Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

В липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 31 січня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №52.3ДС/053/К01/200-НВ, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит в сумі 125000 грн. на строк до 30 січня 2033 року зі сплатою за користування кредитом 15,85 % річних щомісячно. На забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 31 січня 2008 року між банком і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №52.3ДС/053/П01/2008-НВ, за яким [PERSON] виступив поручителем [PERSON] та взяв на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та винагород, штрафів, пені, інших платежів, відшкодування збитків. 26 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 06 квітня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 110146,94 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 93728,65 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 16418,29 грн., тому просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість за кредитним договором. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 вересня 2015 року позов публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором № 52.3ДС/053/К01/2008-НВ від 31 січня 2008 року станом на 06 квітня 2015 року в сумі 110146,94 грн. з яких: заборгованість за кредитом 93728,65 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 16418,29 грн. Стягнуто судовий збір з [PERSON] в сумі 550,73 грн., [PERSON] - 550,73 грн. З вказаним рішенням не погодилася відповідачка [PERSON] та оскаржила його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову банку до неї відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що право вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» перейшло до ПАТ «Дельта Банк», оскільки в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі прав вимоги на виконання договору купівлі-продажу прав вимоги, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ «Кредитпромбанк» та інші необхідні з цього приводу документи, на підставі яких правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» став ПАТ «Кредитпромбанк». Крім того, суд необґрунтовано задовольнив вимоги позивача про стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідачів, оскільки кредитний договір від 31 січня 2008 року було змінено додатковою угодою від 24 жовтня 2008 року в частині збільшення відсотків з 12,74 % річних на 15,85% , при цьому поручитель [PERSON] зі змінами до кредитного договору не був ознайомлений та додаткової угоди до договору поруки укладено не було, в той час як внаслідок додаткової угоди було збільшено обсяг відповідальності поручителя [PERSON], а тому відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить електронне повідомлення. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання апеляційного суду не з'явився, надав заяву, згідно якої просить справу розглянути за відсутності представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до абзацу 5 частини 5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконують зобов'язання, передбачені укладеними в установленому законом порядку кредитним договором та договором поруки, такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Проте погодитись з висновками суду першої інстанції неможливо, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно із ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає. Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 31 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №52.3ДС/053/К01/200-НВ, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит в сумі 125000 грн. на строк до 30 січня 2033 року, відповідно до п.2.4 договору зі сплатою за користування кредитом 12,74 % річних (а.с.6-16). На забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 31 січня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №52.3ДС/053/П01/2008-НВ, за яким [PERSON] виступив поручителем [PERSON] та взяв на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та винагород, штрафів, пені, інших платежів, відшкодування збитків, при цьому відповідно до п. 2.6 договору усі умови та доповнення до кредитного договору банк та позичальник оформлюють без погодження з поручителем за винятком випадків збільшення обсягу відповідальності поручителя (а.с.18-20). 24 жовтня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», та [PERSON] укладено додатковий договір №1, з якого вбачається, що пункт 2.4 кредитного викладається в наступній редакції: процентна ставка за кредитом дорівнює 15,85 % річних (а.с.17). 26 червня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.26-31). Згідно витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26 червня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за кредитним договором №52.3ДС/053/К01/2008-НВ від 31 січня 2008 року, забезпеченого договором поруки №52.3ДС/053/П01/2008-НВ від 31 серпня 2013 року (поручитель [PERSON]) (а.с.32). Відповідачкою [PERSON] проводилось погашення кредиту за вказаним договором, останній платіж здійснено в перід з 01 березня по 31 березня 2014 року (а.с.175). У зв'язку із неналежним виконанням відповідачкою [PERSON] умов кредитного договору станом на 06 квітня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 110146,94 грн., яка складається з: 93728,65 грн. - заборгованість за кредитом, 16418,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.21,175). Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 509 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та відповідачкою [PERSON] укладений кредитний договір, за яким відповідачка отримала кредит, відповідно до умов договору відповідачка зобов'язалася щомісячно у строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за його користування, але відповідачка не виконала умови договору, у зв'язку з чим станом на 06 квітня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 110146,94 грн. Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки. Згідно із ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідачів підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір від 31 січня 2008 року було змінено додатковою угодою від 24 жовтня 2008 року, при цьому [PERSON] зі змінами до кредитного договору не був ознайомлений, в той час як внаслідок додаткової угоди було збільшено обсяг відповідальності поручителя [PERSON] Таким чином, заявлені вимоги про солідарну відповідальність за кредитним договором не мають правового обґрунтування, оскільки договір поруки є припиненим. Доводи апеляційної скарги про те, що право вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» не перейшло до ПАТ «Дельта Банк», оскільки в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі прав вимоги на виконання договору купівлі-продажу прав вимоги, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ «Кредитпромбанк» та інші необхідні з цього приводу документи, на підставі яких правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» став ПАТ «Кредитпромбанк» необґрунтовані, оскільки судом першої інстанції були досліджені та є в матеріалах справи договір купівлі-продажу прав вимоги та витяг з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 26 червня 2013 року щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за кредитним договором, крім того, зі статуту ПАТ «Кредитпромбанк» (а.с.150-151) вбачається, що ПАТ «Кредитпромбанк» є єдиним правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк». Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Оскільки суд першої інстанції при вирішенні спору зазначені вимоги закону не врахував, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог статі 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 110146, 94 грн.

Outcome: partial