Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

В квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитором спадкодавця, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 15 червня 2011 року у розмірі 8432 грн. 83 коп., а також судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.108), просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.4). Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги не визнала, та просила відмовити в їх задоволенні (а.с.109). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у звязку з чим підписав Заяву №б/н від 15 червня 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 9500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 24 червня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №21 від 29 червня 2016 року (а.с.58). Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). При цьому за правилами ч. 1 ст. 608 ЦК України\~зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом ст. 1218,\~1219 ЦК України\~зобов'язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов'язано з його особою. Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, при цьому заяву про відмову від спадщини не подавав, є [PERSON]. Інші спадкоємці у [PERSON] відсутні. Відповідачка прийняла спадщину в розумінні ст. 1268 ЦК України, до складу якої в тому числі входять кредитні зобовязання, однак свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Заборгованість до стягнення за кредитним договором №б/н від 15 червня 2011 року станом на 24 червня 2016 року склала в розмірі 8432 грн. 83 коп., у тому числі тіло кредиту у розмірі 4147 грн. 24 коп., нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 4035 грн. 59 коп., нарахована пеня у розмірі 250 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України,\~спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Відповідачка надала суду квитанцію на суму 8432,83 грн. (а.с.110) про сплату 12 червня 2018 року заборгованості АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором б/н від 15 червня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час обставини, на які посилався позивач в своїй позовній заяві та які були підставою для подання позову, зникли. У зв'язку з цим, вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором спадкодавця задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене та те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed