Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] в якій крім неї зареєстрований її колишній чоловік - відповідач [PERSON] Проте, останній з 2015 року у вказаній квартирі не проживає, на усні прохання щодо зняття з реєстрації не реагує, оплату комунальних послуг не здійснює У зв'язку з тим, що наявність реєстрації відповідача в зазначеній вище квартирі порушує права власника на користування належним йому нерухомим майном, виникла необхідність звернення позивача з цим позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує( а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому в силу вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири, посвідченим 27.06.2009 р. державним нотаріусом Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області(а.с.7) та іншими матеріалами справи (а.с.8,9). В даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується повідомленням відділу з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради № 332 від 24.04.2018 року ( а.с.16). Факт реєстрації відповідача за спірною адресою також підтверджується довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради № 2438 від 12.04.2018 року (а.с.10). Разом з тим, з акту депутата Васильківської міської ради Київської області від 12.04.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS], починаючи з січня 2015 року фактично не проживає, що додатково засвідчують свідки [PERSON] та [PERSON] (а.с.11-13). Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що встановлено частиною 1 статті 316 ЦК України. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном - частиною 1 статті 317 ЦК України. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у здійсненні права власності, як вказано у частині 2 статті 321 ЦК України. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). У відповідності з приписами частини 2 статті 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на те, що обставини, на які посилався позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved