Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

В листопаді 2018 року фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 18397,21 грн. та судовий збір в розмірі 704,80 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.05.2015 року о 14 год. 30 хв. в м. Дніпропетровськ по вул. Янтарній в районі перехрестя, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MAN», д.р.н. AB3593ВТ під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota», д.р.н. АЕ0789CA, під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Toyota», д.р.н. АЕ0789CA, було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2015 року [PERSON] було визнано винним у настанні вищезазначеної ДТП та призначено адміністративне стягнення. [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6834167 від 06.11.2014 року відповідно до якого ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «MAN», д.р.н. АB3593BT, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Toyota», д.р.н. АЕ 0789 CA [PERSON] звернулася до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АІ/6834167. ПрАТ «УПСК» па підставі страхового акту ОЦ/001/000/15/0059 від 04.11.2015 року було виплачено власнику автомобіля «Toyota», д.р.н. АЕ 0789 CA страхове відшкодування в розмірі 20397,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням №572 від 10.11.2015 року. Відповідачем [PERSON] було сплачено ПрАТ «УПСК» 2000,00 грн. в рахунок погашення вищевказаної заборгованості, з яких 1000 грн. сплачено 10.10.2016 року та 1000 грн. сплачено 17.11.2016 року). Таким чином, станом на 01.10.2018 року залишок заборгованості [PERSON] склав 18397,21 грн. 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою- підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір №01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору, в тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у виді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/6834167 від 06.11.2014 року. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] вищевказаної суми боргу. До судового засідання позивач - фізична особа-підприємець [PERSON]\~не зявився,\~але надав суду заяву, відповідно до якої позов підтримав, просив його задовольнити та слухати справу в його відсутність. Не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів ст. 280\~ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2015 року (справа №127/12444/15-п) визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень на користь держави (а.с. 11). З вказаної постанови суду від 30.06.2015 року вбачається, що 18.05.2015 року о 14.30 год. в м. Дніпропетровськ по вул. Янтарній, [PERSON], рухаючись автомобілем [NUMBER] в районі перехрестя змінив напрямок свого руху праворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Тойота д.н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON] і належить на праві власності [PERSON], що призвело до пошкодження автомобілів. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6834167 від 05.11.2014 року строком дії з 06.11.2014 року по 05.11.2015 року встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «MAN», д.р.н. АB3593BT [PERSON] була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». У відповідності до умов вказаного Полісу страхування, ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «MAN», д.р.н. АB3593BT, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам (а.с. 9). Власником пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Toyota», д.р.н. АЕ 0789 CA є [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) О.В., що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 32). [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) О.В. звернулася до Страховика ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АІ/6834167 (а.с. 12). ПрАТ «УПСК» па підставі страхового акту ОЦ/001/000/15/0059 від 04.11.2015 року було виплачено власнику автомобіля «Toyota», д.р.н. АЕ 0789 CA [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 20397,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням №572 від 10.11.2015 року (а.с. 33-34). З метою досудового врегулювання спору ПрАТ «УПСК» направила [PERSON] вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу. Відповідачем було сплачено ПрАТ «УПСК» 2000,00 грн. в рахунок погашення вищевказаної заборгованості (з яких 1000,00 грн. сплачено 10.10.2016 року та 1000,00 грн. сплачено 17.11.2016 року). Таким чином, станом на 01.10.2018 року залишок заборгованості [PERSON] складав 18397,21 грн. З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №455307 вбачається, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с. 4). 01.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір №01/10/2018 про відступлення права вимоги до боржників, в тому числі й до [PERSON]В.(а.с. 5-8). Відповідно до п.2.1 договору №01/10/2018 від 01.10.2018 року про відступлення права вимоги до боржників, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги до первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Згідно п. 2.2 вказаного вище договору, загальний розмір заборгованостей боржників, права вимоги до яких відступається згідно цього договору складає 1316022,84 грн. згідно реєстру прав вимог, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у Додатку 1 до цього договору (а.с. 47-50). Таким чином, фізична особа-підприємець [PERSON] як новий кредитор отримав право вимоги до [PERSON] про відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/6834167 від 05.11.2014 року. Отже, між сторонами виникли договірні зобов`язальні правовідносини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Закону України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК України. Відповідно до ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.\~6\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Обов`язок страховика відшкодувати оцінену шкоду в результаті ДТП, завдану життю, здоров`ю, майну третьої особи визначений ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.\~1191\~ч.\~1\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст.\~38\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 18397,21 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн., сплата якого підтверджена квитанцією від 07.11.2018 року (а.с. 1).

Outcome: approved