Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

В липні 2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO]. у м. Донецьк помер його батько - [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. У встановлений законом строк позивач звернувся до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, потім з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, проте отримав Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії з посиланням на ненадання певних відомостей, довідок тощо. Однак на переконання позивача факт смерті спадкодавця [PERSON] та коло його спадкоємців встановлено на підставі достатніх письмових матеріалів (копії свідоцтва про смерть, копія свідоцтва про народження, Довідки ТОВ «Текстильник -2005» та ін.). Як вважає [PERSON], вказаних документів для оформлення спадщини після смерті його батька достатньо, відповідно постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії є незаконною. Посилаючись на вищевикладене [PERSON] просить суд: визнати незаконною постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Авраменка С.В. від 29.04.2016 р.; зобов'язати Авраменка С.В., державного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори, видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Представник Другої Миколаївської державної нотаріальної контори в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на правомірність дій нотаріуса. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження, та відповідно спадкоємцем першої черги за законом. Згідно Довідки Департаменту праці та соціального захисту населення ММР від 01.07.2016 р. [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою (зареєстроване місце проживання розташоване в м. Донецьк). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] судом встановлено, що він помер в м. Донецьк Донецької області. У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно положень ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. П. 1.13 п. 1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. Однак ст. 9-1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна або вимоги кредиторів. Посилаючись на вищевикладене 25.03.2016 р. [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO]., до Другої миколаївської державної нотаріальної контори. До поданої заяви [PERSON] було долучено: паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер, свідоцтво про смерть [PERSON], свідоцтво про народження [PERSON] Таким чином, нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори правомірно було відкрито спадкову справу за заявою спадкоємця - позивача у справі. В ході дослідження поданих документів нотаріусом було встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] Крім нього спадкоємцем померлого є також його син - [PERSON], який зареєстрований в м. Донецьк Донецької області. Інші особи, крім позивача, до відповідача з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались. Згідно Довідки ТОВ «Текстильник - 2005» на час смерті [PERSON], який був зареєстрований за адресою [ADDRESS], разом з ним за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований. У відповідності до ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» та п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно положень ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: - вчинення такої дії суперечить законодавству України; - не подано відомостей (інформації) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Саме посилаючись на вказані обставини 29.04.2016 р. державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Авраменко С.В. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що Постанова нотаріуса є незаконною, оскільки ним було надано всі необхідні документи, яких згідно положень діючого законодавства достатньо для вчинення нотаріальної дії і видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак з таким твердженням позивача суд погодитись не може. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Нотаріус у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Дослідивши надані [PERSON] документи, нотаріусом було встановлено, що всупереч ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України спадкоємцем взагалі не було надано відомостей щодо складу спадкового майна, на яке просить видати свідоцтво про право на спадщину - обсяг вказаного майна, правовстановлюючі документи, тощо та відсутня можливість з'ясувати місцезнаходження іншого спадкоємця - брата позивача та обставини щодо прийняття ним спадщини або відмови у прийнятті. За таких обставин суд вважає, що Постанова державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.04.2016 р. є правомірною. Відповідно позовні вимоги безпідставні і не підлягають задоволенню, що не позбавляє права позивача в майбутньому отримати Свідоцтво за умови надання усіх необхідних документів нотаріусу. На підставі ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed