Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що в період часу з 11 квітня 2012 року по 22 квітня 2013 року він працював в ПАТ «Мостобуд». При звільненні позивача з роботи ПАТ «Мостобуд» не провів розрахунок з ним. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 14 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 9 груд-ня 2015 року, з відповідача на користь [PERSON] була стягнута заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 10341 гривні 27 копійок та середній заробіток за час затримки розрахунку з 23 квітня 2013 року до 14 серпня 2015 року в розмірі 86700 гривень. Водночас, ПАТ «Мостобуд» погасив заборгованість по виплаті заробітної плати лише 13 жовтня 2017 року. Ця обставина свідчить про те, що у відповідача виник обовязок додатково сплатити [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку з 17 серпня 2015 року до 13 жовтня 2017 року в розмірі 81450 гривень. ПАТ «Мостобуд» ухиляється від добровільного виконання цього обовязку. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 81450 гривень та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задо-воленні. Представник ПАТ «Мостобуд» не зявився у судове засідання. Він неодноразово у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується розписками про вручення судових повісток представнику відповідача (а.с.32, 38). Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що в період часу з 11 квітня 2012 року до 22 квітня 2013 року позивач працював в ПАТ «Мостобуд». Наказом директора ПАТ «Мостобуд» №21-ВК від 3 квітня 2013 року [PERSON] був звільнений з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, за згодою сторін. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи та організації, провадиться в день звіль-нення. Згідно з ч.1 ст.117 цього ж Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповно-важеного ним органу належних звільненому працівникові сум у вказаний строк при від-сутності спору про їх розмір підприємство, установа та організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахун-ку. За правилом п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законо-давством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Встановлено, що ПАТ «Мостобуд» не провів розрахунок з позивачем при звільненні його з роботи. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 14 серпня 2015 року (а.с.6-7), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 9 грудня 2015 року (а.с.8-11), з відповідача на користь [PERSON] була стягнута заборго-ваність по виплаті заробітної плати в розмірі 10341 гривні 27 копійок та середній заробіток за час затримки розрахунку з 23 квітня 2013 року до 14 серпня 2015 року в розмірі 86700 гривень. Водночас, ПАТ «Мостобуд» погасив заборгованість по виплаті заробітної плати лише 13 жовтня 2017 року. Це підтверджується копією платіжного доручення №4642 від 13 жовтня 2017 року (а.с.42). Тривалість продовжуваної затримки розрахунку з 17 серпня 2015 року до 13 жовтня 2017 року склала 543 робочих дні, а середньоденний заробіток позивача на день його звільнення з роботи становив 150 гривень. Аналіз цих обставин свідчить про те, що у відповідача виник обовязок додатково сплатити [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 81450 гривень (150 х 543). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ПАТ «Мостобуд» добровільно виконав цей обовязок. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 81450 гривень. Відповідно до ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Встановлено, що [PERSON] не подав жодного доказу на підтвердження того, що у звязку з затримкою розрахунку він зазнав моральні страждання у звязку з втратою життєвих звязків, яка вимагала додаткових зусиль для організації його життя. Ця обста-вина свідчить про те, що позивач не довів заподіяння йому моральної шкоди.

Outcome: partial