Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

В лютому 2019 р. [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свою позовну вимогу мотивує тим, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23 липня 1997 року видане Відділом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної державної адміністрації згідно розпорядження № 17928 від 23 липня 1997 року. На початку січня 2019 року сталося підтоплення квартири позивача сусідами, які проживають зверху, а саме в квартирі № 408 . Відповідач, відмовилася добровільно сплатити ремонтні роботи, які потрібно провести після залиття квартири. 04 січня 2019 року було складено акт про залиття, що трапилося внаслідок пошкодження гнучкої підводки на кухні вище розташованої квартири № 408 . У вищевказаному акті вказано, що у будинку [ADDRESS] трапилося залиття та було нанесено матеріальну шкоду квартирі 404, а саме: на кухонній стіні, на шпалерах спостерігаються руді плями, орієнтовною площею - 3 кв. м., в туалеті спостерігається відшарування шпалер орієнтовною площею - 1 кв. м. Відповідно до звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі [ADDRESS] , розмір матеріального збитку, з урахуванням фізичного зносу квартири становить 4 773 (чотири тисячі сімсот сімдесят три) гривні. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved