Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач зазначив, що згідно кредитного договору № б/н 02 квітня 2015 року відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на картковий рахунок. Взяті зобов'язанні позичальник не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотках, штрафних санкціях. Загальна сума боргу становить 17558 грн. 74 коп. Претензія банку до відповідача залишилась без задоволення. Дані обставини дають право стягнути з позичальника кредит з нарахованими відсотками, пенею, штрафом в примусовому поряду. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 17558 грн. 74 коп., а також сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не зявився. В позовній заяві зазначив, що просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовільнити їх. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив. Заява про відкладення розгляду справи не надходила. Суд вважає можливим розгляд справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. В судовому засіданні встановлено, що 02 квітня 2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями ст.ст.610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З наданого суду розрахунку заборгованості за договором, укладеним з відповідачем 02.04.2015 року, вбачається, що відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 03.07.2018 року виникла заборгованість у розмірі 17558 грн. 74 коп., з яких 5920 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 1442 грн. 20 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 8883 грн. 90 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. фіксована частина штрафу та 812 грн. 32 коп. процентна складова штрафу за порушення грошового зобов'язання.. Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 5920 грн. 32 коп., заборгованості за процентами, яка становить 1442 грн. 20 коп. та заборгованості за пенею в сумі 8883 грн. 90 коп. Разом з тим, згідно розрахунку, до заборгованості включено 500 грн. 00 коп. фіксованої частини штрафу та 812 грн. 32 коп. процентної складової штрафу за порушення грошового зобов'язання, вирішуючи питання щодо стягнення яких, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція міститься у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, зважаючи на яку з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення завдань цивільного судочинства у відповідності до Конституції України суд вважає, що вимога у частині стягнення штрафів не ґрунтується на законі, а тому в цій частині вимог позивачу слід відмовити. З огляду на викладене позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту, відсотках та пені на загальну суму 16246 грн. 42 коп. є обґрунтованими та позов підлягає частковому задоволенню. Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Outcome: approved