Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

В липні 2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач не надає ніяких коштів на утримання дитини, нести витрати по її утриманню самостійно їй важко, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а тому вона хоче отримувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2\~000 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно від дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги свого позову та просила суд про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення позивача, відповідача по справі, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне. Сторони по справі мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач [PERSON] В зареєстрованому шлюбі позивач та відповідач не перебували. Як зазначила позивачка, відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки останнім часом, а саме з травня 2015 року не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Причому обов»язком особистим і індивідуальним. Відповідно до ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов»язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як було встановлено в судовому засіданні позивачка на даний час займається утриманням доньки, відповідач матеріально їй в цьому не допомагає. Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідач на даний час не працює, влаштовується на нову роботу, на утриманні інших дітей або членів сім»ї не має. Частина 1 ст. 80 СК України передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів частково, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн., але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.07.2015 року і до її повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial