Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

В липні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «Б», який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Радужна 10, в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] В обґрунтування свого позову позивач вказала, що її матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності від 13.04.1991 року належало домоволодіння за вищевказаною адресою, яке складалося із двох житлових будинків за літ. «А» та літ. «Б». При оформленні права власності на вказане домоволодіння [PERSON] у своїй заяві в Корабельний райвиконком, відповідно до діючого на той час законодавства, яке забороняло мати громадянам у власності більше ніж одного житлового будинку, вказала, що вона має намір в подальшому провести відчуження одного із житлових будинків під літ. «А» своєму синові, відповідачу по даній справі [PERSON] Проте 19.03.1991 року [PERSON] померла, і в звязку із цим не встигла провести відчуження на користь відповідача житлового будинку під літ. «А». При житті [PERSON] склала нотаріально посвідчений заповіт від 16.03.1991 року, згідно якого вона заповідала позивачці частину належного їй домоволодіння. Проте, за позовом [PERSON] рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.05.1993 року, заповіт [PERSON] був визнаний недійсним. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.03.2000 року за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок за літ. «А» в домоволодінні за адресою: м. Миколаїв, вул. Радужна 10. На даний час за вказаною адресою залишився неоформленим житловий будинок за літ. «Б», і відповідач ухиляється від будь-яких дій щодо оформлення будинку, його фактичне місце проживання позивачці невідомо, і в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити належну їй спадщину, а тому вона була змушена звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд його задовольнити. Відповідач в судове засіданні неодноразово не зявлявся, про час та місце судового засідання по справі повідомлявся належним чином, причини його неявки суду невідомі, заяв від нього не надходило. Тому зі згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, її представника та свідків, та дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 13.04.1991 року, виданого Виконавчим комітетом Корабельної ради народних депутатів, [PERSON] належало домоволодіння за адресою: : м. Миколаїв, вул. Радужна 10. Вказане домоволодіння складається із двох житлових будинків за літ. «А» та літ. «Б». Із копії наявного у справі рішення Виконкому Корабельної районної ради народних депутатів №20 від 15.02.1991 року, на підставі якого було видане вищевказане свідоцтво, вбачається, що [PERSON] було вирішено оформити житловий будинок «Б» розміром 7,02м. х 5,61м., переобладнаний із літньої кухні, сіни «б» розміром 2,28м. х 5,58м., тамбур «а1» розміром 1,4м. х 1.49м., сарай «Ф» розміром 2,65м. х 6 м. та «МІ» розміром 3,2м. х 5,2м., душ «Т» розміром 1,1м. х 1,1м., навіси «Р» розміром 3,72м. х 0,95м., «С» розміром 1,38м. х 2,27м., та «П» розміром 2,65м. х 4м., та збільшену на 5.3 м? житлову площу будинку «А», площа збільшилась за рахунок переобладнання кухні І-5 в житлову кімнату і складає 43,7 м?, із подальшим відчуженням житлового будинку «А» сину [PERSON] 16.03.1991 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори [PERSON], згідно якого вона заповідала належну їй частину належного їй домоволодіння своїй дочці, позивачці по даній справі [PERSON] 19.03.1991 року [PERSON] померла. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, (який діяв на час існування відносин), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із копії спадкової справи № 220/91, заведеної Пятою Миколаївською державною нотаріальною конторою до майна померлої [PERSON], вбачається, що після її смерті в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], як син померлої та відповідно спадкоємець за законом першої черги. Крім цього, інші діти спадкодавця [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.05.1993 року був визнаний недійсним заповіт від 16.03.1991 р., складений [PERSON] , а також була визнана недійсною відмова [PERSON] від спадщини після смерті [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи викладене та положення ст. ст. 524 та 545 ЦК УРСР у випадку визнання заповіту недійсним, спадкоємці спадкують на загальних підставах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частина друга статті 548 ЦК УРСР визначає, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.03.2000 р. за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок літ. «А» в домоволодінні по вул. Радужній 10, в м. Миколаєві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 562 ЦК УРСР поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із матеріалів справи вбачається, що з часу визнання за ним права власності на житловий будинок літ. «А», відповідач з приводу оформлення спадщини на житловий будинок літ. «Б» за вищевказаною адресою, до нотаріальної контори чи до суду, не звертався, і свідоцтво про право на спадщину нотаріальною конторою не видавалось. На даний час фактичне місце проживання відповідача невідомо, і через це позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити належну їй спадщину, яка залишилась після смерті їхньої матері. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі.

Outcome: approved