Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

В липні 2020 року позивач звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 243 020 грн. 30 коп.; витрати понесені у зв`язку з проведенням дослідження про розмір матеріального збитку в розмірі 2 800 грн. та моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.09.2019 року близько 18. год. 30 хв. в м. Вишгород по вул. Набережна сталась ДТП за участю автомобілів BMW д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та MAZDA д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль BMW д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав значні механічні ушкодження, а пасажир автомобіля MAZDA д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований. Згідно звіту № 780-19 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу BMW Х 4 д.н.з. [NUMBER] , який складено фізичною особою - підприємцем, оцінювачем [PERSON] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW Х 4 д.н.з. [NUMBER] складає 343 020, 30 грн. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 31.01.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 26.05.2020 року страховою компанією «Гардіан» відшкодовано позивачу [PERSON] 100 000 грн. завданої матеріальної шкоди. Однак, залишилась не відшкодованою у повному обсязі сума шкоди, яка завдана в наслідок ДТП у розмірі 242 020, 30 грн., витрати понесені позивачем у зв`язку із проведення дослідження про розмір вартості матеріального збитку у розмірі 2 800 грн. та моральна шкода, яку позивач оцінює у розмірі 200 000 грн. та яка полягала у моральних стражданнях, які позивач отримала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, намаганням останнім залишити місце ДТП, повне ігнорування та небажання відшкодувати завдані збитки позивачу. [PERSON] до теперішнього часу не може користуватись своїм автомобілем, змушена користуватись послугами таксі, як для власного пересування так і для забезпечення належного пересування, навчання, відпочинку дітей. На підставі викладеного, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 27.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 04 червня 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2019 року приблизно о 18.30 год. водій [PERSON] керуючи автомобілем марки MAZDA 3 д.н.з. [NUMBER] здійснював рух по правій смузі проїжджої частини вул. Набережної з боку с. Хотянівка у напрямку пр. Шевченко в м. Вишгород Київської області. Наближаючись до перехрестя з вул. Шолуденка в м. Вишгород, водій [PERSON] будучи не уважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, відволікся від керування автомобілем та здійснив наїзд на праве бордюр не каміння, внаслідок чого не впорався з керуванням, перетнув лінії дорожньої розмітки 1.3 ПДР України та виїхавши на зустрічну смугу допустив зіткнення з автомобілем марки BMW Х 4 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , яка рухалась в зустрічному напрямку та автомобілем марки TOYOTA VENZA д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який перебував в лівій смузі попутного напрямку. Після зіткнення водій [PERSON] будучи причетним до дорожньо - транспортної пригоди на автомобілі MAZDA 3 д.н.з. [NUMBER] зник з місця події та зупинився в прибудинковій території біля будинку [ADDRESS] . Постановою старшого слідчого СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області Палєєв О.В. від 12.12.2019 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019110150000764 від 09.09.2019 року за фактом дорожньо - транспортної події, що трапилась 08.09.201+ року в м. Вишгород Київської області за участю водіїв [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 31.01.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 11.02.2020 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно - правова відповідальність автомобіля під керуванням водія [PERSON] марки MAZDA 3 д.н.з. [NUMBER] була застрахована у страховій компанії «Гардіан». Згідно звіту № 780-19 про розмір вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу BMW Х 4 д.н.з. [NUMBER] , який складено фізичною особою - підприємцем, оцінювачем [PERSON] вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW Х 4 д.н.з. [NUMBER] складає 343 020, 30 грн. 26.05.2020 року страховою компанією «Гардіан» відшкодовано позивачу [PERSON] 100 000 грн. завданої матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У підтвердження доводів про те, що розмір страхової виплати склав 343 020, 30 грн. позивач надав копію Звіту № 780-19 про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 06.10.2019 року. Таким чином, відповідач, як особа, яка своїми протиправними діями завдала шкоди позивачу, зобов`язаний відшкодувати завдану ним шкоду у повному розмірі, якщо не доведе, що шкоду завдано не з його вини. У даному випадку судовим рішенням (постановою про притягнення до адмін..відповідальності за ст.124 КУпАП) встановлено вину відповідача в ДТП і, відповідно, заподіяння шкоди майну позивача внаслідок неправомірним (винних) дій. Таким чином, відповідач є відповідальним за шкоду, завдану його протиправними діями. Підстав для звільнення відповідача від відповідальності у даному випадку нема. Відповідач на спростування вказаної суми матеріального збитку та будь - яких інших доказів не надав. Не надавши відзиву на позовну заяву та будь - яких доказів на спростування доказів, наданих позивачем, відповідач мав усвідомлювати, що у такому разі він несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо - транспортної пригоди в розмірі 243 020 грн. 30 коп. та витрат понесених у зв`язку з проведенням дослідження про розмір матеріального збитку в розмірі 2 800 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного: Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги розмір завданої моральної шкоди та її тривалість. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. У ході розгляду цивільної справи позивачем не було доведено, що внаслідок ДТП, яка сталась 08.09.2019 року їй було спричинено втрати немайнового характеру у вигляді страждань, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення. Суд вважає, що позивачем не доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам співрозмірності у розмірі 200 000 грн. Враховуючи принципи справедливості та розумності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди у розмірі 200 000 грн., у зв`язку із необгрунтованістю. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов [PERSON] задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 2 458, 20 грн. виходячі з розрахунку: (розмір задоволених позовних вимог 245 820, 30 грн.) * 4 458, 20 грн. (сума сплаченого судового збору) / 445 820, 30 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 2 458, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial