Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним звернулася [PERSON] . Свою заяву мотивує тим, що [INFO] , померла її бабуся - [PERSON] , яка задовго до смерті постійно проживала в м. Острог Рівненська область, де і була похована. Протягом всього літнього (похилого) життя [PERSON] її утриманням, постійним доглядом, допомогою, лікуванням, організацією її поховання та відповідно всіма витрати пов`язані з похованням займалася вона самостійно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщини до якої ввійшло всі права та обов`язки [PERSON] , а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві власності: садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будовами, який знаходиться в [ADDRESS] . Вказує, що [PERSON] на момент смерті не мала чоловіка, батьків чи дітей, і після її поховання вона звернулася до приватного нотаріуса Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Грунтківської І.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , де їй стало відомо, що її бабуся, за життя, склала заповіт на свою сестру [PERSON] . Проте їй невідомо, яким саме чином померла склала заповіт, якщо стан її здоров`я був нестабільний та сама по собі бабуся завжди потребувала постійного стороннього нагляду, вона була психічно не здоровою, мала ряд складних хвороб, а отже не могла усвідомлювати правильність та наслідки своїх дій. Вважає, що суд повинен захистити її інтереси як спадкоємця за законом та визнати недійсним заповіт [PERSON] , на користь [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Конощук Л.М. 06 серпня 2015 року за реєстровим №1112. Ухвалами суду від 27.04.2018 відкрито загальне позовне провадження по даній справі, призначено підготовче засідання та накладено арешт на садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будовами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 31.05.2018 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою від 02.07.2018 задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу. Ухвалою від 06.12.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 07.11.2019 задоволено клопотання представника позивача, по справі призначено додаткову комісійну посмертну судово-психіатричну експертизу. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задоволити. Представник позивача пояснив, що просить суд ухвалити рішення на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказах, позовні вимоги задоволити та просив не стягувати з відповідача жодних судових витрат. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву у якій вказала, що повністю визнає пред`явлений позов та розуміє наслідки визнання позову передбачені законом, просила суд визнати недійсним заповіт складений [PERSON] 06.08.2015 та здійснювати розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судовому засіданні підтримала подану [PERSON] , заяву, просила задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є приватним нотаріусом Острозького МНО та 06.08.2015 дійсно посвідчувала заповіт складений [PERSON] . Також повідомила, що пам`ятає [PERSON] з`явилась особисто разом з [PERSON] до неї в контору де посвідчився заповіт. Вказала, що в ході розмови [PERSON] пояснила, що хоче заповісти майно на користь [PERSON] , вона чітко говорила, що хотіла заповісти, примушування не було, заповідач була серйозна, дуже стримана, трохи роздратована, вона різко відповіла [PERSON] та остання була присутня при посвідчені заповіту. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з [PERSON] познайомились коли [PERSON] була маленькою. [PERSON] жила у своєму власному будинку і невістка, [PERSON] , онуки, син піклувалися про неї. Зазначила, що вона була охайною, за собою слідкувала, а згодом, з 2015 року вона почала блудити. [PERSON] приходила до неї додому і стукала в вікно, двері та не пояснювала чому. Зазначила, що на початку весни 2015 року, вони приїхали з села та [PERSON] мама вийшла і розповіла їм, що приходила баба якась неадекватна, била в двері, казала, що боїться спати, а через пів години прийшла і знову почала стукати. Вказала, що її чоловік повідомив, що вночі вона також приходила. Зазначила, що вони викликати психіатра, оскільки вона сама не зверталась, боялась буть-якого лікування. Вказала, що вони боялися ходити по дворі, оскільки [PERSON] бувала агресивна, мала проблеми із пам`яттю, оскільки не впізнавала її та категорично відмовлялася від лікування. Також їй відомо, що 2015 року, перед [PERSON] , її вночі знайшли в парку і після цього помістили до лікувального закладу. Її опікою займалася [PERSON] і її мама. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона [PERSON] знала дуже давно, оскільки працювала лікарем і часто приходила до неї поміряти тиск. Вказала, що [PERSON] була адекватна, хороша компанійська жінка. Після зими була цікава, почала багато забувати, не впізнавала її та інших, робилась невідповідна. Допитана в судовому засіданні у якості свідка відповідач [PERSON] повідомила, що [PERSON] була її рідною сестрою, яка залишилася одна і яка скаржилась, що її нема кому доглядати, шо їй важко, а на другий день казала, що помре. Вона приїхала до неї і побачила, що у будинку було тоді дуже брудно, хоча [PERSON] була дуже охайною. Це був 2015 рік. Вказала, що їй стало шкода сестру. Вона помітила, що відсутні документи на будинок. Зазначила, що жодного разу вона ні в якій лікарні не була та не лікувалася. Вказала, що вони зробили довіреність від [PERSON] на її ім`я. Коли вони були в нотаріуса, сестра склала заповіт на її ім`я. Вказала, що під час перебування сестри у лікарні, перед її смертю, - відвідувала її, купувала памперси, оскільки її стан погіршився та вона просила її забрати з лікарні. Зазначила, що тоді [PERSON] зірвалась, вийшла і почала кликати синів [PERSON] та [PERSON] , однак її чоловік і два сини померли. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона була сусідкою [PERSON] та вони часто спілкувалися. В 2015 році вони носили дрова і вона не помічала жодних розладів. Жодного разу вона в лікарні не лежала. Інколи нарікала на своїх близьких. Вказала, що [PERSON] жодного разу не говорила з нею про заповіт, лише згодом від [PERSON] вона дізналася, що [PERSON] зробила заповіт і що [PERSON] підписала все як має бути. Зазначила, що жодних розладів здоров`я у покійної [PERSON] не помічала, жодних скарг вона не висловлювала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що [PERSON] знає дуже давно і жодних дивних вчинків вона за нею не помічала. Лише одного разу, в 2016 році в грудні, побачила [PERSON] і яка їй повідомила, що її син [PERSON] пропав, йде в міліцію, хоча її син помер. Згодом, вона бачила як [PERSON] забирали у лікарню, оскільки та кричала, і їй стало відомо, що у останньої проблеми зі здоров`ям. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона була сусідкою [PERSON] . У 2015 році вона побачила, що в неї на городі повно скла, і вона сказала про це [PERSON] на що остання повідомила, що нічого про це не знає та додала, що послала сина [PERSON] за хлібом. Коли вона їй повідомила, що він помер, остання в це не повірила. Зазначила, що одного разу [PERSON] вночі трусила її яблуню і кидала яблуками. Вночі стукала по вікну, по підвіконнику. Також [PERSON] приходила вночі під вікна спальні і кликала її маму, сина, тому вона подзвонила її невістці. Також вона ображала її чоловіка різними словами, співала о 6 год. ранку, щось кидала в город, щось копала під парканом, часто ходила одягнена у незрозумілі речі, виходила в нічній сорочці, збиралась йти до костелу. Вказала, що у 2015 році [PERSON] ( [PERSON] ) вийшла на вулицю і почала кричати, що в неї біда, тому вона зайшла в її будинок і поправила штору, проте вона ще не встигла вийти, а [PERSON] обірвала штору і знову почала кричати. Зазначила, що в її голові відбувався безлад, оскільки вона для сім`ї [PERSON] постійно сипала якусь землю. В 2015 році [PERSON] казала на її чоловіка, що це її син, проте вона розуміла, що остання була хворою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що дуже багато років був сусідом [PERSON] , коли вона поступила до лікарні він бачив її стан і розумів, що такі процеси не є питанням одного дня, а багатьох років. Зазначив, що із захворювання яке у неї було, ворогами стають найближчі люди. Деменція наступає спочатку як локальна, а потім повна деменція. Людина дезадаптована, не розуміє своїх дій, приховує свій стан. Вказав, що на облік її брали раніше 2016 року, лікувалась на початку 2016 року і нею займався районний психіатр та при житті чоловіка вона мала всі ці розлади. Зазначив, що [PERSON] опікувалася [PERSON] і її мати, а [PERSON] він не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що знав сім`ю [PERSON] з 73-го року, її чоловіка та синів. Вказав, що останні два роки перед її смертю по [PERSON] було видно, що в неї наявні певні розлади, оскільки вона не могла знайти свій будинок, блудила, неодноразово запитувала де її покійний син [PERSON] і казала, що він іде до них. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є лікарем-психіатром і до неї звернулися із проханням допомогти людині покращити якість життя. Це була рання весна 2015 року. Вказала, що [PERSON] в нічний час пішла з дому, стукала по вікнах, дверях сусідам, сусіди змушені були завести її додому. Вона поверталась назад, ситуація повторювалась. Вносила дискомфорт в життя сусідів. Зазначила, що коли вона прийшла з медичною сестрою до [PERSON] , то побачила, що в будинку були рештки їжі, на столі, на підлозі, кухня наповнена брудним посудом, будинок був недоглянутий, продукти харчування, які необхідно було викинути, були складені у кастрюлі. Вона неадекватно посміхалась, відповіді адекватної не могла дати. Вона на той час була дезорієнтованою в часі, не знала який день, яке число, який місяць. Суд, вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, рахує, що позов про визнання заповіту недійсним підлягає до задоволення з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с.73 т.1) За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [INFO] , виданим відділом ЗАГСу Острозького райвиконкому Рівненської області, батьком [PERSON] зазначений [PERSON] (а.с.12, т.1) За свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08.09.2012, виданим відділом ДРАЦС Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб (а.с.13 т.1) В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщини до якої ввійшло всі права та обов`язки [PERSON] , а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві власності: садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будовами, який знаходиться в [ADDRESS] . З довідки приватного нотаріуса Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Грунтківської І.А. від 03.04.2018 №30/02-14 встановлено, що нотаріусом заведено спадкову справу за №22/2017 після смерті [PERSON] . Спадкоємцями, що прийняли спадщину є: [PERSON] , дочка [PERSON] , який помер [INFO] , що був сином [PERSON] , що є спадкоємцем за законом. [PERSON] , сестра [PERSON] , що є спадкоємцем за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Конощук Л.М. 06.08.2015 за реєстровим №1112. (а.с.14 т.1) Заповіт [PERSON] складений в інтересах [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Острозького міського нотаріального округу Рівненської області Конощук Л.М. 06.08.2015 за реєстровим №1112. (а.с.85 т.1) З довідки №2556 від 25.10.2017 встанволено, що [PERSON] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.72 т.1) З виписки та копії медичної карти №133 стаціонарного хворого Острозької обласної психіатричної лікарні вбачається, що з 12.01.2017 до 03.02.2017 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ Острозька ОПЛ з діагнозом: «Розлади особистості та поведінки внаслідок судинного захворювання головного мозку з мнестичними розладами. ДЕП І-ІІ ст. у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики з когнітивними порушеннями. Гіпертонічна хвороба ПІ ст. Негоспітальна правобічна пневмонія, важкий перебіг» (виписка №133 з медичної карти стаціонарного хворого, т.1 а.с.20, копія медичної карти стаціонарного хворого №133 т.1 а.с.113-127). У виписці та медичній карті вказано: «На обліку у райпсихіатра з 2015 року з приводу зниження пам`яті, стала безпорадною, потребує догляду. Від стаціонарного лікування відмовлялася, призначене лікування не приймала. На лікування доставлена з вулиці (в нічний зимовий час сиділа на лавочці) у супроводі фельдшера. AT 140/80 м.р.с., позитивні симптоми орального автоматизму, психічний стан: метушлива, дезорієнтована, непосидюча, забудькувата. Вступає в мовний контакт. Скарг не висловлює, причину госпіталізації вказати не може. Відмічається порушення пам`яті на поточні події, інтелекту. Емоції бідні, лабільні. Судження поверхневі. Коло інтересів обмежене фіз. потребами. Критика відсутня. Стан при виписці: ослаблена, астенізована, цементна. Грубо орієнтована в часі, просторі. Емоції лабільні. Мислення конкретно - наглядне. Коло інтересів різко звужене. У відділенні бездіяльна, безініціативна. По соматичному стану більшість часу знаходиться в межах ліжка. Критика відсутня. Потребує стороннього догляду та нагляду. Виписана у супроводі внучки. Працездатність: стійко втрачена. Рекомендовано: нагляд психіатра. (а.с.118-120 т.1). З виписки та копії медичної карти №312 стаціонарного хворого Острозької обласної психіатричної лікарні вбачається, що з 12.01.2017 до 03.02.2017 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ Острозька ОПЛ з діагнозом: «Судинна (атерослеротична) деменція вираженого ступеня неускладнена. ЕХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. ризик 3. CH - II А ст. ДЕП - I-II ст у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики, когнітивних порушень». У виписці та медичній карті вказано: «Поступила в супроводі невістки за направленням райпсихітра в зв`язку з погіршенням психічного стану: неадекватна в поведінці, не спить вночі, дезорієнтована, поривається кудись іти, потребує стороннього догляду та нагляду. Скарг не висловлює. Психічні розлади відмічаються близько 7 років: у хворої наростають розлади пам`яті, переважно на недавні та поточні події. З часом звужувалось коло інтересів, потребувала сторонньої допомоги в забезпеченні життєво важливих потреб. На початку 2015 року стала неадекватною в поведінці, розгубленою, дезорієнтованою, перестала слідкувати за собою, за порядком в будинку. На обліку в райпсихіатра з 2015 року. Від стаціонарного лікування відмовлялась, призначене лікування не приймала. 12.01.2017 доставлена в ОПЛ машиною з вулиці (в нічний зимовий час сиділа на лавочці) у супроводі фельдшера. Отримувала прамістар, пірацетам, кавінтон, цифлокс, амброксол, цефтріаксон. Була пасивна, бездіяльна, час проводила в межах ліжка, потребувала сторонньої допомоги та нагляду. В супроводі внучки 03.02.2017 виписана додому. Вдома не утримується, не спить вночі, намагається кудись іти, зв`язку з чим доставлена в ОПЛ, астенізована, правильної тілобудови, пониженого живлення, AT 190/120 мм.р.с., позитивні симптоми орального автоматизму, хода «стареча», психічний стан: млява, загальмована. Рухи, міміка сповільнені. Мовний контакт - формальні через виражене зниження пам`яті. Увага швидко відволікається. Не може пригадати ким працювала, імена дітей, не пам`ятає чи вони живі, скільки їй років. Скарг не висловлює, причину госпіталізації вказати не може. Дезорієнтована в місці, часі. Продуктивної симптоматики не виявлено. Емоції примітивні, лабільні. Мислення сповільнене за темпом, конкретно - наглядного типу. Коло інтересів обмежене переважно задоволенням фізпотреб. Інструкції виконує. Емоції примітивні, лабільні, настрій задовільний. Критика до свого стану та поведінки відсутня. Потребує стороннього догляду та нагляду. Консультована терапевтом - ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст., невропатологом - ДЕП - І-ІІ ст у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики, когнітивних порушень. Стан при виписці: хвора більш впорядкована в поведінці, нормалізувався сон, спокійна. Пасивна бездіяльна, безпомічна. Більшість часу проводить в межах ліжка. Мовному контакту доступна формально через виражене порушення пам`яті, інтелекту. Дезорієнтована в часі, місці. Скарги на загальну слабість, головокружіння, забудькуватість. Продуктивної симптоматики не виявлено. Збережені лише деякі навики по самообслуговуванню. Емоції примітивні, лабільні, зі слабодухістю. Коло інтересів обмежене в основному задоволенням фізпотреб. Критика до свого стану та поведінки часткова. Потребує стороннього догляду та нагляду. Сон, апетит задовільні. В супроводі внучки та невістки виписується додому» (виписка №312 з медичної карти стаціонарного хворого, т.1 а.с.19, копія медичної карти стаціонарного хворого №312. (т.1 а.с.100-112). З копії медичної карти амбулаторного хворого з Острозької ЦРЛ на ім`я [PERSON] , [INFO]., вбачається, що наявний один запис від 23.03.2015 р.: «огляд пацієнтки вдома. Попередньо пацієнтка була оглянута дільничним терапевтом. Зі слів онуки та сусідів: вночі йде з дому, заходить в чужі подвір`я, стукає в вікна, двері, просить впустити її. Самостійно повернутися додому не може. Проживає одна, в задовільних матеріально-побутових умовах. Мовний контакт формальний. Скаржиться на підвищений AT, болі в кінцівках. Дезорієнтована в часі, в місці та особистості орієнтована достатньо. Пам`ять ослаблена, особливо на поточні події (плутає хронологію подій, повідомляє недостовірні дані). Здійснює недоцільні вчинки при веденні домашнього господарства (кухня заставлена згорілим посудом, харчовими відходами). Неадекватність своїх дій пояснити не може, розгублено посміхається. Продуктивна симптоматика на момент огляду відсутня. Критика часткова. Діагноз: РОП внаслідок судинного враження ГМ з вираженими мнестичними розладами.» (т.1 а.с.130-131). З медичної карти амбулаторного хворого оглянутою у судовому засіданні вбачається, що [PERSON] 20.03.2015 була оглянута сімейним лікарем. Описано скарги на слабкість, задишку, біль суглобах рук та ніг. В діагнозі, окрім соматичного діагнозу ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба...судинна деменція (т.1 а.с.23). Із запису огляду датованого 06.05.2015 вбачається: огляд вдома «скарги на періодичну збудженість, погану пам`ять, буйність, дезорієнтування в часі та просторі, АТ 140/90». Діагноз: «судинна деменція. ІХС, Атеросклеротичний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія, помірна за рівнем АТ» (т.1 а.с.24). Із запису огляду від 08.12.2016 вбачається, що був встановлений діагноз: «Стареча судинна деменція. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз, артеріальна гіпертензія». Описано скарги на збудження, дезорієнтована в часі та просторі, стан хворої погіршився біля 6 міс. АТ 160/100. Не орієнтується в часі та просторі, не впізнає родичів. Діагноз: «стареча судинна деменція. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія». Запис огляду від 19.10.2017: «виклик додому. Скарги (зі слів невістки) на температуру до 38,5° С, відсутність контакту. Об`єктивно: стан важкий. В мовний контакт не вступає. В легенях зліва дихання ослаблене. Діяльність серця ритмічна. АТ=130/50. Діагноз: ДЕП III ст. Церебральний атеросклероз. Негоспітальна пневмонія зліва». Дано призначення. Останній запис датований 21.10.2017 посмертний епікриз: знаходилась під наглядом сімейного лікаря багато років. Постійно лікувалася амбулаторно. Неодноразово оглядалася вдома. Потребувала стороннього догляду. Стан поступово погіршувався. Померла [INFO] вдома. Видано довідку про смерть. Діагноз: «Атеросклероз III з пер. ураженням судин серця. ХНКІІІ». З копії консультативного висновку лікарської консультативної комісії №683 Острозького РЦПМД від 08.05.2015 встановлено діагноз: «ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія II ст., помірна за рівнем AT. ХНН ПА ст. Судинна деменція. Деформуючий остеоартроз колінних суглобів. ПФС II ст. Поліартралгія. Поширений остеохондроз хребта. Висновок: нездатна до самообслуговування. Потребує постійного стороннього догляду» (т.1 а.с.15). З копії консультативного висновку лікарської консультативної комісії №204/1369 Острозького РЦПМД від 08.12.2016 встановлено діагноз: «Стареча судинна деменція. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія II, 2 ст. ризик судинних ускладнень. ХНН ПА ст. Деформуючий остеоартроз колінних суглобів. ПФС II ст. Поширений остеохондроз хребта. Висновок: потребує постійного стороннього догляду та нездатна до самообслуговування (т.1 а.с.16). З листа КЗ Острозька ОПЛ вбачається, що [PERSON] , [INFO] , жителька м. Острог, в період з 01.01.2014 по 21.10.2017 перебувала на лікуванні два рази, а саме: з 12.01.2017 по 03.02.2017, з 07.02.2017 по 22.02.2017. «Д» облік ведеться по місцю проживання у райпсихіатра. (т.1 а.с.18). З листа Острозької ЦРЛ вбачається, що [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] перебувала на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Острозької ЦРЛ з березня 2015 року. 23.03.2015 року пацієнтку було оглянуто лікарем-психіатром консультативної поліклініки [PERSON] за адресою м.Острог, вул.Весняна, 7, за присутності сусідки та родички. Попередньо пацієнтка оглядалась дільничним терапевтом. Лікарем-психіатром було встановлено попередній діагноз: Розлади особистості та поведінки внаслідок судинного враження головного мозку з вираженими мне стичними розладами. Рекомендовано дообстеження з ціллю уточнення діагнозу: огляд лікарем-неврологом, електроенцефалографія, реоенцефалографія, комп`ютерна томографія головного мозку та з`явитись на контрольний огляд через 2 тижні. В подальшому, ні сама пацієнтка, ні її родичі, для призначення лікування вище згаданій особі в психіатричний кабінет Острозької ЦРЛ не звертались» (т.1 а.с.129). З висновку судово-психіатричного експерта №188/18 від 31.08.2018 встановлено, що [PERSON] хворіла на психічну хворобу та наявних у неї психічний розлад мав істотний вплив на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при складанні заповіту на ім`я [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом Острозького МНО Рівненської області Конщук Л.М. 06.08.2015. (а.с.145-148 т.1) З висновку судово-психіатричного експерта №02/К від 17.01.2020 встановлено, що [PERSON] , станом на 06.08.2015, на момент укладення нею заповіту, страждала тяжким психічним розладом у формі судинної деменції, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с.22-30 т.2) Згідно з вимогами ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, тобто вчиняючи правочин, фізична особа повинна усвідомлювати значення своїх дій та мати можливість керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна особа вчинила у момент, коли не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі спадкування Відповідачем майна померлої, [PERSON] , мої спадкові права як спадкоємця за законом будуть порушені, а тому я маю право на звернення до суду із позовом про визнання недійсним заповіту. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму верховного суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року за № 9, правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2018 року) чи ст. 105 чинного ЦПК України, зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2018 року) чи ст.89 чинного ЦПК України. При розгляді справ за позовами визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК України суд відповідно до статті 145 ЦПК України (в редакції до 15 грудня 2018 року) чи ст. 105 чинного ЦПК України, за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Крім того, Верховний суд України в п. 18 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7, зазначив, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу. Відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства та відповідно до обставин справи, оспорюваний заповіт повинен бути визнаний недійним. Окрім того відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі. Заповіт є одностороннім правочином, а тому він повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частиною 1 статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочинну є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. При таких обставинах, з підстав наведених вище, вважаю, що оскільки [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в момент складання заповіту, а тому необхідно визнати недійсним односторонній правочин яким є заповіт внаслідок того, що [PERSON] вчинивши вказаний вище правочин не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Окрім того, враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду, тому накладений арешт відповідно до ухвали суду від 27.04.2018 необхідно скасувати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved