Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та третьої особи без самостійних вимог про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 18 вересня 2014 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по вул. Пушкіна, № 08 в с. Магала Новоселицького району. Спадщину вона прийняла своєчасно. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримав правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоселицького району в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася без поважних для суду причин. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що по вул. Пушкіна, № 08 в с. Магала Новоселицького району розташовано домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А» та господарських споруд. Дане домоволодіння побудовано в 1983 році подружжям [PERSON] та [PERSON] та відповідно до рішення [PERSON] сільської ради від 28 лютого 1994 року було відокремлено від домоволодіння по вул. Пушкіна, № 06 в с. Магала Новоселицького району і присвоєно окрему адресну частину, зареєстровано в погосподарській книзі сільської ради під окремим особовим рахунком № 859. За новою адресною частиною вказаним рішенням сільської ради із домоволодіння по вул. Пушкіна, № 06 в с. Магала Новоселицького району було виділено 0,10 га землі. Станом на 1990-1991 роки, до набрання чинності Закону України «Про власність», домоволодіння по вул. Пушкіна, № 08 в с. Магала Новоселицького району відносилося до категорії робочих дворів. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що вказане домоволодіння побудовано відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування. Так, Пленум Верховного Суду України у п. 9 своєї\~постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~роз'яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР на час будівництва домоволодіння по вул. Пушкіна, № 08 в с. Магала Новоселицького району був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно з пунктами 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України в редакції 1969 року, діючий на час будівництва домоволодіння, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. З свідоцтва про укладання шлюбу серії І-МИ № 270939 від 16 листопада 1974 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Зважаючи на те, що спірне домоволодіння було побудовано на відведеній в установленому порядку земельній ділянці, присвоєно адресну частину по вул. Пушкіна, № 08 в с. Магала Новоселицького району та зареєстровано в сільській раді в погосподарській книзі сільської ради під окремим особовим рахунком № 859, в якому проживали подружжя [PERSON] та [PERSON], то домоволодіння вважається їх спільним майном та з часу побудови та реєстрації вони стали його співвласниками в рівних частках, тобто по 1/2 частці на кожного з них. Після смерті [PERSON] 18 вересня 2014 року відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено статтею 1270 його Кодексу. Відповідно до заповіту, який був складений 06 червня 2014 року та посвідчений секретарем Магальської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповів позивачці [PERSON] все своє майно. 25 лютого 2015 року [PERSON], яка мала право на обовязкову частку у спадщині, відмовилися від її прийняття після смерті свого чоловіка, що підтверджується відповідною заявою до нотаріальної контори. Позивачка спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняла своєчасно, звернувшись до нотаріуса в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у звязку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON] та своєчасно прийняла спадщину, третя особа відмовилась від прийняття спадщини, то право власності на 1/2 частку домоволодіння слід визнати за позивачкою в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, суд

Outcome: approved