Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

в обґрунтування поданого позову, позивач, з посиланням на норми ст.ст.321, 387, 1212, 1213 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13 вказує на те, що 16 березня 2016 року ним, на підставі договору купівлі-продажу придбано 1/2 частку молочно-товарної ферми, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, пров. Північний, 3, яка складається з: будівлі молочно-товарної ферми №3 (МТФ №3): споруди корівника (інв.23), благоустрій території (огорожа з трьох боків) (інв.№30), вигульний майданчик (інв.№31); будівлі молочно-товарної ферми №4 (МТФ №4): споруди корівника (інв.№33), телятника (інв.№36), силосховища (інв.№38), вигульного майданчику (інв.№43). 22 березня 2016 року право власності на означене майно зареєстроване за позивачем. 05 квітня 2016 року позивачем на підставі договору купівлі-продажу придбано ще 1/2 частку молочно-товарної ферми, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, пров. Північний, 3 в тому-ж складі. 08 квітня 2016 року право власності на придбану частину молочно-товарної ферми зареєстровано за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказує, що будучи власником, з моменту набуття права власності і станом на день звернення до суду позивач протиправно позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки фактично вищевказаною молочно-товарною фермою незаконно та безпідставно володіє відповідач. Так, ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» самовільно, без жодних правових підстав використовує приміщення молочно-товарної ферми, належної позивачу та територію, на якій знаходяться відповідні будівлі для отримання прибутку. Відповідач вирощує та випасає на фермі велику рогату худобу, при цьому працівники та охорона відповідача перешкоджають законному власнику [PERSON] у доступі до молочно-товарної ферми: входу на територію та здійсненню будь-якої діяльності із користування фермою. 14 червня 2016 року з метою отримання доступу та намагаючись увійти на територію належної йому молочно-товарної ферми [PERSON] викликав представників правоохоронних органів, проте працівники відповідача так і не пропустили позивача з поліцією на територію ферми. При цьому вказує, що в позивача немає жодних договірних відносин з відповідачем, [PERSON] ніколи не надавав своєї згоди та не передавав відповідну молочно-товарну ферму у володіння чи використання стороннім особам, в тому числі відповідачу. Внаслідок викладеного, позивач вважає, що дії відповідача свідчать про набуття відповідачем майна, належного позивачу та зберігання його без достатніх правових підстав, внаслідок чого відповідач повинен повернути майно власнику позивачу. Зазначає, що під час безпідставного користування відповідачем майном, що належить [PERSON], спірному майну завдано суттєву шкоду, яка виражена у розмірі 1078636,00 грн. Зокрема, згідно з додатковою угодою №1 від 16 березня 2016 року до договору купівлі-продажу № 159 від 16 березня 2016 року та додатковою угодою №1 від 05 квітня 2016 року до договору купівлі-продажу № 218 від 05 квітня 2016 року [PERSON] разом з частками молочно-товарної ферми передано частки майна, яке входить в вартість нерухомого майна. Так, у будівлі МТФ №3 - споруду корівника (інв. № 23) з наступним обладнанням: навозні транспортери 2 од., обладнання для прив'язі та система автопоїлок на 200 голів, вакуумний та водяний трубопровід, система освітлення, електроводонагрівач; вигульний майданчик (інв. №31) з металевими кормушками; благоустрій території (огорожа з трьох боків) (інв. № 30) та дорожні плити на земельній ділянці загальною площею 60 тис. м2. У будівлі МТФ № 4 - споруда корівника (інв. № 33) з наступним обладнанням: навозні транспортери -2од., обладнання для прив'язі та система автопоїлок на 200 голів, вакуумний та водяний трубопровід, система освітлення, електроводонагрівач; телятник (інв. № 36); силососховище (інв. № 38); вигульний майданчик (інв. № 43) з металевими кормушками; колодязь (інв. № 44). Оскільки з часу придбання вищезазначеного нерухомого майна, відповідач перешкоджав [PERSON] у реалізації ним свого права власності, не допускав на територію та не звільняв майно, а самостійно здійснював там свою підприємницьку діяльність, використовуючи майно, у позивача виникли сумніви в цілісності майна та його складових частин. Вказує, що відповідач фактично розібрав, знищив та вивіз у невідомому напрямку складові частини нерухомого майна, яке належить [PERSON] З метою встановлення майнового збитку, завданому позивачу ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», [PERSON] звернувся до субєкта оціночної діяльності - ФОП [PERSON] з заявою про здійснення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості майнового збитку, завданого власнику нерухомого майна, про що складено відповідний звіт 14 листопада 2016 року. Експертом встановлено, що інформація відносно технічного стану об'єктів на дату продажу, дату передачі в оренду, а також, виходячи із обстеження даних об'єктів у січні 2016 року, - корівники, телятник знаходились у належному стані, згідно санітарних, пожежних норм, були придатні до експлуатації та використовувались за призначенням. Проте, станом на 09 листопада 2016 року (час здійснення оцінювання) у телятнику (літ. В1) демонтовані ворота, віконні отвори на 70% закриті плівкою. У корівнику (літ. А1) демонтовані два гнійних транспортера ТСН-160, стійлове обладнання ОСК-25 демонтовано на 50% (фрагменти зрізаних металоконструкцій знаходяться у корівнику), відсутні 20% автопоїлок та з усіх демонтовані ключки, система водопроводу та вакуумна частково демонтована. Молочний блок корівника без обладнання - відсутня доїльна установка (вакуумний насос із приводом). У корівнику (літ. Б1) демонтовані два гнійних транспортера ТСН-160, стійлове обладнання ОСК-25 демонтовано на 30%, відсутні 30% автопоїлок та з усіх демонтовані ключки, система водопроводу та вакуумна частково демонтована, молочний блок без обладнання - відсутня доїльна установка (вакуумний насос із приводом), ворота демонтовані, фасадна стіна зруйнована. Вигульний майданчик (інв. №31) корівника (літ.А) повністю демонтований. На дату обстеження особисто оцінювачем 04 січня 2016 року в наявності була внутрішня огорожа із годівницями та зовнішня огорожа. Загальна відстань внутрішньої огорожі становила 102 м. Огорожа була виконана на сталевих кутниках розміром 100x100 мм. включно одні ворота та поперечних складових із кутника № 7 у два ряди, загальною довжиною 204,0 м, а також годівниці із 1/3 сталевої труби діаметра 1020 мм. Зовнішня огорожа довжиною 104,0 м. на стовпах із кутника 100x100 мм висотою 1,4 м. в кількості 34 шт. та поперечних кутників № 70 у три ряди в кількості 310 м.п. Вигульний майданчик телятника повністю демонтований. Зовнішню огорожу та внутрішню мав аналогічну зовнішньої огорожі корівника, тобто опори із сталевого кутника 100x100 мм в кількості 27 шт. та поперечні кутники 70x70 у два ряди, загальною довжиною 160 м.п. Крім того майданчик був обладнаний годівницями із 1/3 сталевої труби, діаметром 1020 мм. загальною довжиною 26 м.п. Ринкова вартість майнового збитку, визначена на дату оцінки, складає 801237,00 грн. - вартість демонтованого обладнання із будівель корівників МТФ №3, 4 (інв. №23, 33) літ. А1 та Б1); 277398,00 грн. - вартість демонтованих металевих складових вигульних майданчиків (інв. №31, 43). Усього - 1078636,00 грн. Вказуючи, що позивач є єдиним законним власником молочно-товарної ферми, фактично не володіє та позбавлений можливості користування вищевказаним нерухомим майном, на час звернення з відповідним позовом молочно-товарною фермою незаконно, безпідставно та недобросовісно володіє та користується відповідач з огляду на відсутність між сторонами договірних відносин та відмову відповідача добровільно повернути майно позивачу та надати йому можливість володіти та користуватися нерухомим індивідуально-визначеним майном просить захистити його порушені права. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Вказав на те, що позивачем, після придбання майна для перевірки стану майна було здійснено виїзд за місцезнаходженням майна. На території належної позивачу молочно-товарної ферми знаходилися працівники відповідача, які самовільно захопили нерухоме майно та відмовилися надавати доступ останньому до ферми, внаслідок чого позивач був змушений викликати працівників правоохоронних органів. Після приїзду останніх було складено відповідні процесуальні документи, порушено кримінальне провадження, в межах якого відібрано пояснення осіб, присутніх на території належного позивачу нерухомого майна. Після огляду майна позивачем встановлено те, що частина майна, придбаного ним, що знаходилась на фермі відсутня, а частина знаходиться в неналежному стані. Особи, від яких відібрано пояснення та якими були працівники відповідача вказали на те, що дії з демонтажу майна, належного позивачу майна здійснені ними за вказівкою керівництва відповідача. Таким чином, з огляду на пояснення свідків, незаконне заволодіння відповідачем майном позивача, руйнування майна під час перебування в володінні відповідача, зазначає про те, що діями відповідача позивачу спричинено збитків у встановленому розмірі. Зазначив, що посилання представника відповідача на те, що відповідачем придбано 10 липня 2017 року у ТОВ «СНП-Україна» комплекс будівель та споруд МТФ-3, МТФ-4, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, провулок Північний, буд.3а не мають відношення до справи. Крім того, правові підстави набуття майна мають ознаки кримінального правопорушення, оскільки з договорів купівлі-продажу від 10 липня 2017 року вбачається, що право власності у ТОВ «СНП-Україна» виникло на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2010 року у справі № 2-7312/10 р., яке відсутнє в Єдиному державному реєстрі судових рішень та за повідомленням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська взагалі такої справи не існує. Відповідач проти задоволення позову заперечив. В обґрунтування заперечень із посиланням на пункт 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.22 ЦК України, правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2007 року у справі № 2-14/144-2006 (2-19/144-2006, 2-19/137-78-2005) вказав про те, що позивачем не доведено вчинення йому перешкод з боку відповідача, завдання йому збитків та завдання збитків саме відповідачем. Так, ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» в своїй господарській діяльності не користується приміщеннями, що належать на праві власності [PERSON] розташованими за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, пров. Північний, 3. Ні керівництвом відповідача, ні його підлеглими не чиняться перешкоди позивачу у доступі до майна належного йому на праві власності. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. Позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» вартості майнового збитку у розмірі 1078636,00 грн. ґрунтуються лише на припущеннях позивача, що майновий збиток спричинено саме ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро». Жодного доказу того, що саме відповідач розібрав, знищив та вивіз у невідомому напрямку складові частини нерухомого майна, яке належить [PERSON] не надано. Крім того, зазначив, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області вже перебуває позов позивача до відповідача про витребування майна з чужого, незаконного володіння та відшкодування збитку щодо спірного майна, який розглядається. В судовому засіданні представники відповідача підтримали заперечення проти позову. Вказали на те, що позивачем не доведено користування відповідачем належним позивачу майном, не підтверджено завдання саме відповідачем збитків. Зазначили про те, що позивачем не доведено стану майна, яке йому передане попереднім власником, а також спричинення перешкод в володінні та користуванні саме відповідачем, оскільки відповідач користується належним йому комплексом будівель та споруд, які межують по території з майном, належним відповідачу, та не є відділеним парканом від майна позивача. Звернули увагу на те, що покази свідків, відібраних під час перевірки підстав для порушення кримінального провадження та складені під час даної процедури документи не є допустимими доказами у справі. В судовому засіданні 02 лютого 2017 року, 16 травня 2017 року, 29 серпня 2017 року, 04 квітня 2018 року задоволено клопотання представника позивача, долучено копії письмових доказів у справі. 15 січня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача, долучено до справи копії письмових доказів. В судовому засіданні 15 січня 2018 року за клопотанням представника позивача досліджено оригінали письмових доказів, копії яких надані представником відповідача. В судовому засіданні 02 листопада 2017 року за задоволеним судом клопотанням представника позивача проведено допит свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні 02 листопада 2017 року задоволено клопотання представника відповідача про допит свідків [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні 04 квітня 2018 року судом ухвалено вважати можливим продовження судового розгляду за відсутності означених свідків. Позовна заява у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29 січня 2007 року комісією в складі ліквідатора СПК «Січ» [PERSON], голови правління СПК «Січ» [PERSON], головного бухгалтера СПК «Січ» [PERSON], представника ДП «Укртрансгаз» в особі Пролетарського виробничого обєднання підземного сховища газу [PERSON], представника Новомосковської ОДПІ [PERSON] проведено виїзд та опис основних засобів СПК «Січ» на 29 січня 2007 року, за результатами якого складено [PERSON] інвентаризаційного опису основних засобів СПК «Січ» від 29 січня 2007 року, до якого включено також і Коровник 1 (МТФ 2), Коровник 3 (МТФ 2), Силосховище (МТФ 2), Коровник (МТФ 3), Вигульний майданчик (МТФ 3), Коровник (МТФ 4), Телятник (МТФ 4), Силосховище (МТФ 4), Вигульний майданчик (МТФ 4), Колодязь (МТФ 4) із вказівкою балансової вартості, зносу та щодо якого вказано про перебування означеного майна в оренді «Олімпекс-Агро» /а.с.27-30/. 25 грудня 2014 року ТОВ «Дніпропетровський проектно-конструкторський технологічний інститут» виготовлено технічний паспорт на нежитлові приміщення будівлі МТФ № 3 (корівник літ. А), МТФ № 4 (корівник літ. Б), телятник літ. В, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, пров. Північний, 3 /а.с.37-45/. 16 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] за № 159, відповідно до якого [PERSON] набуто у власність 1/2 частку молочно-товарної ферми, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, пров. Північний, 3, яка складається з: будівлі молочно-товарної ферми №3 (МТФ №3): споруди корівника (інв.23), благоустрій території (огорожа з трьох боків) (інв.№30), вигульний майданчик (інв.№31); будівлі молочно-товарної ферми №4 (МТФ №4): споруди корівника (інв.№33), телятника (інв.№36), силосховища (інв.№38), вигульного майданчику (інв.№43) /а.с.19-21/. Того-ж дня між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору купівлі-продажу № 159 від 16 березня 2016 року, відповідно до якої разом з переданою 1/2 часткою молочно-товарної ферми [PERSON] передає 1/2 частку майна, яке входить в вартість молочно-товарної ферми: у будівлі МТФ №3 - споруду корівника (інв. № 23) з наступним обладнанням: навозні транспортери 2 од., обладнання для прив'язі та система автопоїлок на 200 голів, вакуумний та водяний трубопровід, система освітлення, електроводонагрівач; вигульний майданчик (інв. №31) з металевими кормушками; благоустрій території (огорожа з трьох боків) (інв. № 30) та дорожні плити на земельній ділянці загальною площею 60 тис. м2. У будівлі МТФ № 4 - споруда корівника (інв. № 33) з наступним обладнанням: навозні транспортери -2од., обладнання для прив'язі та система автопоїлок на 200 голів, вакуумний та водяний трубопровід, система освітлення, електроводонагрівач; телятник (інв. № 36); силососховище (інв. № 38); вигульний майданчик (інв. № 43) з металевими кормушками; колодязь (інв. № 44), які знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка /а.с.22/. 22 березня 2016 року право власності на придбану 1/2 частину молочно-товарної ферми зареєстровано за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с.26/. 05 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу [PERSON] за № 218, відповідно до якого [PERSON] набуто у власність 1/2 частку молочно-товарної ферми, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, пров. Північний, 3, яка складається з: будівлі молочно-товарної ферми №3 (МТФ №3): споруди корівника (інв.23), благоустрій території (огорожа з трьох боків) (інв.№30), вигульний майданчик (інв.№31); будівлі молочно-товарної ферми №4 (МТФ №4): споруди корівника (інв.№33), телятника (інв.№36), силосховища (інв.№38), вигульного майданчику (інв.№43) /а.с.23-24/. Того ж дня між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору купівлі-продажу № 218 від 05 квітня 2016 року, відповідно до якої разом з переданою1/2 часткою молочно-товарної ферми [PERSON] передає 1/2 частку майна, яке входить в вартість молочно-товарної ферми: у будівлі МТФ №3 - споруду корівника (інв. № 23) з наступним обладнанням: навозні транспортери 2 од., обладнання для прив'язі та система автопоїлок на 200 голів, вакуумний та водяний трубопровід, система освітлення, електроводонагрівач; вигульний майданчик (інв. №31) з металевими кормушками; благоустрій території (огорожа з трьох боків) (інв. № 30) та дорожні плити на земельній ділянці загальною площею 60 тис. м2. У будівлі МТФ № 4 - споруда корівника (інв. № 33) з наступним обладнанням: навозні транспортери -2од., обладнання для прив'язі та система автопоїлок на 200 голів, вакуумний та водяний трубопровід, система освітлення, електроводонагрівач; телятник (інв. № 36); силососховище (інв. № 38); вигульний майданчик (інв. № 43) з металевими кормушками; колодязь (інв. № 44), які знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка /а.с.24, зворот/. 05 квітня 2016 року складено акт приймання передачі майна за договорами купівлі-продажу № 159 та 218, відповідно до якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв молочно-товарну ферму, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, пров. Північний, 3, та складається з: будівлі молочно-товарної ферми №3 (МТФ №3): споруди корівника (інв.23) з наступниці обладнанням: навозні транспортери - 2од.; обладнання для прив'язі та система автопоїлок на 200 голів; вакуумний та водяний трубопровід; система освітлення; електроводонагрівач; вигульний майданчик (інв. №31) з металевими кормушками; благоустрій території (огорожа з трьох боків) (інв.