Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

В квітні 2021 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Романенко Н.А. звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ «Глобал Спліт», в якому просив суд припинити обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зареєстроване 07.07.2017 року за № 16357117 реєстратором філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Обухівською Юлією Василівною на об`єкт рухомого майна - автомобіль червоного кольору марки «Toyota» модель «Highlander» легковий універсал-В, 2013 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначено, що 13.06.2017 року позивач за договором купівлі-продажу № 0546/2017/496423, зареєстрованим територіальним сервісним центром ТСЦ № 0546 РСЦ у Вінницькій області, -придбав автомобіль «Toyota» модель «Highlander» легковий універсал-В, 2013 року випуску, номер кузова: [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] . 07.07.2017 року реєстратором філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Обухівською Ю.В. на підставі договору про надання споживчого кредиту від 14.03.2013 року було зареєстровано обтяження зазначеного автомобіля, та боржником було зазначено [PERSON] , а стягувачем ТОВ «Глобал Спліт». 11.03.2021 року представник позивача направила відповідачу вимогу подати реєстратору заяву про припинення обтяження з подальшим вилученням записів щодо обтяження з державного реєстру. Позивач вказує, що на момент придбання автомобіля позивачем жодних записів про обтяження не було, позивач є добросовісним набувачем, та набув право власності на автомобіль без обтяжень, та обтяження є припиненим для позивача з моменту набуття ним права власності на майно. Посилаючись на викладене, позивач вказує, що реєстрація обтяження належного йому автомобіля в реєстрі є безпідставною, порушує його права, як власника, а відтак він вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Кахно (Кирильчук) І.А. від 19.04.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В червні 2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що 14.03.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», правонаступником якого є ТОВ «Глобал Спліт» та [PERSON] було укладено кредитний договір та договір застави рухомого майна. У зв`язку із несвоєчасним виконанням позичальником своїх зобов`язань, банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, та на даний час триває судовий процес. За договором застави предметом застави є автомобіль, який неодноразово перереєстровувався на нових власників та на даний час належить позивачу. Дії заставодавця призвели до відчуження та переходу предмет застави до відповідача із обтяженням. Перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обтяження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувала (заставодержателя), яке у позивача відсутнє. Відповідач вказує, що законних підстав для припинення обтяжень немає, а відтак позов задоволенню не підлягає. В червні 2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач придбав автомобіль в період коли в реєстрі не було жодних обтяжень щодо цього майна, позивач не несе жодної відповідальності за зобов`язаннями позичальника перед кредитором (заставодержателем) за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором. Наявність обтяження порушує права позивача, як законного власника майна, а відтак підлягає припиненню. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.07.2021 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В зв`язку з перебуванням судді Кирильчук І.А. у відпустці по вагітності та пологам, на підставі розпорядження керівника апарату суду № 1657 від 04.11.2021 року, справу було повторно автоматично розподілено та визначено головуючого суддю Чередніченко Н.П. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив в їх задоволенні відмовити, посилаючись на підстави, які викладені в письмовому відзиві. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 13.06.2017 року позивач за договором купівлі-продажу № 0546/2017/496423, зареєстрованим територіальним сервісним центром ТСЦ № 0546 РСЦ у Вінницькій області, - набув право власності на автомобіль «Toyota» модель «Highlander» легковий універсал-В, 2013 року випуску, номер кузова: [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] . Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору недійсним у встановленому порядку матеріали справи не містять, як і не містять доказів укладення договору із порушенням вимог закону та наявністю відповідних обтяжень в реєстрі. 07.07.2017 року реєстратором філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Обухівською Ю.В. за № 16357117 на підставі договору про надання споживчого кредиту від 14.03.2013 року було зареєстровано обтяження зазначеного автомобіля, де боржником було зазначено [PERSON] , а стягувачем ТОВ «Глобал Спліт». 11.03.2021 року представник позивача направила відповідачу вимогу подати реєстратору заяву про припинення обтяження з подальшим вилученням записів щодо обтяження з державного реєстру. Доказів про надання відповіді на зазначену вимогу стороною відповідача суду надано не було. Разом з тим, стороною відповідача було надано суду копії кредитного договору, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», правонаступником якого є ТОВ «Глобал Спліт», та [PERSON] , та договору застави, предметом якого є зазначений автомобіль. З ЄДРСР вбачається, що на розгляді в Чугуївському міському суді Харківської області перебуває справа № 636/2743/15-ц про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Позивач в обґрунтування позову вказує на те, що на даний час він є законним власником автомобіля, під час укладення угоди купівлі-продажу жодних записів про обтяження майна в реєстрі заборон не було, а тому обтяження в реєстрі на даний час є незаконним, та таким, що порушує права позивача, як законного власника автомобіля на даний час, а відтак, останній, вимушений звернутись до суду із даним позовом. Сторона відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, вказувала на те, що дії заставодавця за договором застави призвели до відчуження предмету застави, перереєстрація на нового власника транспортного засобу, щодо якого в державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обтяження відчуження, здійснюється за наявності письмової згоди обтяжувала (заставодержателя), яке у позивача відсутнє, а відтак законних підстав для припинення обтяжень немає Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має правов разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України «Про заставу»тастаття 572 ЦК України). Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави. Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що позивач є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він є добросовісним набувачем, оскільки, не знав і не міг знати про наявність договору, укладеного між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», правонаступником якого відповідач та фізичною особою [PERSON] . Реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. В ході розгляду справи судом було встановлено, що позивач 13.06.2017 року придбав автомобіль «Toyota» модель «Highlander» легковий універсал-В, 2013 року випуску, номер кузова: [NUMBER] д.н.з. [NUMBER] , на законних підставах, про що було складено договір купівлі-продажу транспортного засобу від 13.06.2017 року. Цей договір було оформлено та підписано сторонами в сервісному центрі № 0546 РСЦ у Вінницькій області за № 0546/2017/496423 в присутності адміністратора, яка перевірила відповідність інформації внесеної до цього договору документам, які надані сторонами договору. Крім того, при купівлі продажі автомобіля були відсутні будь-які обтяження або обмеження, транспортний засіб було у встановленому законом порядку зареєстровано за позивачем, а тому він є добросовісним набувачем і обтяження, зареєстроване 07.07.2017 року, тобто після укладення договору купівлі-продажу, - на даний час порушує його право власності. З огляду на те, що на час відчуження спірного автомобіля, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про таке обтяження, суд дійшов висновку про відсутність законних на даний час підстав вважати виправданим збереження сили застави для нового власника автомобіля - позивача у справі. Статтею330 ЦК України визначено, що майно не може бути витребуване у добросовісного набувача. Згідно зі ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Зазначений висновок узгоджується і з положеннями статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Дану позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-53цс15 від 13.05.2015 року. Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У зв`язку із накладенням на автомобіль обтяження, позивач не може в повній мірі використовувати своє право власності на автомобіль, оскільки позбавлений права розпоряджатися власністю та виникла необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом припинення обтяження. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Слід вказати, що стороною відповідача в ході розгляду справи доводи позивача спростовано не було, а також не було надано доказів доцільності наявності та збереження на даний час обтяження майна, власником якого є позивач, та доказів наявності будь-яких зобов`язань позивача перед відповідачем Враховуючи викладене, та на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність та взаємозв`язок у сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом припинення обтяження, а тому позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. В порядку ст.ст. 133, 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн., а також документально підтверджені витрати на правову допомогу на загальну суму 18061, 95 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved