Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Голосіївського районного суду м.Києва до [PERSON], в якому просив суд стягнути з останнього заборгованість за Договором про іпотечний кредит в розмір 80 728 грн. 85 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.09.2011 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 08/2011-Д, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 190 000,00 грн., строком погашення не пізніше 30 вересня 2026 року зі сплатою 15,00% річних. Відповідно до пунктів 2.4, 2.5 Договору іпотечний кредит, відповідач зобов'язався щомісячно до 30 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки рівними частинами в сумі не менше 2 659 грн. 22 коп. та здійснити остаточне погашення не пізніше 30 вересня 2026 року. Нарахування відсотків здійснюється, починаючи з дати списання коштів із позичкового рахунку, до дати повного погашення кредиту. Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 Договору про іпотечний кредит, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинником законодавством України та цим Договором. За порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми Кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитними коштами, позичальник зобов'язався сплати на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період , за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. 17 листопада 2011 року між Державною іпотечною установою та Банком був укладений Договір відступлення права вимоги № 157/11, згідно з яким Банк передав позивачу всі права вимоги за Договором про іпотечний кредит та Іпотечним договором. Через неналежне виконання Позичальником свої зобов'язань за Кредитним договором утворилась заборгованість та станом на день подачі позову відповідач її не сплатив. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та проти задоволення позовних вимог не заперечує. В порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали позовної заяви та наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 30.09.2011 року між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір про іпотечний кредит № 08/2011-Д, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 190 000 грн., строком погашення не пізніше 30 вересня 2026 року зі сплатою 15,00 % річних (а.с.7-16). Відповідно до п.2.4 даного договору, відповідач зобов'язалась щомісячно до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки ануїтет ними платежами в сумі не менше 2 659,22 ,22 грн., відповідно до графіку погашення кредиту шляхом внесення готівки до каси Кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок № [NUMBER], відкритий у кредитора. Останню оплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 30 вересня 2026 року. Пунктом 5.3.3 договору передбачено, що у разі порушення умов цього договору позичальник зобов'язаний на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, комісійної винагороди в разі, якщо дострокове погашення відбувається в межах строку, передбаченого п.4.1 договору. Згідно п.6.2 договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожен день прострочення. 17.11.2011 року між Державною іпотечною установою та ПАТ «Енергобанк» був укладений договір відступлення права вимоги № 157/11, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за вказаним договором про іпотечний кредит, іпотечним договором (а.с.17-20). Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені договором про іпотечний кредит, не виконує. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 26.01.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за вказаним договором станом на 13.07.2015 року в розмірі 189 698,04 грн., яка складається: по основній сумі боргу - 175 365,65 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 11 910,22 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 1 502,83 грн. - 5 449,22 грн., інфляційні втрати - 919,34 грн. (а.с.21-25). Як свідчить наданий позивачем розрахунок, відповідач за період з 30.12.2015 року по 28.10.2016 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 80 728,85 грн., що складається з прострочених відсотків за користування коштами у розмірі 17 755,77 грн. та заборгованості по пені у розмірі 62 973,08 грн. (а.с. 5-6). Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статтею 612 ЦК України, передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Наданий позивачем розрахунок заборгованості суд приймає до уваги і вважає його достовірним, оскільки відповідачем не надано доказів в його спростування. Зазначений розрахунок також відповідає положенням ЦК України та містить розрахунок пені за період з грудня 2015 року по жовтень 2016 року, тобто, менше, ніж за рік, що передував зверненню позивача до суду. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в стягненні заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, а тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь Державної іпотечної установи заборгованість в розмірі 80 728,85 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved