Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

В.о. генерального директора КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» Поліщук Н.В. звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог 20626 грн 88 коп. боргу за надані послуги теплопостачання. Також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] , будучи мешканцем квартири [ADDRESS] та споживачем послуг теплопостачання, вчасно не сплачував кошти за надані послуги теплопостачання в добровільному порядку, внаслідок чого утворилася заборгованість по оплаті за вказані послуги в розмірі 20626 грн 08 коп. Ухвалою суду від 21 травня 2021 року справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно сторонам було роз`яснено, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. 28.09.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог до нього. В обґрунтування такої позиції зазначав, що між ним та позивачем не існує укладеного договору про надання послуг з теплопостачання. Також зазначив, що КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» не має жодного відношення до будинку, в якому він проживає, так як експлуатацією та управлінням будинку займається ОСББ «Богдан плюс». Крім того, щомісячні платежі за умовами укладеного договору про реструктуризацію боргу не відповідали розміру його доходів. Позивач не повідомив його, [PERSON] , про розірвання в односторонньому порядку вказаного договору від 29.09.2017. Також послався на те, що зазначена заборгованість виникла після червня 2018 року, коли його було звільнено з роботи, а пенсії, яку він отримує, не вистачає на всі потреби. До відзиву додав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, оскільки бажає брати участь в судовому засіданні особисто. Ухвалою суду від 30.09.2021 у справі призначено судове засідання на 08.11.2021 о 14:00. 22.10.2021 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому він підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх, не погодився з обставинами, викладеними у відзив. Зазначив, що КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення та підприємства м.Переяслав, відповідно є постачальником теплової енергії до житлового будинку ОСББ «Богдан Плюс» по [ADDRESS] . ОСББ не є суб`єктом господарської діяльності та не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з нормами цього закону та правовими позиціями, викладеними у постанові ВС України від 20.04.2016 в справі №6-2951цс15 споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Окремий договір про надання послуг з централізованого опалення між сторонами не укладався, але такі послуги фактично надавалися централізовано, і цей факт відповідач не заперечує. Посилання відповідача на те, що він втратив роботу і не має можливості оплачувати послуги теплопостачання, є безпідставними, оскільки відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Щодо реструктуризації боргу, то 29.09.2017 з відповідачем був укладений договір №31 про реструктуризацію заборгованості, за умовами якого [PERSON] було надано розстрочку у погашення боргу терміном на 36 місяців з 29.09.2017 по 30.08.2020 по 341 грн 83 коп. щомісячно. Строк дії договору закінчився 30.08.2020. Даний договір відповідає типовому договору, затвердженому постановою КМ України №976 від 27.06.2003, з усіма істотними умовами договору відповідач погодився та підписав його. Крім того, зазначив, що останній платіж відповідачем був здійснений у лютому 2020 року, що спростовує твердження [PERSON] про те, що заборгованість по договору реструктуризації виникла після червня 2018 року. До відповіді на відзив додав копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та відомості з ЄДРПОУ. Ухвалою суду від 28.10.2021 за клопотанням представника позивача [PERSON] йому поновлено пропущений процесуальний строк для подачі відповіді на відзив на позовну заяву КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. Судове засідання, призначене на 08.11.2021, відкладено до 23.11.2021 в зв`язку з неявкою відповідача. Судова повістка, направлена на адресу відповідача [PERSON] за адресою місця проживання, зазначеною ним же у відзиві на позов та заяві про призначення судового засідання з викликом сторін, повернулася на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку із неможливістю вручення відповідачу [PERSON] судової повістки про виклик до суду, здійснено виклик відповідача [PERSON] в судове засідання на 13:00 23.11.2021 шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України. 12.11.2021 представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» борг за надані послуги теплопостачання станом на лютий 2021 року в розмірі 20626 грн 88 коп. 23.11.2021 в судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подав суду заяву про відкладення розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду повернулися поштові повідомлення про виклик [PERSON] з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку із неможливістю вручення відповідачу [PERSON] судової повістки про виклик до суду, здійснено виклик відповідача [PERSON] в судове засідання на 11:00 13.12.2021 шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України. 13.12.2021 представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач на виклик суду не з`явився. Судова повістка, направлена на адресу відповідача [PERSON] за адресою проживання, зазначеною ним же у його заявах на адресу суду, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вищевикладене, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг теплопостачаннята платником за вказані послуги за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Послуги з централізованого опалення житлового будинку [ADDRESS] надаються КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа». Згідно з копією Відомостей з ЄДРПОУ - КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» як юридична особа має право на види діяльності за КВЕД-2010, серед яких: 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиціювання повітря. В квартирі, в якій проживає споживач [PERSON] , засобів обліку не встановлено. Нарахування плати за надання вказаних послуг проводиться згідно з тарифами, затвердженими рішенням виконкому міської ради №321-16 від 29.09.2017. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся від надання послуг КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа». Із довідки про заборгованість, долученої до матеріалів справи, вбачається, що відповідач за період з вересня 2017 року по лютий 2020 року частково сплачував за надані послуги, а з березня 2020 по березень 2021 року оплату не вносив взагалі. Отже, свої обов`язки щодо сплати за надані КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» послуги з теплопостачання відповідач належним чином не виконує. Відповідно до наданого розрахунку боргу по особовому рахунку на ім`я [PERSON] № [NUMBER] сума боргу складає 29392 грн 03 коп. 29.09.2017 між КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» та [PERSON] було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за послуги теплопостачання, відповідно до якого підприємство надало [PERSON] , який є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , розстрочку у погашення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання, що утворилася станом на 01.09.2017 на суму 19684 грн 69 коп., з даної суми 7378 грн 81 коп. стягується у примусовому порядку. На заборгованість 12305 грн 88 коп. надано розстрочку терміном на 36 місяців, з 29.09.2017 до 30.08.2020, оплата якої проводиться щомісячно по 341 грн 83 коп., згідно Графіку погашення реструктуризованої заборгованості. Відповідно до копії Договору №10 відступлення прав вимоги від 18.02.2021 КП «УК ВУЖГК» безоплатно передає, а КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» приймає на себе право вимоги боргів дебіторів перед першою групою споживачів за надані комунальні послуги. До КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» переходять права, які забезпечують зобов`язання споживачів. Відповідач як власник квартири, плату за послуги з теплопостачання не сплачує, своїми діями порушуючи зобов`язання щодо оплати комунальних послуг. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник квартири зобов`язаний сплачувати комунальні послуги в повному обсязі у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору та інших правочинів, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (Виконавець), зобов`язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.06.2004 № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 30.04.2019) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Аналогічне визначення міститься і в ч. 1 ст.1 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введений в дію з 01.05.2019. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України від 24.06.2004 № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 30.04.2019) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавець і споживач є учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг і за приписами статті 6 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введений в дію з 01.05.2019 (надалі - Закон). Згідно з п. 2 ст.1 Закону виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до п.3 ст.6 Закону виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Згідно Законів України «Про теплопостачання» та «Про ліцензування видів господарської діяльності», господарська діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії підлягає ліцензуванню в порядку, встановленому законом. Згідно з копією Відомостей з ЄДРПОУ - КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» як юридична особа має право на види діяльності за КВЕД-2010, серед яких: 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиціювання повітря. Отже, КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» як суб`єкт господарювання, що надає послугу з постачання теплової енергії, є виконавцем комунальної послуги в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Посилання відповідача на те, що вимоги КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» до нього є необґрунтованими, оскільки експлуатацією та управлінням будинку займається ОСББ «Богдан плюс», а отже саме ОСББ є належним постачальником теплової енергії та має право вимоги із стягнення заборгованості за надання такої послуги, суд вважає безпідставними з огляду на вищевикладені обставини. Крім того, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносить: житлові послуги, тобто послуги з управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги, а саме послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є однією із форм управління багатоквартирним будинком, тобто ОСББ надає виключно житлові послуги, тоді як КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» є суб`єктом господарювання, що надає комунальні послуги, зокрема, й послугу з постачання теплової енергії. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону, споживачем - є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з пунктом 5 частини 3 Закону споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В свою чергу, статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п.5 ч.2. ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як зазначив у постанові від 20 квітня 2016 року (справа №6-2951цс15) Верховний Суд, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, уклавши з позивачем Договір про реструктуризацію заборгованості за послуги теплопостачання від 29.09.2017, відповідач фактично визнав, що у період, в тому числі, за який заявлена заборгованість, у нього існував обов`язок по оплаті наданих позивачем послуг. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» у сумі 20626 грн. 88 коп. слідує з умов вчиненого правочину та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved