Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16 травня 2013 року Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №5. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що подружнє життя не склалося через різницю у характерах та поглядах на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Це призвело до втрати будь яких почуттів один до одного. Між ними постійно виникали сварки та скандали, були постійні образи та невдоволення. Вона за проханням відповідача взяла великий кредит у банку, щоб перекрити його борги. Після цього, відповідач залишив її наодинці з дітьми та боргами і пішов у невідомому напрямку. Всі її спроби зберегти сім`ю були марними. На даний час вони разом не проживають, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище « [PERSON] », дітей залишити проживати з нею. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 21.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 16 травня 2013 року Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №5, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилась [INFO] , їхніми батьками зазначені сторони по справі (а.с. 8, 9). Діти зареєстровані та проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка Смизької селищної ради №286 від 07.07.2020 (а.с. 10). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що спору відносно визначення місця проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у сторін немає, діти проживають з матір`ю, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їх проживати разом з матір`ю. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved