Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

в квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], покликаючись на те, що 05.11.2016 року вона уклала шлюб із відповідачем. За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що з відповідачем спільно не проживає, спільного господарства не веде, хоча шлюб між ними не розірвано. Відповідач сімю не утримує, коштів для дитини не надає, син повністю перебуває на її утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, самостійних доходів не має, як наслідок, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх його доходів, до досягнення дитиною повноліття, аліменти на її утримання у розмірі 880,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох річного віку. В судове засідання позивач не зявилась, однак в матеріалах справи наявна її заява, якою вона просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, зокрема визнали вимоги щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З приводу стягнення аліментів на утримання позивача заперечили, вважають їх безпідставними, надали пояснення аналогічні доводам письмового відзиву на позов. Додатково відповідач пояснив, що є особою з інвалідністю ІІІ групи, в звязку із поганим зором, він не працевлаштований, отримує пенсію по інвалідності та пенсію у звязку із втратою годувальника, сукупний розмір яких становить близько 2900,00 грн. щомісячно, інших доходів він не має. Зазначає, що на початку 2018 року вони з дружиною поклали їх спільні кошти на банківський рахунок, що був відкритий на імя позивача, їх розмір є досить значним, вказані кошти перебувають у розпорядженні позивача. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, ознайомившись із доводами позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на таке. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ №289267, сторони уклали такий 05.11.2016 року у Львівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, актовий запис №3412. Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-СГ №522260, [PERSON] народився 29.12.2016 року, його батьками є сторони у справі. Згідно наданих відповідачем довідок № 913 від 25.05.2018 року та №1246 від 12.06.2018 року, останній отримує пенсію по втраті годувальника у розмірі 1452,00 грн. та державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства ІІІ групи у розмірі 1452,00 грн., тобто сукупний розмір його пенсій становить 2904,00 грн. щомісячно. Відповідно до наданих відповідачем копій банківських квитанцій від 26.01.2018 року та від 22.01.2018 року, позивачем було внесено на власний банківський рахунок грошові кошти у розмірі 45\~300,00 грн. та 6\~000,00 грн. відповідно. За поясненнями відповідача це депозитний рахунок, однак, теперішня доля вказаних коштів суду не відома, документів з цього приводу сторонами представлено не було. Будь-яких інших доказів, на підтвердження своїх вимог, сторонами представлено не було. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~180, ч. 1,3\~ст.\~181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ст. 183,191 СК України, частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За положеннями ст. 75 СК України, дружина,\~чоловік повинні\~матеріально підтримувати\~один одного. Право\~на утримання\~(аліменти)\~має той\~із подружжя,\~який є\~непрацездатним,\~потребує матеріальної\~допомоги,\~за умови,\~що другий\~із подружжя\~може надавати\~матеріальну допомогу. Непрацездатним\~вважається той\~із подружжя,\~який досяг\~пенсійного віку,\~встановленого законом,\~або є\~особою з\~інвалідністю I,\~II\~чи III\~групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2,4 ст. 84 СК України, дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевказані обставини справи, зважаючи на визнання відповідачем позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина, у розмірі, що заявлений позивачем, вказана позовна вимога підлягає до задоволення. Водночас, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, останній є особою з інвалідністю третьої групи, його доходами є лише соціальні виплати, відтак, заявлена вимога про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох річного віку до задоволення не підлягає. Окремо суд звертає увагу сторін, що в майбутньому вони не позбавлені можливості звернутись із позовом про збільшення та/або зменшення розміру аліментів з підстав та за умов, що передбачені\~ст. 192 Сімейного кодексу України. Враховуючи, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5\~ЗУ «Про судовий збір», у справах про стягнення аліментів, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, то з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~Окрім цього, в тексті позовної заяви позивачем зазначено, що вона очікує понести витрати на правничу допомогу у розмірі 1 400,00 грн. у звязку з розглядом справи, однак, підтверджуючих документів про фактичне понесення таких витрат позивачем до суду не подано.

Outcome: partial