Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

В лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, у якому просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позовної заяви. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2020 року. Від сумісного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Відповідач є працездатним, отримує регулярний заробіток, однак участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. Усі витрати, пов`язані з харчуванням, забезпеченням одягом та предметами першої необхідності для дитини позивач несе особисто. До судового засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Покоєвич А.О. не з`явилися, проте адвокат Покоєвич А.О. надав суду заяву, відповідно до якої просив позов задовольнити та розглянути дану справу у відсутність позивача та її представника. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Мишковська Т.М. до судового засідання також не з`явилися. Адвокат Мишковська Т.М. надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу у відсутність відповідача та його представника, при ухваленні судом рішення просила врахувати позицію відповідача викладену у відзиві на позовну заяву. Згідно відзиву на позовну заяву (а.с. 24) відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення з нього щомісячно аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки після розірвання шлюбу відповідач на утримання дитини добровільно перераховує на картку позивача кошти щомісячно в розмірі 3000-3500 грн., а також купує дитині речі та продукти і позивач не довела суду належними доказами необхідність стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи подані сторонами заяви та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05.09.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2020 року (а.с. 12). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , де батьком дитини записано відповідача [PERSON] (а.с. 10). Малолітній син сторін проживає та зареєстрований разом з матір`ю - позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 23.08.2018 року та копією паспорта позивача [PERSON] (а.с. 7, 11). Згідно довідки МКП «Управляюча компанія «Територія комфорту» №347 від 26.02.2021 року батько дитини - відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає окремо від свого сина за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24 на звороті). Відповідач з 2019 року по теперішній час працює в АТ «Креді Агріколь Банк», регулярно отримує заробітну плату. За період з липня по грудень 2020 року відповідач отримав дохід в сумі 78620,56 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с. 24 на звороті). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитині виповнилось 5 років), що дитина проживає разом із матір`ю, а батько проживає окремо, що відповідач [PERSON] є працездатним, працює в АТ «Креді Агріколь Банк» та регулярно отримує заробітну плату, інших утриманців не має, відповідач частково визнав позовні вимоги про стягнення аліментів і просив стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх його доходів. Разом з тим, суд враховує, що позивач не надала належних доказів свого незадовільного матеріального стану та наявності інших істотних обставин у справі, які зумовлюють стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/3 частки від усіх доходів відповідача. Суд враховує обов`язок та відповідальність обох батьків малолітнього [PERSON] за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а отже, й обов`язок батька дитини, який з нею не проживає, дбати про здоров`я і матеріальний добробут дитини, виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - з дня подання такої заяви. Тому суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 01.02.2021 року, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Оскільки позивач [PERSON] при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial