Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

В квітні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 25% від доходу [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову вказувала, що проживала з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано 26.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від спільного життя мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно кошти на утримання сина не надає, є працездатним, інших осіб на утриманні не має. 25.05.2020 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 10.07.2020 року ухвалою судді вирішено здійснювати розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. В судове засідання 21.08.2020 року позивач не з`явилась, 21.08.2020 року представник позивача - [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання 21.08.2020 року не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Від спільного життя сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 15.2-03/705 від 22.04.2020 року Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, [PERSON] , [INFO] проживає з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи наявність визначеного Законом обов`язку обох батьків утримавати власну дитину, відсутність доказів на спросутвання встановлених судом обставини щодо батьківства дитини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved