Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

В квітні 2018 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить встановити режим окремого проживання подружжя [PERSON] та [PERSON], які перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2015 року Відділом ДРАЦС Жовтоводського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 163. Свої вимоги обґрунтував тим, що 18.07.2015 року він уклав шлюб з відповідачем, однак подружнє життя не склалося, через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів. Наданий час немає змоги розірвати шлюб, оскільки сторони мають дитину - сина [PERSON] [INFO], яка не досягла одного року. Наразі проживають окремо, та проживати разом не бажають, в звязку з чим і просить встановити режим окремого проживання. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що вони з дружиною проживають окремо з початку березня 2018 р. Разом проживали за адресою [INFO]. Він є власник цієї квартири. Зараз проживає в квартирі, що належить його батькам, однак відвідує сина в квартирі, де проживає відповідач. Сплачує аліменти на неї та на сина. Спільне господарство не ведеться з листопада 2017 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, та пояснила, що з листопада 2017 року вони з позивачем не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет. Все необхідне для дитини купувала за власні кошти. 3 10 травня 2018 року проживають окремо. Позивач приходить, грає з дитиною 5-10 хвилин і йде. В квартирі перебувають його особисті речі, він ними користується. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2015 року Відділом ДРАЦС Жовтоводського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. При цьому дошлюбне прізвище відповідача «Варфоломієва» (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 03 лютого 2018 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 25, від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до довідки про склад сімї № 1/3-644 від 29.03.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], разом з відповідачем [PERSON] та сином [PERSON]. (а.с.9). Відповідно до акту про проживання особи без реєстрації від 06.04.2018 року позивач [PERSON] проживає за адресою [INFO] починаючи з березня 2018 року (а.с.10). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає за адресою [INFO], разом з ним з березня 2018 року проживає його син [PERSON] за вказаною адресою. Частина його речей знаходяться за вказаною адресою. Частина речей залишилась там. Кожну ніч [PERSON] ночує в спальні, якщо не перебуває на роботі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою позивача, брат з березня 2018 р. проживає [INFO], оскільки квартира залишилась невістці, вона там проживає з дитиною. Його речі знаходяться і на Грушевського, і на Богуна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] це її дочка, [PERSON] - зять. Додала, що протягом останніх двох місяців бачила декілька разів позивача в квартирі, в якій зараз проживає її донька, там присутні його речі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є подругою [PERSON], і що коли приходила до [PERSON], то за останніх два місяці один разбачила [PERSON] в квартирі по вул. Богуна. Крім того, бачила там його речі. Відповідно до ст. 56 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, становлені законом. Відповідно до ст. 119 СК України подружжя або один з них вправі звернутися до суду із заявою про встановлення режиму окремого проживання. Згідно із вказаною правовою нормою за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи не бажання когось із них проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя. Статтею 120 СК України встановлено, що режим окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму. У разі встановлення режиму окремого проживання майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка. Встановлення режиму окремого проживання не суперечить Конституції України, чинному сімейному законодавству, не порушує права подружжя. Пленум Верховного Суду України п.12 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що при застосуванні положень статей 119, 120 СК судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Сімейний кодекс України не обмежує час, протягом якого може тривати режим окремого проживання, а тому цей термін не підлягає визначенню й рішенням руду. За умов виправлення стану сімейних стосунків, вказаний режим проживання також може бути припинений. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази, які вказують, що позивач [PERSON] проживає за адресою [INFO], враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON], аналізуючи зміст ст.119 СК України, суд вважає, що для встановлення подружжю режиму окремого проживання, наявні обидві умови, а саме: небажання проживати спільно і припинення сімейних відносин, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved