в тому числі по стану здоров»я, інших утриманців не має. Йому рекомендоване лікування, підтримуюча терапія, підтверджено епікризами, орієнтован вартість якої 1000 грн. на місяць. Необхідні кошти для погашення кредитів та забезпечення власного проживання. Просить врахувати доводи та задовольнити позовні вимоги в межах можливого забезпечення сплати ним аліментів. Оцінюючи пояснення сторін, досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому в шлюбі із 07 грудня 2001 року, фактично сімейні відносини сторін припинені в 2011 році, в подальшому шлюб розірваний на підставі заочного рішення суду. шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який 19 кваітня 2016 року досяг повноліття і навчається на 3 курсі денного відділення Рівненського державного аграрного коледжу. Із 2014 року син постійно проживає із матір»ю та перебуває в основному на утриманні матері, яка офіційно не працює, стабільних інших прибутків не має. На утримання дитини відповідач, в порушення положень ст.180 СК України, за період із 2014 року припинив надавати достатню матеріальну допомогу в добровільному порядку. Встановлено, що відповідач не має інших утриманців, яких по закону зобовязаний утримувати, є отримувачем пенсії за вислугу років МОУ в розмірі 2 700 грн., інших стабільних прибутків відповідача станом на час розгляду справи не встановлено. Відповідач має незадовільний стан здоров»я, переніс дорого вартісне стаціонарне лікування та операцію серця, потребує підтримуючого лікування медпрепаратами на орієнтовну суму 1000 грн., що підтверджено дослідженими судом епікризами стаціонарного лікування за вересень-грудень 2015 року. Покликання відповідача на виконання зобовязань шляхом сплати кредитної заборгованості в розмірі 790 грн. щомісячно підтверджено належними доказами, що вплаває на майновий стан платника аліментів та заслуговує на увагу при визначенні розміру стягнутих аліментів. За наведених обставини, з урахуванням, відповідно до положень ст.182 СК України, доказів щодо матеріального, сімейного стану дитини, стану її здоров'я, майнового, сімейного стану, стану здоров»я платника аліментів, доводів позивачки та відповідача в цій частині, встановлених смудом обставин, у відповідності до положень ст.ст. 181 ч.3, 183 СК України, правомірним вважається часткове задоволення заявлених вимог позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду у частці від доходу батька дитини, в розмірі 1/5 частини, або 20 відсотків, отриманих відповідачем доходів, але не нижче встановленого мінімального розміру аліментів. Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що, із задоволенням вимог про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття в розмірі 1/5 частини або 20 відсотків всіх видів доходу відповідача, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина підлягають до часткового їх задоволення та стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу відповідача із дня звернення позивачки із позовом до суду до досягнення повноліття дитиною. Згідно Довідки Рівненського державного аграрного коледжу [NUMBER] від 11.11.2015 року, що не заперечується відповідачем, підтверджується навчання сина сторін [PERSON] на третьому курсі денного відділення зі спеціальності «Фінанси і кредит» з 01.09.2014 року /наказ про зарахування №79-ск від 29.08.2014 року/, строк закінчення навчального закладу [INFO] року. Згідно ч.1ст.199 СК України, якщо повнолітній син чи дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до положень ст.ст. 198-200 СК України, оцінюючи досліджені докази в сукупності, встановлено, що позивачкою правомірно заявлений позов про стягнення коштів на утримання повнолітнього сина на період навчання за рішенням суду в частці від доходу відповідача, отримувача пенсії, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Оцінюючи реальну можливість відповідача на утримання повнолітнього сина на підставі наданих досліджених доказів, суд приймає до уваги вищенаведені досліджені судом докази стану здоров»я та майнового стану відповідача. Таким чином, встановлено на підставі досліджених доказів і пояснень, та враховується відповідно до положень ст.ст. 182,199 СК України, що відповідач є непрацездатним по віку і стану здоров'я отримувачем пенсії, не має інших утриманців, але має потребу в лікуванні та погашенні кредитних зобов»язань, які виникли внаслідок його лікування. Відповідно, позивачем не доведені і судом не встановлені реальні доходи, майно чи господарство відповідача, які можуть бути джерелом отримання прибутку, що дає реальні можливості забезпечити кошти в розмірі ? частини прибутку на утримання повнолітнього сина, якай продовжує навчання. Враховуючи встановлені судом обставини, які враховуються при визначенні можливості сплати та розміру аліментів, відповідно до положень ст.ст.182,199 СК України, позицію відповідача, який категорично не заперечує обов'язку та необхідності сплати коштів на навчання сина, суд прийшов до висновку про доцільність, з урахуванням реальної можливості надання матеріальної допомоги відповідачем, часткового задоволення позовних вимог в розмірі 1/7 частки доходу відповідача на утриманя повнолітнього сина на період денної форми навчання, із 20 квітня 2016 року по [INFO] року. Відтак, вважаються наявними підстави для часткового задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору за позовом про стягнення аліментів покладаються повністю на відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.141,180,181,182,183,191,199-200 СК України,

Outcome: partial