Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

В інтересах позивача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , до суду звернувся адвокат Дячук Павло Миколайович, місцезнаходження: 65032, м.Одеса, проспект Шевченка, 4-А, офіс 245, з позовом до [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якому просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням 2/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; визначити порядок виконання рішення суду, вказавши, що дане рішення, у разі набрання ним законної сил, є підставою для зняття [PERSON] , [INFO] з реєстраційного обліку з житлового приміщення 2/100 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 31 липня 2019 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровуваний) укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] безоплатно передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність 2/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1816656651101. Станом на\~ теперішній час у житлі, що належить [PERSON] зареєстрований член сім`ї колишнього його власника [PERSON] [PERSON] , що перешкоджає позивачу у повному обсязі реалізовувати свої права як власника. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 05.09.2019 року цивільну справу за зазначеним позовом прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Дячук П.М. надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надав. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Враховуючи викладене, згідно з ч. 8\~ ст. 178 ЦПК України\~ суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~ 31 липня 2019 року між [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровуваний) укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] безоплатно передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність 2/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1816656651101. Вказаний договір дарування зареєстрований в реєстрі за №1511. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 2/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1816656651101, належать [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , країна громадянства: Україна. Після укладення вищевказаного договору дарування [PERSON] (член сім`ї дарувальника - [PERSON] ) не знявся з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Так, відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 11.07.2019 року у зазначеній квартирі на той час були зареєстровані: [PERSON] (власник) та [PERSON] (син). Як вбачається з довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 04.09.2019 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За змістом ч. 1 \~ст. 16 ЦК України\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 \~ст. 316 ЦК України\~ правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). Частиною першою\~ статті 319 ЦК України\~ передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ ст. 321 ЦК України\~ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ ст.150 ЖК України\~ громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до частини першої\~ статті 383\~\~ЦК України \~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з \~статтею 391\~\~ЦК України \~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР\~ передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до\~ статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~ зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що\~ Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~ є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення \~статті 7\~\~цього Закону \~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Враховуючи викладене, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання осіб, такими, що втратили право користування житлом, їх виселення. Судом встановлено, що відповідач є членом сім`ї колишнього власника спірного житла - [PERSON] , та не є членом сім`ї позивача [PERSON] і не є власником спірного житла. Таким чином, реєстрація місця проживання відповідача у вищевказаній квартирі перешкоджає позивачу як власнику в користуванні своїм майном на власний розсуд, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду відповідно до приписів\~ ст. 267 ЦПК України.

Outcome: approved