Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 26 грудня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 4183. Дітей від шлюбу вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні життєві позиції та різні плани на майбутнє, що поступово призвело до втрати взаєморозуміння та почуттів один до одного. Позивач зазначає, що біля п'яти років тому, [PERSON] виїхала в Російську Федерацію на заробітки і більше повертатись в Україну не бажає. Тривале окреме проживання, ще більше віддалило їх один від одного, вони стали чужими.Біля п'яти років тому, подружні відносини між сторонами були припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільно нажитого під час шлюбу майна немає. Оскільки подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON], тому він прийшов до переконання про необхідність розірвання шлюбу. З огляду на вищевказане, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з відповідачем. На розподіл між ними судових витрат по справі не претендує. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності та просить залишити за ним судовий збір. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення у її відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 23.11.2016 року, судом встановлено, що 26.12.2007 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 4183 (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони біля п'яти років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved