Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 62917 грн. 46 коп.: з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» в межах ліміту відповідальності та [PERSON] решту суми, непокриту страховими виплатами у відшкодування завданих збитків майну позивача, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» пеню у розмірі 634 грн.71 коп. за порушення строків проведення виплат, стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору 644,38 грн., витрати на оплату автотоварознавчої експертизи в сумі 700 грн. 00 коп., вартість виклику на місце проведення експертного дослідження за місцем знаходження пошкодженого майна: з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» - 95,58 грн., [PERSON] - 89,58 грн. відповідно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 08 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2014 року відповідач визнаний винним у вчиненні ДТП. З метою визначення дійсного розміру шкоди заподіяної своєму автомобілю, позивач звернувся до судового експерта ФОП [PERSON] для проведення авто товарознавчої експертизи та сплатив вартість робіт з проведення експертизи в сумі 700 грн. Відповідачам були направлені телеграми із запрошенням взяти участь у огляді ушкодженого в ДТП автомобіля «Шкода-Фабія», державний номерний знак [NUMBER]. Вартість запрошень склала: [PERSON] телеграма № 1566/152 від 28.10.2014 року на суму 89,58 грн., Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» - телеграма № 1566/153 від 28.10.2014 року на суму 95,58 грн. Судовий експерт [PERSON] надав висновок авто товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу № 0911/14/14, у відповідності до якого вартість матеріального збитку, завданого позивачу як власникові автомобіля «Шкода Фабія», державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, складає 92917 грн. 46 коп. Так як вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу перевищувала ринкову вартість такої ж речі у непошкодженому вигляді, проводити ремонт автомобіля було недоцільним. Автомобіль було відчужено власником за можливою ціною реалізації у пошкодженому стані 30000 грн., про що свідчить довідка-рахунок № 787232 Серії ВІА від 06 листопада 2014 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія». Позивачем на адресу ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було направлено заяву від 10.10.2014 року про виплату страхового відшкодування та повний пакет необхідних документів. 28 жовтня 2014 року подана заява про виплату страхового відшкодування у формі визначеній страховиком. 12 грудня 2014 року позивачем направлено страховику претензію про здійснення виплати страхового відшкодування у максимальній сумі ліміту відповідальності 50000 грн. та висновок незалежної експертної оцінки вартості матеріальних збитків. Проте, відшкодування понесених позивачем збитків не відбулося дотепер. Отже, сума вимог до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», складає максимальний розмір в межах ліміту відповідальності страховика - 50000 грн. без вирахувань франшизи. Крім того, страховик повинен сплатити пеню за невиконання у встановлені законом строки зобов'язання. З часу ДТП відповідачами не було здійснено жодної дії щодо відшкодування позивачу спричиненої шкоди. Пізніше позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь матеріальні збитки заподіяні в наслідок ДТП в сумі 5000 грн. 00 коп., вартість витрат на виклик для участі у проведенні експертного дослідження в сумі 95 грн. 58 коп., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 27.01.2015 року по 17.02.2015 року в сумі 634 грн. 71 коп., стягнути з [PERSON] на його користь матеріальні збитки заподіяні в наслідок ДТП в сумі 12917 грн. 46 коп., вартість витрат на виклик для участі у проведенні експертного дослідження в сумі 89 грн. 58 коп., а також стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] на його користь відшкодування витрат з оплати послуг експерта в сумі 700 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 644 грн. 38 коп. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та просив відмовити йому в повному обсязі. Також, не погоджувався з визначеною сумою шкоди. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним обставинам. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У судовому засіданні було встановлено, що 08 жовтня 2014 року о 16 годині 30 хвилин, в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Філософська та вул. Свердлова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував автомобілем «Шкода Фабія», державний номерний знак [NUMBER], та [PERSON], який керував автомобілем «Шевроле Авео», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2014 року [PERSON] був визнаний винним в скоєному ДТП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 17.11.2014 року (а.с.9). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вищевказаній адміністративній справі, що набрало законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «Шкода Фабія», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], були спричинені механічні пошкодження. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно Висновку № 0911/14/14 від 10.11.2014 року експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу, а саме автомобіля «Шкода Фабія», державний номерний знак [NUMBER], виконаного судовим експертом - автотоварознавцем [PERSON], який має свідоцтво № 544 від 30.05.2014 року, автомобілю позивача спричинено шкоду на суму 92917,46 грн. (а.с.13-47). За послуги проведення експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу та складання Висновку № 0911/14/14 від 10.11.2014 року, позивачем було сплачено 700,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату наданих експертних послуг від 10.11.2014 року (а.с.48). Крім того, при проведенні вищевказаного експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу був присутній представник страховика, а відповідачу була направлена телеграма, якою його було запрошено до участі у проведенні експертного дослідження (а.с.51), але телеграма доставлена не була, оскільки двері квартири закриті, а на сповіщення за телеграмою ніхто з'явився (а.с.49). Вартість витрат на виклик для участі у проведенні експертного дослідження Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» склала 95 грн. 58 коп. (а.с.52), а вартість витрат на виклик для участі у проведенні експертного дослідження [PERSON] склала 89 грн. 58 коп. (а.с.50). Відповідач не погодився з вищевказаним висновком та не визнав таку суму спричиненої шкоди. При цьому, судом роз'яснювалося право відповідача на призначення судової експертизи для визначення розміру спричинених його діями збитків, але відповідач відмовився від використання ним такого права. Крім того, відповідач вказав, що він не був присутнім при проведенні вищевказаного дослідження. Разом з тим, позивач повідомляв відповідача про проведення дослідження належним чином за допомогою телеграми на адресу, вказану самим [PERSON] Тому, твердження відповідача, що його не повідомляли про проведення експертного дослідження, є необґрунтованими та безпідставними. [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що адреса, яку він зазначив в органах ДАЇ була його тимчасовою адресою, за якою він орендував квартиру, але доказів цього суду не представлено. При цьому, представник Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» Рощин В.В. був присутнім при проведенні експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу, а саме автомобіля «Шкода Фабія», державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується його підписом на протоколі огляду від 03.11.2014 року (а.с.24-26). Тому, суд вважає належним та допустимим доказом з приводу оцінки майнової шкоди Висновок експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу № 0911/14/14 від 10.11.2014 року, оскільки, при проведенні даного дослідження приймали участь потерпіла сторона та представник страховика, який зауважень до нього не мав. Крім того, вказаний висновок складений повноважною особою, яка має відповідну кваліфікацію. У зв'язку з тим, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу перевищувала ринкову вартість такої ж речі у непошкодженому вигляді, проводити ремонт автомобіля було недоцільним. Тому, автомобіль було відчужено власником за можливою ціною реалізації у пошкодженому стані 30000 грн., що підтверджується довідкою-рахунком № 787232 Серії ВІА від 06 листопада 2014 року (а.с.66). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Таким чином, залишок суми спричиненої шкоди складає: 92917,46 грн. (сума шкоди згідно Висновку № 0911/14/14 від 10.11.2014 року) - 30000,00 грн. (отримані позивачем кошти при продажу автомобіля) = 62917,46 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія», на підтвердження чого був виданий Поліс № АС/8830640 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності на одного водія складає 50000,00 грн. з безумовною франшизою в сумі 1000,00 грн. (а.с.12). При цьому, на вказаному полісі маються виправлення про нульову франшизу. Проте, суд вважає такі виправлення недійсними, оскільки вони не оговорені в самому полісі та не підтверджені підписами чи печаткою страховика (представника страховика). Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу та згідно з п. 12.1 ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Інших обмежень щодо зменшення суми страхового відшкодування чи відмови у страховому відшкодуванні Законом не передбачено. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року за № 85/96-ВР, зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. На підставі вищевказаного, сума матеріального збитку у розмірі 49000,00 грн. (з урахуванням франшизи), з загальної суми, яку зазнав позивач в сумі 62917,46 грн., підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія». На підставі вищевказаного, 14 травня 2014 року позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.56). Пізніше позивач звернувся до страховика з приводу проведення страхової виплати. Страховик погодив страхову виплату лише в сумі 39399,82 грн. з урахуванням ПДВ. Проте, вказану суму страховик не сплатив позивачу. У зв'язку з невиконанням страховиком своїх зобов'язань, позивач 12 грудня 2014 року направив страховику претензію щодо перегляду суми страхового відшкодування та проведення виплати. Листом від 17 січня 2015 року за вих. № 311 Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» повідомило позивача про відмову в перегляді суми страхового відшкодування (а.с.64), листом від 25 лютого 2015 року за вих. № 1833 повідомило позивача про те, що у зв'язку з наявністю даного спору в суді, страхове відшкодування буде виплачене йому за рішенням суду. Проте, такі дії страховика порушують чинне законодавство. Так, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Тому, суд вважає протиправними дії страховика, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з страховика максимальної суми страхової виплати в межах ліміту відповідальності із урахуванням безумовної франшизи, а саме в сумі 49000,00 грн. Крім того, оскільки страховик протягом встановленого законом строку не здійснив страхове відшкодування, він повинен сплатити позивачу пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 27.01.2015 року по 17.02.2015 року в сумі 634 грн. 71 коп. Також, з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» належить стягнути на користь позивача половину витрат позивача з оплати послуг експерта в сумі 350 грн. 00 коп., вартість витрат на виклик для участі у проведенні експертного дослідження в сумі 95 грн. 58 коп. та у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України слідує стягнути судовий збір в сумі 500 грн. 80 коп. Залишок матеріального збитку, що поніс позивач в сумі 13917,46 грн., яка вирахувана наступним чином: 62917,46 грн. (загальна сума шкоди, яку зазнав позивач) - 49000,00 грн. (сума яка належить стягненню з страховика, що встановлено вище) = 13917,46 грн. - залишок матеріального збитку, який підлягає стягненню з [PERSON]. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь матеріальні збитки заподіяні в наслідок ДТП в сумі 12917 грн. 46 коп. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки заподіяні в наслідок ДТП в сумі 12917 грн. 46 коп. Також, з [PERSON] належить стягнути на користь позивача половину витрат позивача з оплати послуг експерта в сумі 350 грн. 00 коп., вартість витрат на виклик для участі у проведенні експертного дослідження в сумі 89 грн. 58 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 150 грн. 02 коп., а також достягнути з нього в дохід держави судовий збір в сумі 93 грн. 58 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial