Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно з яким просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування на суму 75 051,19 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 750,52 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, 08.03.2018 року по вул . Михайлівська, 11-А, в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Hyundai i30», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та припар кованого автомобіля марки «BMW 328», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності. При цьому, згідно з постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 06.04.2018 року винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано водія автомобіля марки «Hyundai i30», державний номерний знак [NUMBER] , - [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована в АТ «Просто-страхування» згідно Полісу №АК/8317086. У зв`язку з зазначеним, позивач звернувся до АТ «Просто-Страхування» з заявою про виплати страхового відшкодування, за результатами розгляду якої йому було виплачено 51 741,29 грн. страхового відшкодування. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідно до Акту виконаних робіт №А-893623 від 10.05.2018 року вартість ремонту автомобіля «BMW 328», державний номерний знак [NUMBER], склала 92 272,48 грн. Крім того, відповідно до Товарного чеку №271 та Товарного чеку №272 позивачем було сплачено 20 480,00 грн. за легкосплавні диски та шини. За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст.ст. 1187, 1192 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь різницю між розміром фактичного шкоди, яка становить 126 792,48 грн., та виплаченим страховим відшкодуванням на суму 51 741,29 грн. Ухвалою від 14.09.2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 13.12.2018 року до суду надійшла заява позивача, в якій вона повідомила суд про зміну свого прізвища у зв`язку з укладенням шлюбу. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 08.03.2018 року по вул . Михайлівська,11-А, в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Hyundai i30», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та припар кованого автомобіля марки «BMW 328», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності. Відповідно Шевченківського районного суду м.Києва від 06.04.2018 року винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано водія автомобіля марки «Hyundai i30», державний номерний знак [NUMBER] , - [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована в АТ «Просто-страхування» згідно Полісу №АК/8317086 з лімітом відповідальності 100 000,00 грн. ( сума франшизи - 1000,00 грн.). Згідно з положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду вказаної цивільної справи. В свою чергу, як встановлено в судовому засіданні, в результаті вказаної ДТП автомобілю марки «Hyundai i30», державний номерний знак [NUMBER] , що належить позивачу на праві власності, були завдані механічні пошкодження. Відповідно до Звіту №129663 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 10.04.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «Hyundai i30», державний номерний знак [NUMBER] , становить 52 741,29 грн. При цьому, на підставі вищевказаного звіту АТ «Просто-страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 51 741,29 грн. Разом з тим, звертаючись до суду з цим позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, вказував, що оскільки розмір фактично завданої йому шкоди становить 126 792,48 грн.. з відповідача на його користь підлягає до стягненню різниця між цією сумою та сумою виплаченого йому страхового відшкодування. Так, дійсно, судом встановлено, що відповідно до Акту виконаних робіт №А-893623 від 10.05.2018 року вартість ремонту автомобіля «BMW 328», державний номерний знак [NUMBER], склала 92 272,48 грн. Крім того, відповідно до Товарного чеку №271 та Товарного чеку №272 позивачем було сплачено 20 480,00 грн. за легкосплавні диски та шини. В свою чергу, як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (п. 36 Постанови). При цьому, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (п. 71 Постанови). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (п. 72 Постанови). Натомість, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (п. 73 Постанови). Крім того, як передбачено ч. 5 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За таких обставин, враховуючи те, що ліміт відповідальності страховика АТ «СК «Просто Страхування» становить 100 000,00 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 1000,00 грн.), фактично понесені збитки позивача на відновлювальний ремонт автомобіля становлять 126792,48 грн., страховик виплатив позивачу страхове відшкодування лише в розмірі 51741,29 грн., суд вважає, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 27792,48 грн. (126792,48 грн. - (100000 -1000) грн.). Також, в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 277,92 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial