Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

В Малиновський районний суд м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Посилаючись на те, що він, згідно договору купівлі-продажу 22.12.2006 року, придбав у [PERSON] квартиру №77 у будинку №16, корпус 2 по вул.Варненської у м.Одесі. Згідно пункту 5.3 договору купівлі-продажу в обовязки відповідача входило звільнення відчужуваної квартири та зняття з реєстраційного обліку, але відповідач на теперішній час не знявся з обліку, чим перешкоджає позивачу в здійснені права власності. В зв язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобовязати Малиновський РВ ОМУ ЕУМВС України в Одеській області скасувати його реєстрацію за вказаною адресою. Відповідач в судове засідання не з явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлявся належним чином за останньою відомою суду адресою, а також в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, тому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, згідно договору купівлі-продажу від 22 грудня 2006 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продав, а [PERSON] придбав квартиру №77 у будинку №16, корпус 2 по вул.Варненської у м.Одесі, що в цілому складається з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 44,3 кв.м., житловою 29,3 (а.с.6). Зазначена квартира належала продавцю - відповідачу по справі, на підставі договору купівлі- продажу, посвідченому державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] 29.07.2003 року за реєстровим номером 5-1995, зареєстрованого КП «ОМБТ1 та РОН» 21.08.2003 року в реєстровій книзі 477пр на сторінці 17 під реєстровим номером 70. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч.І ст.З Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно з довідкою від 24.09.2009р. в даний період у квартирі №77 у будинку №16, корпус 2 по вул. Варненської у м.Одесі крім позивача та його родини ще зареєстрований відповідач - [PERSON], що є перешкодою у реалізації позивачу права власності (а.с.10). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Оскільки відповідач продав свою власність позивачу у нього припинилось право користування, яке було одним з правомочностей власника майна. Будь-яких домовленостей щодо користування спірним майном після його відчудження між сторонами не було досягнуто. Таким чином на підставі вищевикладеного, суд вважає уточнені позовні вимоги доведеними та обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню в повному обсязі. При цьому судом враховано похідний характер реєстрації місце проживання (перебування) особи від права користування житлом, яке за встановленими обставинами справи припинилось після переходу права власності до позивача. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, тому суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про визнання втратившими право користування житловим приміщення є підставою для зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: м.Одеса, вул.Варненська, буд.№16, корпус №2 кв.№77.

Outcome: approved