Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначала, що від цивільного шлюбу із відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьківство стосовно якого [PERSON] визнано і його записано батьком у свідоцтві про народження дитини. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем проживають окремо і дитина знаходиться на її утриманні, відповідач відмовляється утримувати їхнього спільного сина, матеріальну допомогу не надає взагалі, участі в його вихованні не приймає. Позивач у звязку зі скрутним матеріальним становищем не має змоги забезпечити неповнолітнього сина, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дитини повноліття. Також позивач просила стягнути з відповідача кошти потрачені нею із наданням правової допомоги в розмірі 400 грн.. Позивач в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове\~ засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів: видно, що сторони перебували в цивільному шлюбі. Копією свідоцтва про народження дитини, встановлено, що відповідач є батьком, а позивач-матірю сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Із довідки виданої виконавчим комітетом Крижопільської селищної ради Вінницької області №2343 від 27.06.2017 року встановлено, що дитина проживає спільно з позивачем в [ADDRESS]. На даний час сторони проживають окремо і відповідач матеріальну допомогу сімї не надає взагалі. Після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем дитина знаходиться на утриманні позивача, потребує постійного догляду та піклування за нею. Оцінюючи усі докази, що є в справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно статті 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно щомісяця не надає коштів на утримання сина, тому суд має всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітнього сина. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є працездатним, на його утриманні інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї нема, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обємі. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 640 гривень, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати повязані із наданням правової допомоги в сумі 400 гривень.

Outcome: approved