Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 21 липня 2016 року о 14 годині 20 хвилин в м. Бориспіль Київської області на перехресті вул. Київський Шлях вул. Лютнева [PERSON], керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції з автомобілем марки «ВАЗ-210430-20», номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Розмір матеріального збитку, завданого позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 6999 гривень 80 копійок. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, повязана з експлуатацією автомобіля марки «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]», згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ №4788017. Даним полісом була передбачена франшиза у розмірі 500 гривень. 24 листопада 2016 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» перерахувало на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 6499 гривень 80 копійок (6999 гривень 80 копійок - 500 гривень). Тому у [PERSON] виник обовязок відшкодувати [PERSON] завдану шкоду у розмірі франшизи, що становить 500 гривень. Незважаючи на це, [PERSON] ухиляється від добровільного відшкодування завданої шкоди. Тому [PERSON] просить стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі франшизи, що становить 500 гривень, а також завдану йому моральну шкоду у розмірі 3000 гривень. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позову. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про своє ставлення до предявленого позову не повідомив. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області [PERSON] зареєстрованим за адресою: [INFO], зареєстрованим не значиться (а.с.22). Тому, [PERSON] повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик у пресі в газеті «Урядовий курєр» №207 (6076) від 03 листопада 2017 року (а.с.36). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 21 липня 2016 року о 14 годині 20 хвилин в м. Бориспіль Київської області на перехресті вул. Київський Шлях вул. Лютнева [PERSON], керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], в порушення вимог п.13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції з автомобілем марки «ВАЗ-210430-20», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого відбулося зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана обставина підтверджується копією постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2016 року (а.с.9). За правилами ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, повязана з експлуатацією автомобіля марки «Daewoo Lanos», номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієна [PERSON]», згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ №4788017. Франшиза становить 500 гривень. Як вбачається з ремонтної калькуляції, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля марки «ВАЗ-210430-20», номерний знак [NUMBER], було завдано матеріальної шкоди у розмірі 6999 гривень 80 копійок (а.с.10-14). Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 05 грудня 2016 року встановлено, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієна [PERSON]» здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 6499 гривень 80 копійок (а.с.16). Виходячи з наступного розрахунку суми страхового відшкодування: сума завданого матеріального збитку 6999 гривень 80 копійок суму франшизи 500 гривень = 6499 гривень 80 копійок. Разом з цим, ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з п.36.6. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно сплатив суму франшизи на користь [PERSON] Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути франшизу у розмірі 500 гривень. Крім цього, позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 3000 гривень [PERSON] обґрунтовує наступними доводами. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач переніс сильне нервове потрясіння та переживання, що призвело та виразилося в його моральних, душевних стражданнях з приводу пошкодження майна та по суті порушення права приватної власності, а відповідні події відобразилися в зміні звичного ритму та способу життя, які зявилися з незручностей, що виникли з причин відновлення пошкодженого автомобіля. Конфліктна ситуація з винуватцем дорожньо-транспортної пригоди фактично продовжує існувати і до теперішнього часу, оскільки в добровільному порядку франшизу відповідач не відшкодовує. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно з п.2 ч.2 ст.22 цього Кодексу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. За правилами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч цьому, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] зазнав душевні переживання та страждання. Ця обставина свідчить про те, що відповідач не заподіяв позивачу моральної шкоди. До того ж з матеріалів справи встановлено, що позивач отримав страхове відшкодування у розмірі 6499 гривень 80 копійок. Саме у такий спосіб було відновлено порушене право позивача, повязане з пошкодженням автомобіля. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди відсутні. Тому у задоволенні позовних вимог у цій частині належить відмовити. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 та п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] здійснив оплату публікації оголошення про виклик у судове засідання [PERSON] в газеті «Урядовий курєр». За дане оголошення позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 430 гривень, що підтверджується рахунком на оплату №14299 та квитанцією №20 від 30 жовтня 2017 року (а.с.34,35). З квитанцій від 03 липня 2017 року та від 21 липня 2017 року (а.с.1,2) вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 640 гривень та 1600 гривень. Предявлений ним позов задоволено частково лише в частині майнової вимоги. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 640 гривень та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 430 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial