Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Вказуючи на те, що [PERSON], який помер 21. 05. 2017 року відповідно до укладеного кредитного договору № F94.701.70287 від 14. 11. 2016 року з позивачем отримав кредитні кошти у розмірі 6362 грн. 00 коп. від останнього зі сплатою відсотків за користуванням кредитом та зобовязаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця. Але, померлий даний кредит не погашав, згідно чого зявилася заборгованість в загальній сумі 5772 грн. 91 коп. Далі, позивач 26 січня 2018 року отримав від третьої особи, третьої Полтавської державної нотаріальної контори повідомлення про те що 18. 01. 2018 року було видано свідоцтво про право на спадщину на майно, спадкоємцем якого є відповідач по справі [PERSON] Оскільки відповідач успадкувала всі права і обов'язки, що належали позичальнику померлому [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, з неї слід стягнути борг за кредитним договором у розмірі 5772 грн. 91 коп. Тому, позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору, а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 01 березня 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Від самої відповідачки на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву позивача, де відповідач вказує, що вказана заборгованість є сплаченою відповідно до квитанції від 13. 03. 2018 року, у зв'язку з чим вона вважає цей позов передчасним та просить закрити провадження по справі без стягнення з неї судового збору. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з кредитного договору F94.701.70287 від 14. 11. 2016 року позивач дійсно надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 6362 грн. 00 коп. строком на 24 місяці, який останній зобов'язувався повернути разом з процентами та комісією. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 354988 позичальник по вказаному договору [PERSON] 28. 03. [INFO] помер 21. 05. 2017 року в с. Стасі, Диканського району, Полтавської області. Після смерті [PERSON] залишилась непогашена заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Потім, судом встановлено, що після смерті [PERSON] згідно інформації, наданої Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою відповідач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на належне майно померлого. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Між відповідачем та Банком відповідно до укладеного Договору та на підставі ст. 509 ЦК України виникли зобов'язання: правовідносини, згідно з якими, одна сторона - Боржник, зобов'язана вчинити на користь іншої сторони - Кредитора, певну дію, а Кредитор має право вимагати від Боржника виконання його обов'язку. Як вбачається з квитанції № 2371118 від 14. 03. 2018 року наданої до суду відповідачем [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 5772 грн. 91 коп. була погашена. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позов ПАТ Ідея Банк до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, не підлягає задоволенню у зв'язку з відсутністю на день ухвалення рішення по справі обставин, на які посилається позивач, а саме відповідної заборгованості. Між тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору, а тому як погашення заборгованості відповідач здійснила після звернення з вказаною позовною заявою позивачем до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed