Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 18 жовтня 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 3232. Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя в них не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя. Вони по різному уявляють майбутнє сім'ї. Внаслідок життєвих труднощів та побутових проблем з часом вони втратили взаєморозуміння, віддалились один від одного. В сім'ї створилася несприятлива психологічна обстановка, між сторонами склались неприязні стосунки. На початку січня 2018 року позивач пішов від дружини. Спільно набутого в шлюбі майна в сторін немає. За їх взаємним рішенням буде визначене місце проживання дитини після розірвання шлюбу. На розподіл судових витрат позивач не претендує. Оскільки шлюб розпався, а примирення є неможливим [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, зокрема ним було заперечено щодо стягнення судових витрат, оскільки [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просив прийняти рішення без присутності в судовому засіданні відповідача. Також додав, що відповідач бажає залишити шлюбне прізвище. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 213094, виданого повторно 01.02.2018 року, судом встановлено, що 18.10.2015 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 3232 (а.с. 4). Під час шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження серії І-АМ № 384829, видане повторно 01.02.2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 5). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з січня 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач виявила бажання залишитись на прізвищі чоловіка, то суд залишає за нею шлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved