Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

В лютому 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма «Вісла» та просила стягнути з ТОВ «Агрофірма «Вісла» заборгованість з виплати орендної плати за період з 2017 по 2018 рік за договором оренди земельної ділянки зареєстрованим 29.05.2006 року за №040600500581 в розмірі 9502,64 грн., пеню за прострочення виплати орендної плати в розмірі 2147,58 грн., інфляційні збитки у розмірі 352,05 грн. та проценти за прострочення з виплати орендної плати (3% річних) у розмірі 185,88 грн. Розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Вісла» та зареєстрований 29.05.2006 року за №040600500581. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що між сторонами в 2005 році було укладено договір оренди земельної ділянки, який пройшов державну реєстрацію в Арбузинському секторі реєстрації №5 Миколаївської філії Центру ДЗК 29.05.2006 року. За умовами даного договору позивач передала ТОВ «Агрофірма «Вісла» в користування належну їй земельну ділянку площею 7,1202 га кадастровий номер [NUMBER] , розташовану в межах території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. При укладенні зазначеного договору сторони досягли згоди, що земельна ділянка передається в оренду строком на 10 років (п.8 Договору), сума орендної плати складає 1,7% від нормативної грошової оцінки землі. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки без урахування індексації на момент укладення договору складала 22566,84 грн. (п.5 Договору). 22.08.2007 року сторони внесли зміни до договору оренди землі від 29.05.2006 року, уклавши додатковий договір, де до п.8 Договору було внесено зміни, а саме - сторони встановили, що договір укладено на 15 років. Також було внесено зміни до п.9, де сторони визначились, що починаючи з 01.01.2008 року орендна плата становить 2,5 % від нормативної грошової оцінки землі. Вказаний додатковий договір пройшов державну реєстрацію, йому було присвоєно реєстраційний номер 040700500397. Сторони належно виконували взяті зобов`язання по договору оренди землі до 2016 року включно, але за 2017-2018 роки позивач по справі не отримала жодної виплати орендних платежів. За розрахунком позивача з урахуванням коефіцієнту індексації та коефіцієнту згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 року №1185 нормативна грошова оцінка землі в 2017 та 2018 роках складала 190052,86 грн. Відповідно, орендна плата в 2017 та 2018 році мала складати 190052,86 грн. х 2,5%, тобто 4751,32 грн за кожен рік, що разом становить 9502,64 грн. Згідно п.28 Договору, Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати. Посилаючись на положення ст.ст. 1, 2, 13, 15 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 526, 638 ЦК України, позивач вказує, що несплата орендної плати відповідачем є істотним порушенням договору оренди та підставою, виходячи зі змісту ст.ст.24,32 ЗУ «Про оренду землі», п.д ч.1 ст.141 ЗК України для його розірвання. Крім того, позивач на підставі положень ст.ст.611,625 ЦК України висунула вимогу про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошового зобов`язання, інфляційних втрат та 3% річних, що розраховані виходячи з суми заборгованості по сплаті орендної плати за 2017 рік в сумі 4751,32 грн. за період з 01.01.2018 року до дня звернення до суду 06.02.2019 року, а також виходячи із з суми заборгованості по сплаті орендної плати за 2018 рік в сумі 4751,32 грн. за період з 01.01.2019 року до дня звернення до суду 06.02.2019 року. Разом за розрахунком позивача сума склала: пеня за прострочення виплати орендної плати в розмірі 2147,58 грн., інфляційні збитки у розмірі 352,05 грн. та проценти за прострочення з виплати орендної плати (3% річних) у розмірі 185,88 грн. 07.02.2019 року провадження у справі за позовом [PERSON] відкрите. Справу визначено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначене на 04.03.2019 року. 01.03.2019 року надійшов відзив ТОВ «Агрофірма «Вісла» на позовну заяву [PERSON] в якому відповідач заперечував той факт, що у 2017-2018 роках позивачу не сплачувалась орендна плата, та зазначив, що відповідно до списків згрупованих поштових переказів, форма №103-1, відправник ТОВ «Агрофірма «Вісла» перерахувала на ім`я [PERSON] орендну плату за 2017 рік у розмірі 18358,96 грн. та за 2018 рік у розмірі 18356,31 грн., що свідчить про виконання в повному обсязі ТОВ «Агрофірма «Вісла» взятих на себе зобов`язань за договором оренди землі від 29.05.2006 року за №040600500581. Посилаючись на дану обставину відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Згідно чеку ПАТ «Укрпошта» відзив направлено позивачу 28.02.2019 року. За клопотанням позивача, яка на час підготовчого судового засідання не отримала відзив, підготовче судове засідання відкладено до 20.03.2019 року. 20.03.2019 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до розгляду в судовому засіданні, яке неодноразово відкладалось за клопотаннями та в зв`язку з неявкою сторін. В судовому засіданні 10.05.2019 року судом задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит у якості свідка [PERSON] , листоноші відділення ПАТ «Укрпошта», що обслуговує с.Новоселівка Арбузинського району Миколаївської області за місцем проживання позивача, з метою отримання відомостей щодо причин невиплати позивачу поштового переказу. Свідок на виклик суду двічі не з`явилась, в зв`язку з чим представник відповідача Рибакова Л.А. в подальшому відмовилась від заявленого клопотання. В судовому засіданні 29.05.2019 року за клопотанням представника відповідача, у Кіровоградської дирекції ПАТ «Укрпошта» витребувано інформацію про повідомлення адресата [PERSON] про надходження на її ім`я грошового переказу за згрупованими поштовими переказами від 20.09.2017 та 19.02.2019 року, а також про отримання (відмову від отримання) адресатом даного грошового переказу. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила розірвати укладений між нею та ТОВ «Агрофірма «Вісла» договір оренди земельної ділянки від 29.05.2006 року за №040600500581 та стягнути з відповідача заборгованість зі сплати орендної плати за 2017-2018 роки з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних втрат з підстав, зазначених у позові. На запитання учасників справи позивач пояснила, що в серпні 2017 року вона ходила до офісу ТОВ «Агрофірма «Вісла», звернулась до директора Степанішина з приводу отримання орендної плати за 2017 рік, директор сказав їй зачекати. В подальшому в вересні 2017 року вона ще раз ходила до офісу відповідача, проте приміщення було зачинене і вона поспілкуватись ні з ким не змогла. Більше з приводу отримання орендної плати до ТОВ «Агрофірма «Вісла» позивач жодного разу ані в 2017 ані в 2018 році не зверталась. До 2016 року зазвичай вона отримувала орендну плату в офісі відповідача в період листопад-грудень кожного року. Про можливість отримання грошових коштів раніше телефоном її повідомляла [PERSON] , працівник ТОВ «Агрофірма «Вісла», проте в 2017 та 2018 року [PERSON] про можливість отримання орендної плати їй не повідомляла. Позивач неодноразово бачила в селі [PERSON] , проте з приводу отримання орендної плати її не питала. Пенсію отримує на картковий рахунок «ПриватБанк», а не через пошту. У вересні-жовтні 2017 року та лютому-березні 2019 року нікуди не виїжджала, знаходилась дома, про надходження на її ім`я поштового переказу в вересні 2017 року та лютому 2019 року їй нічого не відомо, хоча живе вона в с.Новоселівка, а її будинок розташований позаду приміщення поштового відділення. Поштарку вона знає особисто, проте жодного разу остання не повідомляла позивачеві про надходження грошей ані особисто, ані телефоном. Поштової скриньки на її будинку немає. Про те, що ТОВ «Агрофірма «Вісла» виплачує орендну плату шляхом перерахування грошових коштів поштовими переказами їй ніхто не повідомив, з сусідами позивач пояснила, що не спілкується. Дійсно зверталась до Арбузинського районного суду з позовом про припинення спірного договору в 2018 році, але з приводу орендної плати питання представнику відповідача не ставила, оскільки це не стосувалось предмету спору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Крім того, зазначив, що до 2016 року сторони зобов`язання по спірному договору виконували в повному обсязі, проте в 2017 та 2018 роках відповідач не сплатив позивачці орендну плату, внаслідок чого позивач не отримала очікуване за договором. До 2016 року [PERSON] отримувала орендну плату в офісі ТОВ «Агрофірма «Вісла». Про зміну порядку виплати грошових коштів їй відповідач не повідомив. Орендна плата за 2018 рік перерахована лише 19.02.2019 року, коли даний позов вже був в суді. Позивачу не було вручено повідомлення про отримання грошового переказу в порядку, передбаченому Правилами надання поштового зв`язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270. Після повернення невиплачених [PERSON] грошових коштів на рахунок відповідача ним не вжито заходів для повторного їх переказу, відтак відповідачем належним чином не виконано обов`язок зі сплати орендної плати [PERSON] двічі, що вже є систематичним порушенням та підставою для задоволення позову. Переказ орендної плати на рахунок ПАТ «Укрпошта», яка не є стороною договору не може вважатись належним виконанням обов`язку зі сплати орендної плати. Представник відповідача ТОВ «Агрофірма «Вісла» Рибакова Л.А. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала в повному обсязі. Не заперечуючи розрахунок розміру орендної плати, зроблений позивачем, представник відповідача зазначила про те, що ТОВ «Агрофірма «Вісла» виконало обов`язок зі сплати орендної плати [PERSON] в розмірі, що значно перевищує передбачений Договором, переказавши на ім`я позивача орендну плату за 2017 рік 20.09.2017 року в сумі 18358,96 грн. та за 2018 рік 19.02.2019 року в с сумі 18856,31 грн. Оплата 19.02.2019 року не пов`язана зі зверненням [PERSON] до суду з позовом про розірвання договору оренди, оскільки на той час позов ТОВ «Агрофірма «Вісла» ще не отримала, а пов`язана зі зміною керівництва відповідача. Переказавши грошові кошти в рахунок сплати орендної плати [PERSON] ТОВ «Агрофірма «Вісла», на думку представника відповідача, належним чином виконала свої зобов`язання по сплаті орендної плати. Грошові кошти, переказані на ім`я [PERSON] були повернуті оператором поштового зв`язку на рахунок ТОВ «Агрофірма «Вісла». Відповідачу не були відомі причини невиплати [PERSON] грошових переказів, оскільки крім позивача ще деякі орендодавці не отримали переказів, а гроші повертаються на рахунок ТОВ «Агрофірма «Вісла» однією сумою, причини невиплати не повідомляються. Особи, що з будь-яких причин гроші не отримали, звернулись до відповідача та гроші їм були виплачені. [PERSON] , в свою чергу, до ТОВ «Агрофірма «Вісла» не звернулась, відтак, гроші їй повторно не перераховувались. Представник відповідача зазначила, що в тому, що позивач не отримала орендну плату відсутня вина відповідача, вона в будь-який момент може звернутись та отримати належні їй виплати, проте не звертається. Крім того, зважаючи на той факт, що у 2018 році позивач зверталась до суду з вимогою про визнання спірного договору припиненим та у задоволенні позовних вимог їй було відмовлено, на думку представника відповідача, позивач, намагаючись повернути свою земельну ділянку в інший спосіб, навмисно не отримує орендну плату, штучно створюючи передумови для звернення з позовом про розірвання договору оренди. На підставі викладеного представник відповідача просила повністю відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази зробив наступний висновок. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] виданого Новоселівською сільською радою 29.12.2001 року, з урахуванням даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Державного земельного кадастру [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 7,1202 га кадастровий номер [NUMBER] , розташовану в межах території Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області (а.с. 11, 12, 13). Між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Вісла» був укладений договір оренди землі (далі - Договір оренди), об`єктом оренди за яким є вказана земельна ділянка. Договір зареєстрований 29.05.2006 року за №040600500581 у книзі державної реєстрації договорів оренди в Миколаївській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с. 7-9). За умовами Договору оренди, його укладено на 10 років. Орендна плата (п.9) вноситься орендарем у розмірі 1,7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної п.5 цього договору. У п.5 нормативна грошова оцінка земельної ділянки зазначена сторонами в сумі 22566,84 грн. Орендна плата здійснюється в грошовій або, за домовленістю сторін, відробітковій (послугами) чи натуральній (сільгосппродукцією) формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції (п.10). Орендна плата за звітний рік виплачується орендарем орендодавцю до 31 грудня звітного року (п.11). У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, орендарем сплачується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення, за кожен день прострочення (п.14). За умовами, визначеними п.28 Договору оренди, орендодавець має, зокрема, право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Дія договору припиняється, крім іншого, на підставі п.38 Договору оренди, шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Також п.42 Договору оренди передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Додатковим договором від 23.08.2007 року №232, що був зареєстрований Арбузинським районним сектором №5 Миколаївської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 22.08.2007 року за №040700500397 (а.с.10) до Договору оренди внесені зміни, зокрема визначено, що договір укладено на 15 років. Внесено також зміни до п.9 Договору оренди, що починаючи з 01.01.2008 року орендна плата становить 2,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься орендарем щорічно у грошовій або натуральній формі. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV. За змістом ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Об`єктами оренди землі є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності (ст. 3 Закону ). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. У відповідності до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 96, 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Приписами ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 31 зазначеного вище Закону встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Абзацом 3 пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред`явлення позову про розірвання договору. Згідно зі статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6?977цс16. Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Таким чином, розірвання договору оренди землі можливе на вимогу однієї із сторін в разі такого невиконання своїх обов`язків другою стороною, що є істотним, тобто завдає іншій стороні такої шкоди, яка унеможливлює та/або значною мірою перешкоджає досягненню нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою терміну «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. Іншим критерієм істотності порушення договору у законі зазначається термін «шкода», який слід тлумачити з урахуванням ч.2 ст.22 ЦК України, а істотний негативний вплив на інтереси потерпілої сторони визначається виходячи з розміру завданої порушенням шкоди, який не дозволяє цій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Відтак, суду належить встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, а її розмір не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення. Як встановлено зі змісту п.11 Договору оренди, орендна плата за звітний рік виплачується орендарем орендодавцю до 31 грудня звітного року. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV, звітним періодом для складання фінансової звітності є календарний рік. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено ч.1 ст.251 ЦК України , строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Таким чином, остаточний розрахунок зі сплати орендної плати ТОВ «Агрофірма «Вісла» на користь орендодавця [PERSON] за умовами спірного Договору оренди повинен бути проведений в будь-який час, але не пізніше ніж 31 січня року за який проводиться оплата. Відповідно до п.4 ч.1 ст.532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора. Як вбачається зі змісту Договору оренди, спосіб та місце виконання орендарем зобов`язання зі сплати орендної плати орендодавцю сторонами не встановлені, відтак належним місцем виконання зобов`язання зі сплати орендної плати є місце проживання позивача. На виконання даного обов`язку, відповідачем на адресу за місцем проживання позивача: [ADDRESS] , яка в судовому засіданні позивачем підтверджена, на ім`я [PERSON] здійснено поштовий переказ коштів в сумі 18358,96 грн. в рахунок орендної плати за 2017 рік, згідно списку згрупованих поштових переказів відправника ТОВ «Агрофірма «Вісла» за формою №103-1 та квитанції про його оплату з відбитком календарного штемпеля від 20.09.2017. Факт здійснення даного переказу підтверджений також інформацією, наданою філією «Кіровоградська дирекція» АТ «Укрпошта» від 20.06.2019 №46/567, за якою зазначений переказ на ім`я позивача прийнятий 20.09.2017 з приміткою орендна плата за земельні частки. Переказ повернуто відправнику 30.10.2017. Згідно відповіді на запит представника відповідача філією «Кіровоградська дирекція» АТ «Укрпошта» від 28.05.2019 №41/07/Р-11257 щодо виплати поштового переказу позивачу, повідомлено, що інформацію про пересилання та доставку переказів за 2017 рік надати неможливо. Також відповідачем на адресу за місцем проживання позивача на ім`я [PERSON] здійснено поштовий переказ коштів в сумі 18856,31 грн. в рахунок орендної плати за 2018 рік, згідно списку згрупованих поштових переказів відправника ТОВ «Агрофірма «Вісла» за формою №103-1 та квитанції про його оплату з відбитком календарного штемпеля від 19.02.2019. Факт здійснення даного переказу підтверджений також інформацією, наданою філією «Кіровоградська дирекція» АТ «Укрпошта» від 20.06.2019 №46/567, за якою зазначений переказ на ім`я позивача прийнятий 19.02.2019. Переказ повернуто на рахунок відправника 28.03.2019. Згідно відповіді на запит представника відповідача філією «Кіровоградська дирекція» АТ «Укрпошта» від 28.05.2019 №41/07/Р-11257 щодо виплати поштового переказу позивачу, повідомлено, що даний поштовий переказ 21.02.2019 надійшов до ПВПЗ №10, в зону обслуговування якого входить с.Новоселівка, та того ж дня виданий листоноші в доставку, але не виплачений в зв`язку з відсутністю адресата дома. Оскільки у адресата відсутня абонентська поштова скринька, повідомлення про надходження поштового переказу вкладено у ворота паркану. Повторне повідомлення було залишене у воротах паркану 26.02.2019. Листоношею у телефонному режимі було повідомлено [PERSON] про надходження переказу. Оскільки за одержанням даного переказу протягом встановленого терміну зберігання адресат не звернувся, переказ повернуто відправнику. Щодо неналежного повідомлення [PERSON] про надходження на її ім`я поштового переказу, та віднесення ризику невиплати поштового переказу на рахунок відповідача, про що заявлено представником позивача, суд зазначає наступне. Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, на які посилається представник позивача, в розділі «Доставка та вручення поштових відправлень, поштових переказів» п.91 визначено, що інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. Відправником ТОВ «Агрофірма «Вісла» телефон адресата [PERSON] у поштовому відправленні не вказаний. Статтею 23 ЗУ «Про поштовий зв`язок» встановлено особливості використання засобів поштового зв`язку. Відповідно до змісту зазначеної норми доставка простих листів, поштових карток, бандеролей, періодичних друкованих видань та повідомлень про надходження реєстрованих поштових відправлень здійснюється до абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) адресатів. Придбання, установка і утримання в належному стані абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) здійснюються власниками житлових та адміністративних будинків. Невиконання вимог щодо розміщення абонентських поштових шаф (абонентських поштових скриньок) звільняє оператора від відповідальності за доставку адресату поштових відправлень. У цьому разі оператор зобов`язаний повідомити користувачів про свою відмову від доставки поштових відправлень. Відтак, законом обов`язок з придбання, установки та утримання абонентської поштової скриньки покладено на власника житлового будинку, тобто на адресата, що виключає покладення ризиків, пов`язаних з неотриманням повідомлення про надходження поштового переказу на відповідача. В ході розгляду справи представником відповідача зазначено, а судом встановлено, що [PERSON] дійсно оскаржувала чинність Договору оренди, укладеного із відповідачем і рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22.10.2018 у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Відтак, послідовність дій орендодавця, невчинення жодних дій, спрямованих на отримання орендної плати, або отримання інформації в період, в який зазвичай за усталеною між сторонами практикою виплачувалась орендна плата (листопад-грудень звітного року), відмова фактично від отримання орендної плати в значно більшому розмірі ніж заявлено в позові за усвідомлення можливості отримання значно більших сум, які вже нараховані, вказує на створення позивачем штучних підстав для розірвання договору оренди за відсутності обставин, які б вказували на порушення орендарем істотних умов договору. Враховуючи викладені обставини слід дійти висновку, що орендарем надані належні докази на підтвердження факту виконання ним договірних зобов`язань та вчинення дій по внесенню орендної плати за 2017 та 2018 рік. При цьому судом встановлено, що відповідачем порушено строк виконання зобов`язання зі сплати орендної плати за 2018 рік, оскільки поштовий переказ грошових коштів здійснений ним 19.02.2019. Сам по собі факт несвоєчасного відправлення поштового переказу на виплату орендної плати за 2018 рік, з огляду на поведінку позивача, не дає підстав для висновку про порушення істотних умов договору оренди та наявності підстав для його дострокового розірвання на вимогу орендаря. Проте, зазначене порушення дає підстави суду для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені за прострочення виплати орендної плати в розмірі 168,69 грн. на підставі п. 14 Договору оренди, інфляційних збитків у розмірі 71,50 грн. та процентів за прострочення з виплати орендної плати (3% річних) у розмірі 14,00 грн. на підставі положень ч.2 ст.625 ЦК України, в межах заявлених позовних вимог та виходячи із розміру орендної плати за 2018 рік в сумі 4751,32 грн. за період з 01.01.2019 року до дня звернення до суду 06.02.2019 року. За змістом ч.2 ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, враховуючи, що сума сплаченої поштовим переказом орендної плати була повернута на рахунок ТОВ «Агрофірма «Вісла», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] орендну плату за 2017 та 2018 роки в розмірі 4751,32 грн. за кожен рік, що разом становить 9502,64 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України, зокрема частиною 2 цієї статті регламентовано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У справі заявлено позовну вимогу немайнового характеру, у задоволенні якої відмовлено, та майнову вимогу, яку суд задовольняє частково на 80%. Судові витрати в частині немайнової вимоги, у задоволенні якої відмовлено, суд покладає на позивача. В частині майнової вимоги розподіляє пропорційно. Відтак, пропорційно розміру задоволених майнових вимог з відповідача на користь [PERSON] суд стягує понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 614,72 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 2400,00 грн., що разом становить 3014,72 грн.

Outcome: partial