Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] (надалі - [PERSON] , позивач) в інтересах якої діє законний представник [PERSON] (надалі [PERSON] , законний представник) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі - [PERSON] , відповідач), про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що шестирічного віку проживає разом з матір`ю, яка повністю займається її утриманням та вихованням, піклується про її духовний та фізичний розвиток та створює всі умови для її навчання та виховання. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з позивачем, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, ухиляється від її виховання, свідомо нехтує своїми правами та обов`язками, таким чином позивач вважає, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав щодо [PERSON] . В судове засідання законний представник позивача не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити з підстав викладеному в останньому. Відповідач до суду не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення на його адресу позовної заяви з додатками, яка повернулася на адресу суду за відсутності адресату, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглянути справу в його відсутність, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити рішення за наявними матеріалами справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, 12.03.2020 надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи та надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.02.2003 між [PERSON] та [PERSON]. було зареєстровано шлюбу /а.с.5/. За період подружнього життя у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , [INFO] /а.с.14/. 01.10.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] шлюбу було розірвано /а.с.12/. Згідно характеристики [PERSON] є ученицею 11-А класу середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №158 м. Києва, зарекомендувала себе як сумлінна та старанна учениця, дисциплінована та працелюбна /а.с. 6/. Згідно з розрахунку Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30.10.2019 [PERSON] має заборгованість щодо сплати аліментів в розмірі 212255 грн. 20 коп. /а.с.8/. 30.10.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко С.М. було зареєстровано заяву за №1297 [PERSON] , згідно якої останній не заперечує одо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] /а.с.9/. Згідно висновку органу опіки та піклування Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 103/1759/41/3 від 04.03.2020, про можливість позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, у зв`язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] будучи матір`ю позивача виконує всі обов`язки пов`язані з розвитком і її вихованням, має достатній рівень житлових умов для повноцінного виховання та її розвитку, в свою чергу відповідач свідомо нехтував своїми обов`язками та ухилявся від їх виконання. Згідно п. 2 ч. 1, ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 ППВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням якнайкращих її інтересів є такими, що підлягають задоволенню, оскільки беззаперечно встановлено факт свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по відношенню до неї.

Outcome: approved