Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 11.03.1997 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради народних депутатів Вінницької області, актовий запис №533. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, внаслідок чого виникають сварки. Відповідач постійно принижує позивача, поводиться з нею грубо, зухвало. Сім`я фактично розпалась, шлюб носить лише формальний характер, на примирення із відповідачем позивачка не погоджується. Відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, має сталий та стабільний заробіток, інших утриманців немає, тобто може і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Тому позивач звернулася з даним позовом до суду, у якому просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Молявчик О.В. подали до суду заяву про зменшення позовних вимог, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Просила суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1\\4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.01.2018 року та стягнути судові витрати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не визнав обставини, які зазначені у позовній заяві, зокрема, що він поводився із позивачкою грубо, ображав її, оскільки протягом року перебуває у зоні АТО, однак не заперечує щодо розірвання шлюбу із позивачкою. Крім того, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з [INFO] , оскільки до січня 2018 року він надавав матеріальну допомогу позивачці на утримання сина добровільно приблизно в розмірі 3500 грн. щомісячно. На запитання суду відповідач відповів, що інших дітей у нього немає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні визнала обставини надання їй відповідачем добровільно до січня 2018 року матеріальної допомоги на утримання сина приблизно в розмірі 3500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, адвоката та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.03.1997 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради народних депутатів Вінницької області, актовий запис №533 (а.с. 7 ). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , що стверджується довідкою голови правління ОСББ «О.Антонова, 44» від 27.12.2017 року (а.с. 37). З пояснень сторін суд встановив, що їх сімейне життя не склалось, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Сторони миритися не погодилися, позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб між сторонами у справі необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « [PERSON] ». Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач [PERSON] офіційно працює, є військовослужбовцем за контрактом військової частини [NUMBER] , має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, дитина сторін проживає із позивачкою, що не заперечується сторонами, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4\~ частки зі всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.01.2018 року. З урахуванням ст. 141 ЦПК України та того, що відповідач є учасником бойових дій, тому судовий збір в розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів слід компенсувати за рахунок держави, а судовий збір у розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved