Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

В листопаді 2012 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 132 759 дол. США 59 центів. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30 січня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 100 000 дол. США, що дорівнює еквіваленту 505 000 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору на умовах строковості, платності. 30 січня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов'язалась перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 30 січня 2007 року. Відповідачі взятих на себе зобов'язань по поверненню кредитних коштів не виконують, в результаті чого станом на 26 вересня 2012 року утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачів. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, однак представник відповідачів подав до суду заяву в якій позов в частині вимог до [PERSON] визнає частково та просить зменшити суму пені до 10 000 грн. Крім того просить відмовити в задоволенні позову до [PERSON]., оскільки внаслідок збільшення обсягу її відповідальності порука є такою, що припинена. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 січня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 100 000 дол. США, що дорівнює еквіваленту 505 000 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору на умовах строковості, платності. 30 січня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов'язалась перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 30 січня 2007 року. Відповідачі взятих на себе зобов'язань по поверненню кредитних коштів не виконують, в результаті чого станом на 26 вересня 2012 року утворилась заборгованість в розмірі 132 759 дол. США 59 центів, з яких: 79 166 дол. США 75 центів - заборгованість по кредиту; 43 562 дол. США 52 центи - заборгованість по відсоткам; 37 112 грн. 46 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 43 062 грн. 36 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах. Дані обставини підтверджуються: договором про надання споживчого кредиту № 11112154000 від 30 січня 2007 року; договором поруки б/н від 30 січня 2007 року; розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кре-дит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову(субсидіарну) відповідальність поручителя. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують свої зобов'язання по поверненню грошових коштів позивачу в розмірі і строки, передбачені договором в результаті чого станом на 26 вересня 2012 року утворилась заборгованість в розмірі 132 759 дол. США 59 центів, з яких: 79 166 дол. США 75 центів - заборгованість по кредиту; 43 562 дол. США 52 центи - заборгованість по відсоткам; 37 112 грн. 46 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 43 062 грн. 36 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах, а тому заборгованість з відповідачів підлягає стягненню в примусовому порядку. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України. Також суд приходить до висновку, що не знайшли свого підтвердження доводи поручителя щодо припинення поруки зважаючи на наступне: Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (частина перша статті 628 ЦК України). Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (частина третя статті 509 ЦК України, пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 559 України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору. Пунктом 9.2 Договору про надання кредиту передбачено, що відповідно до вимог статті 651 Цивільного кодексу України Сторони погодили, що протягом дії цього Договору Банк відповідно до умов п. 1.3.1 Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення позичальником кредитної дисципліни. Цим же пунктом передбачено порядок в якому збільшується розмір процентної ставки, зокрема банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою позичальника. Сторони погодили, що факт неподання позичальником на зазначену у договорі адресу банку у строк не пізніше ніж за 7 календарних днів до дати початку дії нової процентної ставки письмового повідомлення позичальника про його незгоду із такою новою ставкою, вважається згодою позичальника на встановлення банком такого нового розміру процентної ставки з дати, що зазначена у повідомленні банку. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору поруки від 30 січня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 30 січня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручителю добре відомі усі умови вищевказаного основного договору, зокрема: сума основного договору, термін виконання зобов'язання, інші умови. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплати пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Таким чином, умовами вищевказаних договорів погоджено порядок збільшення відсоткової ставки без укладення для цього додаткових договорів. Листом від 22 лютого 2008 року №120306 [PERSON].(а.с. 97) повідомлено про збільшення відсоткової ставки за кредитом. Останній не оспорював розмір відсоткової ставки. Повідомленням - вимогою від 7 вересня 2009 року [PERSON] було повідомлено про наявність заборгованості по кредиту [PERSON] та необхідність погашення заборгованості. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що збільшення відсоткової ставки банку в даному випадку не тягне за собою припинення поруки, оскільки про такі умови було відомо поручителю при укладенню договору поруки, процедуру було прописано з чим було ознайомлено поручителя, договір поруки є чинним ніким не скасованим. На зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як слідує з диспозиції вищевказаної норми, суду надано право, а не обов'язок щодо зменшення розміру неустойки. Як слідує з матеріалів справи, заборгованість по кредиту складає 132 759 дол. США 59 центів, з яких: 79 166 дол. США 75 центів - заборгованість по кредиту; 43 562 дол. США 52 центи - заборгованість по відсоткам; розмір неустойки становить - 80 174 грн. 82 грн., що на думку не є підставою для зменшення розміру неустойки, оскільки не перевищує, тим більше значно, розміру завданих збитків Банку. Інших обставин, які б слугували підставою для зменшення розміру неустойки відповідачами не зазначено та не додано доказів в підтвердження цьому, а тому підлягає відхиленню клопотання представника відповідачів про зменшення розміру неустойки до 10 000 грн.

Outcome: approved