Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

В квітні 2017 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення, посилаючись на те, що вона є власницею будинку № 11, розташованому по вулиці Братів Гавришів (до перейменування вулиця Чапаєва) в місті Вишневе Києво-Святошинського району Київської області на підставі договору дарування жилого будинку від 01 червня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської нотаріальної контори Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 1-1336. Право власності на нерухоме майно зареєстроване Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 5811132. Позивач є власником земельної ділянки, розташованої за адресою вулиця Братів Гавришів, 11 (до перейменування вулиця Чапаєва) в місті Вишневе Києво-Святошинського району Київської області площею 689кв.м на підставі договору дарування земельної ділянки від 04 червня 2004року, посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської нотаріальної контори Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 1-1339. Договір дарування земельної ділянки зареєстровано у відділі земельних ресурсів міста Вишневе Києво-Святошинського району Київської області за номером 1121 від 16 жовтня 2009 року. На даній земельній ділянці знаходиться вищезазначений будинок. Дарувальницею за договорами виступала мати позивачки - [PERSON]. З моменту народження в належному позивачу на праві власності будинку знаходиться на реєстрації та постійно проживає рідний брат позивачки - [PERSON]. Відповідач зробив неможливим спільне з ним проживання в одному будинку, тому наразі позивач проживає в однокімнатній квартирі загальною площею 40 кв. м, житловою 18.53 кв. м разом з повнолітньою дочкою [PERSON], [INFO] та її чоловіком [PERSON], [INFO], з яким дочка перебуває в цивільному шлюбі. Спроби позивача володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю закінчуються категоричною відмовою, агресивними сварками, спричиненням тілесних ушкоджень, знищенням будинку та майна, які вчиняє відповідач. Систематичне порушення правил співжиття із відповідачем в одному будинку підтверджується: копією вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2000 року, яким Відповідач визнаний винним і покараний за спричинення батьку позивача тілесних ушкоджень середньої тяжкості; копією листа Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області № П-386 від 10.08.2016 року, яким підтверджується, що в 2009 році позивач двічі зверталась до поліції з заявами з приводу протиправної поведінки відповідача; копією медичної картки амбулаторного хворого, якою підтверджується факт знаходження позивачки на лікуванні з приводу перелому кісток носу із зміщенням від 06 травня 2009 року; копією листа Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області № 18208 від 10.08.2016 року, висновку, складеного 04 липня 2016 року за результатами перевірки заяви позивачки від 25 червня 2016 року, якими підтверджується факт звернення до поліції з приводу протиправної поведінки відповідача та проведення з [PERSON] профілактичної бесіди та попередження про адміністративну відповідальність; копією листа Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області № 18205 від 10.08.2016 року, висновку, складеного 17 липня 2016 року за результатами перевірки заяви позивача від 08 липня 2016 року, якими підтверджується факт звернення до поліції з приводу протиправної поведінки відповідача та складання відносно [PERSON] протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП (насильство в сім'ї, адміністративний протокол серія АА № 382458 від 08 липня 2016 року); копією листа Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області № 18203 від 10.08.2016 року, висновку, складеного 02 серпня 2016 року за результатами перевірки заяви позивача від 24 липня 2016 року, якими підтверджується факт звернення до поліції з приводу протиправної поведінки відповідача та офіційного попередження [PERSON] про недопустимість вчинення антигромадської поведінки. Крім того, за час проживання в належному позивачу будинку відповідач систематично руйнує та псує належне позивачу на праві власності житлове приміщення. Актом обстеження матеріально-побутових умов № 582/2 № 1/04-285 від 27.01.2017 року, складеним депутатом Вишневої міської ради У11 скликання [PERSON] та мешканцями поруч розташованих будинків [PERSON] та [PERSON] підтверджується факт проживання відповідача в будинку та знаходження будинку в занедбаному стані, а саме: в будинку брудно, не доглянуто, давно не проводились ремонтні роботи. Вибиті двері з кімнати в коридор. Стіни та двері обдерті, зі слідами застарілої фарби. Вікна та батареї давно не милися та не фарбувалися. В кутках та в будинку повно непотребу. На кухні брудно. Газова колонка в аварійному стані. Ванна іржава та брудна. В будинку сморід від тютюнового диму та застарілого бруду. Наявний дефект в каналізаційній трубі, через який протікають стічні води. Мікроклімат в оселі підвищеної вологості, через що стіни та стеля в певних місцях вкриті пліснявою, що також супроводжується відповідним запахом. В дворі багато непотребу. На земельній ділянці стоїть напіврозвалений сарай. Користуючись приміщенням, відповідач в порушення частини 3 статті 156 ЖК України не сплачує комунальні платежі, що станом на 14 березня 2017 року призвело до створення заборгованості по сплаті за користування побутовим газом у розмірі 17 805.12 грн.; станом на 01 березня 2017 року заборгованість за користування електроенергією склала 3 153.27 грн.; станом на 14 березня 2017 року заборгованість за користування водою склала 1 967.62 грн. Наявність заборгованості з комунальних платежів підтверджуються довідками, які додано до позову в якості доказу. Створення відповідачем заборгованості призвело до відключення газу, який він з порушенням закону самостійно підключав, створюючи загрозу вибуху і продовжував використовувати, що підтверджується копією акту відключення газоспоживних приладів абонента від 24 червня 2015 року, акту виключення (включення) подачі газу від 17 листопада 2015 року. Неодноразово проводилося відключення електроенергії за несплату. Відповідач в порушення закону самовільно підключався до мережі енергопостачання, що призводило до ризику знищення будинку в результаті пожежі. В якості доказів позивачкою додано до позову копію акту про порушення № К 031684 від 29 травня 2016 року, протоколу № 0260 від 29 травня 2016 року, корінці наряду [NUMBER] від 14 грудня 2016 року, № [NUMBER] від 25 січня 2017 року, які складені ПАТ «Київобленерго». В судове засідання позивач зявилась. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що [PERSON], є власницею будинку № 11, розташованому по вулиці Братів Гавришів (до перейменування вулиця Чапаєва) в місті Вишневе Києво-Святошинського району Київської області на підставі договору дарування жилого будинку від 01 червня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської нотаріальної контори Київської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі № 1-1336. Право власності на нерухоме майно зареєстроване Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер 5811132. Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Захист права власності встановлений ст. 321 ЦК України, а саме право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Ст. 319 ЦК Згідно п.34 постанови пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року « Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346, що із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб . За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. За ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що відповідач систематично руйнує та псує належне позивачу на праві власності житлове приміщення, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов № 582/2 № 1/04-285 від 27.01.2017 року, складеним депутатом Вишневої міської ради У11 скликання [PERSON] та мешканцями поруч розташованих будинків [PERSON] та [PERSON]. За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку позов задовольнити.

Outcome: approved