№30) та дорожні плити на земельній ділянці загальною площею 60 тис. м2.; будівлі молочно-товарної ферми №4 (МТФ №4): споруда корівника (інв.№33) з наступним обладнанням: навозні транспортери -2од.; обладнання для прив'язі та система автопоїлок на 200 голів; вакуумний та водяний трубопровід; система освітлення, електроводонагрівач; телятник (інв.№36); силосховище (інв.№38); вигульний майданчик (інв.№43) з металевими кормушками; колодязь (інв. №44) /а.с.95/. 08 квітня 2016 року право власності на придбану 1/2 частину молочно-товарної ферми зареєстровано за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с.25/. 14 листопада 2016 року субєктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON] складено звіт з незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості майнового збитку, завданого власнику нерухомого майна: будівлі корівника МТФ №3 (літ. А) з обладнанням, огорожею та вигульним майданчиком, будівлі корівника МТФ № 4 (літ. Б) з обладнанням та телятника (літ. В) з вигульним майданчиком, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, пров. Північний, 3 та знаходяться у власності [PERSON] /а.с.35-36/, згідно з яким проведено оцінку будівель, споруд та обладнання тваринництва та встановлено ринкову вартість майнового збитку, визначеного на дату оцінки в розмірі 1078363,00 грн., в тому числі вартість демонтованого обладнання із будівель корівника МТФ № 3, 4 (інв..№23, 33) (Літ.А1 та Б1) становить 801237,0 грн., вартість демонтованих металевих складових вигульних майданчиків (інв..№ 31,43) становить 277398,0 грн. 13 липня 2016 року за результатами розгляду матеріалів за повідомленням [PERSON] начальником Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області затверджено висновок, яким матеріали ЖЕО № 10235 від 14 червня 2016 вказано вважати розглянутими та направити до справи ВП. Зазаначено, що 14 червня 2016 року до чергової частини Перещепинського ВП надійшло повідомлення [PERSON], що невідома особа словесно погрожувала йому фізичною розправою в с. Голубівка по пров. Північний, 3, біля МТФ № 3-4, перешкоджаючи пройти йому на його територію. В ході виїзду СОГ [PERSON] пояснив, що 16 березня 2016 року він придбав будівлю МТФ № 3-4, розташовану в с. Голубівка по пров. Північний, 3. 14 червня 2016 року близько 14:00 Федько приїхав до с. Голубівка для огляду території МТФ №3, 4, але наявна там охорона пояснила, що на території МТФ знаходяться корови, а вхід туди заборонений. Під час бесіди з юристом АФ «Олімпекс-Агро» [PERSON], який відмовився від підписання письмових пояснень останній повідомив, що дійсно, керівництво фірми «Агровіта» продала частину корпусів, розташованих на території МТФ№ 3-4 та були у не функціонуючому стані [PERSON], [PERSON] [PERSON] показав їм документи на інші корпуси, які використовує АФ «Олімпекс-Агро». Зі слів [PERSON] в АФ «Олімпекс-Агро» також є правовстановлюючі документи на вищевказані корпуси та представники фірми будуть звертатися до суду з цивільним позовом. Відповіді на запит до часу складання висновку не надійшло, у звязку з чим неможливо прийняти обєктивне рішення /а.с.55/. 05 листопада 2016 року о/у СКР Перещепинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] за реєстровим № 19246 за ЖЕО прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення /а.с.46/. 05 листопада 2016 року слідчим СВ Новомосковського ВП складено рапорт на імя Начальника Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до якого повідомлено про здійснення виїзду СОГ Перещепинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за повідомленням [PERSON] з приводу неможливості зайти на територію МТФ № 3 поблизу с. Голубівка, що належать АФ «Олімпекс-Агро». Охоронці АФ «Олімпекс-Агро» відмовилися запустити працівників поліції на територію вказаного МТФ № 3, що в свою чергу не надало можливості провести огляд місця події /а.с.57/. 08 листопада 2016 року слідчим Перещепинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] за реєстровим № 2101 прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення /а.с.46, зворот/. 08 листопада 2016 року на адресу начальника Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] надано пояснення щодо обставин демонтажу обладнання /а.с.56/ та заяву [PERSON] про вжиття заходів до керівництва Агрофірми «Олімпекс-Агро» в с. Голубівка, які 08 листопада 2016 року проводили крадіжку майна [PERSON] МТФ-3 та МТФ-4 /а.с.58/. 09 лютого 2017 року Слідчим СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] за участю власника проведено огляд приміщення МТФ № 3, та № 4, розташованих на території єдиного майнового комплексу ферми ТОВ «Агрофірма «Олімпекс-Агро», яка по периметру огороджена парканом та охороняється працівниками ТОВ «Агрофірма «Олімпекс-Агро». Вхід на територію ферми можливий лише через центральні ворота. Під час огляду встановлено сліди демонтажу металевих воріт, які слугували входом в приміщення МТФ № 3, 4, огорожі, поїлок. В приміщеннях сліди демонтажу електрообладнання, металевих частин поїлок, системи чистки навозу, водопроводу та огорожі /а.с.82-94/. 10 липня 2017 року між ТОВ «СНП-Україна» та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] за № 1654, купівлі-продажу 1/2 частки комплексу будівель та споруд МТФ-3, МТФ-4, відповідно до якого ТОВ «СНП-Україна» продав (передав) у власність, а ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» купило (прийняло) та сплатило вартість за ціною та у порядку, що передбачена цим договором 1/2 частки комплексу будівель та споруд МТФ-3, МТФ-4, що знаходиться за адресою: Дніпропетровськ область, Новомосковський район, с. Голубівка, провулок Північний, буд. 3а. Названий обєкт купівлі-продажу в цілому має такий опис: літ.А-1 - літній табір МТФ-3 загальною площею 812,6 кв.м, літ.а-1 - прибудова, літ.Б-1 - вагова, загальною площею 6,9 кв.м; літ.б - навіс, літ.Д-1 - корівник №2 МТФ-3, загальною площею 1629,5 кв.м, літ.Д1-1 прибудова, літ.д-1 - прибудова, літ.Е-1 - пункт штучного запліднення МТФ-4, загальною площею 35 кв.м, літ.І-1 - корівник №2 МТФ-4, загальною площею 1753,6 кв.м, літ.і - прибудова, літ.і1 прибудова, літ.і2 прибудова, літ.і3 прибудова, літ.і4 прибудова, літ.Й-1 - літній табір, загальною площею 812,6 кв.м, літ.й - прибудова, літ.Г - зерносховище, літ.К - навіс, літЛ - навіс, літ.Н - навіс, літ.С - вбиральня, літ.О - вбиральня, літ.П - навіс, літ.Р - навіс, №1-4, І. II. С/я, С/я1, С/я2, вод - споруди. Вказаний обєкт купівлі-продажу належить ТОВ «СНП-Україна» на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.11.2010, справа № 2-7312/10р. /а.с.183-184/ та 10 липня 2017 року між ТОВ «СНП-Україна» та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] за № 1651, купівлі-продажу іншої 1/2 частки комплексу будівель та споруд МТФ-3, МТФ-4 за тією-ж адресою /а.с.187-188/. 18 травня 2017 року ТОВ «Житлобудсервіс» «Д» на замовлення ТОВ «СНП-Україна» складено технічний паспорт на виробничий будинок комплекс будівель та споруд МТФ-3, МТФ-4, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, провулок Північний, буд. 3а /а.с.210-227/. 10 липня 2017 року право власності на означене майно за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, провулок Північний, буд. 3а зареєстроване за відповідачем /а.с.185-186, 189-190/. Також судом досліджено копію трудової книжки [PERSON], копії наказів про прийняття на роботу [PERSON], [PERSON], [PERSON], копії наказів про закріплення транспорту за [PERSON], [PERSON], [PERSON], які свідчать про наявність трудових відносин між означеними особами та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» /а.с.119-121,144, 145, 146, 147, 148, 149/, фотокопії будівель та споруд, залишків металоконструкцій /а.с.138, 139, 140, 141, 142, 143/ які підтверджують технічний стан нерухомого майна. Судом досліджено витяг з публічної кадастрової карти України, наданий представником позивача, який підтверджує надані представником позивача та представником відповідача пояснення, що майно, належне позивачу та майно, належне відповідачу знаходяться на ділянці місцевості поблизу один до одного. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що на початку листопада 2016 року на прохання [PERSON] прибув до ферми за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, провулок Північний, буд.3 з метою виконання робіт з демонтажу металевих дверей в будівлі корівника. Разом з ним до будівлі приїхали [PERSON], інші, раніше не відомі йому люди та співробітник поліції. Здійснивши роботи по демонтажу, вони пройшли вище по території та побачили невідомих осіб, які здійснювали роботи по демонтажу майна, що знаходилося в приміщеннях інших будівель та машини. В цей час до них підійшла особа, яка представилася, як начальних охорони ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» та повідомила про те, що вони не мають права знаходитися на території і попросила її залишити. Не погоджуючись із проханням [PERSON] почав пояснювати про наявність у нього права власності та почав показувати відповідні документи. Під час розмови особи, які здійснювали роботи закінчили їх, погрузилися до машин та поїхали. Показав, що [PERSON] йому показував схему місцезнаходження будівель, належних йому. Так після входу до території [PERSON] належать дві будівлі зліва від дороги та одна справа та саме в одній з них здійснювалися роботи по демонтажу. Також на території за вказаною адресою були розмішені інші будівлі. Вхід до території здійснювався через хвіртку, на якій ніхто не зупиняв. Співробітником поліції складено документ, в якому він поставив свій підпис. Свідок [PERSON] показав, що працював зварювальником на ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», з якої звільнився в серпні 2017 року. В листопаді 2016 року за завданням головного інженера [PERSON], який пояснив, що діє за завданням керівництва, він виконував роботи з демонтажу транспортерів та обладнання в приміщенні корпусу молочно-товарної ферми, належної ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, провулок Північний. На території були наявні декілька корпусів ферми. Роботи виконувалися в будівлі «Армянського» корпусу, який знаходиться зверху. Свідок [PERSON] показав, що працював на ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро». За вказівкою керівництва підприємства, яку передав [PERSON] в листопаді 2016 року виконував дії з демонтажу транспортерів та обладнання в приміщенні корпусу молочно-товарної ферми, належної ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро». Вказав, що на території ферми наявні пять корпусів. Будівля «Армянського» корпусу, в якій здійснювався демонтаж не вказана на схематичному плані, предявленому до огляду /а.с.38/ та знаходиться вище. Свідок [PERSON] показав, що працює трактористом на ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро». За вказівкою керівництва підприємства, переданою ним [PERSON], ним, разом з іншими співробітниками, в листопаді 2016 року здійснювався демонтаж обладнання в приміщенні корпусу молочно-товарної ферми, належної ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро». Територія за вказаною адресою відгороджена парканом. На території за адресою, в якій проводилися роботи наявні декілька будівель та два входи. Демонтаж здійснювався в приміщенні, яке знаходилося при заїзді на територію зліва в приміщенні «Армянського» корпусу. Свідок [PERSON] показав, що працював на ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» до квітня 2016 року. Від [PERSON] та [PERSON] знає, що за вказівкою керівництва підприємства, переданого через [PERSON], здійснювався демонтаж в другому, третьому та четвертому корпусах МТФ. Також судом досліджено докази у вигляді роздруківки з Єдиного державного судового реєстру за результатами пошуку наявності в реєстрі даних щодо судового рішення у справі № 2-7312/10, за результатами яких даного рішення не виявлено та копію відповіді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська слідчому ГУНП у Дніпропетровській області Новомосковського ВП № 01-04/139, відповідно до якої згідно передачі актів цивільних справ зазначена справа за № 2-7312/10р про визнання прав власності на нерухоме майно за ТОВ «СНП-Україна» до архіву Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська не надходила, водночас, означені докази самі по собі не є належними та допустимими в межах справи, що розглядається, оскільки самі по собі не підтверджують відсутність права власності відповідача на майно за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, провулок Північний, буд.3а. Крім того, судом досліджено копії протоколу допиту свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а.с.122-123,124-125, 126-127, 128-129, 130-131, 132-134, 135-137, 177-179/, які в розумінні положень статей 78, 90, 95 ЦПК України є недопустимими, оскільки відібрані в межах слідчих дій під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР за № 12016040350004733 від 22 листопада 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України без надання суду документів, що підтверджують наслідки розгляду означеного кримінального провадження, а не в межах розгляду цивільної справи, що розглядається. Вирішуючи позов суд виходить з наступних норм законодавства. Згідно з чч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Вирішуючи позов в частині зобовязання не чинити перешкод у праві власності суд виходить з наступного. У відповідності до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Матеріали справи (показання свідка [PERSON], висновок за розглядом матеріалів ЖЕО № 10235 від 14 червня 2016 року, рапорт слідчого СВ Новомосковського ВП від 05 листопада 2016 року) підтверджують факт вчинення перешкод співробітниками ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» [PERSON] в здійсненні права користування (не допуск до території, на якій розташований комплекс будівель та споруд, частина з яких належить [PERSON] та яка на момент події не була виділена та конкретно визначена), чим порушені права позивача. А отже позовні вимоги в частині не чинити перешкоди в користуванні належним позивачу майном, за умови відсутності доказів поважних причин таких дій обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню. Водночас, не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зобовязання звільнити молочно-товарну ферму та повернути її позивачу. Так, за ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ст.1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Надані суду докази (викопіювання з публічної карти України, докази на підтвердження наявності у відповідача права власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, провулок Північний, буд. 3а, покази свідків) свідчать про те, що приміщення молочно-товарної ферми, з приводу якої виник спір межує за територією з приміщеннями, належними відповідачу на праві власності та які на час спірних подій належали ТОВ «СНП-Україна». Ділянка місцевості, на якій знаходяться приміщення, належні позивачу та відповідачу відділені спільним парканом від зовнішнього оточення, мають спільні входи та не розділені між собою парканами, огорожею. Однак, жодних доказів того, що відповідач фактично володіє спірним майном, належним позивачу, самостійно використовує його як безпідставно так і на підставі правовстановлюючого документу, іншого договору, який би встановлював право власності чи користування, безпідставно займає будівлі, належні позивачу, є набувачем спірного майна чи його зберігачем, чим створює позивачу перешкоди у праві власності суду не надано. Саме лише створення перешкод у праві власності шляхом не допуску до частини території, за умови відсутності огорожі та спільної межі, встановленого сервітуту не свідчить про наявність підстав для застосування способу захисту порушеного права у вигляді зобовязання звільнення та повернення майна. При цьому суд не приймає до уваги доводи представника позивача про відсутність належних доказів на підтвердження права власності відповідача та ТОВ «СНП-Україна» з урахуванням відсутності відповідного рішення суду, оскільки на момент розгляду справи право власності за означеними особами зареєстровано в державному реєстрів прав власності і відомостей щодо скасування запису про право власності суду не надано. Тобто суду не надано доказів того, що відповідач набув належне позивачу майно, зберігає його, заволодів ним, відтак - відсутні правові підстави для застосування положень ст.ст.387, 1212, 1213 ЦК України та через необґрунтованість позову в цій частині позивачу належить відмовити. Вирішуючи позов в частині стягнення вартості майнового збитку суд виходить з наступного. У відповідності до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Так, як зазначено вище, доказів, які б підтверджували перебування у законному або незаконному володінні саме відповідача, правомірного або неправомірного використання відповідачем майна, належного позивачу суду не надано. Також не надано належних та допустимих доказів, якими є вирок суду, постанова про закриття провадження у кримінальній справі, і на підтвердження того факту, що внаслідок саме зазначених дій або бездіяльності, протиправної поведінки відповідача або осіб, з якими відповідачем укладено трудовий договір позивачу заподіяно шкоду, підтверджену висновком спеціаліста. Той лише факт, що на території, огородженій парканом та яка має адреси: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, пров. Північний, 3 та 3а здійснювався демонтаж конструкцій, без належних та допустимих доказів того, в якій саме будівлі та за якою територією здійснювався такий демонтаж, яке саме майно було демонтовано саме в цей час та чи було це майно, належне позивачу з огляду на специфіку місця розташування майна, його вартість, покази свідків, які вказували на те, що демонтаж здійснювався не за прямою вказівкою керівника відповідача, не свідчить про завдання саме відповідачем збитків позивачу. Таким чином, жодного доказу, що саме відповідач розібрав, знищив та вивіз у невідомому напрямку складові частини нерухомого майна, яке належить [PERSON] не надано, а відтак правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні і в задоволенні позову в цій частині належить відмовити. Вирішуючи питання про стягнення судового збору суд виходить з положень ст.141 ЦПК України та того, що судом задоволено одну позовну вимогу немайнового характеру.

Outcome: partial