Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

В квітні 2014 року позивач ТОВ «Дана» звернулось до суду з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Пахар», третя особа: Головне управління Державне земельне агентство у Запорізькій області про визнання недійсним договору оренди та визнання права користування земельною ділянкою, який уточнювали в липні 2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 18.01.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАНА» та [PERSON] був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у ЗРФ ЦДЗК 25.03.2008 р. за № 040826000094. Договір оренди був укладений на 5 років, тобто до 18.01.2013 р. Згідно приписів ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди є укладеним з моменту його державної реєстрації. Оскільки державна реєстрація договору оренди була здійснена 25.03.2008 р., то відповідно до закону він є укладеним з цієї дати та діяв протягом 5 років, тобто з 25.03.2008 року до 25.03.2013 року. 28.10.2011 року до вищевказаного Договору оренди було зареєстровано Додаткову угоду № 1. У червні 2012 року ТОВ «Дана» отримало від [PERSON] заяву в якій остання зазначала, що Додаткової угоди № 1 не підписувала та просила розірвати її в позасудовому порядку. Враховуючи відсутність законодавчої можливості розірвати неукладений правочин та не бажаючи працювати по нікчемному правочину ТОВ «Дана» подало до суду відповідний позов та скасувало державну реєстрацію цієї додаткової угоди, а орендні відносини продовжувалися по основному договору оренди укладеному у 2008 році. 24.08.20012 р. під час отримання орендної плати [PERSON] повторно повідомила ТОВ «Дана», про недійсність Додаткової угоди № 1, при цьому орендну плату за 2012 рік [PERSON] отримала в розмірі передбаченому основним договором 1500 кг зерна. Восени 2012 року ТОВ «Дана» та [PERSON] дійшли згоди про продовження строку оренди землі ще на 5 років, при цьому сторони узгодили, що орендна плата збільшується та буде складати 2,5 тони зерна та 100 кг. насіння соняшника або 15 літрів олії соняшникової. ТОВ «Дана» вважало, що скасуванням Додаткової угоди № 1 та підвищенням орендної плати вичерпалися ті непорозуміння, які були між сторонами договору. В пункті 8 Договору оренди від 18.01.2008 року зазначено, що «після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». На адресу [PERSON] таке Повідомлення було направлено 09.10.2012 року. Воно зареєстроване в Журналі реєстрації вихідної кореспонденції за номером 48. До Повідомлення були долучені 3 підписаних примірника Додаткових угод № 2, в яких були закріплені попередні домовленості. В Додатковій угоді від 09.10.2012 року зазначалося, що строк оренди продовжується ще на 5 років, а орендна плата буде складати 2,5 тони зерна та 100 кг. насіння соняшника або 15 літрів олії соняшникової. Відправку Повідомлення та додаткової угоди № 2 на адресу [PERSON] рекомендованим листом здійснила головний бухгалтер ТОВ «Дана» - [PERSON], що підтверджується Реєстром відправлення рекомендованих листів. В Повідомленні від 09.10.2012 року ТОВ «Дана» зазначало, що у разі наявності заперечень їх необхідно буде надати до початку проведення сільгоспробіт, тобто до кінця березня 2013. В Повідомленнях також вказувалося, що орендна плата за 2013 рік буде нараховуватися підприємством у розмірі зазначеному у додатковій угоді № 2, а її фактичне отримання орендодавцем за відсутності від них письмових заперечень буде розцінено ТОВ «Дана» як згода на продовження орендних відносин на умовах додаткової угоди № 2 . Додаткову угоду № 2 [PERSON] не підписала. Ані усних ані письмових заперечень проти продовження використання земельної ділянки до ТОВ «Дана» не надавала та не надсилала. Після закінчення строку договору оренди та за відсутності з боку відповідачки письмових заперечень ТОВ «Дана» продовжувало відкрито та безперешкодно користуватися належною їй земельною ділянкою та використовувало її за цільовим призначенням вирощуванням сільськогосподарської продукції. 20.07.2013 року [PERSON] отримала орендну плату за 2013 рік в розмірі, який був встановлений Додатковою угодою № 2 від 09.10.2012 року. Виплата орендної плати здійснювалася в натуральному вигляді, а факт отримання [PERSON] 2,5 тон зерна підтверджується її особистим підписом у відомості від 20.07.2013 року. В цій Відомості також міститься власноручний запис [PERSON] про відсутність претензій. Також [PERSON] в рахунок орендної плати була видана олія соняшникова у кількості 15 літрів, що підтверджується Списком пайщиків на видачу орендної плати. ТОВ «Дана» на протязі всього 2013 року сплачувало за орендовану у [PERSON] земельну ділянку земельний податок у 2013 році. Це підтверджується довідкою № 60 від 20.06.2014 року, списком земельних ділянок за які сплачено земельний податок (ділянка яка належить [PERSON] має № 132) . Таким чином, ТОВ «ДАНА» продовжувало належним чином виконувати обовязки орендаря по договору оренди від 18.01.2008 року та Додатковій угоді № 2 від 09.10.2012 року, а [PERSON] хоча і не підписала Додаткову угоду № 2 однак фактично прийняла її виконання. У листопаді 2013 року ТОВ «Дана», отримавши лист ТОВ «ПАХАР» дізналося, що відповідачка уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ «ПАХАР». Договір оренди між орендодавцем і ТОВ «ПАХАР» був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Одна і та сама земельна ділянка не може бути передана в оренду двічі. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» невідємною частиною договору оренди землі є акт приймання-передачі обєкта оренди. ТОВ «ДАНА» на умовах Договору оренди земельної ділянки 18.01.2008 р. прийняло земельну ділянку, яка належить відповідачці по акту приймання-передачі. Однак до дійсного часу зазначена земельна ділянка нікому не поверталася, оскільки ніхто не звертався за її поверненням. У звязку із цим [PERSON] не могла передати земельну ділянку ТОВ «ПАХАР». Таким чином, Договір оренди укладений між відповідачкою і ТОВ «ПАХАР» не може бути дійсним, оскільки акт приймання-передачі земельної ділянки є незаконним. Тому на підставі вищевикладеного ТОВ «Дана» були вимушені звернутись до суду, та просить суд визнати за ТОВ «ДАНА» (ЄДРПОУ 30937303), яке розташовано за адресою: 70425, Запорізька обл, Запорізькій р-н, с. Григорівка, Новоолександрівське шосе, буд. 2, право користування земельною ділянкою № 132 на підставі договору оренди від 18.01.2008 року, зареєстрованого в ЗЦДЗК 25.03.2008 року за номером № 040826000094 та додаткової угоди № 2 від 09.10.2012 року на строк до 25.03.2018 року. Визнати укладеною додаткову угоду № 2 від 09.10.2012 року до договору оренди земельної ділянки № 132 від 18.01.2008 року. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 132 укладений між [PERSON] та ТОВ «Пахар» 05.07.2013р , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.07.2013р. за № 1852715 та скасувати його державну реєстрацію. 01.07.2014 року до суду звернулась з зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дана», третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Пахар», головного державного земельного агентства в Запорізькій області про розірвання договору оренди землі. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач по зустрічному позову посилається на те, що 18 січня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «Дана» в особі директора [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки 132, яка знаходиться на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, загальною площею 4,8971 га, кадастровий номер 2322155300:03:002:0012. Вказаний договір був зареєстрований у Державному комітеті України по земельних ресурсах, центру Державного земельного кадастру Запорізької регіональної філії 25.03.2008 року за № 04082600009. В силу ч. 1 ст.210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про оренду землі» в редакції, що діяла на час укладення договору, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і виходячи із змісту ст.ст. 210, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації. Згідно п. 8 Договору оренди землі строк його дії визначено на 5 років, тобто до 25.03.2013 року. Враховуючи той факт, що ТОВ «Дана» не направило в строк, передбачений договором, тобто до 20 жовтня 2012 року будь-якого листа про намір продовжити дію договору а також відсутність такого бажання з боку позивачки, остання вважала. Що договорі закінчив свою дію у зв*язку закінченням строку на який був укладений. Позивачка зазначає, що до договору оренди землі ТОВ «Дана» були внесені підроблені підписи орендодавця, без погодження з нею, додаткова угода до договору незаконно була зареєстрована, але потім за рішенням суду була скасована. Вважає, що оскільки додаткова угода була скасована, термін дії за основним договором скінчився 18 січня 2013 року зі спливом строку дії. Будь-яких переговорів щодо продовження орендних відносин між орендарем та орендодавцем не велося. 05.07.2013 року [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки № 132 з ТОВ «Пахар» терміном на 10 років, було визначено межі земельної ділянки в натурі, розроблено схему розташування, підписано акт-приймання передачі. 10.07.2013 року вказаний договір було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1852715. [PERSON] також зазначила, що отримала від ТОВ «Дана» в червні 2013 року оплату у натуральному вигляді, як вона зазначила в якості компенсації за незаконне користування земельною ділянкою. [PERSON] окрім цього вважає, що умови оренди з ТОВ «Дана» суперечать законодавству, оскільки їй не надавалася належна винагорода, відповідно до Указу Президента України. Також зазначає, що вважає, що орендні відносини припинилися, оскільки на початку 2013 року ТОВ «Дана» не сплатила земельний податок, а його сплатила [PERSON] про що надала копію квитанції від 18.12.2013 року. На підставі вищевикладеного просить розірвати договір оренди землі б/н укладений 18 січня 2009 року між [PERSON] та ТОВ «Дана» у зв*язку із закінченням строку його дії та скасувати його державну реєстрацію. В судовому засіданні [PERSON] та її представник повністю підтримали вказану зустрічну позовну заяву, та додатково зазначили, що [PERSON] в повному обсязі отримувала від ТОВ «Дана» орендну плату. В 2012 році [PERSON] з*ясувала, що в додатковій угоді № 1 поставлений підпис невідомою особою, про що повідомила ТОВ «Дана». ТОВ «Дана» самостійно звернулося до суду з позовом про скасування в судовому порядку вказаної додаткової угоди, та запропонувало в якості компенсації [PERSON] збільшений розмір орендної плати. Через деякий час ТОВ «Дана» надіслало [PERSON] примірники додаткової угоди № 2, пропонуючи нові умови по сплаті орендної плати. В 2013 році [PERSON] беззаперечно отримала виплату по орендній платі за новими умовами. Але [PERSON] вважає, що оскільки у неї немає бажання продовжувати договірні відносини з ТОВ «Дана», вона має право на укладання договору з ТОВ «Пахар». Без отримання за актом прийому-передачі [PERSON] земельну ділянку передає в оренду ТОВ «Дана», не попереджає ТОВ «Пахар» про те, що договір в юридичному сенсі не розірваний. В судовому засіданні просила зустрічний позов задовольнити, а в задоволенні первісних вимог відмовити. Відповідач по первісному позову повністю підтримав зазначене в запереченнях на позов, а також вважав за необхідне зазначити, що ТОВ «ПАХАР» в 2013 році виконувало роботи по обробці земельної ділянки, вважає її такою, що передана їм в оренду. А також акцентував увагу на тому, що [PERSON] не отримувала жодних повідомлень від ТОВ «Дана» оскільки це не підтверджується належним поштовим реєстром, квитанцією про відправлення. Просив в позові ТОВ «Дана» відмовити, а вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. В судове засідання зявився представник позивача за первісним позовом ТОВ «Дана», [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 02.01.2014 р., позовні вимоги ТОВ «Дана» підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Щодо зустрічного позову, надала заперечення, згідно яких вважає, що у задоволенні зустрічного позову [PERSON] має бути відмовлено. Суд, вивчивши матеріали справи, доводи всіх учасників, вислухавши надані пояснення, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Дана» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічних позовних вимог необхідно відмовити. Судом встановлено наступне: 18.01.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАНА» та [PERSON] був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у ЗРФ ЦДЗК 25.03.2008 р. за № 040826000094. Договір оренди був укладений на 5 років, тобто до 18.01.2013 р. Згідно приписів ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди є укладеним з моменту його державної реєстрації. Оскільки державна реєстрація договору оренди була здійснена 25.03.2008 р., то відповідно до закону він є укладеним з цієї дати та діяв протягом 5 років, тобто з 25.03.2008 року до 25.03.2013 року. 28.10.2011 року до вищевказаного Договору оренди було зареєстровано Додаткову угоду № 1. У червні 2012 року ТОВ «Дана» отримало від [PERSON] заяву в якій остання зазначала, що Додаткової угоди № 1 не підписувала та просила розірвати її в позасудовому порядку. Враховуючи відсутність законодавчої можливості розірвати неукладений правочин та не бажаючи працювати по нікчемному правочину ТОВ «Дана» подало до суду відповідний позов та скасувало державну реєстрацію цієї додаткової угоди, а орендні відносини продовжувалися по основному договору оренди укладеному у 2008 році. 24.08.20012 р. під час отримання орендної плати [PERSON] повторно повідомила ТОВ «Дана», про недійсність Додаткової угоди № 1, при цьому орендну плату за 2012 рік [PERSON] отримала в розмірі передбаченому основним договором 1500 кг зерна. Пунктом 38 Договору оренди передбачено, що його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків по договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 32 Земельного кодексу України на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків передбачених ст. 24 та 25 Земельного кодексу України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, і Договір оренди і закон повязують розірвання договору оренди з невиконанням сторонами своїх обовязків. Статті 24,25 ЗУ «Про оренду землі» передбачають права та обов'язки орендаря та орендодавця, з огляду на які підставами для дострокового розірвання договору оренди землі за ініціативою орендодавця можуть бути - нецільове використання земельної ділянки, екологічна шкода ділянці від діяльності орендаря, її забруднення та забурянення, несплата орендної плати. Однак позивачем не надані докази порушення орендарем вимог законодавства України в сфері земельних відносин. Навпаки, ТОВ «Дана» надала суду докази як добросовісного виконання договору оренди зі свого боку, так і прийняття [PERSON] від ТОВ «Дана» виконання договору. Такими доказами є Відомості про виплату орендної плати. З відомостей вбачається, що ТОВ «Дана» виплатила орендну плату у розмірі встановленому договором оренди у повному обсязі, а [PERSON] прийняла її та власноручно, шляхом здійснення запису у відомості, зазначила, що претензій у неї не має претензій до ТОВ «Дана». З орендної плати ТОВ «Дана» був сплачений прибутковий податок виходячи з розміру нормативно-грошової оцінки земельної ділянки 133 478,48 грн., що підтверджується Довідкою про сплату прибуткового податку № 71 від 11.07.2014р. Всі орендарі отримали зерна , в грошовому еквіваленті, на суму не менш ніж на 4004,35 грн. , що складає 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за 2013 р. А фактично видана орендна плата в натуральному вигляді навіть перебільшує 3% від нормативно-грошової оцінки землі. Так, як вбачається з Відомості [PERSON] було видано 2,5 тони зерна. Ринкова вартість 1 тони зерна у 2013 році складала приблизно 1800 грн. за 1 тону. Тобто в грошовому еквіваленті [PERSON] отримала зерна на 4500 грн., що є більшим ніж 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Отже підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки відсутні В пункті 8 Договору оренди від 18.01.2008 року зазначено, що «після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». На адресу [PERSON] таке Повідомлення було направлено 09.10.2012 року. Воно зареєстроване в Журналі реєстрації вихідної кореспонденції за номером 48. До Повідомлення були долучені 3 підписаних примірника Додаткових угод № 2, в яких були закріплені попередні домовленості. В Додатковій угоді від 09.10.2012 року зазначалося, що строк оренди продовжується ще на 5 років, а орендна плата буде складати 2,5 тони зерна та 100 кг. насіння соняшника або 15 літрів олії соняшникової. Відправку Повідомлення та додаткової угоди № 2 на адресу [PERSON] рекомендованим листом здійснила головний бухгалтер ТОВ «Дана» - [PERSON], що підтверджується Реєстром відправлення рекомендованих листів. В Повідомленні від 09.10.2012 року ТОВ «Дана» зазначало, що у разі наявності заперечень їх необхідно буде надати до початку проведення сільгоспробіт, тобто до кінця березня 2013. В Повідомленнях також вказувалося, що орендна плата за 2013 рік буде нараховуватися підприємством у розмірі зазначеному у додатковій угоді № 2, а її фактичне отримання орендодавцем за відсутності від них письмових заперечень буде розцінено ТОВ «Дана» як згода на продовження орендних відносин на умовах додаткової угоди № 2 . Додаткову угоду № 2 [PERSON] не підписала. Ані усних ані письмових заперечень проти продовження використання земельної ділянки до ТОВ «Дана» не надавала та не надсилала. Після закінчення строку договору оренди та за відсутності з боку відповідачки письмових заперечень ТОВ «Дана» продовжувало відкрито та безперешкодно користуватися належною їй земельною ділянкою та використовувало її за цільовим призначенням вирощуванням сільськогосподарської продукції. 20.07.2013 року [PERSON] отримала орендну плату за 2013 рік в розмірі, який був встановлений Додатковою угодою № 2 від 09.10.2012 року. Виплата орендної плати здійснювалася в натуральному вигляді, а факт отримання [PERSON] 2,5 тон зерна підтверджується її особистим підписом у Відомості від 20.07.2013 року. В цій Відомості також міститься власноручний запис [PERSON] про відсутність претензій. Також [PERSON] в рахунок орендної плати була видана олія соняшникова у кількості 15 літрів, що підтверджується Списком пайщиків на видачу орендної плати. ТОВ «Дана» на протязі всього 2013 року сплачувало за орендовану у [PERSON] земельну ділянку земельний податок у 2013 році. Це підтверджується Довідкою № 60 від 20.06.2014 року, списком земельних ділянок за які сплачено земельний податок (ділянка яка належить [PERSON] має № 132) / як в акті на землю/ . Таким чином, ТОВ «ДАНА» продовжувало належним чином виконувати обовязки орендаря по договору оренди від 18.01.2008 року та Додатковій угоді № 2 від 09.10.2012 року, а [PERSON] хоча і не підписала Додаткову угоду № 2 однак фактично прийняла її виконання. Всі зазначені обставини знайшли підтвердження безпосередньо в судовому засіданні Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» «у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором». Відсутність письмових заперечень з боку відповідачки 1, отримання нею в серпні 2013 року орендної плати в розмірі встановленому Додатковою угодою № 2 від 09.10.2012 року , а також продовження відкритого та безперешкодного користування позивачем земельною ділянкою № 132 після закінчення строку основного договору оренди, свідчить про згоду відповідачки 1 на поновлення договору на новий строк та прийняття виконання договору. За вищевказаних умов, згідно ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди вважається продовженим на той самий строк і на умовах, передбачених договором оренди та Додатковою угодою № 2 з мовчазної згоди орендодавця. Підстав для дострокового припинення дії договору оренди не має. В судовому засіданні також були допитані свідки, що пояснили: свідок [PERSON], що вона працює комерційним директором ТОВ «ДАНА». До її посадових обов'язків входить також регулювання відносин з орендодавцями. Підприємство повідомляло всіх орендодавців про поновлення договорів оренди на новий строк, як в усній формі так і письмовій формі та пропонувало підписати додаткові угоди. По мірі підготовки Повідомлень секретар TOB «ДАНА» реєструвала їх в Журналі реєстрації вихідної кореспонденції та пакувала в конверти. Відправлялися Повідомлення разом з додатковими угодами рекомендованими листами. На адресу [PERSON] таке Повідомлення було направлено 09.10.2012 року та зареєстроване в Журналі реєстрації за номером 48. До Повідомлення були долучені 3 підписаних примірника Додаткових угод. Відправку Повідомлення та додаткової угоди на адресу [PERSON] рекомендованим листом здійснила головний бухгалтер ТОВ «Дана» - [PERSON], що підтверджується Реєстром відправлення рекомендованих листів. У [PERSON] Додаткова угода була під номером 2 тому, що вже існувала Додаткова угода № 1 від 28.10.2011 року. З приводу Додаткової угоди № 1 від 28.10.2011 року у 2012 році між ТОВ «Дана» та [PERSON] виникло непорозуміння. [PERSON] під час зборів орендодавців повідомила, що не підписувала такої угоди. Почувши таке твердження від [PERSON] та не бажаючи працювати по нікчемному правочину ТОВ «Дана» подало до суду відповідний позов та скасувало державну реєстрацію цієї додаткової угоди, а орендні відносини продовжувалися по основному договору оренди укладеному у 2008 році. Крім того, в скасованій Додатковій угоді № 1 від 28.10.2011 року розмір орендної плати складав 2 тони зерна та 100 кг. насіння соняшника, а строк оренди продовжувався ще на 5 років. В Додатковій угоді № 2 орендна плата була збільшена до 2,5 тон зерна та 100 кг. насіння соняшника або 15 літрів олії соняшникової. В Повідомленні від 09.10.2012 року ТОВ «Дана» зазначало, що у разі наявності заперечень їх необхідно буде надати до початку проведення сільгоспробіт року, тобто до березня 2013. В Повідомленнях також вказувалося, що орендна плата за 2013 рік буде нараховуватися підприємством у розмірі зазначеному у додаткових угодах, а її фактичне отримання орендодавцями за відсутності від них письмових заперечень проти поновлення договору оренди буде розцінено ТОВ «Дана» як згода на продовження орендних відносин. Всі послідовні дії [PERSON] були спрямовані на прийняття виконання Додаткової угоди № 2, а саме - отримання орендної плати в формі та розмірі, який встановлений цією угодою. 20.07.2013 року [PERSON] отримала 2500 кг. зерна, що підтверджується її особистим підписом у Відомості виплати в натуральному вигляді орендної плати за 2013 рік. Після цього [PERSON] отримала 15 літрів олії соняшникової, що також підтверджується її особистим підписом у Списку пайщиків на виплату орендної плати за 2013 рік. Таким чином, [PERSON] повністю отримала орендну плату за 2013 рік в розмірі та формі, що була встановлена Додатковою угодою № 2 від 09.10.2012р. Свідок [PERSON], агронома у ТОВ «ДАНА» з 2006 року, пояснив, що за видачею орендної плати власники землі приходять особисто, а про її отримання розписуються у Відомостях. Про те, що деякі орендодавці уклали договори оренди із підприємством «ПАХАР» ТОВ «Дана» дізналося лише навесні 2014 року. Поділ поля на частини негативно впливає на виробничій процес та суттєво ускладнює обробку сільгоспкультур. Про всі ці обставини повідомив керівництво підприємства та попередив їх також про те, що внаслідок поділу масивів якість обробки та врожайність буде знижена. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» невідємною частиною договору оренди землі є акт приймання-передачі обєкта оренди. ТОВ «ДАНА» на умовах Договорів оренди земельних ділянок 18.01.2008 р. прийняло земельну ділянку, яка належала спадкодавцям відповідача по акту приймання-передачі. Однак до дійсного часу зазначена земельна ділянка не поверталися, оскільки відповідач [PERSON] не зверталась за їх поверненням. У звязку із тим, що земельна ділянка № 132 фактично знаходиться у користуванні позивача, вона не могла бути передана відповідачу - ТОВ «ПАХАР». Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Договір оренди земельної ділянки укладений в порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», оскільки фактично земельна ділянка не була передана відповідачу - ТОВ «ПАХАР», тому що знаходяться на даний час у користуванні позивача. Відповідно до ч. 26 Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам необхідно мати на увазі, що купівля-продаж, рента, дарування, застава, самовільний обмін земельних ділянок землекористувачами, у тому числі орендарями, а також угоди, укладені власниками землі з порушенням встановленого для них порядку придбання або відчуження земельних ділянок, відповідно до статті 210 Земельного кодексу України повинні визнаватися недійсними із наслідками передбаченими відповідними статтями ЦК. Згідно ст. 210 ЗК України угоди, укладені із порушенням встановленого порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок визнаються недійсними за рішенням суду. Таким чином договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ «ПАХАР» та відповідачкою [PERSON] порушує земельне законодавство України та права орендаря ТОВ «ДАНА». До даного договору необхідно застосувати п. «в» ч. 3 ст. 152 ЗК України в якому зазначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом визнання угоди недійсною. Правова позиція згідно якої визнання договору оренди земельної ділянки поновленим на той самий строк на тих самих умовах можливе за сукупності обставин, яке мають суттєве значення для вирішення справи по суті, а саме: 1) відсутності письмових заперечень орендодавця; 2) повідомлення орендаря про намір продовжити дію договору оренди; 3) вчинення сторонами дій, спрямованих на виконання договору, підтверджується Ухвалою ВССУ від 28.03.2012 року, якою залишено в законній силі рішення суду першої інстанції яким за позивачем було визнано право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди строк дії якого закінчився та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки укладений з іншим орендарем та правовим висновком Верховного Суду України який оприлюднений на офіційному сайті ВСУ в «Аналізі практики застосування судами ст. 16 ЦК України». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У звязку із вищенаведеним ТОВ «Дана» правомірно розцінило, що сукупність дій [PERSON], які полягали у відсутності з її боку письмових заперечень та отримання нею орендної плати за 2013 рік, свідчить про її згоду на поновлення договору на новий строк та прийняття виконання договору. Посилання [PERSON] на норми ст. 203, 215 ЦК України на те, що договір оренди не відповідає вимогам чинного законодавства України тому що розмір орендної плати визначений в п. 9 Договору оренди землі не відповідає розміру визначеному Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо спеціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток паїв від 02.02.2002 року не відповідають фактичним обставинам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що договір оренди земельної ділянки № 132 укладений 18.01.2008 року та зареєстрований в ЗРФ ЦДЗК за № 04082600009 повністю відповідає вимогам чинного законодавства України та не порушує прав [PERSON] як власника земельної ділянки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved