Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому вказала, що 06 лютого 2001 року між ними був укладений договір купівлі-продажу, зареєстрований на Універсальний біржі Марія згідно якого вона придбала у останньої будинок, розташований за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Лимани, вул. Фрунзе, 53. Посилаючись на те, що між ними були домовлені та виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу, а саме: продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору, тому просила визнати дійсним укладений між ними договір купівлі-продажу зазначеного будинку. Позивачка до судового засідання не зявилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, а позов задовольнити. Відповідач та представник третьої особи до судового засідання не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявні матеріали і докази у справі достатні для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 06 лютого 2001 року позивачка уклала на Універсальній біржі «Марія» письмовий договір за № 489, за яким придбала у громадянина [PERSON] будинок, розташований за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Лимани, вул. Фрунзе, 53. Того ж року вона зареєструвала даний договір в комунальному підприємстві «Миколаївське МБТІ», тобто належним чином зареєструвала своє право власності на будинок. При цьому, рішенням № 3 від 03 травня 200 року Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області нумерацію цього будинку була змінена з 53 на 47. Рішенням цієї ж сільської ради № 7 від 05 жовтня 2015 року вулиця Фрунзе перейменована на вулицю Центральну. Крім того, згідно з Постановою Верховної ради України № 1377-VIII від 19 травня 2016 року Про перейменування окремих населених пунктів та районів Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський. В даний час позивачка дізналася, що укладений договір про купівлю нерухомості повинен був бути нотаріально посвідченим. Однак на тепер засвідчити його нотаріально у неї немає можливості, оскільки попередній власник виїхала в іншу місцевість і ухиляється від його укладання. Статтею 227 ЦК України 1963 року, який був чинним на час спірних правовідносин, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України). Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що такий договір підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування (або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України 1963 року суд може на вимогу однієї із сторін договору визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від його нотаріального посвідчення за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору сторони узгодили всі суттєві його умови, в тому числі й ціну, тому суд вбачає достатньо підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу. На підставі викладеного,

Outcome: approved