Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] та просить суд зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON]. вилучити запис про заборону (№ 6278) відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним № 6154149, що накладена 04.12.2007 року на підставі договору іпотеки від 04 грудня 2007 року за реєстровим № 6277 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] та вилучити запис про іпотеку квартири за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі іпотек за реєстраційним № 6173694, що накладена 06.12.2007 року на підставі договору іпотеки від 04 грудня 2007 року за реєстровим № 6277 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва Договір іпотеки № 71540 від 04 грудня 2007 року за реєстровим № 6277, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] визнаний недійсним. 07.09.2012 року позивач звернулася до відповідача з вимогою вилучити з реєстрів всі обтяження на її квартиру для забезпечення реалізації права на вільне розпорядження власністю, проте було відмовлено з тих підстав, що в резолютивній частині заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва відсутнє зобов'язання нотаріуса щодо вчинення таких дій. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач 07.08.2014 р. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повній мірі. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 УПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність відповідача, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], є власником квартири за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми дітьми: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району міста Києва 04 квітня 1996 року на підставі розпорядження № 661 (а.с. 9). 04 грудня 2007 року за реєстровим № 6277 відповідачем був посвідчений договір іпотеки № 71540 вищезазначеної квартири між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] та на підставі нього відповідачем зареєстровані обтяження: в Державному реєстрі іпотек - обтяження про іпотеку моєї квартири за реєстраційним № 6173694 та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - обтяження про заборону відчуження моєї квартири за реєстраційним № 6154149. Договір іпотеки № 71540 від 04 грудня 2007 року за реєстровим № 6277, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] визнаний недійсним заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 травня 2012 року, яке набрало законної сили 07.09.2014 р. (а.с. 10-13). 07.09.2012 року, позивач звернулася до відповідача з вимогою вилучити з реєстрів всі обтяження квартиру для забезпечення реалізації права на вільне розпорядження власністю, проте їй було відмовлено, з тих підстав, що в резолютивній частині заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва відсутнє зобов'язання нотаріуса щодо вчинення дій. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом,- на даний час я обмежена незаконно в своїх правах у праві володіння, користування в повному обсязі та використання на власний розсуд разом з донькою квартири. Крім того, згідно ст.7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Так, відповідно до положень Глави 15. «Накладання та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема, за рішенням суду. Згідно п.25 «Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року за № 410, запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Згідно ст.319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Обтяження квартири позивача іпотекою та забороною відчуження зареєстровані на підставі договору, визнаному недійсним у встановленому законодавством України порядку, наявність таких обтяжень унеможливлює будь-яке розпорядження квартирою, а згідно ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім (а. с. 1), які складаються з судового збору в розмірі 243 грн. 60 грн.

Outcome: approved