Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

В листопаді 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 06 грудня 2013 року уклав з [PERSON] генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. За умовами якої ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 7858 гривень 66 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% на місяць на суму залишку заборгованості та надати відповідачу кредитну картку. [PERSON] зобов'язалася повернути кредит до 30 червня 2014 року шляхом сплати щомісячного обов'язкового платежу у розмірі 1309 гривень 78 копійок та сплати процентів у розмірі 0,001% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд примусового стягнути з неї заборгованість за кредитним договором, що становить 18033 гривень 70 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом - 5238 гривень 83 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 гривня 93 копійки, комісії та пені - у розмірі 7245 гривень 80 копійок, а також штраф - 5547 гривень 14 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1600 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06 грудня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклав з [PERSON] генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої сторони погодились зменшити розмір заборгованості, що виникла за період з дати надання кредиту, а саме: проценти на 2064 гривень 11 копійок, комісію на 0 гривень 0 копійок, пеню на 0 гривень 0 копійок, штраф на 709 гривень 46 копійок. Таким чином розмір заборгованості за кредитним договором було визначено на рівні 8608 гривень 66 копійок з датою остаточного погашення заборгованості - 30 червня 2014 року. Крім цього, згідно з умовами генеральної угоди про реструктуризацію 06 грудня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] терміновий кредит у розмірі 7858 гривень 66 копійок строком з 06 грудня 2013 року по 30 червня 2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку у розмірі 7858 гривень 66 копійок в обмін на зобов'язання [PERSON] по поверненню кредиту шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 1309 гривень 78 копійок та сплати процентів у розмірі 0,001% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. У разі порушення строків погашення заборгованості, визначених даною угодою, [PERSON] зобов'язалася починаючи з 32-го дня порушення сплачувати штраф у розмірі 2773 гривень 57 копійок (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконала свої зобов'язання за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Тому у неї виник борг у загальному розмірі 18033 гривень 70 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом - 5238 гривень 83 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 гривня 93 копійки, комісії та пені - у розмірі 7245 гривень 80 копійок, а також штраф - 5547 гривень 14 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 13 жовтня 2017 року (а.с.4). У відповідності до положення ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За принципами, закріпленими в ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Так, з письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] виникла пеня у розмірі 7245 гривень 80 копійок. Крім цього, до відповідача також застосовано штраф за порушення грошового зобов'язанням у розмірі 5547 гривень 14 копійок. Вказана обставина свідчить, що підстави для стягнення з [PERSON] пені за кредитним договором, відсутні. Тому, загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 10787 гривень 90 копійок (18033,70 - 7245,80). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 10787 гривень 90 копійок. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 23 жовтня 2017 року (а.с.1) вбачається, що при пред'явленні позову до суду ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1600 гривень. Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволений частково, а саме на 59,82% (10787,90 / 18033,70 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 957 гривень 12 копійок (1600 / 100% ? 59,82%). На підставі викладеного та

Outcome: partial