Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в рівних частках за неї та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1.314 га, що розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в с.Фонтанка по вул.Незалежності, 15, що залишилася після смерті [PERSON], померлого 17.04.2014 року, пославшись в обґрунтування позову, що після смерті чоловіка в установлений законом строк звернулася до нотаріуса в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої доньки за оформленням спадкових прав на зазначену вище земельну ділянку, яка належала померлому на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №921777, зареєст-рованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010752401055 від 21.06.2007 року. Однак, з підстав того, що нотаріусу було надано тільки належним чином засвідчена копія державного акта на спадкову земельну ділянку, оскільки оригінал держакту був втрачений, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено із-за ненадання оригіналу правовстановлюючого документа. У звязку з чим, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та її представник за довіреністю, [PERSON], не зявились, надавши письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутністю. Представник відповідача - Фонтанської сільської ради Лиманського (бувшого Комінтернівського) району Одеської області в судове засідання не зявився, направивши письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявилася, направивши письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи управління Держгеокадастру в Комінтернівському районі Одеської області в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, у звязку з чим, справа розглянута за його відсутність. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права й обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У чинність ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1270 ЦК визначено що, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 17 квітня 2014 року у віці 43 років помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №375738, виданого відділом ДРАЦС у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №4161 /а.с.7/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1.314га, кадастровий номер: 5122786400:02:001:1160, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в с.Фонтанка по вул.Незалежності, 15, що підтверджується завіреною управлінням Держземагентсва у Комінтернівському - 2 - районі Одеської області копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №921777, зареєстрованого 21.06.2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010752401055 /а.с.14,15-16/. Згідно ст.ст.125,126 ЗК України, в редакції що діяла на час відкриття спадщини, право власності та право пос-тійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Отже, спадкодавець за життя набув та зареєстрував своє право власності на земельну ділянку, що є обєктом спадщини, в установленому законом порядку, у звязку з чим, спадкоємиця, що діє в своїх інтересах і інтересах неповнолітньої дитини, обґрунтовано звернулася до нотаріуса за оформленням спадкових прав. Враховуючи, що нотаріуси, згідно ч.3 ст.47 Закону України «Про нотаріат», для вчинення нотаріальних дій не можуть приймати документи, які не відповідають вимогам законодавства, спадкоємиця вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Як убачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №015601, виданого Першим відділом РАЦС Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.04.2006 року, актовий запис за №213 /а.с.22/. 23.04.2007 року у подружжя [PERSON] і [PERSON] народилася донька [PERSON], актовий запис за №354 від 28.04.2007 року /а.с.11/. З листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] убачається, що за заявою [PERSON], яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], нею 24.04.2014 року була відкрита спадкова справа №22/2014 року, зареєстрована в Спадковому реєстрі за №560112899, на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлого 17.04.2014 року. Після спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємицям [PERSON] відмовлено із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку /а.с.12,13,21/. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно розяснень, викладених у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. Враховуючи, що на день смерті [PERSON] йому на законних підставах належала земельна ділянка кадаст-ровий номер: 5122786400:02:001:1160, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1223,1268 ЦК України, ст.ст.125,126 ЗК України, ст.47 Закону України «Про нотаріат» і

Outcome: approved