Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її донька - [PERSON] навчається у Хмельницькому національному університеті з денною формою навчання на факультеті міжнародних відносин, із строком навчання з 01 вересня 2013 по 30 червня 2017 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача половину оплаченої вартості контрактного навчання в сумі 3 500 грн. та 1 200 грн. плату за проживання в гуртожитку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги не визнав та просить справу розглянути у його відсутності. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. 16 грудня 1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] навчається у Хмельницькому національному університеті з денною формою навчання на факультеті міжнародних відносин із строком навчання з 01 вересня 2013 по 30 червня 2017 року на платній основі. Позивачем сплачено кошти за навчання доньки в сумі 7 000 грн. та 2 400 грн. за проживання в гуртожитку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: поясненнями представника позивача; свідоцтвом про розірвання шлюбу; свідоцтвом про народження дитини; довідкою Хмельницького національного університету № 554 від 01 квітня 2014 року, копіями квитанцій про оплату за навчання та проживання в гуртожитку. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги доньці на період навчання, а тому у відповідності до ст.ст.199-200 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, а також підлягають стягненню підтверджені належними доказами здійснення позивачкою додаткових витрат на загальну суму: 9 400 грн., половина з яких підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів.

Outcome: partial