Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

В квітні 2018 року до суду надійшов зазначений позов, в якому публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просило: стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.12.2012 року в розмірі 18 586,94 грн. та судові витрати по справі. В обгрунтування позову зазначав, що між ним та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н від 06.12.2012 року, яка належним чином не виконується, внаслідок чого утворилась заборгованість, що складається із: заборгованості за кредитом - 4 956,21 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 531,24 грн., заборгованості за пенею - 8 127,84 грн., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 971,65 грн. Відповідач відзиву до суду не надавав, позиції щодо заявленого позову не висловив. 04.06.2018 року у справі відкрите провадження. По справі призначались судові засідання. Позивач бажання брати участь в судових засіданнях не виявив, про що звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності. 03.07.2018 року судове засідання відкладене в зв'язку із відпусткою судді. 27.07.2018 року належним чином повідомлений відповідач не з'явився вперше, причини неявки суду не повідомив. 28.09.2018 року відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд проводив розгляд справи на підставі наявних доказів із винесенням заочного рішення по справі. В ході розгляду справи суд дослідив матеріали справи та встановив наступне. 06.12.2012 року між сторонами укладена Генеральна угода про реструктуризацію і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода). Згідно пп. 1.1.2 п. 1.1 Генеральної угоди сторони погодились, що заборгованість за кредитним договором № SAMDN50000045856856 від 08.06.2011 року становить 6 027,69 грн. Дата кінцевого погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN50000045856856 від 08.06.2011 року - 31.12.2015 року (пп. 1.1.3 п. 1.1 Генеральної угоди). Відповідно до пп. 2.1 п. 2 Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 5 637,69 грн. на строк 36 місяців з 06.12.2012 року по 31.12.2015 року у вигляді кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 204,54 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.12.2015 року. Згідно пп. 2.2 п. 2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості вказаних в даній угоді, Умовах та правилах більш чим на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не наступив, сторони домовились, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник виплачує банку штраф в розмірі 971,65 грн. Відповідно до пп. 2.5 п. 2 Генеральної угоди позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, комісій відповідно до Генеральної угоди та Умов та правил. Згідно пп. 2.8 п. 2 Генеральної угоди при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник виплачує банку пеню розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення. Станом на 29.03.2018 року умови укладеного договору відповідачем не виконуються, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості за кредитом - 4 956,21 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 531,24 грн., заборгованості за пенею - 8 127,84 грн., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 971,65 грн. Встановлені обставини справи підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України невиконання або виконання зобов'язання з порушенням умов визначених його змістом є порушенням зобов'язання У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України у разі порушення зобов'язання особа може звернутися до суду за його захистом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між сторонами укладений кредитний договір, який станом на 29.03.2018 року належний чином не виконується, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач, свого обов'язку передбаченого ч. 1 ст. 81 ЦПК України надати докази на спростування обставин викладених в позовній заяві не виконав, а наданих позивачем доказів не спростував. Таким чином, суд вважає доведеним наявність договірних відносин між сторонами та наявність заборгованості відповідача перед позивачем, що складається із: заборгованості за кредитом - 4 956,21 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 531,24 грн., заборгованості за пенею - 8 127,84 грн., а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 971,65 грн. Водночас, позивач ставить питання про одночасне стягнення штрафу та пені за прострочення виконання зобов'язання за кредитним договором. З аналізу ст. 549 ЦК України вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, одночасне застосування штрафів та пені за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача частково ґрунтуються на вимогах закону та умовах договору, відтак позов підлягає до задоволення в частині стягнення заборгованості за кредитом - 4 956,21 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4 531,24 грн., заборгованості за пенею - 8 127,84 грн., що разом становить - 17 615,29 грн. В решті позову слід відмовити із вищенаведених підстав. В свою чергу, позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1 762 грн., позов задоволений частково на суму, яка становить 94,77 % від заявлених вимог, тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до суми задоволених вимог в розмірі - 1 669,85 грн. Одночасно, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial