Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

В листопаді 2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом відповідно до якого просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від його заробітку, а також аліменти у розмірі 1/5 частини його доходів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Мотивувала тим, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає та перебуває на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина, та на утримання матері, яка здійснює догляд дитини не надає, що є підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 23.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач до судового засідання не прибув, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача, який не повідомив про причини неявки та відсутність відзиву, та оскільки позивач не заперечувати проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 26.12.2019 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (на 4 а.с.). [INFO] у них народився син [PERSON] , [INFO] (на 5 а.с.). Дитина проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (на 9 а.с.). У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, далі - СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючись щодо розміру аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, враховано, що дитина перебуває на утриманні матері, їх звичайні потреби, рівність обов`язку батьків в утриманні свого сина та відсутність доказів про змогу відповідачем сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем на підставі чого суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог стягнувши на користь [PERSON] з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 840,80 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: partial