Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який було зареєстровано 03.09.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], 2005 року народження, яка проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. В зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивач просила стягувати на її користь аліменти на неповнолітнього сина, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає і не бере участі в її вихованні. (а.с. 5, 6). Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи те, що відповідач офіційно не працевлаштований, суд вважає доцільним стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не буде суперечити вимогам ст. ст. 182, 184 Сімейного кодексу України та відповідати інтересам дитини. На думку суду, стягнення з відповідача аліментів у зазначеному позивачем розмірі буде відповідати вимогам ст. 184 Сімейного кодексу України та інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: partial