Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

В квітні 2020 року представник [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання попереднього договору недійсним. У ході розгляду справи № 638/18447/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання договорів дарування недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння [PERSON] отримав відзив на позовну заяву та копію оспорюваного попереднього договору від 26.04.2013 року. [PERSON] вказує, що він ніколи не підписував оспорюваний попередній договір від 26.04.2013 року щодо належної йому частки квартири, та станом на 26.04.2013 рік навіть не мав у власності Ѕ частки квартири [ADDRESS] , оскільки зі своєю сестрою [PERSON] тільки прийняв у спадщину після померлого батька ј частки вказаної квартири. Оскільки оспорюваний договір [PERSON] ніколи не укладався і не підписувався, у нього відсутній його оригінал. Крім того, позивач вказує, що рішенням суду від 13.05.2021 року по цивільній справі № 638/18447/17 позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано недійсними договір дарування від 02.12.2009 року, договір дарування від 14.06.2013 року, договір дарування від 24.05.2013 року та витребувано з незаконного володіння ѕ частки квартири [ADDRESS] . Враховуючи викладене, позивач просить визнати недійсним попередній договір від 26.04.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Разом з позовною заявою суду було надано клопотання про витребування доказів у приватного нотаріуса Остапенко Євгена Михайловича (свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю № 7921). Ухвалою суду від 28.07.2020 року клопотання позивача задоволено та витребувано у приватного нотаріуса Остапенко Є.М. належним чином засвідчену копію нотаріальної справи щодо посвідчення правочину попереднього договору від 26.04.2013 року. У відповідь на ухвалу суду від 28.07.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. повідомив, що він з 01.10.2019 року не здійснює нотаріальну діяльність по Харківському міському нотаріальному округу, а всі документи діловодства передані до Харківського обласного державного нотаріального архіву. Ухвалою суду від 06.01.2021 року суддя Штих Т.В. прийняла цивільну справу до свого провадження та призначила справу до розгляду. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подавався. Позивач та представник позивача - адвокат Букін О.С. в судове засідання не з`явились. Представник позивача направив до суду клопотання про проведення судового засідання без участі позивача та представника позивача. Відповідач та представник відповідача, у належний спосіб повідомлені про час та дату судового розгляду, в судове зсідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 05.04.2021 року підготовче провадження по справі закрито, цивільну справу призначено до розгляду. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження укладення оспорюваного попереднього договору. Оригінал попереднього договору або його копії відповідачем до суду не надавались. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. також жодним чином не підтвердив існування зазначеного попереднього договору від 26.04.2013 року. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що нотаріальний бланк, на якому надруковано текст попереднього договору від 26.04.2013 року, в Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів за серією та номером бланка обліковується як зіпсований бланк від 15.11.2016 року. Зазначена інформація жодним чином не спростована відповідачем. Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що позивач не міг укласти попередній договір від 26.04.2013 року щодо належної йому на праві приватної власності Ѕ частки квартири [ADDRESS] , оскільки він, на час укладення договору, не мав цієї частки у приватній власності, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Приписами ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину складають як права та обов`язки, про набуття, зміну, припинення яких домовилися учасники правочину. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 ЦК України, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання недійсним попереднього договору від 26.04.2013 року.

Outcome: approved