Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

В мотивуванні свої вимог позивач вказав, 08.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК» який є правонаступником згідно рішення загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ» який є правонаступником Акціонерного банку «АвтоЗАЗбанк» згідно договору факторингу відступив свої права позивачу. Таким чином, позивач є кредитором в договрі кредиту укладений 07 серпня 2008р. між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] за №30/2008. Відповідно до вищевказаного Договору, банк наддав відповідачу кредит у сумі 143000,00грн. Відповідачка зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах визначених договором. 07.08.2008 року між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк», та [PERSON] укладено договір поруки №30/2008-П, згідно якого Поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання зобовязань згідно кредитного договору №30/2008 від 07.08.2008 року. Відповідно до вищезазначеного договору поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за невиконання позичальником умов договору усім належним йому майном та грошовими коштами. Тому позивач на підставі вимог ст.1049, 1054 Цивільного кодексу України вимагає: - стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» заборгованість за Кредитом у розмірі 207247.39грн. Відповідачі заперечень суду не надали. Позивач на позові наполягав, що вказав в заяві наданої суду. Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено: Статтями 10, 11 ЦПК України зазначено, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем доведено, що 08.12.2014 року Публічне акціонерне товариство «НЕОС БАНК» є правонаступником згідно рішення загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «БАНК КІПРУ» який є правонаступником Акціонерного банку «АвтоЗАЗбанк». Публічне акціонерне товариство «НЕОС БАНК» згідно договору факторингу відступив свої права позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторіви своє право грошової вимоги до третьої особи. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Таким чином, позивач є кредитором в договорі кредиту укладений 07 серпня 2008р. між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» та [PERSON] за №30/2008. Відповідно до вищевказаного Договору, банк наддав відповідачу кредит у сумі 143000,00грн. Відповідачка зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах визначених договором. Отже, Позивачем зобов'язання за Договором виконані в повному обсязі. За вимогами ст.ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обовязки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини визначені ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) - позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до Договору, Позичальник зобов'язаний повертати Кредит щомісяця в строки визначені договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач 1 свої зобовязання належним чином не виконав в результаті чого станом на 01.10.2015 року виникла заборгованість у розмірі 207247.39грн. яка складає: -141740.49грн. борг за кредитом, 50901.42грн. борг по відсоткам, 14605.48грн нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань. Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто - неналежне виконання. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином наявна заборгованість по оплаті передбачених Договором платежів свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань по договору. Отже відповідач, порушив зобовязання за договором кредиту. Статтею 1050 ЦК України визначено: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. 07.08.2008 року між Акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк», та [PERSON] укладено договір поруки №30/2008-П, згідно якого Поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання зобовязань згідно кредитного договору №30/2008 від 07.08.2008 року. Відповідно до вищезазначеного договору поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за невиконання позичальником умов договору усім належним йому майном та грошовими коштами. Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України визначено, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) з відвічальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, з оповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правої наслідки, встановлені договором або законом. Встановлені обставини відповідають нормам Закону, яки визначає позивач як підставу позовних вимог, а тому вимоги позивача є обґрунтовані.

Outcome: approved