Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Укрзалізниця») про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що працювала у виробничому підрозділі «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді начальника відділу автоматизації сортувальних станцій Ясинуватського регіонального Інформаційно-обчислювального центру. 17 липня 2017 року була звільнена у зв'язку зі скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України. Після звільнення з 24.08.2017р. перебувала на обліку в Донецькому міському центрі зайнятості в якості безробітної. За весь час перебування у трудових відносинах відповідач нерегулярно і несвоєчасно сплачував їй заробітну плату, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по заробітній платі за період: червень, липень 2016 року, березень-липень 2017 року на загальну суму 44355,98 грн. 15 грудня 2017 року вона звернулась до регіональної філії з письмовою заявою про проведення з нею повного розрахунку, яку направила рекомендованим листом з описом вкладення, однак до теперішнього часу відповідач розрахунок із нею так і не провів і не надав відповіді на лист. Оскільки відповідач не провів з нею повного розрахунку при звільненні, вона має право на виплату середнього заробітку за 235 робочих днів на загальну суму 40149,75 грн. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позов. У встановлений судом строк відповідачем поданий відзив на позов, в якому він посилається на те, що позивач перебувала у трудових відносинах з ВП «Інформаційно-обчислювальний центр» СП «Донецька дирекцій залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». територіально зазначений підрозділ знаходиться на непідконтрольній українській владі території, а саме м. Донецьк. З 16 березня 2017 року у зв'язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та виробничих підрозділівпідпорядкованих дирекцій, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення в межах Донецької та Луганської областей шляхами залізничного та автомобільного сполучення відповідно до рішення РНБО України від 15.03.2017р. «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеці України», введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017р. № 62/2017, нарахування заробітної плати було припинено. Наслідком вищевказаного рішення є відсутність зв'язку з виробничими підрозділами СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», а також передачі з непідконтрольній території первинних документів. Частиною 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. пунктами 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, передбачено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Бухгалтерський облік підприємства повністю залежить від первинних документів, які оформлюються відповідно до Інструкції № 88. Наказом Держкомстату України від 05.12.2008р. № 489 затверджені та введені в дію типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, а саме: № П-1 «Наказ (розпорядження) про прийняття на роботу», № П-3 «Наказ (розпорядження) про надання відпустки», № П-4 «Наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), № П-5 «Табель обліку використання робочого часу», № П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника», № П-7 «Розрахунково-платіжна відомість (зведена). Для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, відповідно до Закону України «Про оплату праці» здійснюється нарахування кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, за фактично відпрацьований час. На виконання законних вимог, зокрема глав 1У- У11 КЗпП України, на підприємствах, в установах, організаціях роботодавець зобов'язаний вести облік робочого часу. Такий облік дозволяє визначити кількість годин, відпрацьованих кожним найманим працівником. Підрахунок кількості відпрацьованого часу ведуть у табелі обліку робочого часу. Отже, у зв'язку з відсутністю первинних документів в СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» підтвердити інформацію щодо фактичного виконання робіт та здійснювати нарахування заробітної плати здійснити неможливо. Тобто, інформація щодо наявності заборгованості з заробітної плати у відповідача відсутня. Через відсутність визнаної ПАТ «Укрзалізниця» заборгованості з невиплаченої заробітної плати, вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі відповідач вважає також безпідставною та необґрунтованою. Згідно з Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16.01.2018р. встановлено, що порушення норм трудового законодавства стосовно працівників СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» виникли через форс-мажорні обставини. На цій підставі ПАТ «Укрзалізниця» підлягає звільненню від відповідальності за невиконання обов'язків, передбачених законодавством про працю. На підставі наведеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких підтримали позов, просили справу розглянути за їх відсутності. Представник відповідача Чаруковський Р.В. в судове засідання не з'явився, надав заяву по розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] працювала в якості інженера, а в подальшому начальника відділу автоматизації сортувальних станцій Ясинуватського регіонального інформаційно-обчислювального центру ДП «Донецька залізниця» в порядку переведення зі станції Ясинувата ДП «Донецька залізниця» за згодою між керівниками підприємств з 30.04.2010р. (наказ № 45/ос від 30.04.2010р.) по 17.07.2017р. (наказ № 10562/ДНос від 13.07.2017р.). ДП «Донецька залізниця» реорганізоване шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на підставі Закону України від 23.02.2012р., постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. № 200. Інформаційно-обчислювальний центр ДП «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом перетворення у виробничий підрозділ «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на підставі наказу правління ПАТ «Укрзалізниця» № 303 від 15.04.2016р., наказу № 2/ос від 05.08.2016р. (а.с.6-10). Конституцією України гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначної законом. Згідно ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Крім того, як вказано в Постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 243/5469/17, провадження № 61-94св17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією працедавця. Згідно розрахунків заробітної плати ВП ІОЦ «ДДЗП» філії «Дон.зал.» ПАТ УЗ [PERSON] нараховано до виплати заробітну плату: за березень 2017 року - 4602,77 грн., квітень 2017 року - 3085,82 грн., травень 2017 року - 3908,71 грн., червень 2017 року - 2925,38 грн., липень 2017 року - 16801,24 грн., яка включає в себе компенсацію при звільненні - 9421,76 грн., оплату простоїв - 2527,68 грн., матеріальну допомогу - 384,51 грн., вихідну допомогу - 8685,60 грн. (а.с.30-32). З виписки з карткового рахунку ТВБВ № 10004/0218 філії - Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» за період: 01.10.2015р. - 14.12.2017р. вбачається, що нарахована заробітна плата [PERSON] ПАТ «Укрзалізниця» не виплачена (а.с.16-21). За таких обставин суд приходить до висновку про те, що право позивача на отримання заробітної плати було порушено відповідачем і підлягає захисту судом шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі за період: березень-липень 2017 року в сумі 31323, 92 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись до суду з позовом, просила стягнути також з відповідача заборгованість по заробітній платі за період: червень, липень 2016 року в сумі 10032,06 грн. Між тим, матеріали справи вказують на те, що Інформаційно-обчислювальний центр ДП «Донецька залізниця» був реорганізований шляхом перетворення у виробничий підрозділ «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» 1 серпня 2016 року на підставі наказу правління ПАТ «Укрзалізниця» № 303 від 15.04.2016р., наказу № 10562/ДНос від 13.0.2017р. Отже, тільки з 1 серпня 2016 року позивач вступила у трудові відносини з ПАТ «Укрзалізниця», а ому правових підстав для покладення на відповідача зобов'язань перед позивачем іншої юридичної особи, діяльність якої не припинена, немає. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, запису про його припинення немає. Крім того, в Реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Укрзалізниця», серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця». Водночас, у цьому реєстрі наведено інформацію про здійснення зв'язку з юридичною особою, зокрема, відомості про те, що правонаступництво ПАТ «Укрзалізниця» щодо ДП «Донецька залізниця» настає згідно з постановою № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника. Отже, позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі з ПАТ «Укрзалізниця» за період: червень, липень 2016 року задоволенню не підлягає. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов'язаний виплатити при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Положеннями ст.116 КЗпП України переучено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачена відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999р., установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коди ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 255,76 грн. (а.с.45). Відомості, що містяться в довідці, відповідають вимогам п.2 розділу 11 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, а тому врахована судом в якості належного доказу при розрахунку середнього заробітку позивача. Отже, позивач має право на отримання від відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 17 липня 2017 року по 30 червня 2018 року включно в сумі 60103,60 грн. (235 днів х 255,76 грн.), де 235 дні - кількість робочих днів затримки розрахунку, 255,76 грн. - середньоденний заробіток позивача. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що міститься в ст.13 ЦПК України, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 17 липня 2017 року по 30 червня 2018 року включно в сумі 40149,75 грн. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-У11 особливостей щодо строків розрахунку при звільненні, встановлених ст.116 КЗпП України, не передбачено. Тому посилання відповідача на висновки Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року № 126/21-10.2 не є підставою для відмови у позові позивачу, оскільки її вимоги пов'язані з виплатою їй середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 17 липня 2017 року. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір необхідно покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст.47, 94, 115-117 КЗпП України, ст.ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial