Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, дочок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача (але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з дня подання в суд позовної заяви та до повноліття дітей. Також просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подання в суд заяви та до досягнення дочки [PERSON] трьох років до 19 липня 2019 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON], від спільного подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей. Сімейне життя не склалося, але їх шлюб не розірвано, проживають за однією адресою, проте відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться. Також відповідач ухиляється від утримання своєї дружини, чим порушує її права. Заочним рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 травня 2017 року задоволено позов [PERSON], стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 18 квітня 2017 року і до повноліття дітей. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 квітня 2017 року і до досягнення дитиною, [PERSON] трьох років, тобто до 09 липня 2019 року включно. [PERSON], яка не брала участь у справі, але вважає, що вказаним рішенням суду порушено її права, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, суд неповно зясував обставини справи та його висновки не відповідають дійсним обставинам. Так, апелянт зазначає, що фактично оскаржуваним нею рішенням, з відповідача стягнуто 50 відсотків його заробітку саме на користь [PERSON], тобто максимальний розмір який може бути стягнутий при вирішенні цього питання в судовому порядку. При вирішенні справи суд не врахував наявність у [PERSON] дитини від першого шлюбу [PERSON], на користь якої стягуються аліменти, та його матеріальне становище, і фактично з нього на даний час повинно стягуватись 75 відсотків його заробітку. Це стало підставою звернення [PERSON] з позовом до неї про зменшення розміру аліментів на користь дитини [PERSON] [PERSON] вказує, що оскаржуване рішення суттєво вплинуло на її права, оскільки її дитина постійно потребує лікування (дитина інвалід), про що обізнаний [PERSON], однак останній всіма способами, хоче уникнути свого обовязку утримувати їх дитину, таким чином вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як передбачено п.8 ч.3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обовязки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що батько повинен утримувати дітей та дружину, до досягнення дітьми трьох років. Судом апеляційної інстанції встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). У шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.4) та [PERSON], [INFO] (а.с.3). Як зазначила позивач по справі, сімейне життя у них не склалося, але шлюб не розривали, проживають за однією адресою. Діти знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину, кошти не надає (а.с.6). Згідно довідки відділу соціального захисту населення, позивач отримує допомогу при народженні дитини (а.с.9). Також вбачається, що у відповідача, [PERSON], є дитина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2011 року (а.с.41-43). [PERSON] є інвалідом з дитинства (а.с.40) у звязку з чим [PERSON] отримує державну соціальну допомогу (а.с.42). Відповідач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів у звязку з тим, що з нього оскаржуваним рішенням стягнуто аліменти на утримання двох доньок та дружини (а.с.36, 37-39). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою. Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги [PERSON] заслуговують на увагу, при вирішенні справи судом першої інстанції не в повній мірі зясовані обставини справи, не встановлено що у платника аліментів є дитина від першого шлюбу [PERSON], який є інвалідом з дитинства, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який сплачує аліменти на утримання [PERSON] та що в результаті задоволення позову [PERSON], в т.ч. на її утримання, розмір відрахувань на утримання [PERSON] може зменшитись, що вплине на його права та погіршить його становище. Також суд не врахував положень ст. 84 СК України зокрема, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, однією з обов'язкових обставин, що підлягають доказуванню у даній справі, є наявність у чоловіка можливості надавати дружині, з якою проживає дитина матеріальну допомогу. Позивачем не доведено, а судом не встановлено факту наявності у відповідача такої можливості. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд не в повній мірі зясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про можливість надання матеріальної допомоги [PERSON] дружині, яка здійснює догляд за дитиною. В звязку з викладеним рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення вимог про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дружини [PERSON], частково задовольнивши апеляційну скаргу [PERSON]

Outcome: partial