Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі», третя особа: Дніпропетровська міська рада про зобовязання відновити постачання гарячої води за його місцем проживання, а саме за адресою: [ADDRESS]; зобовязання постачати гарячу воду безперебійно та витримувати температурний режим постачання гарячої води згідно існуючого законодавства та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 вересня 2007 року за № 26-141081/01ц-112 між міським комунальним підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» та позивачем укладено договір про постачання гарячої води. З 10 квітня 2015 року, на підставі розпорядження міського голови та наказу директора Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» відповідач припинив постачати гарячу воду. Вважає, що відключення постачання гарячої води до його помешкання порушує норми договору та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Всі зазначені обставини призвели до моральних страждань позивача, погіршення його, інваліда першої групи, ветерана війни та праці, стану здоров'я. Завдану йому таким чином моральну шкоду, позивач оцінює у 3000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, в обґрунтування посилався на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав посилаючись на те, що розпорядженням міського голови від 31.03.2015 МКП ДМТМ дозволено закінчити опалювальний сезон 2014-2015, у звязку з чим директором підприємства видано наказ №161 від 10.04.2015 про закінчення опалювального сезону з 10.04.2015 яким зазначено, що в звязку з відсутністю ліміту природного газу продовжити експлуатацію тільки тих котелень, що забезпечують подачу теплової енергії на бюджетні організації та зазначені у додатку до наказу. Згідно зазначеного додатку котельня, яка є постачальником теплової енергії до житлового будинку по вул. Г.Корольової, 12 не значиться. Постачання гарячої води припинено на підставі відсутності ліміту газу, яка в свою чергу виникла у звязку із великою заборгованістю населення за оплату гарячої води та опалення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO] та є споживачем послуг з підігріву води, постачання якої здійснює міське комунальне підприємство «Дніпропетровські міські теплові мережі» (далі за текстом рішення МКП «ДМТМ»). Між [PERSON] та МКП «ДМТМ» 01 вересня 2007 року було укладено договір №26-141081/01ц-112 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п.п. 1 п.19 вказаного договору виконавець зобовязаний забезпечувати вчасне та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ч.3 ст.16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об'єктів житлового фонду; 2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами; 3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів. МКП «ДМТМ» є виробником та постачальником теплової енергії споживачам міста Дніпропетровська. Відповідач здійснює централізоване постачання гарячої води з використанням внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, що передбачено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Як на підставу припинення постачання гарячої води представник відповідача посилається на велику заборгованість населення за спожиту теплову енергію перед МКП «ДМТМ» та на повідомлення ПАТ «Дніпрогаз» про припинення (обмеження) газопостачання від 24 квітня 2015 року №2931/7/7-3. На думку представника відповідача, ці підстави припинення постачання гарячої води узгоджуються з п. 27 договору укладеного між сторонами про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до якого виконавець не несе відповідальності у разі якщо обмеження або припинення надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води сталося у разі обмеження або припинення постачання виконавцю енергоресурсів (газ, електроенергія) з боку енергопостачальних організацій. Разом з тим, умовами укладеного між сторонами договору від 01 вересня 2007 року не передбачена можливість МКП «ДМТМ» припинити надання послуг з підігріву та постачання гарячої до квартири споживача, який належним чином виконує свої обовязки за договором, що в даному випадку не може вважатися належним виконанням відповідачем умов укладеного договору. Сторонами в судовому засіданні не оспорювався той факт, що у відповідача немає заборгованості перед позивачем за спожиту теплову енергію. Окрім того, посилання представника відповідача на повідомлення ПАТ «Дніпрогаз» про припинення (обмеження) газопостачання від 24 квітня 2015 року №7809 та на те, що підприємство виробляє теплову енергію у вигляді опалення та підігріву води згідно виділених лімітів природного газу, а отже у звязку із обмеженням таких лімітів на газ, гаряче водопостачання на будинок № 12 по вул. Гулі Корольової припинено в між опалювальний період, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки умовами укладеного між сторонами договору не передбачено можливості припинення виконавцем надання відповідних послуг саме з таких причин. Вказана обставина не визначена і у ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка визначає вичерпний перелік випадків (має імперативний характер) коли у наданні комунальних послуг можуть бути застосовані перерви. Досліджуючи наказ директора МКП «ДМТМ» від 10.04.2015 №161 про закінчення опалювального сезону 2014 - 2015 з 10 квітня 2015 року судом встановлено, що підставою подачі теплової енергії лише на бюджетні організації є факт відсутності ліміту природного газу. На підставі вищезазначеного наказу представником ПАТ «Дніпрогаз» було опломбовано запірну арматуру на вводі та встановлено заглушки на обладнанні котельні за адресою вул. Батумська 21-Д, про що свідчить акт опломбування складений 15 квітня 2015 року. Разом з тим, доручення НАК «Нафтогаз України» на відключення від газопостачання МКП «ДМТМ» було надано до ПАТ «Дніпрогаз» лише 23 квітня 2015 року. У свою чергу, своїм повідомленням про припинення газопостачання №7809 від 24.04.2015 ПАТ «Дніпрогаз» запропонувала МКП «ДМТМ» у термін до 29 квітня 2015 року самостійно відключитися від газових мереж газоспоживання. З вищевикладеного вбачається, що припинення постачання гарячої води до помешкання позивача, а також опломбування запірної арматури на вводі зі встановленням заглушки на обладнання котельні за адресою вул.Батумська 21-Д сталось ще до того, як МКП «ДМТМ» стало відомо про доручення НАК «Нафтогаз України» на відключення (обмеження) газопостачання. Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства України. Відповідачем не доведено наявності обставин, за якими згідно умов укладеного із позивачем договору, він міг правомірно припинити надавати послуги з постачання гарячої води до квартири в якій проживає [PERSON] Про можливість припинення постачання гарячої води в міжопалювальний період в договорі не зазначається. Наявність причин, що зумовлювали б правомірну перерву у постачанні гарячої води до квартири споживача, судом не встановлено. Відповідно до п.1 вищезазначеного договору виконавець зобовязується надавати споживачеві відповідної якості постачання гарячої води, а тому позовні вимоги позивача щодо зобовязання відповідача витримувати температурний режим постачання гарячої є також обґрунтованими. Отже, за встановлених в судовому засіданні обставин, позовні вимоги [PERSON] про відновлення постачання гарячої води, її безперебійного постачання та зобовязання відповідача витримувати температурний режим постачання гарячої води згідно існуючого законодавства є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. За змістом частин ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~- моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із вимогами постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року суди при розгляді цивільних справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди повинні керуватися наступним: п. 4 позивач повинен зазначити, в чому саме полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується; п. 5 ч. 2 - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні; п. 9 - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд враховує, що позивач є інвалідом І групи по зору і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни і інвалідів війни, є ветераном Великої Вітчизняної Війни, є також ветераном праці. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також законні, обґрунтовані, однак, підлягають частковому задоволенню, оскільки в наслідок неможливості користуватися гарячою водою позивач відчуває постійні незручності, що в сукупності зумовили його моральні страждання та переживання, оскільки через свій стан здоров'я він не може самостійно здійснювати за собою догляд та вимушений постійно звертатися по допомогу про те, щоб йому нагріли і принесли воду. Через необґрунтовані відмови у його численних проханнях та зверненнях до відповідача позивач також відчував стрес та переживання. Однак, суд вважає, що зазначена позивачем сума в розмірі 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди є завищеною, а грошові кошти в розмірі 1000 грн., на думку суду, повною мірою компенсують його моральні страждання та переживання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial