Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

В мотивуванні свої вимог позивач вказав, 23 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2001/0908/88-020, згідно з умовами якого Банк зобовязується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 100000,00 дол. США, на строк з «23» вересня 2008 року по «22» вересня 2018 року та на умовах, передбачених у Договорі, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором. Відповідно до п. 1.3 Договору, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Банк свої зобовязання за Договором кредитної лінії повністю виконував, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені Договором кредитної лінії. 25 травня 2012 року між [PERSON] акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ .«Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306,1307 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом [PERSON]Г.). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець [PERSON] за договором іпотеки №2001/0908/88-020-Z-l від 23.09.2008 року, передала у іпотеку нерухоме майно: - трьохкімнатну квартиру під номером № 441, яка знаходиться у місті Харкові, по пров. Чередніченківський, буд. 7, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 51,8 кв.м., яка належить Іпотекодавцю на підставі договору про розірвання договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 27.08.2008 року, за реєстровим №4214 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером: 4998895, номер запису П-4-1089 в книзі 1, згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №20101688 від 03.09.2008 року, договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 03.09.2004 року, за реєстровим №8009 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером: 4998895, номер запису П-4-1089 в книзі 1, згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №4853719 від 25.09.2004 року. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, станом на 29.07.2015 рік за відповідачем наявна заборгованість у сумі 1907494.77 грн., з яких: - тіло кредиту - 1597959,61 грн.; відсотки - 229601,63 грн.; пеня - 51112,63 грн. сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 456,65 грн. сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам - 2464,10 грн. штраф - 25900,15 грн. Тому позивач вимагає: В рахунок погашення заборгованості в сумі 1907494.77 гри., з яких: тіло кредиту - 1597959,61 грн.; відсотки - 229601,63 грн.; пеня - 51112,63 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 456,65 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам - 2464,10 грн. штраф - 25900,15 грн. за кредитним договором №2001/0908/88-020 від «23» вересня 2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки , а саме: - трьохкімнатну квартиру під номером № 441, яка знаходиться у місті Харкові, по пров. Чередніченківський, буд. 7, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 51,8 кв.м., яка належить Іпотекодавцю на підставі договору про розірвання договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 27.08.2008 року, за реєстровим №4214 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером: 4998895, номер запису П-4-1089 в книзі 1, згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №20101688 від 03.09.2008 року, договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 03.09.2004 року, за реєстровим №8009 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером: 4998895, номер запису П-4-1089 в книзі 1, згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №4853719 від 25.09.2004 року, шляхом визнання права власності на нього за [PERSON] акціонерним товариством «[PERSON] банк» (код ЄДРПОУ 34047020). Визнати за [PERSON] акціонерним товариством «[PERSON] банк» (ЄДРПОУ 34047020) право власності на трьохкімнатну квартиру під номером № 441, яка знаходиться у місті Харкові, по пров. Чередніченківський, буд. 7, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 51,8 кв.м. Відповідач в наданих запереченнях суду. Вказав, що вимоги позивача необґрунтовані т.я. пп.1 п.1 Закону України»Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземної валюті» від 03.06.2014р. не може бути примусового стягнення нат заставлене нерухоме житлове майно. Представник позивача на позові наполягав. В пояснены вказав, що в межах невиконання умов кредитного договору з метою забезпечення прав позивача було выдповыдачем передано позивачу в іпотеку житлове приміщення-квартиру. Відповідач невиконує своїх обовязків по договору кредиту, з цих підстав позивач заявляє позовні вимоги. Представники відповідоча позовні вимоги не визнали. В пояснення казали обставини невизнання вимог викладені в письмових запереченнях наданих суду. Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено: Статтями 10, 11 ЦПК України зазначено, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказами матеріалів справи доведено факт укладення 23 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та відповідачкою кредитного договір №2001/0908/88-020, згідно з умовами якого Банк зобовязується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 100000,00 дол. США, на строк з 23 вересня 2008 року по 22 вересня 2018 року та на умовах, передбачених у Договорі, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором. Відповідно до п. 1.3 Договору, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Банк свої зобовязання за Договором кредитної лінії повністю виконував, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені Договором кредитної лінії. 25червня 2009 року між [PERSON] акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачкою був укладений Договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору №2001/0908/88-020 від 23 вересня 2008 року, відповідно до пункту 3.1.1 якого, починаючи з 10 серпня 2009 року Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2 цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 1447,20 дол. США у чітко встановлений цим Договором термін 10 (десятого) числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору. 26 червня 2009 року між [PERSON] акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачкою був укладений Договір про внесення змін та доповнень №3 до кредитного договору №2001/0908/88-020 від 23 вересня 2008 року, відповідно до пункту 1 якого, сторони дійшли згоди викласти п. 1.3 Кредитного договору у наступній редакції: «1.3. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі: 1.3.1.12.5% річних за період від дати укладення цього Договору по 26.06.2009 р. включно. 1.3.2.7% річних за період користування кредитом з 27.06.2009 року по 09.06.2010 року. 1.3.3.10% річних за період користування кредитом з 10.06.2010 року по 09.06.2011 року. 1.3.4.15.51% річних за період користування кредитом з 10.06.2011 року по 22.09.2018 року. Відповідно до пункту 2 Договору про внесення змін та доповнень №3. сторони домовилисьвнести зміни до абзацу 1 пункту 3.1.1. Кредитного договору та викласти його в наступній редакції: «3.1.1. Починаючи з 10 серпня 2009 року Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2 цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 1164,45 дол. США в чітко встановлений цим Договором термін 10 (десятого) числа кожного місяця. 26 лютого 2012 року між [PERSON] акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачкою був укладений Договір про внесення змін та доповнень №4 до кредитного договору №2001/0908/88-020 від 23 вересня 2008 року, відповідно до пункту 4 якого, сторони домовились вважати Договір про внесення змін та доповнень №3 від 26.06.2009 року до Кредитного договору таким, що втратив чинність, відповідно до п. 3.1 якого Сторони домовились внести зміни до п. 1.1 Кредитного договору та встановити строк користування Кредитом по 22 вересня 2028 року, та домовились викласти п. 1.3 Кредитного договору у наступній редакції: «1.3. Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі: 1.3.1.15,51% річних за період віддати укладення цього Договору по 27.02.2012 р. включно. 1.3.2.10,00% річних за період користування кредитом з 28.02.2012 року по 09.02.2013 року. 1.3.3.10,00% річних за період користування кредитом з 10.02.2013 року по 09.02.2014 року.. 1.3.4.11.9% річних за період користування кредитом з 10.02.2014 року по 09.02.2015 року. 1.3.5.17.38% річних за період користування кредитом з 10.02.2015 року по 22.09.2028 року. За вимогами ст.ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обовязки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Отже. між сторонами на підставі договору виникли права та обовязки. 25 травня 2012 року між [PERSON] акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ .«Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306, 1307 від 25 тарвня 2012 року приватним нотаріусом [PERSON]Г.). Вказаны дії банків відповідають вимогам ст. 516 ч.1 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином позивач відповідно до вказаного договору та норми закону став кредитором в кредитних правовідносинах з відповідачкою. Забезпечення виконання грошових зобов'язань за Кредитним договором іпотекодавець в особі відповідачки за договором іпотеки №2001/0908/88-020-Z-l від 23.09.2008 року, передала у іпотеку нерухоме майно: - трьохкімнатну квартиру під номером № 441, яка знаходиться у місті Харкові, по пров. Чередніченківський, буд. 7, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 51,8 кв.м., яка належить Іпотекодавцю на підставі договору про розірвання договору купівлі- продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 27.08.2008 року, за реєстровим №4214 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером: 4998895, номер запису П-4-1089 в книзі 1, згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №20101688 від 03.09.2008 року, договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 03.09.2004 року, за реєстровим №8009 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером: 4998895, номер запису П-4-1089 в книзі 1, згідно [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №4853719 від 25.09.2004 року. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до договору, позичальник зобов'язаний повертати кредит щомісяця в строки визначені договором, тобто вчиняти дії в межах виконання договірних зобовязань. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про то неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 29.07.2015 рік за Відповідачем наявна заборгованість у сумі 1907494.77 грн., з яких: тіло кредиту - 1597959,61 грн., відсотки - 229601,63 грн., пеня - 51112,63 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 456,65 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам - 2464,10 грн., штраф - 25900,15 грн. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином наявна заборгованість по оплаті передбачених договором платежів свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань по договору кредиту, що дає право вимоги позивача та звернення до суду за захистом своїх прав. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правої наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог і п отекод ержателя. Статею 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Статею 33 ч.1 Закону України «Про іпотеку» визначено, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до статті 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку . Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до п.39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотеко держателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно п.4.3. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем шляхом відступлення майнових прав, що є Предметом іпотеки, Іпотекодавцем Іпотекодержателю згідно з договором відступлення майнових прав, укладених Сторонами або шляхом продажу Предмету іпотеки Іпотекодержателем самостійно третім особам. Відповідно до ст. 4.3. Іпотечного договору, звернення стягнення на [PERSON] здійснюється Іпотекодержателем шляхом позасудового врегулювання, згідно з яким Іпотекодержатель набуває право від свого імені продати [PERSON], або прийняти його у власність в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором у порядку, визначеному Законом України «Про іпотеку».. Враховуючи, що відповідачем мало місце порушення прав іпотекодержателя, в рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку». Встановлені обставини відповідають нормам Закону, а тому вимоги позивача є законними та обґрунтованими, що є підставою задоволення позовних вимог.

Outcome: approved