Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини [NUMBER] , в якому просить: - визнати недійсним державний акт на право власності серії ЯЛ № 102554 на земельну ділянку площею 2,0000га., вартістю 24231 грн. 28 коп., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, який виданий [PERSON] ; - повернути від [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га., яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, законному землекористувачу - військовій частині [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації від 03 квітня 2009 року № 192 «Про припинення військовій частині [NUMBER] права постійного користування земельною ділянкою», яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району площею 2802 га.. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 року вказане рішення залишено без змін. Під час розгляду справи у господарському суді головою Бердянської РДА видано розпорядження № 454 від 27 липпня 2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради», згідно якого безоплатно передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га.. На виконання вказаного розпорядження відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 102554, про що в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі вчинено запис від 09 серпня 2010 року за № 011026501105. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 липня 2013 року скасовано розпорядження голови Бердянської РДА від 27.07.2010 року № 454. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду вказана постанова залишена без змін. Прокурор вказує, що відповідач набув право власності на вказану земельну ділянку незаконно, з порушенням ст. 77 ЗК України, ст.ст. 9, 14 Закону України «Про оборону України», відповідно до яких землі оборони, закріплені за військовими частинами та установами Збройних Сил України, є державною власністю, та належать їм на праві оперативного управління. Пунктом 2 статті 149 ЗК України передбачено, шо вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, місцевих державних адмістрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до іх повноважень. Водночас рішення Кабінетом Міністрів України або Міністерством оборони України про припинення постійного користування зазначеною земельною ділянкою не приймалося. Посилаючись на норми земельного та цивільного законодавства, ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. 45 ЦПК України прокурор звернувся до суду з зазначеними вище вимогами та просив їх задовольнити. В судове засідання прокурор військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України Кришталевич В. надав заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. ТВО командира військової частини [NUMBER] Обрезков С.В. в судове засідання направив заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника. [PERSON] , діючий як представник Міністерства оборони України та військовоїчастини [NUMBER] , надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про стягнення на користь Міністерства оборони витрат, повьязаних з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача в сумі 630,00 грн.. До заяви додано платіжне доручення № 248/1318 від 28 грудня 2015 року на суму 630,00 грн.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом публікації оголошення у пресі. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Треті особи до суду представників не направили. Повідомлені. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Справу вирішено заочно. Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Бердянської районної ради народних депутатів Запорізької області від 28 грудня 2000 року № 7 Донецькій КЕЧ військової частини [NUMBER] Бердянського гарнізону земельна ділянка, що розташована на території Новопетрівської сільської ради площею 2802,06 га. надана в постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону та видано акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ-ЗП № 001486 від 17 травня 2001 року. Головою Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області 03.04.09 року видано розпорядження № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», яким військовій частині [NUMBER] Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ припинено право користування земельною ділянкою площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, яка надавалася рішенням сесії Бердянської районної ради від 28 грудня 2000 року № 7 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону. Дані землі переведені до земель запасу категорії земель сільськогосподарського призначення. Визнано таким, що втратив чинність, державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 001486, реєстраційний № 390 від 17.05.2001 року, виданий військовій частині [NUMBER] Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону. Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.10 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.11 року, зазначене розпорядження № 192 від 03.04.2009 року визнано недійсним. В порядку виконання постанови Вищого господарського суду України від 19 травня 2011 року по даній справі головою Бердянської районної державної адміністрації прийнято розпорядження № 483 від 20.06.2011 року, яким розпорядження № 192 від 03.04.2009 року визнано таким, що втратило чинність та рекомендовано відділу Держкомзему у Бердянському районі Запорвької області внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію. Судом також встановлено, що під час розгляду справи про визнання недійсним розпорядження №192 від 03.04.09 року, видано розпорядження Бердянської РДА № 454 від 27 липня 2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради». Згідно п. 2 розпорядження безоплатно передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га. для ведення особистого селянського господарства, що входила до складу землі, як колишньої території полігону в/ч [NUMBER] . На підставі цього розпорядження відповідачу Бердянською районною державною адміністрацією виданий державний акт серія ЯЛ № 102554 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований 09 серпня 2010 року. Отже, визнання недійсним у судовому порядку розпорядження № 192 від 03.04.09 року щодо припинення військовій частині [NUMBER] права користування земельною ділянкою свідчить, що земельна ділянка, яка була безоплатно передана у власність відповідачу для ведення особистого селянського господарства, фактично була виділена зі складу земель оборони, перебування яких у користуванні Міністерства оборони України в особі в/ч [NUMBER] у встановленому законом порядку не припинялось. Крім цього, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 липня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року, скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 454 від 27.07.2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради». Відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Враховуючи викладене, той факт, що судовими рішеннями господарського суду встановлена незаконність розпорядження № 192 від 03.04.09 року, повноважень розпоряджатися землями, віднесеними до категорії оборони, шляхом безоплатної передачі у власність громадян для ведення особистого селянського господарства, без вилучення їх у встановленому ст.ст. 143, 144 ЗК України порядку, голова Бердянської районної адміністрації при прийнятті розпорядження № 454 від 27.07.2010 року не мав. Враховуючи також, що дозволу на передачу земельної ділянки військової частини [NUMBER] Бердянській районній адміністрації Міністерство оборони України також не надавало, суд приходить до висновку, що при передачі у власність безоплатно відповідачу земельної ділянки площею 2,0000 га. із вищевказаних земель було порушено інтереси держави в особі Міністерства оборони України та, зокрема, військової частини [NUMBER] , яка є правонаступником військової частини [NUMBER] , у тому числі щодо права постійного користування вищезазначеною земельною ділянкою площею 2802,06 га.. Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою -це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Відповідно до ст. 20 ЗК України земельні ділянки, шо належать до земель оборони, використовуються згідно із Законом України від 27.11.03 року у редакції від 14.01.09 року «Про використання земель оборони». Статтею 1 Закону України «Про використання земель оборони» та ст. 77 ЗК України встановлено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише у державній власності. Порядок використання земель оборони встановлюється законом. Використання земель оборони в господарських цілях визначено ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони». Згідно ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони» військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовлювати сіно на землях, наданих їм у постійне користування. Відповідно до Законів України «Про оборону України» та «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном. Частиною 1 статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їм земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Отже, враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності і видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, а повноважень розпоряджатися землями оборони Бердянська районна державна адміністрація шляхом безоплатного виділення їх у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства не мала, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання виданого на підставі розпорядження № 454 від 27.07.2010 року на ім`я [PERSON] державного акту серії ЯЛ № 102554 недійсним, а тому земельна ділянка площею 2,0000 га. підлягає поверненню землекористувачу шляхом витребування її з володіння відповідача. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст. 88 ЦПК України. Судові витрати, пов`язані з публікацією оголошення у пресі, в сумі 630 грн. підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь Міністерства оборони України. \~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved