Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначає, що він [PERSON] є інвалідом 1 групи загального захворювання та 30.12.2005 року зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON], [INFO] Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2016 року № 336/2064/16-ц шлюб між сторонами було розірвано. Донька сторін, [PERSON], [INFO], яка є дитиною-інвалідом до 18 років, залишилась проживати з позивачем. Посилаючись на те, [PERSON] ухиляється від утримання дитини, не надає жодної допомоги з виховання, забезпечення, лікування дитини тощо, позивач просить суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Також позивач посилаючись на ті обставини, що постійно знаходиться з донькою та піклуюсь нею, сам є інвалідом 1 групи загального захворювання, інших джерел доходу, окрім пенсії та соціальних виплат на дитину-інваліда. не має, просить суд стягнути з відповідачки аліменти на своє утримання в розмірі ? частки від усіх видів захворювання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що на теперішній час, його колишня дружина [PERSON] проживає в Ізраїлі отримує достатній дохід для того, щоб сплачувати аліменти на його утримання та утримання малолітньої [PERSON], що проживає разом з ним. Відповідачка до суду не зявилась, надала письмові пояснення по справі, позов не визнала, заперечувала в частині стягнення аліментів на утримання позивача. В письмових поясненнях зазначає, що вона, [PERSON], [INFO] є інвалідом 3 групи загального захворювання, з квітня 2015 року і до тепер проживає поза межами України. Визнавала, що перебувала у шлюбі з позивачем [PERSON] від якого має неповнолітню доньку [PERSON] Також зазначала, що 12.06.2013 року під час хвороби позивача [PERSON], вона [PERSON], надала позивачу свою нирку для пересадки, що підтверджує випискою з історію хвороби № 10640. Як вказує відповідач, перебуваючи закордоном, вона постійно надсилала посилки з речами та грошові кошти, які отримував її чоловік. Виїжджаючи з України, відповідач залишила на імя позивача генеральну довіреність та свою пенсійну картку. Як зазначає відповідач, у 2016 за рішенням суду, шлюб між нею та позивачем було розірвано за ініціативою [PERSON] у звязку з тим, що останній, створив нову сімю та почав проживати з іншою жінкою. Станом на теперішній час, відповідачка, хоча і проживає закордоном, фактично не має роботи та коштів. Представник відповідача, в судовому засіданні проти позову в частині стягнення аліментів на утримання чоловіка заперечувала, вказавши, що позивач не має ані моральних, ані правових підстав заявляти вимоги про стягнення аліментів на своє утримання, оскільки відповідачка, ціною власного здоровя, у 2013 році фактично врятувала [PERSON], надавши останньому нирку для трансплантації. Зазначала, що відповідачка [PERSON] на теперішній час не працює та не має доходу, а позивач зловживаючи становищем, хоча і заявляє про те, що [PERSON] не надавала йому матеріальної допомоги, фактично отримував грошові перекази та знімав кошти з пенсійної картки відповідача, якими розпоряджався на власний розсуд. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи встановлено, що 30.12.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 014068, виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 30 грудня 2005 року, актовий запис № 662. Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії 1-ЖС № 115942, виданий відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя 03 грудня 2002 року, актовий запис № 1132). Відповідно до копії рішення суду № 336/2064/16-ц від 12.08.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 1 групи загального захворювання. Згідно пенсійного посвідчення ААБ № 191573 [PERSON], [INFO] є інвалідом до 18 років. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] громадянка [PERSON] є інвалідом 3 групи, інвалідність встановлено довічно. Довідка від 31.01.2017 року виданою ЖБК № 9 Заводу «Запоріжсталь» та «Дніпроспецсталь», підтверджує, що малолітня [PERSON] [INFO] постійно мешкає з позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки з Шевченківського обєднаного УПФУ м. Запоріжжя, що надана відповідачці [PERSON] вона отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з 01 січня 2016 року по 01 травня 2017 року (за 17 місяців) склав 19753 грн. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обовязки по утриманню дитини на час розгляду справи виконує позивач. Хворобливий стан неповнолітньої [PERSON] [INFO] підтверджується пенсійним посвідченням, та Довідкою з КУ «ОКПБ», а також наданими копіями чеків, про придбання ліків в період перебування доньки в закладі охорони здоровя. Таким чином, вимоги позивача\~про стягнення з відповідачки аліментів на утримання спільної дитини сторін, яка до того ж є інвалідом дитинства, узгоджуються з вимогами законодавства, підстав для звільнення відповідачки від участі у належному утриманні дитини суд не встановив, розмір заявлених вимог чинному законодавству не протирічить. Відповідно до п. 1-5 ст.. 75 СК України Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Положеннями ст.. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом першої групи та перебуваючи на обліку в органах ПФУ отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1331,06 грн. та в період з 01.12.2016 року по 01.05.2017 року розмір отриманої пенсії склав 8051,36 грн. З урахуванням наведених обставин позивач [PERSON] с особою, яка в розумінні ст.. 75-76 СК України можуть мати право на утримання від колишньої дружини. Водночас, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] також є інвалідом третьої групи, перебуває на обліку в органах ПФУ і отримує пенсії, розмір якої, за період з 01.12.2016 року по 01.05.2017 року склав 7547,00 грн., що є нижчім ніж дохід позивача, а сама [PERSON] будучі інвалідом також є особою, яка може мати право на утримання. Факт перебування відповідача [PERSON] за кордоном в період з квітня 2015 року по теперішній час, в судовому засіданні визнавався позивачем [PERSON] Вказані обставини в силу положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. За клопотанням представника відповідача судом було витребувано інформацію про те чи знімались кошти з пенсійної картки [PERSON] в період з 01.05.2016 року по 01.05.2017 року. Згідно наданої інформації з вказаної картки регулярно знімаються грошові кошти у банкоматах м. Запоріжжя, з вказаної карти розраховуються за покупки в магазинах м. Запоріжжя, поповнюються мобільні рахунки, переводяться грошові кошти на картку позивача [PERSON] За таких обставин суд вважає доведеним факт користування позивачем [PERSON] пенсійною карткою відповідачки і коштами, що зараховуються на неї. На спростування тверджень [PERSON], викладених в позовній заяві, про ті обставини, що відповідачка не надає допомоги на утримання доньки, в судове засідання представником відповідача надано копії квитанцій грошових переказів, за якими відправником коштів зазначена [PERSON], а отримувачем [PERSON]. Так згідно наданих доказів 11.06.2015 року відповідачем було переведено на користь позивача 1600 євро, 16.08.2015 року 600 євро, 15.12.2015 500 євро, 20.03.2016 року - 500 євро, 14.04.2016 року 250 євро, 11.05.2016 року 300 євро, 01.06.2016 року 1000 євро. Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, відповідачка [PERSON] перестала переводити кошти на імя [PERSON] у звязку з тим, що на весні 2016 року довідалась про те, що її чоловік почав проживати однією сімєю з іншою жінкою, яку привів до місця їх спільного проживання, а кошти отримані від дружини витрачав на утримання іншої сімї. Згодом відповідачка [PERSON] втратила роботу і зараз не має інших доходів окрім пенсії, яку в Україні отримує її колишній чоловік. В судовому засіданні позивач [PERSON] посилався на ті обставини, що кошти з пенсійної картки відповідачки, а також з грошових переказів, він перераховує на свої потреби та потреби доньки, що підтверджується доказами - в тому числі випискою по картці наданою ПАТ КБ «Приват банк»; а також на сплату взятих відповідачкою кредитів, проте вказані твердження жодними доказами не підтверджені. Як стало відомо суду від представника відповідача на час розгляду справи позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з іншою особою та має від неї дитину, вказані обставини були визнані позивачем [PERSON] Згідно виписки стаціонарного хворого № [NUMBER] «ЗОКЛ» хворий [PERSON] має діагноз ХБП 5 ст. гломерулонефрит, функціонуючий трансплантат нирки, дисфункція трансплантата. Захворювання виявлено в грудні 2005 року, в 2007 році розпочато лікування, 12.03.2013 року виконана родинна трансплантація нирки. Відповідно до виписки з історії хвороби № [NUMBER] «ЗОКЛ» Донор [PERSON], [INFO] знаходилась в відділенні трансплантації ЗОКЛ з 10.06.2013 року по 01.07.2013 з діагнозом донор для родинної трансплантації нирки. Наведені докази підтверджують обставини викладені відповідачкою в письмових запереченнях, та свідчать про те, що [PERSON] фактично стала непрацездатною в розумінні статті 75 СК України, та отримала інвалідність ставши добровільним донором нирки для чоловіка [PERSON] Посилання [PERSON] на ті обставини, що відповідачка має змогу надавати йому матеріальну допомогу оскільки отримує дохід за кордоном, позивачем належними та допустимими доказами не доведено. Наявні в матеріалах справи докази підтверджують лише перебування [PERSON] на пенсійному обліку в органах ПФУ та отримання нею пенсії по інвалідності, розмір якої, відповідає встановленому Державним бюджетом України розміру мінімального прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та з травня 2017 року складає 1312 грн. на місяць. За таких обставин суд приходить до висновку що вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання не підлягають задоволенню оскільки досліджені в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про відсутність підстав для задоволення позову в тому числі передбачені ст.. 75,76 СК України, .

Outcome: approved