Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

В липні 2015 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому зазначає, що 30.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (у відповідності до ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно з умовами кредитного договору Банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу в сумі 20 000,00 грн. На підставі п. 1.1. Кредитного договору було встановлено процентну ставку, яка складає 0,01% річних. Відповідно до п. 1.4.1 Позичальник зобов'язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені Кредитним договором не пізніше 30.08.2016 року. 15.09.2014 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст. ст. 512, 514, ЦК України було укладено договір факторингу. Однак, в супереч умовам кредитного договору, вищевказані зобов'язання позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються. Позивач просив суд стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на суму 23 087 грн. 80 коп. та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, просив суд про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з?явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав частково у сумі 21 887,80 грн., вказавши що 11.11.2013 р. він сплатив 1200 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 30.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (у відповідності до ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER]. Згідно з умовами кредитного договору банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу в сумі 20 000,00 грн. Відповідно до п. 1.2.1 кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором. Згідно п. 1.1. кредитного договору було встановлено процентну ставку, яка складає 0,01% річних. Відповідно до п. 1.4.1 позичальник зобов'язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання встановлені кредитним договором не пізніше 30.08.2016 року. Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів. Відповідно до п. 1.5.4 в разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором. Однак, в супереч умовам кредитного договору, вищевказані зобов'язання позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором станом на 20.05.2015 р. складає: 17 737,64 грн. - сума заборгованості за кредитом; 1,26 грн. - сума заборгованості за процентами і 5 348,90 грн. - комісія. Загальна заборгованість за кредитним договором станом на 20.05.2015 р. становить 23 087,80 грн. 15.09.2014 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст. ст. 512, 514, ЦК України було укладено договір факторингу. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № [NUMBER] від 30.08.2013 р. право вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Отже, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за вищевказаними кредитним договором. У відповідності зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. В силу правил ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 1049 ЦК України зазначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів. Разом з тим, як вбачається з квитанції № ПН7159 від 11.11.2013 року [PERSON] сплатив в рахунок погашення заборгованості 1200 грн. на користь позивача. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 21 887,80 грн. Суд керується ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно з якою якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 509, 526, 530, 536, 543, 549-551, 554, 629, 1050 ЦК України,

Outcome: partial