Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на отримання аліментів, який 21 квітня 2020 року уточнив та просив суд постановити рішення, яким припинити з 01 червня 2019 року стягнення з нього, [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , що стягуються з нього на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 17 жовтня 2018 року, за судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/4064/18 (провадження №2н/175/105/18) від 18 жовтня 2018 року, та визнати судовий наказ Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/4064/18 (провадження №2н/175/105/18) від 18 жовтня 2018 року, таким, що не підлягає виконанню з 01 червня 2019 року. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаюсь на обставини, зазначені в позові. Відповідачка [PERSON] уточнені позовні вимоги визнала, про що надала суду письмову заяву (а.с.60). Адвокат позивачки за ордером про надання правової допомоги Гагарський А.П. уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Дніпровського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника ДВС (а.с.35). Вислухавши представника позивача, відповідачку та її адвоката, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, ознайомившись з уточненим позовом, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Сімейно-шлюбні відносини [PERSON] та [PERSON] не підтримують, шлюб між ними розірвано 13 липня 2010 року (а.с.14), у кожного з них утворилися нові сім`ї. Судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/4064/18 (провадження №2н/175/105/18) від 18 жовтня 2018 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 17 жовтня 2018 року; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 176,20 грн. (а.с.10), який 22 січня 2019 року [PERSON] пред`явила до примусового виконання до Дніпровського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області (нині Дніпровський районний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яким було відкрито виконавче провадження № ВП58163363 (а.с.11). 20 серпня 2019 року позивач в повному обсязі сплатив борг по аліментам, що підтверджується квитанціями (а.с.13). Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла 10-ти років визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14-ти років, визначається нею самою. З середини травня 2019 року [PERSON] , [INFO] , добровільно почала проживати разом з батьком [PERSON] і знаходиться на повному його утриманні, що підтверджується власноручно написаною заявою [PERSON] до служби у справах дітей Слобожанської селищної ради від 24.10.2019 року (а.с.18) та Актом обстеження умов проживання від 07.11.2019 року (а.с.19). В силу вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Кожна особа, у відповідності до норм ст. 81 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлено, що на даний час [PERSON] , [INFO] проживає в родині батька та перебуває на його повному матеріальному забезпеченні. Згідно довідки Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №47» з поглибленим вивченням іноземних мов та фізико-математичного профілю» Дніпровської міської ради №202 від 21.11.2019 року, [PERSON] , [INFO] навчається в 10-А класі КЗО СЗШ №47 Дніпровської міської ради 2019-2020 начального року (а.с.20). Не зважаючи на те, що дитина деякий час вже проживає з позивачем, з його доходу відраховуються аліменти на користь відповідачки. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 07.11.2019 року складеного головними спеціалістами сектору з питань опіки, піклування та усиновлення у складі Служби у справах дітей Індустріального району, [PERSON] , [INFO] дійсно фактично проживає разом із своїм батьком [PERSON] по даний час за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки), а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Аналогічна правова позиція узгоджується Постановою Верховного Суду України по справі №753/23672/16-ц від 25.06.2018 року. З урахуванням вищевказаного, беручи до уваги те, що після винесення судом судового наказу про стягнення аліментів, змінилися життєві обставини позивача, вказані обставини тягнуть за собою припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений при звернення до суду з позовом судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved