Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з уточненою в ході судового розгляду позовною заявою до [PERSON], про поділ сумісного майна подружжя, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06 травня 1978 року. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 08 листопада 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. За час перебування у шлюбі сторони придбали будинок з надвірними господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS]. Окрім того, відповідач є власником земельної ділянки площею 0,1570 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та призначена для обслуговування житлового будинку - 0,1 га та ведення особистого селянського господарства - 0,0570 га. У зв'язку з тим, що спільне користування та володіння майном позивач вважає неможливим, оскільки з відповідачем склалися неприязні стосунки, просила виділити в натурі 1/2 частку у відповідності до будівельно-технічної експертизи. Позивач просила розділити в рівних частках майно, що є спільною власністю подружжя, визнати за собою право власності на 1/2 частку будинку за адресою: [ADDRESS], виділивши їй в натурі жилу кімнату №6 площею 6,9 кв.м, жилу кімнату №7 площею 6,9 кв.м, вартістю 25 686,00 грн., надвірні господарські будівлі: літню кухню (літ. «Б») вартістю 27 170,00 грн., сарай (літ. «В») вартістю 2 336,00 грн., сарай (літ «Г») вартістю 4 461,00 грн., уборна (літ. «Ж») вартістю 3 346,00 грн., сарай (літ. «З») вартістю 421,00 грн., сарай (літ. «І») вартістю 6 650,00 грн., сарай (літ. «К») вартістю 864,00 грн., 1/2 частину водопроводу (літ. «№1») вартістю 1 315,00 грн., 1/2 частину колодязя (літ. «№2») вартістю 926,00 грн., а загалом вартістю 73 175,00 грн. та на 1/2 частину земельної ділянки «під огородом+садом», площею 513 кв.м згідно меж з земельною ділянкою [NUMBER], а земельну ділянку під двором площею 394 кв.м залишити у спільному користуванні. Стягнути з відповідача на свою користь компенсацію вартості частини майна в розмірі 325,00 грн., витрати на переобладнання будівлі згідно висновку експерта в розмірі 17 600,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн., витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 2 500,00 грн. та судовий збір в розмірі 735,00 грн. В судовому засіданні позивач, [PERSON], підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. В судовому засіданні представник відповідача, [PERSON], який діє на підставі витягу з договору про надання правової допомоги від 28.03.2014р. та ордеру серії ДН №ООО,4250 від 28.03.2014р., позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 08.11.2012р. шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], було розірвано (а.с.15). Як встановлено в судовому засіданні, за час перебування у зареєстрованому шлюбі сторони придбали наступне майно. Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Слов'янська за №3191-2/0.83/01 від 09.12.2013р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Слов'янською державною нотаріальною конторою 19.07.1986р., належить право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.41). Як вбачається з повідомлення Відділу Держземагентства у м. Слов'янську Донецької обл. №01-17/1270 від 02.12.2013р. за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДН №031529, зареєстрованого 18.09.2003р. за №13026. Відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи №1177/14 від 24.01.2014р. (а.с.42-73) ринкова вартість домоволодіння за адресою [ADDRESS] складає 147 000,00 грн. Висновок зазначеної експертизи передбачає два варіанти поділу вищевказаного домоволодіння в натурі на дві частини, які виключають сумісне користування співвласниками окремими приміщеннями житлового будинку з максимальним наближенням до ідеальних часток - 1/2 та 1/2. Перший варіант поділу передбачає обладнання зовнішнього теплового тамбуру до проектованої прибудови для квартири [ADDRESS], сумісне користування двором площею 394 кв.м та роздільне користування частиною ділянки «під городом+садом» з виділенням в конкретне користування частин ділянки площею 513 кв.м кожному співвласнику. Другий варіант поділу передбачає обладнання внутрішнього теплового тамбуру до проектованої прибудови для квартири [ADDRESS], сумісне користування двором площею 394 кв.м і роздільне користування частиною ділянки «під городом+садом» з виділенням в конкретне користування частин ділянки площею 513 кв.м кожному співвласнику. В судовому засіданні сторони прийшли до згоди щодо поділу домоволодіння за другим варіантом судової інженерно-технічної експертизи. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ч.1 ст. 63 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 71 СК України майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, як було встановлено в судовому засіданні, вищеперелічене майно було придбане сторонами в період шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони домовилися про поділ спільного сумісного майна, відповідач визнав вимоги позивача в повному обсязі, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки надані докази та їх належна оцінка повністю підтвердили позовні вимоги. Окрім того, поділ житлового будинку по [ADDRESS], у відповідності до варіанту №2 висновку судової інженерно-технічної експертизи від 24.01.2014р. погоджено виконкомом Слов'янської міської ради та Слов'янським УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» (а.с.96, 97). Як вбачається з дослідної частини судової інженерно-технічної експертизи на 1/2 ідеальну частку припадає 73 500 грн. інвентаризаційної вартості домоволодіння. Вартість частини домоволодіння, яка виділена в конкретне користування позивачеві, складає 73 175 грн. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості частини майна в розмірі 325 грн. Окрім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вартість будівельних робіт щодо поділу домоволодіння в розмірі 17 600,00 грн. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь позивача, також, підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду у сумі 735,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. та витрати на проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 2 500 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що вимоги про поділ сумісного майна подружжя є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved