Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

В листопаді 2014р. позивач ПАТ «Банк Форум» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1 за первісним позовом), ТОВ «Медіа Л.І.В.Е.» (далі по тексту - відповідач 2 за первісним позовом), в якому просив суд: стягнути солідарно з відповідачів 1, 2 за первісним позовом на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 6-0007/14-LL від 06 лютого 2014р. (далі по тексту - кредитний договір) у розмірі 48008,56 грн., посилаючись на те, що прийняті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом відповідачі 1, 2 за первісним позовом не виконали. Не погоджуючись з вищезазначеним позовом, відповідач 2 за первісним позовом звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із зустрічною позовною заявою до ПАТ «Банк Форум» (далі по тексту - відповідач 1 за зустрічним позовом), [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2 за зустрічним позовом), в якій просив суд: - визнати кредитний договір виконаним позивачем за зустрічним позовом у повному обсязі та належним чином; - зобов'язати відповідача 1 за зустрічним позовом провести зарахування коштів, які знаходяться на поточному рахунку позивача за зустрічним позовом [NUMBER] у відповідача 1 за зустрічним позовом; - визнати припиненим договір поруки № 3-0034/4/11-Р (далі по тексту - договір поруки) у зв'язку із виконанням кредитного договору; - визнати припиненим договір застави № 3 - 0033/14/11-ZS (далі по тексту - договір застави) у зв'язку із виконанням кредитного договору; - зняти обтяження з майнового права вимоги на отримання грошових коштів за договором банківського вкладу № 263/1103/681281 від 05 лютого 2014р. в сумі 6000,0 дол. США, розміщених в у відповідача 1 за зустрічним позовом. Свої зустрічні вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовував тим, що 06 лютого 2014р. між позивачем та відповідачем 1 за зустрічним позовом було укладено кредитний договір, згідно якого йому (ТОВ «Медіа Л.І.В.Е.») було відкрито відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надано кредитні кошти, кредитний ліміт, що не може перевищувати суму 41000,0 грн. В забезпечення виконання зобов'язань, 06 лютого 2014 р. між відповідачами 1, 2 за зустрічним позовом було укладено договір поруки. Крім того, згідно п. 4.2 кредитного договору, сторони (ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Медіа Л.І.В.Е.») домовились, що з метою погашення вимог кредитора за вищезазначеним кредитним договором, боржник доручає кредитору здійснити договірне списання коштів з поточного рахунку боржника [NUMBER] у відповідача 1 за зустрічним позовом, а також із будь - яких інших рахунків, що будуть відкриті у відповідача 1 за зустрічним позовом. 21 березня 2014р. позивач за зустрічним позовом звернувся до відповідача 1 за зустрічним позовом з листом про погашення виниклої кредитної заборгованості за рахунок коштів, які перебувають на розрахунковому рахунку останнього. В порушення п.п. 4.2, 4.2.1 кредитного договору відповідач 1 за зустрічним позовом відмовив у погашенні кредитної заборгованості. Вказані дії відповідача 1 за зустрічним позовом на думку позивача за зустрічним позовом є незаконними, а тому він вимушений звернутися до суду з вказаним зустрічним позовом за захистом порушеного права. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, позивач за первісним позовом/ відповідач 1 за зустрічним позовом звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності свого представника; на задоволенні первісного позову наполягав, з урахуванням зарахування однорідних позовних вимог; проти задоволення зустрічного позову - заперечував. Представник позивача за зустрічним позовом/відповідача 2 за первісним позовом звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності; просив суд зустрічний позов задовольнити; проти задоволення первісного позову заперечував. Відповідач 1 за первісним позовом/ відповідач 2 за зустрічним позовом в судове засідання не з'явилась; про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку; причину неявки суду не сповістила; заперечень не надіслала; з заявами про розгляд справи за її відсутності чи оголошення перерви не зверталась. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що первісний та зустрічний позови не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 06 лютого 2014 р. між позивачем та відповідачем 2 за первісним позовом укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу 2 за первісним позовом було відкрито відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої позивач за первісним позовом надав останньому кредитні кошти окремими частинами, на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної договором граничної суми коштів в розмірі 41000,0 грн. Відповідач 2 за первісним позовом в свою ж чергу зобов'язався вчасно погашати позивачу за первісним позовом заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь останнього проценти та комісії в розмір, в строки (терміни) та на умовах, визначених договором (а.с.4-12 ). Згідно п.1.4. кредитного договору, кінцевий термін, до настання якого ( включно ) здійснюється надання кредиту (з урахуванням п.2.4 цього договору ) та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 24 червня 2014 р. В підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором позивач за первісним позовом подав суду копію меморіального ордеру № 157827 від 10 лютого 2014 р., відповідно до якого відповідач 2 за первісним позовом отримав грошові кошти в сумі 41000,0 грн. (призначення платежу - надання кредиту, відповідно до кредитного договору) (а.с.15). Відповідач 1 за первісним позовом, відповідно до договору поруки, зобов'язалася солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі перед кредитором за належне та своєчасне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с. 18-23). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Під час розгляду справи по суті, судом достовірно встановлено, що мало місце неналежне виконання умов вищезазначеного кредитного договору з боку відповідачів 1, 2 за первісним позовом, внаслідок чого утворилася заборгованість, про що свідчить, наданий представником позивача за первісним позовом розрахунок заборгованості, проведений станом на 18 вересня 2014р. Вказані обставини не оспорювались представником відповідача 2 за первісним позовом та також не відображені в зустрічній позовній заяві. Як вбачається із п. 4.2. кредитного договору, сторони договору домовились, що з метою погашення вимог кредитора за цим договором, позичальник доручає кредитору здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку [NUMBER], відкритому у позивача за первісним позовом, а також з будь-яких інших рахунків (поточних, вкладних) позичальника, що будуть відкриті у кредитора. Такі доручення можуть бути реалізовані кредитором за умови настання терміну виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитом та/або сплати процентів та/або комісій з моменту настання такого терміну і в сумі, яка дорівнює сумі заборгованості позичальника перед кредитором, включаючи можливу неустойку (штраф, пеню), а у випадку недостатності коштів для повного виконання зобов'язань позичальника за цим договором - кошти в наявності (доступній) сумі. Пункт 4.2.1. кредитного договору передбачає: договірне списання здійснюється на підставі цього договору з оформленням кредитором відповідного розрахункового документу (меморіальний ордер тощо) без будь-яких додаткових погоджень позичальника. При договірному списанні за цим договором кредитор одночасно виступатиме і отримувачем коштів і банком отримувача. Як вбачається із копії виписки, сформованої 20 січня 2015р., по особовим рахункам боржника (позичальника), у останнього станом на 21 травня 2014р. перебували грошові кошти на рахунку №26008300222980 в сумі 102223,37 грн. Із наданої копії заявки від 21 березня 2014р. вбачається, що позичальник просив достроково погасити заборгованість по кредиту (кредитній лінії) за рахунок коштів, які є на розрахунковому рахунку товариства ([NUMBER] відкритому у позивача за первісним позовом). Крім того, зазначив, що необхідністю для дострокового погашення кредиту є виведення майна із залогу та дострокового розірвання кредитного договору (а.с. 80). Згідно відповіді уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію позивача за первісним позовом від 03 лютого 2016р. за № 1358/2, наданої позичальнику, на підставі заяви позичальника від 19 жовтня 2015р. за вх. № 21, позивачем за первісним позовом 27 січня 2016р. було здійснено зарахування зустрічних позовних вимог позичальника перед банком за кредитним договором в сумі 58359,67 грн. на підставі п. 8) ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З урахуванням вищезазначеного листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію позивача за первісним позовом суд, приходить до висновку, що вимоги позивача за первісним позовом не підлягають задоволенню, так як виникла кредитна заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі, шляхом списання грошових коштів із рахунку позичальника в сумі 58359,67 грн., відповідно до п.п. 4.2., 4.2.1 кредитного договору. Що стосується вимог за зустрічним позовом в частині визнання кредитного договору виконаним позичальником у повному обсязі та належним чином, а також щодо зобов'язання кредитора, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу фізичних осіб на ліквідацію провести зарахування коштів, які знаходяться на поточному рахунку позичальника [NUMBER] відкритому у кредитора, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як зазначалось раніше, кредитор вчинив списання грошових коштів з рахунку, який належить позичальнику на погашення кредитної заборгованості, виниклої внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору. Зустрічні вимоги, в частині визнання припиненим договору поруки у зв'язку із виконанням кредитного договору та визнання припиненим договору застави у зв'язку із виконанням кредитного договору, не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані, при цьому зазначені договори є припиненими в силу припинення основного зобов'язання (ст. 599 ЦК України). Що стосується зустрічних вимог про зняття обтяження з майнового права вимоги на отримання грошових коштів за договором банківського вкладу № 263/1103/681281 від 05 лютого 2014р. в сумі 6000,0 дол. США, розміщених у відповідача 1 за зустрічним позовом, то вони також не підлягають задоволенню, так як суду не надано доказів, які б свідчили, про неможливість розпорядження грошовими коштами, відповідно до договору банківського вкладу № 263/1103/681281 від 05 лютого 2014р., що не вдалось встановити і під час судового розгляду.

Outcome: dismissed