Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням звернулась [PERSON] мотивуючи тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 20.08.2013 року, Острозькою районною ДНК, їй належить квартира [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначає, що в квартирі зареєстрована [PERSON], однак договору найму житлового приміщення з нею ніхто не укладав. Відповідачка за час свого проживання в її квартирі жодного разу не сплачувала комунальні послуги, не дивилася за порядком в ній, а використовувала квартиру, як місце для розпиття алкогольних напоїв разом з своїми друзями. Зазначає, що з жовтня 2013 року, [PERSON] залишила квартиру [ADDRESS] та змінила місце проживання. Відповідачка не проживає в квартирі більше одного року, однак за неї та беручи її в розрахунок, їй доводиться сплачувати комунальні послуги та інші обов'язкові платежі. Крім того, враховуючи її реєстрацію, вона як власник квартири обмежена у можливості вільно її використовувати. З метою врегулювання ситуації в позасудовому порядку, вона 29.09.2014 року, звернулася до [PERSON] з пропозицією знятися з реєстрації квартири, однак цього не було зроблено, що і змусило її звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві і просили суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Відповідачка в судове засідання не з'явилась хоча повідомлялась про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку. ( а.с. 43) Суд вислухавши позивача та її представника, свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] більше одного року, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.08.2013 року вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлого [INFO] є - [PERSON] Спадщина складається з квартири [ADDRESS]. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданим 20.08.2013 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34898212 виданим 20.08.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8240072 виданим 20.08.2013 року ( а.с. 7-9) Відповідно до довідок № 3039,3038 від 29.09.2014 року, які видані Оженинською сільською радою Острозького району в житловій квартирі [ADDRESS], яка належить [PERSON], зареєстрована [PERSON] Договір найму житлового приміщення між [PERSON] та [PERSON] не укладався та у Оженинській сільській раді Острозького району Рівненської област не реєструвався. ( а.с.10,14) Із висновку по розгляду повідомлення громадянки [PERSON] № 1002 від 29.08.2013 року, який був винесений ДІМ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області вбачається, що [PERSON] за час свого проживання в квартирі [ADDRESS] жодного разу не сплачувала комунальні послуги, не дивилася за порядком у квартирі, використовувала квартиру як місце для розпиття алкогольних напоїв разом з своїми друзями. ( а.с.11) З актів остеження на фактичне місце проживання від 10.12.2013 року та 29.09.2014 року вбачається, що з початку жовтня місяця 2013 року [PERSON] залишила належну позивачці квартиру та змінила місце проживання. В квартирі [ADDRESS] - не проживає. ( а.с.12-13) Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 09.08.2013 року, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Кунівська сільська рада Ізяславського району Хмельницької області, Оженинська сільська рада Острозького району Рівненської області про визнання заповіту недійсним, визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування вважалась неподаною і була повернута позивачу. ( а.с.44) Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та власником житла або законом. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника квартири, які проживають разом із ним у квартирі, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника квартири користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, належить квартира [ADDRESS]. Відповідачка не проживає в ній з жовтня 2013 року, переїхавши на інше постійне місце проживання. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] та яка належить на праві приватної власності [PERSON], оскільки реєстрація відповідачки в ній, порушує її права, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй майном. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені нею документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.383,391,405 ЦК України, ст.150,156 ЖК України, ст. ст.10, 60,88, 212,218 ЦПК України, суд

Outcome: approved