Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] вказала, що вона наразі проживає зі своєю матір`ю, а її батьком є відповідач [PERSON] , який не проживає з ними вже понад 17 років. На даний час вона, [PERSON] , навчається на 3-му курсі денної форми навчання у Харківському державному соціально-економічному коледжі та отримує стипендію в розмірі 1000,00 грн. на місяць. Але вона не в змозі самостійно та повноцінно утримувати себе, у зв`язку з чим опинилась у скрутному матеріальному становищі. Але [PERSON] , її батько, є працездатним і має можливість надавати їй грошову допомогу на час навчання, але не виконує свого обов`язку. Ухвалою суду від 24 червня 2021 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів; у разі неявки відповідача просила справу розглянути в заочному порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] викликався шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою місця проживання. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я [PERSON] повернуто з відміткою про існування причин, що не дали змоги вручити поштове відправлення. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов ним не поданий. Тому суд розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне встановлено наступне. Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 07 лютого 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції позивач [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] і [PERSON] , відповідач по даній справі. На даний час позивач [PERSON] є повнолітньою та навчається на 3-му курсі денної форми навчання у Харківському державному соціально-економічному коледжі та отримує стипендію, що підтверджується довідкою № 340 від 17 травня 2021 року, виданою вказаним навчальним закладом. Строк навчання за планом - до 30 червня 2021 року. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). Ст. 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. [PERSON] на даний час досягла віку 18 років і на час звернення до суду з позовом навчалась на денній формі, що позбавляло її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. Знаходження навчального закладу на віддаленій відстані від місця проживання призводить до витрат, пов`язаних з проїздом до місця навчання, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] такої допомоги на утримання доньки не надає. У зв`язку з наведеним, суд стягує з відповідача аліменти. Суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших неповнолітніх дітей, а також отримання позивачем стипендії та можливість в період навчання отримувати допомогу від матері, і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини від його заробітку, які він має можливість виплачувати. Враховуючи ту обставину, що навчання [PERSON] припинилось 30 червня 2021 року, то з вказаної дати вона втратила право на утримання від свого батька, суд вважає за необхідне стягнути аліменти саме за період від дня подання позову до суду і до дня закінчення навчання. В майбутньому, у разі продовження навчання, позивач матиме право на повторне звернення до суду з вимогами до відповідача про стягнення аліментів на період навчання. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 908,00 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати таких витрат.

Outcome: partial