Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

В листопаді 2017 року органом опіки та піклування в особі Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, діючого в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], пред'явлено позов до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батьками дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що стверджується відповідними свідоцтвами про народження [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER]. Мати дітей рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2017 позбавлена батьківських прав, у зв'язку з чим діти стали проживати з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько дітей вихованням дітей, їх утриманням не займається, не створив умов для навчання дітей, їх лікування, не створив умов для проживання. В зв'язку з чим діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], перебувають в комунальному закладі соціального захисту «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ДМР з 11.09.2017. Дитина [PERSON], [INFO], перебуває в КЗ «Дніпропетровський дитячий протитуберкульозний санаторій № 7» ДОР. Представник позивача, що діє на підставі довіреності № 1 від 09.01.2018 р., надала суду заяву, в якій просила розглядати цивільну справу в порядку заочного порядку та на підставі наявних матеріалів справи. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Справу просила розглядати за її відсутності. Представник третьої особи - Управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради просила позовні вимоги задовольнити, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] в судові засідання по справі, які призначалися на 06.02.2018 р. та 20.02.2018 р. не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою, сказаною позивачем по справі, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавав, з клопотанням про відкладанням розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами та з урахуванням того, що від відповідача заперечень до суду не надійшло, то суд вважає за можливе винести по справі заочне рішення суду відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішивши належність допустимість, достовірність доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності й оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що згідно інформації від 22.08.2017 управління-служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], перебували на обліку в управлінні, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах з 13.12.2010 року. Батьками дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження [NUMBER], [NUMBER], та [NUMBER]. Діти разом з матір'ю [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] Вищевказане і підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2017, яким мати дітей [PERSON] позбавлена батьківських прав. У зв'язку з чим, діти стали проживати з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання, проведених спеціалістами управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 19.07.2017 та від 08.09.2017 за адресою: [ADDRESS], в квартирі за даною адресою: проживають діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON] та його співмешканкою [PERSON] та ще двома дітьми. Умови проживання незадовільні. В квартирі брудно, затхле повітря, меблі занедбані, постільна білизна відсутня, на кухні гора немитого посуду. Батько дітей немає постійної роботи, вихованням та утриманням дітей займається не в повну міру. Діти ніде не навчаються. Комісія дійшла висновку, що батько не виконує свої обов'язки належним чином, не створив умови для проживання, не забезпечив навчання дітей. Попереджений про адміністративну відповідальність. Санітарний стан житла незадовільний. В квартирі брудно, накурено, всі меблі в занедбаному стані. [PERSON], з його слів, загубив паспорт, не має постійної роботи. Зі слів сусідів за місцем мешкання дітей батьки схильні до вживання алкогольних напоїв. Батьки не виконують належним чином свої батьківські обов'язки. Діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], школу не відвідують. Враховуючи заяву батька дітей та в зв'язку з тим, що, діти потребують соціального захисту, діти були направлені до комунального закладу соціального захисту «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ДМР. Згідно інформації даного закладу від 21.09.2017 [PERSON], 15.09.2017 був відправлений на обстеження до обласного туберкульозного диспансера КЗ «Фтізіатрія». Згідно інформації КЗ «Дніпропетровський дитячий протитуберкульозний санаторій № 7» від 01.02.2018 року, [PERSON], [INFO], перебуває в санаторії з 02.08.2017. Термін його перебування закінчується 02.02.2018. За час перебування батько дитину жодного разу не відвідував. Враховуючи вищевикладене позивач дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], про що Шевченківською районною у місті Дніпрі радою було складено відповідний висновок від 14.11.2017 року № 13/15-327. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Положеннями вищевказаних статей визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють право на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до частини 1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Приймаючи до уваги, що позбавлення відповідача батьківських прав не припиняє його обов'язку щодо матеріального утримання дітей, а також приймаючи до уваги, що діти перебувають в комунальних закладах, то згідно положеннями ст.ст. 180,181.182,184,191 СК України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь державного закладу, опікуна, піклувальника, прийомних батьків чи батьків-вихователів де будуть виховуватись його діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивач за законом був звільнений від оплати судових витрат при подачі позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1419,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved