Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з вказаним вище позовом. У своєму позові посилалась на те, що [PERSON] є власником 58/100 ідеальних часток житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2005 року. Власником іншої частини вказаного будинку є [PERSON] Будинковолодіння по [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці розміром 0,06 га, яка була відведена під індивідуальне житлове будівництво [PERSON] на підставі рішення Чернівецької міської ради від 08.10.1956 року. У 2006 році [PERSON] та [PERSON] спільно подали заяву про приватизацію земельної ділянки, однак в останній момент [PERSON] відмовився від приватизації. У зв'язку із цим, рішенням Чернівецької міської ради №98 від 22.08.2006 року [PERSON] було відмовлено у передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки по [ADDRESS]. Таким чином, склалася така ситуація, у якій [PERSON] за відсутності згоди [PERSON] позбавлена можливості реалізувати право на приватизацію земельної ділянки, надане їй законодавством. З цього приводу вона неодноразово зверталася до Чернівецької міської ради, але їй було рекомендовано мирно врегулювати спір з [PERSON] та добровільно поділити земельну ділянку між собою. Однак як їй ([PERSON]) випадково стало відомо, [PERSON] звернувся до постійної комісії з питань земельних відносин Чернівецької міської ради зі скаргою щодо вирішення земельного спору. З цього приводу комісією було прийнято рішення рекомендувати [PERSON] звернутись в департамент містобудівного комплексу та земельних відносин із заявою, щодо передачі йому в оренду частини земельної ділянки будинковолодіння по [ADDRESS]. Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин винести на розгляд сесії питання щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 0,0366 га. терміном на 25 років для обслуговування квартири №1 будинку 324 по [ADDRESS]. На підставі цього, 27.09.2012 року Чернівецька міська рада прийняла рішення №618 Про надання громадянам земельних ділянок в оренду та визнання такими, що втратили чинність окремих пунктів рішень і внесення змін до окремих рішень…», яким [PERSON] надано дозвіл на складання проектів відведення земельної ділянки в оренду по [ADDRESS] в розмірі 0,0366 га на 25 років. Вказане рішення вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує її права. При прийнятті такого рішення відповідачем не було враховано її інтересів, як іншого користувача цієї земельної ділянки. Крім того, відповідачем [PERSON] було передано частку земельної ділянки, без визначення її в натурі, присвоєння їй окремого кадастрового номеру, тощо. Просила позов задовольнити та скасувати рішення сесії Чернівецької міської ради №68 в частині передачі [PERSON] в оренду частки земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. Просила задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача Чернівецької міської ради Шкварчук С.Д. позов не визнав, про що надав свої письмові заперечення. [PERSON] також не визнав позовних вимог [PERSON] та просив у їх задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені ним у запереченнях на позов. Представник третьої особи Головного управління Держземагенства у Чернівецькій області - [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила їх задовольнити. Пояснила, що Чернівецькою міською радою при прийнятті рішення про передачу земельної ділянки в оренду не було дотримано відповідної процедури: не виділено частки, не присвоєно окремого кадастрового номеру кожній із часток земельної ділянки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов [PERSON], в інтересах [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником 58/100 ідеальних часток житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2005 року (а.с.43,44-45). Власником іншої частини вказаного будинку є [PERSON] (а.с.106). Будинковолодіння по [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці розміром 0,06 га, яка була відведена під індивідуальне житлове будівництво [PERSON] на підставі рішення Чернівецької міської ради від 08.10.1956 року (а.с.26). У 2006 році [PERSON] та [PERSON] спільно подали заяву про приватизацію земельної ділянки, однак [PERSON] відмовився від приватизації. У зв'язку із цим, рішенням Чернівецької міської ради №98 від 22.08.2006 року [PERSON] було відмовлено у передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с.13, 14-15). В липні 2012 року [PERSON] звернувся до постійної комісії з питань земельних відносин Чернівецької міської ради для вирішення земельного спору. З цього приводу комісією було прийнято рішення рекомендувати [PERSON] звернутись в Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин із заявою, щодо передачі йому в оренду частини земельної ділянки будинковолодіння по [ADDRESS]. Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин винести на розгляд сесії питання щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 0,0366 га. терміном на 25 років для обслуговування квартири №1 будинку 324 по [ADDRESS] (а.с.25-26). На підставі цього, 27.09.2012 року Чернівецька міська рада прийняла рішення №618 Про надання громадянам земельних ділянок в оренду…», яким [PERSON] надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду по [ADDRESS] в розмірі 0,0366 га на 25 років (а.с.11-12). Земельний кодекс України під правом власності на землю розуміє право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками (а.с.78). При цьому користування означає цільове виробниче або інше особисте використання землі для певних життєво необхідних потреб з метою задоволення своїх економічних, соціальних і духовних потреб власника чи користувача. Згідно вимог ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Як визначає ч.1 ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитьсь у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Статтею 89 цього ж Кодексу передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Виходячи зі змісту вказаної норми Закону, при спільній власності земельна ділянка вважається єдиним об'єктом права, але право кожного зі співвласників на земельну ділянку може бути з визначенням ідеальної частки співвласників або без такого визначення. Спільна частка означає, що кожен із учасників спільної власності має право на визначену реальну або ідеальну частку земельної ділянки. При спільній сумісній власності її учасники наперед визначених часток земельної ділянки не мають. Тут право кожного зі співвласників рівною мірою поширюється на всю спільну земельну ділянку. Вони мають рівні права володіння, користування, а за певних умов і розпорядження нею. Що стосується поділу земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, з виділенням часки в натурі, то, на думку суду, такий поділ необхідно здійснювати за згоди всіх власників (користувачів) з попереднім виготовленням відповідної проектної документації. Як було встановлено судом, позивачка [PERSON] та [PERSON] не дійшли згоди з приводу поділу земельної ділянки, у зв'язку із чим кожен із них неодноразово звертався зі скаргами до органів місцевого самоврядування для врегулювання конфлікту (а.с.14-24). З цього приводу їм було роз'яснено право на розподіл існуючого житлового будинку по [ADDRESS] на два окремих з присвоєнням новоутвореним будинкам окремих поштових адрес або мирно врегулювати спір. Однак, незважаючи на це Чернівецькою міською радою 27.09.2012 року було прийнято рішення про надання [PERSON] дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки в оренду по [ADDRESS]. При цьому органом місцевого самоврядування не було з'ясовано чи досягнуто між [PERSON] та [PERSON] згоди щодо визначення часток земельної ділянки, виділу їх в натурі, погодження меж земельної ділянки (а.с.110). Більше того, рішенням Чернівецького міськвиконкому №337/19 від 08.10.1956 року, яке є чинним, було виділено земельну ділянку по [ADDRESS] з установленими межами площею 0,06 га. Після цього, як вже зазначалося вище, частки у вказаній земельній ділянці не визначалися та не виділялися. Таким чином, посилання в рішенні Чернівецької міської ради на складання проекту відведення часки земельної ділянки в розмірі 0,0366 га [PERSON] є незаконним. Слід зазначити, що Управлінням Держземагенства у м. Чернівцях було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки площею 0,0368 га по [ADDRESS] з підстав невідповідності поданих документів вимогам ЗУ «Про Державний земельний кадастр» (а.с.122-123). Враховуючи наведені вище обставини справи, письмові докази, а також вимоги закону, суд вважає, що рішення Чернівецької міської ради в частині надання [PERSON] дозволу на складання проекту відведення частини земельної ділянки в оренду по [ADDRESS] є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Outcome: approved