overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

В липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Чортківського районного суду від 8 травня 2015 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач з часу розірвання шлюбу матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, що змусило її звернутись з даним позовом до суду. [PERSON] просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки відповідач коштів на утримання дитини не дає, хоча відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України як батько зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує матеріальне становище дитини, відповідача, який працює і отримує стабільний дохід, та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дитини, в сумі 1 000 гривень. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В позовній заяві вона вказала, що 13 травня 2011 року в с. Біла Чортківського району помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення (магазин) площею 43,1 кв. м, яке розташоване в м. Чорткові по вул. Ринок, 25 Тернопільської області. Позивачка прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як постійно проживала разом з ним на час відкриття спадщини, відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька. [PERSON] звернулася в Чортківську районну державну нотаріальну контору з метою оформлення спадщини, однак державний нотаріус відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, і в правовстановлюючих документах не зазначена частка чоловіка на майно, тому рекомендовано звернутись до суду з вказаним позовом. Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частину нежилого приміщення (магазину) в м. Чорткові по вул. Ринок, 25 як на спадкове майно після смерті чоловіка, і на 1/2 частину вказаного майна як на частку в спільній сумісній власності майна подружжя. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшло термінове електронне повідомлення про визнання позову та слухання справи за його відсутності. Представник третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 вищезазначеного Кодексу у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Судом встановлено, що 13 травня 2011 року помер чоловік позивачки [PERSON], після його смерті позивачка відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину нежилого приміщення (магазину) як на спадкове майно після смерті чоловіка, і на 1/2 частину цього майна як на частку в спільній сумісній власності майна подружжя, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

В липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] покликаючись на положення ст.192 СК України вважає, що розмір аліментів визначений за рішенням суду до стягнення з відповідача на утримання дочки має бути змінений, оскільки відбулася зміна матеріального стану та сімейного стану, тому покликаючись на викладене просить змінивши позовні визначити розмір аліментів в її користь на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі до суду. Відповідач [PERSON] не заперечує проти позову. Вислухавши сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ИД №012765 позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №662 від 14.07.2015 року Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району, дочка сторін [PERSON], 18.05.2001року народження, проживає спільно з матірю [PERSON] в с. Гор.Вигнанка Чортківського району. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2003 року головного державного виконавця ДВС Чортківського районного управління юстиції на підставі виконавчого листа №2-759 виданого 31.03.2003 року Чортківським райсудом відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, щомісячно починаючи з 19 березня 2003 року і до їх повноліття. Таким чином, оскільки дочка [PERSON],[INFO], станом на 11.10.2014 року набула повноліття, за рішенням суду стягнення аліментів з відповідача проводиться лише на дочку [PERSON], 18.05.2001 року. Відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками та в інших випадках, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи стан та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що змінені позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення шляхом визначення зміни розміру аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, враховуючи, що такий розмір не буде суттєво погіршувати матеріальне становище відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

В липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого в них народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідач коштів на утримання дитини не дає, добровільно сплачувати аліменти на утримання сина не бажає. Дитина перебуває на утриманні і вихованні позивачки. Позивачка [PERSON] вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнає. Заслухавши сторони, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2011 року. Згідно свідоцтва про народження серія 1-ИД № 157645 позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною. Відповідач не має постійного місця праці, а відтак його доход встановити є неможливим. Згідно довідки № 342 від 07.07.2015 Шманьківської сільської ради Чортківського району, позивачка [PERSON] спільно з сином [PERSON], [INFO], проживає в [INFO]. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача, матеріальне становище відповідачки та дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення шляхом визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень на дитину, враховуючи, що такий розмір буде відповідати матеріальному становищу відповідача, та не буде перевищувати розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, яка перебуває на утриманні позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

В липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого в них народилась дочка, [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, на даний час офіційно не працює, ухиляється від обовязку матеріально утримувати дитину, коштів на утримання дитини не дає, добровільно сплачувати аліменти на утримання дочки не бажає. Дитина перебуває на утриманні і вихованні позивачки. Позивачка [PERSON] вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на утримання дочки до досягнення нею повноліття, тому покликаючись на викладене позов підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, вказує, що він не працює, матеріально не спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 1500 гривень на дитину, спроможний сплачувати в розмірі по 600 гривень, оскільки проживає спільно з батьками на їх кошти. Вислухавши сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2011 року, який уклали в відділі ДРАЦС Чортківського районного управління юстиції. Згідно свідоцтва про народження серія 1-ИД № 2004409 позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною. на яку отримує державну допомогу щомісячно по 860 грн. Відповідач не має постійного місця праці, а відтак його доход встановити є неможливим. Він не є інвалідом, не має зобовязань по сплаті аліментів на інших дітей, непрацездатну дружину, непрацездатних батьків. Згідно акту про встановлення факту проживання комісії в складі трьох депутатів Чортківської міської ради позивачка [PERSON] з дочкою [PERSON] фактично мешкає за адресою вул.. Незалежності,135 «А» кв.5 м. Чорткова Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача, а саме, що він має фах та є працездатним, відсутність у нього на утриманні непрацездатних (похилого) віку батьків , матеріальне становище позивачки та дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення шляхом визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі по 750 гривень на дитину, враховуючи, що такий розмір буде відповідати матеріальному становищу відповідача, та не буде перевищувати розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, яка перебуває на утриманні позивачки, яка отримуй на дитину державну допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, щомісяця та до повноліття дітей. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначила, що відповідач є батьком трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, щомісяця та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. В судовому засіданні було встановлено, що сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO], які відповідно до довідки про склад сім'ї, що була видана виконавчим комітетом Воронівської сільської ради від 20.07.2015 року проживають разом з позивачкою. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь бюджету Вознесенського району підлягають стягненню судовий збір у сумі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

В липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку, щомісяця та до повноліття дітей. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначила, що відповідач є батьком чотирьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, щомісяця та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступних обставин. В судовому засіданні було встановлено, що сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO], які відповідно до довідки про склад сім'ї, що була видана виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради від 23.07.2015 року проживають разом з позивачкою. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи положення Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 з відповідача на користь бюджету Вознесенського району підлягають стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

В липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають доньку [PERSON]. Відповідач не в повній мірі приймає участь в утриманні неповнолітньої дитини, матеріальна допомога на її утримання є недостатньою, в звязку з чим вона була вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що надає матеріальну допомогу на утримання доньки, заперечує проти стягнення аліментів саме в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та наполягав на стягненні аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Крім того, відповідач надав довідку про розмір заробітної плати з місця роботи, довідку про склад сім`ї, відповідно до якої донька зареєстрована разом з ним, а також копії посвідчень батьків, з яких вбачається, що батьки є пенсіонерами та проживають разом з відповідачем. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення частково за наступних обставин. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії 1 КЕ № 038175, виданого 18 березня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 02.07.2015 року в цивільній справі № 553/406/15-ц, провадження № 2/553/385/2015, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позов [PERSON] задоволено. Шлюб зареєстрований між сторонами розірвано. Відповідач не в повній мірі приймає участь в утриманні неповнолітньої дитини, матеріальна допомога на її утримання є недостатньою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], він зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовній вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а стягненню з [PERSON], підлягають аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

В липні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають сина [PERSON], який проживає з нею. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати неповнолітнього сина, в звязку з чим вона була вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач позов не визнав та пояснив, що сплачує за навчання та харчування сина в школі, а також оплачує його уроки з англійської мови. Крім того, коли забирає сина до себе несе додаткові витрати на його утримання. Також, відповідач зазначив, що мають місце випадки несвоєчасної оплати за навчання сина, але також мають місце випадки оплати наперед. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії 1 КЕ № 060285, виданого 10 січня 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15.05.2013 року в цивільній справі № 553/768/13-ц, провадження № 2/553/499/2013, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позов [PERSON] задоволено. Шлюб зареєстрований між сторонами розірвано. Сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], він зобовязаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved