Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Вінницький національний технічний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг. Свій позов мотивував тим, що відповідач навчався у Вінницькому національному технічному університеті з 01.09.2016 року по 03.07.2017 року за напрямком 255-Озброєння і військова техніка. Навчання здійснювалося на умовах надання платних послуг згідно з договором № 0516052 від 08.11.2016 року, однак відповідач не сплатив за надані йому освітні послуги, чим спричинив утворення заборгованості в розмірі 2929,35 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Згідно з ухвалою суду від 24.04.2019 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження одержав 20.05.2019 р., відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обгрунтовуються заперечення, суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо надання послуг та виконання зобов`язань. Судом встановлено, що 08.11.2016 року між Вінницьким національним технічним університетом та [PERSON] був укладений Договір про навчання у Вінницькому національному технічному університеті за освітньо-кваліфікаційною програмою «Бакалавр». Відповідно до умов цього договору позивач зобов`язався надати замовнику освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, а відповідач зобов`язався здійснити плату за освітню послугу в розмірі 24750 грн. за весь термін навчання. Відповідно до наказу ректора університету від 11.08.2016 року №264-с [PERSON] з 01.09.2016 р. зараховано до складу студентів першого курсу заочної контрактної форми навчання за освітньо-професійною програмою підготовки бакалавра. Згідно з наказом ректора університету №219-с від 03.07.2017 р. [PERSON] з 03.07.2017 р. відраховано зі складу студентів за порушення умов контракту. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором. Ч.ч. 6, 7 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати; розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації встановлюється вищими навчальними закладами в національній валюті. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з довідки Вінницького національного технічного університету від 01.04.2019 року №14-73 сума заборгованості з оплати за надання освітніх послуг [PERSON] складає 2929,35 грн. При цьому сам факт невідвідування відповідачем занять, невиконання завдань не може бути підставою для несплати ним заборгованості, зважаючи, що його підготовка здійснювалася в складі групи, позивачем були виконані всі умови договору та забезпечені всі умови для навчання, а недотримання навчальної дисципліни не може бути підставою для звільнення від оплати за освітні послуги. Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач не виконав умови договору щодо оплати, існує заборгованість, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України стороні, на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved