Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов»язати відповідачів за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні допоміжними приміщеннями ( коридором, колясочною та електрощитовою), розташованими на першому поверсі будинку № 27 по вул. Бєлова в м. Чернігові, шляхом демонтажу замків та запорів на вхідних дверях першого поверху будинку № 27 по вул. Бєлова в м. Чернігові. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири № 68 в будинку по вул. Бєлова, 27 в м. Чернігові. Відповідачі по справі, які є мешканцями квартир № № 1, 2, 3 та 4 вказаного житлового будинку, на першому поверсі будинку встановили замки та запірні пристрої на двері центрального входу в будинок та на дверях першого поверху на вході до загального коридору будинку, внаслідок чого вона позбавлена можливості користуватися допоміжними приміщеннями, а також перекрито доступ до електрощитової всього будинку. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено частково: зобовязано [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] в користуванні допоміжними приміщеннями, розташованими на першому поверсі будинку № 27 по вул. Бєлова в м. Чернігові, шляхом надання доступу до коридору площею 27,6 кв. м., колясочної площею 14,5 кв. м. та щитової площею 5,5 кв. м.. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення змінити, зобовязавши відповідачів усунути перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями, розташованими на першому поверсі будинку № 27 по вул. Бєлова в м. Чернігові, шляхом демонтажу замків та запорів на вхідних дверях першого поверху вказаного будинку, що перешкоджають вільному доступу до коридору площею 27,6 кв. м., колясочної площею 14,5 кв. м. та щитової площею 5,5 кв. м. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що в ході розгляду справи відповідачі пояснювали, що вони на початку 2017 року замкнули двері та обмежили доступ до спірних допоміжних приміщень на першому поверсі, а тому суд дійшов помилкового висновку щодо недоведеності створення відповідачами перешкод у користуванні допоміжними приміщеннями. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що суд першої інстанції визнав, що перешкоди в користуванні допоміжними приміщеннями існують, однак в рішенні не зазначив яким чином вона зможе потрапити до коридору площею 27,6 кв. м., колясочної площею 14,5 кв. м. та щитової площею 5,5 кв. м., доступ до яких перекрито відповідачами. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що суд першої інстанції визнав факт здійснення порушення, встановив, що вона позбавлена можливості вільного доступу до допоміжних приміщень та електрощитової, але не зазначив хто саме повинен усувати виявлені порушення. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати, та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки зобов»язав відповідачів усунути перешкоди у користуванні коридором, розташованим на першому поверсі будинку № 27 по вул. Бєлова в м. Чернігові, що не було предметом позову. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що позивачкою не доведено, що саме він або інші відповідачі зачинили двері. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 68 в будинку по вул. Бєлова, 27 в м. Чернігові. [PERSON] є власником квартири № 4 в будинку по вул. Бєлова, 27 в м. Чернігові. [PERSON] є власником квартири № 3 в будинку по вул. Бєлова, 27 в м. Чернігові. [PERSON]А є власником квартири № 2 в будинку по вул. Бєлова, 27 в м. Чернігові. [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина квартири № 1 в будинку по вул. Бєлова, 27 в м. Чернігові. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі чинять перешкоди позивачці у користуванні коридором площею 27.6 кв.м., колясочною площею 14.5 кв.м. та електрощитовою площею 5.5 кв.м. в будинку по вул. Бєлова, 27 в м. Чернігові шляхом замикання дверей, однак позивачкою не доведено, що саме відповідачі встановили замки та запірні пристрої, а не будівельники при будівництві будинку, адже двері до загальних коридорів на інших поверхах закриті. Проте, з таким висновком суду першої інстанції частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. В ході апеляційного розгляду справи сторони не заперечували, що на всіх 14 поверхах житлового будинку є загальні коридори між квартирами; на входах до загальних коридорів встановлені двері з замками; на час здачі будинку в експлуатацію вже були встановлені двері з замками на входах до загальних коридорів між квартирами на всіх поверхах. В ході апеляційного розгляду справи [PERSON] пояснив, що ключі від вхідних дверей першого поверху, за якими розташовані коридор, колясочна та електрощитова, заходяться у мешканців квартир №№ 1, 2, 3, 4 житлового будинку по вул. Бєлова, 27 в м. Чернігові. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що на всіх поверхах житлового будинку є загальні коридори між квартирами; на входах до загальних коридорів встановлені двері з замками; позивачка має право користуватися спільним майном багатоквартирного будинку; позивачка матиме можливість потрапити до колясочної та електрощитової через загальний коридор між квартирами першого поверху, площею 27.6 кв.м., а тому усунути перешкоди позивачці у користуванні спільним майном багатоквартирного будинку можливо шляхом зобов»язання відповідачів надати позивачці дублікат ключів від вхідних дверей першого поверху. Доводи апеляційної скарги [PERSON] про те, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки зобов»язав відповідачів усунути перешкоди у користуванні коридором, розташованим на першому поверсі будинку № 27 по вул. Бєлова в м. Чернігові, що не було предметом позову, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються змістом позовної заяви ( а.с. 4). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції слід змінити лише щодо визначення способу усунення перешкод у користуванні спільним майно, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат слід залишити без змін.

Outcome: partial