Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,85 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Ще за життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу, однак коли вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено в зв'язку із відсутністю належного оригінала правовстановлюючого документа на ім»я спадкодавця, а тому з цим позовом вона вимушена звернутися до суду. В січні 2017 року позивач подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме подала заяву про встановлення факту належності документа та визнання права власності. В сертифікаті на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER] виданого Томашпільською районною державною адміністрацією 27 грудня 1996 року, земельну частку ( пай) розміром 3,85 га., на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області виданому на ім»я спадкодавця замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]», тому з даним позовом про встановлення факту вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак її представник за довіреністю [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутності, позовну заяву підтримала. Представник Олександрівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради Чувпенюк В.О. надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до статей 524, 529 ЦК (в редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК дії, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача заяви державній нотаріальній конторі про прийняття спадщини, повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття останньої. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що [INFO] в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 7). Позивач просить встановити факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 27 грудня 1996 року Томашпільською районною державною адміністрацією на ім»я «[PERSON]», [PERSON], яка померла [INFO] в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області. Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті. Судом встановлено, що 27 грудня 1996 року [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії [NUMBER] Томашпільською районною державною адміністрацією Томашпільського району Вінницької області на ім'я «[PERSON]», прізвище ім»я по - батькові [PERSON] зазначено як «[PERSON] » (а.с.9) . Проте, в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] прізвище ім»я по- батькові записано «[PERSON]» (а.с.7). Факт належності сертифікату на право на земельну частку ( пай) підтверджується довідкою виданою виконкомом Яланецької сільської ради про те, що [PERSON] і [PERSON] одна і та ж сама особа ( а.с.32). Метою встановлення заявленого факту є реалізація своїх прав спадкоємцем, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Томашпілького району Вінницької області № 539 від 25 жовтня 2016 року. Крім того, в довідці зазначено, що після смерті [PERSON] за заповітом спадкоємцем залишилася дочка [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з копії заповіту, складеного 07 липня 1998 року, посвідченого секретарем Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області Добош Г.І., [PERSON] є спадкоємцем за заповітом (а.с.8). Згідно копії сертифіката на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER], виданого 27 грудня 1996 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» с.Олександрівка Томашпільського району Вінницької області (а.с.9). Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 455/0116 від 11 листопада 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у зв'язку із відсутністю належного оригінала правовстановлюючого документа на ім»я спадкодавця (а.с.10). Як вбачається з повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 480/0116 від 18 листопада 2016 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена (а.с. 17). Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно. Таким чином, беручи до уваги те, що [PERSON] спадщину після смерті спадкодавця прийняла, тобто набула прав та обов'язків спадкодавця, суд вважає визнати за нею право на спадщину в порядку спадкування та таким чином задовольнити позовні вимоги. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved