Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 1 набуті грошові кошти в сумі 10276, 40 грн., та з відповідача 2 набуті грошові кошти в сумі 1441,82 грн. Позов мотивований тим, що 15 серпня 2019 р. на електронну поштову адресу [PERSON] (позивач) прийшло повідомлення від ПриватБанку, в якому у нього відкрита зарплатна картка, про те, що його рахунок заблоковано на виконання постанови приватного виконавця Мойсеєнко Д. П. про накладення арешту. Після спілкування з Мойсеєнко Д. П. позивачу стало відомо про існування судового рішення у справі №415/4026/13-ц про стягнення з нього боргу по кредитному договору та отримано фотокопію виконавчого листа від 27.01.2015 р., на підставі якого виконавцем і було відкрито виконавче провадження, а також постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту на рахунки боржника 10 вересня 2019 р. банком було списано з його рахунку кошти в сумі 11718, 22 грн. на рахунок виконавця Мойсеєнко Д. П., яка 22 жовтня 2019 р. перевела їх частину в сумі 10276, 40 грн. стягувану - відповідачу за даним позовом. Решта - 1441, 82 грн. залишилися у приватного виконавця Мойсеєнко Д. П. (відповідача 2). 30 вересня 2019 року Лисичанським міським судом Луганської області скасовано заочне рішення у справі №415/4026/14-Ц за позовом ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] , на підставі було відкрито виконавче провадження №59429629 та стягнуто с [PERSON] грошові кошти. 05 листопада 2019 р. позивач як представник [PERSON] , письмово звернувся до відповідача з пропозицією досудового врегулювання спору та повернення безпідставно набутих коштів, проте відповідь так і не отримав. Провадження у справі відкрито ухвалою від 29.11.2019 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У серпні 2020 року відповідачем -1 АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» подано відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що 27.11.2014 року Лисичанським міським судом Луганської області ухвалене - заочне рішення по справі №415/4026/ 13-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов Стягувана задоволено у повному обсязі. На виконання заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області 27.01.2015 року був виданий виконавчий лист № 415/4026/ 13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 16 397,16 доларів США та судовий збір у розмірі 2 123,53 гривень. У зв`язку з невиконанням [PERSON] у добровільному порядку зазначеного заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 27.11.2014 року по справі №415/4026/13-ц ПАТ «ПУМБ» був вимушений виконавчий лист направити на виконання до Алчевського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області. 28.11.2018 року начальником Алчевського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану за ВП № 51045489. АТ «ПУМБ» повторно пред`являє на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мойсеєнко Д.П. виданий виконавчий лист № 415/4026/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 16 397,16 доларів США та судовий збір у розмірі 2 123,53 гривень. 29.06.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Д.П. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за ВП №59429629. Вважають, що зазначені вище обов`язки приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мойсенко Д.П. у виконавчому провадженні № 59429629 виконані, оскільки грошові кошти було списано з рахунку [PERSON] на підставі виконавчого документу виданого за рішенням суду. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог закону подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач -1 АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву в якій просив розглядати справу за відсутності представника, в задоволені позовних вимог просив відмовити. Відповідач-2 будучі повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 27.11.2014 року Лисичанським міським судом Луганської області ухвалене - заочне рішення по справі №415/4026/ 13-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов Стягувана задоволено у повному обсязі. На виконання заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області 27.01.2015 року був виданий виконавчий лист № 415/4026/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором у сумі 16 397,16 доларів США та судовий збір у розмірі 2 123,53 гривень. 10 вересня 2019 року банком було списано з рахунку позивача кошти в розмірі 11718,22 грн. на рахунок виконавця Мойсеєнко Д.П., яка 22 жовтня 2019 р. перевела їх частину в сумі 10276,40 грн. стягувачу - відповідачу за даним позовом., решта -1441,82 грн. залишилися у приватного виконавця Мойсеєнко Д.П. 30 вересня 2019 року Лисичанським міським судом Луганської області скасовано заочне рішення у справі № 415/4026/13-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до [PERSON] , на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 59429629 та стягнуто з [PERSON] грошові кошти. Таким чином, враховуючи, що на підставі заочного рішення Лисичанського міського суду Луганської області 27.01.2015 року було виданий виконавчий лист, на підставі якого було стягнуто з позивача грошові кошти, між позивачкою та відповідачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» виникли спірні правовідносини, які регулюються нормами статті 1212 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України, Кодекс) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Повертаючись до матеріалів справи, суд бере до уваги, що правовою підставою для набуття АТ «ПУМБ» грошових коштів у спірному розмірі стало рішення суду , а тому грошові кошти у розмірі 10 276,40 грн. підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 ЦК України. Суд застосовує до вимоги про стягнення з відповідача АТ «Перший український міжнародний банк» грошових коштів у розмірі 10 276,40 грн. норми ст. 1212 ЦК України на які вірно посилався позивачки у позовній заяві. Разом з тим, позов в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Д.П. винагороди приватного виконавця в розмірі 1 441,82 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби передбачено Розділом X Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Враховуючи те, що чинним законодавством передбачений інший порядок оскарження дій приватного виконавця, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку зі стягненням винагороди приватного виконавця в розмірі 1 441,82 коп., а тому позов в частині стягнення з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мойсеєнко Д.П. винагороди приватного виконавця в розмірі 1 441,82 грн. задоволенню не підлягає. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, позови [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про стягнення безпідставного набутого майна, підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 1212, ЦК України.,

Outcome: partial