Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

В листопада 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом, згідно якого просить суд: стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі 3 492,34 грн.; стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 23.06.2015 року по вул. Дорогожицькій, , в м.Києві з вини [PERSON], який керував автомобілем марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП). При цьому, на час вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «ТОЙОТА», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], який мав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій стороні. У зв'язку з настанням страхової події, позивачем було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] грошові кошти в розмірі 3 092,34 грн. Разом з тим, оскільки після проведення виплати у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі понесених витрат, а саме, матеріальну шкоду в розмірі 3 092,34 грн., а також судовий збір за подання позову до суду у сумі 1 762,00 грн. Ухвалою від 30.11.2017 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом. Ухвалою судді від 29.03.2018 року розгляд даної справи вирішено продовжити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, 17.07.2018 року до суду надійшла заява позивача, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити в заочному порядку без участі його представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 23.06.2015 року о 19 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], по вул. Дорогожицькій, 2, в м.Києві порушив п.13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів. При цьому, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 08.07.2015 року відповідача було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду вказаної цивільної справи. Водночас, в результаті вказаної ДТП пошкоджено автомобіль марки «ТОЙОТА», державний реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/0698430, укладеним із страховою компанією - Приватне акціонерне товариство «СТ «Україна», строк дії даного Поліса з 03.08.2014 року по 03.08.2015 року. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено у судовому засіданні, на день вчинення ДТП відповідач не мав чинного Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно Звіту №4666/07/15 від 27.07.2015 року, складено в ТОВ «Сател Груп» - оцінювачем [PERSON] вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ТОЙОТА», державний реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням відновлювального ремонту, складає 3 710,81 грн. При цьому, положеннями ст. 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Як передбачено п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (його представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Таким чином, згідно Звіту №4666/07/15 від 27.07.2015 року та квитанціями про оплату послуг аварійного комісара на загальну суму 400,00 грн., позивачем було видано наказ №4628 від 14.09.2015 року, відповідно до якого позивач виплатив [PERSON] суму відшкодування в розмірі 3 092,34 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 4628рв від 15.09.2015 року. В свою чергу, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про стягнення з [PERSON] грошових коштів в розмірі понесених витрат у загальному розмірі 3 492,34 грн., підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved