Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON], треті особи Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що вона є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрований відповідач її чоловік [PERSON], та їх сини [PERSON], [PERSON]. Відповідач у спірній квартирі не проживає з жовтня 2012 року. Перебуваючи у шлюбі з нею, відповідач почав їй зраджувати, та пішов з сім'ї в жовтні 2012 року. Через рік, він з'явився, намагався примиритися, та подарував їй ? частину їх спільної квартири. Однак після цього він знову повернувся до іншої жінки та обіцяв добровільно знятися з реєстрації в спірній квартирні. З того часу вини не спілкуються, місце його перебування їй не відомо, відносини з дітьми він теж не підтримує, добровільно з реєстрації не знявся. Просила суд: визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася. Відповідно до заяви просила суд розглядати справу в її відсутності позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до п.2, п.5 ст.74, ч.4 ст.76 ЦПК України. Треті особи в судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, матеріали справи 202/2756/14-ц, провадження 2/0202/3280/2014, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2011 року визнано за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в КП ДМБТІ ( а.с. 7-11). Відповідно до Договору дарування ? частки квартири від 4 жовтня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2452, [PERSON] передав у власність своїй дружині, гр. [PERSON], а гр. [PERSON] набула у власність ? частину квартири [ADDRESS] ( а.с.12,130). Згідно до Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виданого КП ДМБТІ 17.02.2012 року власником є [PERSON] ( а.с. 14-16). Згідно до довідки виданої Комунальним підприємством Житлово-Експлуатаційним підприємством Дніпропетровської міської ради №21 від 21.02.2014 року за № 477 в кв. [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], сини: [PERSON], [PERSON] ( а.с.19). Позивачка [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], шлюб не розірвано. Як вказала в своїй позовній заяві позивачка та встановлено рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2014 року по цивільній справі 202/2756/14-ц, провадження 2/0202/3280/2014 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], треті особи Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, [PERSON] з жовтня 2012 року пішов із дому, місце його проживання чи перебування їй не відоме. Рішення набрало законної сили. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом про не проживання від 20.02.2014 року ( а.с.18). У відповідності зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно до положень ЖК України до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину ( чоловіка) власника житла, їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство ( ч.2 ст.64, ч.3 ст.156 ЖК України) Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні , законні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved