Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

В листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він перебуває з відповідачем у трудових правовідносинах з 04.09.2000 року. За період перебування у трудових відносинах з відповідачем утворилась заборгованість з виплати заробітної плати. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами щодо виплати заробітної плати, проте йому було відмовлено, тому він змушений звернутися до суду. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 202 230, 00 гривень, допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. Ухвалою суду від 17.11.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача надав заяву від 30.11.2021 року про визнання позову. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. За відсутності клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, у відповідності до ч.ч.5, 8 ст.279 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного провадження. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Судом встановлено, що згідно записів у трудовій книжці [PERSON] , останній перебуває у трудових відносинах з приватним акціонерним товариством «Каховський завод електрозварювального устаткування» з 04.09.2000 року. З довідки приватного акціонерного товариства «Каховський завод електрозварювального устаткування» №18/1338 від 08.11.2021 року заборгованість по заробітній платі станом на 31.10.2021 року становить 202 230, 00 грн. В ст. 115 КЗпП України і ст. 24 Закону України «Про оплату праці» визначено, що роботодавець зобов`язаний виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Ці вимоги стосуються всіх роботодавців - як юридичних осіб, так і фізичних осіб - підприємців. Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Відповідач виплачує заробітну плату позивачу несвоєчасно та не в повному обсязі, станом на 31.10.2021 року існує заборгованість в розмірі 202 230, 00 гривень, таким чином, позовна вимога про стягнення заборгованості із заробітної плати підлягає задоволенню в межах існуючої заборгованості. Згідно з положень ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved