Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, про стягнення аліментів, який згодом уточнила. В обґрунтування позову зазначає, що з 1997 по 2006 рік проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з відповідачем. Мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. У 2006 році їх сімя розпалася. Діти залишилися проживати з нею. З того часу батько дітьми не опікувався, не надавав ніякої матеріальної допомоги, не відвідував дітей, не піклувався про їх духовний і фізичний розвиток, не цікавився станом їх здоровя. Вважає, що батько фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, тому просить позбавити його батьківських прав відносно дочки. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Суду додатково пояснила, що відповідач офіційно визнав своє батьківство щодо доньки [PERSON] Але з часу розпаду сімї він не приймає участі у вихованні доньки. У 2006 році він поїхав і з того часу місце його перебування не відомо. Доньці вже 13 років, і позивач не може вирішити питання щодо реєстрації її місця проживання. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через засоби масової інформації, шляхом опублікування оголошення у газеті «Урядовий Курєр». Причину неявки суду не повідомив, не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Представник служби у справах дітей та органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала. Посилаючись на висновок органу опіки та піклування вважає, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, тривалий час дочкою не опікується, матеріально її не утримує. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показали, що позивачка [PERSON] є їх сусідкою. [PERSON] вона не бачила в селі вже близько 10 років. Ірина виросла без батька. Відповідач ніякої участі ужитті дитини не приймав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON]. Вже близько 13 років проживає в с.Червоне Поле. Відповідача знала, але вже давно його не бачила. Інколи зявлявся, він ніде не працював, потім кудись зник. Дітьми займається тільки мати. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; суджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 15.08.2003 року, її батьками записані [PERSON] і [PERSON]. З 2006 року позивач та відповідач припинили спільне проживання, дитина залишилася проживати з матірю. Батько фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків: дитиною не цікавиться, не відвідує дочку, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, не цікавиться станом здоровя, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації надав суду висновок №01-31/433 від 10.05.2017р. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він як батько не відбувся, свідомо усунувся від виконання своїх батьківських обовязків щодо сина. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України аліменти можуть бути присуджені судом у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина фактично знаходиться на утриманні матері. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням встановлених обставин, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 Сімейного кодексу України, суд, вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання дитини на користь позивача у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України у розмірі 1280 грн. (з вимог немайнового характеру позбавлення батьківських прав у розмірі 640,00грн., з вимог майнового характеру стягнення аліментів у розмірі 640,00 грн.)

Outcome: approved