Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до ТОВ «Сіті Грін Компані» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.03.2016 року він був прийнятий на роботу до ТОВ «Сіті Грін Компані» на посаду контролера. 21.03.2016 року він був звільнений з ТОВ «Сіті Грін Компані» за згодою сторін. Позивач вказує, що розрахунку при звільненні він не отримав, заборгованість по заробітній платі склала 1770 грн. до поточного часу відповідач розрахунок з позивачем не провів. Також позивач зазначає, що за даними відповідача його середній заробіток за час роботи склав не менше 2600 грн. в місяць, що відповідно складає 108,3 грн. Кількість робочих днів за період з 21.03.2016 року по 18.07.2016 року склала 112 днів. Відповідно до викладеного, за вказаний період відповідач повинен сплатити позивачу 12129,6 грн. (112 днів х 108,3 грн.) середнього заробітку за затримку розрахунку. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 1770 грн., та 12129,6 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, без фіксування процесу технічними засобами. Представник відповідача ТОВ «Сіті Грін Компані» в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, будь яких заяв та заперечень до суду не надали. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В судових засіданнях встановлено, що відповідно до трудової книжки [PERSON], [INFO] 03.03.2016 року був працевлаштований на посаду контролера КПП в ТОВ «Сіті Грін Компані». 21.03.2016 року [PERSON] був звільнений з займаної посади за згодою сторін. Судом направлено запит до ТОВ «Сіті Грін Компані» про надання копії наказів про прийом та звільнення [PERSON], та витребування довідки про заборгованість по заробітній паті та середню заробітну плату, але відповідачем не надано відповіді на запит та не надано необхідних суду документів, тому суд вимушений керуватися лише розрахунком і доказами наданими позивачем. Заборгованість по заробітній платі склала 1770 грн. до поточного часу відповідач розрахунок з позивачем не провів. Середній заробіток за час роботи позивача в ТОВ «Сіті Грін Компані» склав 2600 грн. в місяць, що відповідно складає 108,3 грн. Кількість робочих днів за період з 21.03.2016 року по 18.07.2016 року склала 112 днів. Відповідно до викладеного, за вказаний період відповідач повинен сплатити позивачу 12129,6 грн. (112 днів х 108,3 грн.) середнього заробітку за затримку розрахунку. У відповідності до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, у випадках, крім нарахування відпустки, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Враховуючи вищевикладене суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача заборгованість по забойній платі та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні.

Outcome: approved