Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

В лютому 2016р. позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь інфляційні втрати у розмірі 38791,72 грн., 3% річних у розмірі 4364,07 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 грудня 2007р. між ВАТ «Універсал Бак», (правонаступником якого є позивач ) та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № СL11898 (далі по тексту - договір), відповідно до якого відповідачці було надано кредит в сумі 6000,0 дол. США з повним терміном повернення кредиту до 20 грудня 2012р. Відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами договору, а тому позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2012р., позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором - задоволено. На підставі зазначеного рішення суду з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором в розмірі 51684,79 грн.; 516,84 грн. - судового збору, 120,0 грн. - збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На виконання вищезазначеного рішення суду, 27 жовтня 2011р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист. Оскільки, на час розгляду судом справи по суті відповідачкою, на виконання рішення суду було сплачено заборгованість у розмірі 3195,14 грн., залишок заборгованості за рішенням суду складає 48 489, 65 грн., що свідчить про неналежне виконання з боку відповідачки взятих на себе зобов'язань, позивач просив суд на підставі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України позов задовольнити. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідачка, про час і місце судового розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилась, про поважність причин неявки суду не повідомила та не просила розглядати справу за її відсутності, свого представника до суду не направила, заперечення проти позову не надіслала. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідально до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України ). Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 27 грудня 2007р. між сторонами було укладено договір, відповідно до п. 1.1. якого, позивач надав відповідачці кредит у тимчасове платне користування у сумі 6000,0 дол. США строком з 27 грудня 2007р. по 20 грудня 2012р. Відсоткова ставка за користування кредитом розраховується банком (позивачем) на підставі відсоткової ставки у розмірі 24 % річних. Взяті не себе зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором позивачка належним чином не виконувала у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 14 червня 2010р. склала 51684,79 грн., в тому числі, прострочена заборгованість по кредиту 842,28 дол. США, суми дострокового стягнення кредиту 4091,01 дол. США, заборгованість по відсоткам 1294,08 дол. США, заборгованість по підвищеним відсоткам у розмірі 301,95 дол. США. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 р., яке залишено без змін апеляційною інстанцією, позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором - задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості за договором в розмірі 51684,79 грн.; 516,84 грн. - судового збору, 120,0 грн. - збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи (а.с.17-18). 27 жовтня 2011р., на виконання вищезазначеного рішення суду, Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист (а.с.22 ). Як вбачається із розрахунку, наданого позивачем, сплачена по рішенню суду сума заборгованості за період часу з 27 жовтня 2011р. по 26 січня 2016р. складає 3195,14 грн. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачка не виконує належним чином вищезазначене рішення суду та не проводить погашення стягнутої за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011р. заборгованості. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 611 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 Постанови від 30 березня 2012р. за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшло підтвердження неналежного виконання з боку відповідачки рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011р. та перевіривши наданий стороною позивача розрахунок, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 38791,72 грн. - інфляційних втрат; 4364,07 грн. - 3% річних. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,0 грн.

Outcome: approved