Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

В липні місяці 2018 року [PERSON]. звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON].,про зміну порядку та способу стягнення аліментів, про стягнення неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2010 року № 2-2408/10 з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO], на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] [INFO] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19 жовтня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що відповідач зазначене рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, дитиною не цікавиться, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.10.2018 року у розмірі 56 567,94 грн. Позивач вказує, що з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дітини відбулися зміни у законодавстві та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 01.10.2018 рік у розмірі 56 567,94 грн. та змінити розмір аліментів, визначений рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2010 року у справі № 2-2408/2010, а саме стягнути з [PERSON] користь [PERSON] утримання неповнолітнього сина, [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. Відповідач позов визнав в частині зміни розміру аліментів, в частині позовних вимог щодо стягнення пені, позов просив залишити без зщадроволення. Суду пояснив, що він щомісячно сплачував на користь позивача аліменти, добровільно надавав допомогу дитині, сплачував кошти на особистий рахунок дитини. Незважаючи на відсутність роботи та скрутне матеріальне становище, відповідач сплачував аліменти, проте деякий час не в повній сумі. Станом на час розгляду справи у відповідача відсутній борг по сплаті аліментів, що підтверджується довідкою з виконавчої служби. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2010 року № 2-2408/10 було стягнуто з [PERSON] [INFO], на користь [PERSON] [INFO], на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 19 жовтня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про зміну імені від 16 вересня 2013 року прізвище позивача було змінено з «[PERSON]»на «[PERSON]». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. На теперішній час відбулися зміни у законодавстві та відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON], [INFO] на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягненнявід дня набрання чинності рішенням суду, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Згідно з ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. З ст. 138, ч. З ст. 139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК не поширюється дія норм ЦК України про позовну давність. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП 44142477, наданого державним виконавчем Р.І.Божко, заборгованість по аліментам за період з вересня 2013 по жовтень 2018 ріксклала 6 470,84 грн. Зважаючи на те, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 6 470, 0 грн, враховуючисуд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі, що відповідає сумі заборгованості, яка становить 6 470,84 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial