Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

В липні місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що позивачу належить домоволодіння № 93\~по вул.\~Чайковського у\~м.\~Дніпро на підставі договору дарування від 24.03.1992 року, посвідченого четвертою дніпровською держаною нотаріальною конторою за реєстраційним № 1-104, зареєстрованого 16.04.1992 в КП «ДМБТІ» за номером запису про право власності № 256-95. В зазначеному домоволодінні зареєстрований чоловік рідної сестри позивача [PERSON], [INFO], проте відповідач жодного дня в домоволодінні не мешкав, особистих речей в будинку не має, за комунальні послуги не сплачує, не приймає участі у ремонтах будинку, не користується городом, грошові кошти на утримання будинку не надає. Враховуючи викладене,\~позивач просить\~судвизнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилою площею домоволодіння № 93 по вул. Чайковського у м. Дніпро. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягали на задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання позов визнав, та проти його задоволення не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу належить домоволодіння № 93\~по вул.\~Чайковського у\~м.\~Дніпро на підставі договору дарування від 24.03.1992 року, посвідченого четвертою дніпровською держаною нотаріальною конторою за реєстраційним № 1-104, зареєстрованого 16.04.1992 в КП «ДМБТІ» за номером запису про право власності № 256-95. Прізвище позивача «Невойса» було змінено на «Мільченко» на підставі свідоцтва про одруження від 22.08.1992 року. В зазначеному домоволодінні зареєстрований чоловік рідної сестри позивача [PERSON], [INFO], проте відповідач жодного дня в домоволодінні не мешкав, особистих речей в будинку не має, за комунальні послуги не сплачує, не приймає участі у ремонтах будинку, не користується городом, грошові кошти на утримання будинку не надає. Вказана обставина підтверджується актом від 17.07.2018 року засвідченим головою квартального комітету № 1 м. Дніпра [PERSON], за підписом двох свідків та показами свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зважаючи на те, що відповідач не проживає в домоволодінні № 93 по вул. Чайковського у м. Дніпро, жилою площею домоволодіння не користується понад один рік, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved