Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за Кредитним договором № 193/в від 06.11.2006 року в сумі 303570,37 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 193/в від 06.11.2006 року відповідач 06.11.2006 року отримав строковий кредит у розмірі 22000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 05.11.2026 року включно. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 16.06.2015 року, відповідач має заборгованість у розмірі 303570,37 грн. В судовому засіданні представник позивача Яценко О.В. позовні вимоги позивача підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог та вказали, що відповідач погасив всю заборгованість по тілу кредиту та по відсоткам та не теперішній час він знаходиться у графіку платежів. А пеня нарахована позивачем незаконно. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 06 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 193/в, згідно з умовами якого останній отримав від позивача кредит у розмірі 22000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 05.11.2026 року включно (а.с.8-19). В подальшому, 20 серпня 2008 року та 06 квітня 2010 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та [PERSON] були укладені Додаткові договори до Кредитного договору № 193/в від 06.11.2006 року (а.с.20-21), якими (додатковими договорами) сторони досягли згоди внести до тексту Кредитного договору наступні положення: 1.1. За неналежне виконання Позичальником грошових зобов'язань з погашення кредитної заборгованості, якщо прострочення виконання таких зобов'язань сталося більше ніж на 7 календарних днів від дати, визначеної Графіком як дата сплати чергового платежу, Позичальник сплачує Банку штраф, у розмірі, визначеному умовами цього Договору, який розраховується від суми невиконаних зобов'язань, а саме неповерненого Кредиту та/або несплачених процентів та/або плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав і які не були виконані станом на восьмий календарний день прострочення такого виконання. 1.2. Застосування або незастосування пунктів цього Договору, якими встановлюються порядок нарахування та розміри неустойки (штраф, пеня) за невиконання та/або неналежне виконання Позичальником умов Договору, зокрема за прострочення Позичальником термінів погашення заборгованості, є правом Банку. Позичальник зобов'язаний сплатити нараховану йому на умовах цього Договору неустойку (штраф/пеня) на першу вимогу Банку. Неустойка (штраф/пеня) підлягає сплаті в національній валюті України відповідно до офіційного курсу встановленого НБУ на день сплати Позичальником такої неустойки. 1.3. В разі виникнення спорів та недосягнення порозуміння Сторони передають їх на розгляд до суду за місцезнаходженням Банку або за місцем проживання Позичальника за вибором позивача. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, шляхом перерахування суми кредиту одноразово на позичковий рахунок відповідача (відкритий у позивача) у повному розмірі - 22000 доларів США, що на той момент було еквівалентно 111100,00 грн., що підтверджується меморіальним валютним ордером № 4029 від 08.11.2006 року (а.с.25). Відповідно до п.2.3. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частинами кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню згідно з графіком (Додаток № 1 до договору). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача всю заборгованість достроково. Відповідач та його представник вищевказані обставини заперечували та вказували в своїх письмових запереченнях, що строк виконання зобов'язань за даним договором в повному обсязі, з боку відповідача, ще не настав. Так, відповідно до пп.3.2.3. п.3.2. Кредитного договору, Банк має право у разі несвоєчасного погашення Кредиту та/або процентів вимагати дострокового погашення Кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування та сплати відповідних штрафних санкцій. У зв'язку з вищевказаним, станом на 16.06.2015 року, зі слів представника позивача відповідач має заборгованість за кредитом в сумі 303570,37 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість по кредиту - 13291,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.05.2015 року складає 273394,21 грн.; відсотки за користування кредитом - 1124,72 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.05.2015 року складає 23134,73 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 7041,43 грн. (а.с.4-7). Судом встановлено, що відповідач з грудня 2014 року припинив виконання своїх зобов'язань перед позивачем по Кредитному договору № 193/в від 06.11.2006 року, що підтверджується розрахунком наданим позивачем (а.с.4-7), але відповідач вказав, що він перестав погашати кредит після того, як Банк змінив свої реквізити, для з'ясування яких він звертався до Банку, але йому нові реквізити не повідомили. Представник позивача в судовому засіданні підтвердила той факт, що відповідач перестав погашати кредит після зміни реквізитів Банку. При цьому, вказала, що відповідачу направлялися нові реквізити Банку, але належних та допустимих доказів того, що відповідач отримував нові реквізити, суду не надані. При цьому, судом встановлено, що вже після звернення позивача до суду з даним позовом, відповідач здійснив погашення кредиту на загальну суму понад 340440 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями. Вищевказані обставини визнала та не заперечувала й представник позивача, яка також вказала, що на теперішній час за позивачем мається поточна заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1615 доларів США та заборгованість по нарахованій пені, а відсотки ним повністю погашені. Разом з тим, представник позивача наполягала на стягненні з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 303570,37 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість по кредиту - 13291,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.05.2015 року складає 273394,21 грн.; відсотки за користування кредитом - 1124,72 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.05.2015 року складає 23134,73 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 7041,43 грн. Суд вважає такі вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними, оскільки сама представник позивача підтвердила, що відповідач погасив значну суму заборгованості перед позивачем за Кредитним договором № 193/в від 06.11.2006 року та знаходиться в графіку платежів, а точного розрахунку заборгованості, станом на дату ухвалення судом даного рішення, суду не надано. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed