Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 17.04.2013 року вона є власником будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка площею 0,1566 га є в її користуванні і у відповідності до рішення Печеніжинської селищної ради Коломийського району № 654-24/2013 від 31.10.2013 року надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Господарство позивача межує з господарством відповідача. Згідно з генпланом смт. Печеніжин до її господарства існує проїзд по вул. Сонячній, який самовільно перекритий дерев'яною та металевою огорожею відповідачем, що успадкував будинок по [ADDRESS]. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об'єктів. До об'єктів благоустрою населених пунктів згідно зі ст. 13 цього Закону належать території загального користування, вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Комісія з питань земельних відносин та питань екології раціонального природокористування, яка була викликана за зверненням позивача та [PERSON], довела до відома відповідача, що самовільно закривати, створювати перешкоди для руху чи встановлювати технічні засоби щодо проїздів, доріг загального користування забороняється. Зокрема, зазначена комісія 16.01.2015 року проводила обстеження проїзду по вул. Сонячній та виявила, що відповідач - власник жилого будинку по [ADDRESS], не звільнив (не розгородив) проїзд загального користування по вул. Сонячній. На вимоги позивача та органів місцевого самоврядування відповідач не реагує та не виконує жодних приписів. Тому позивач, посилаючись на норми ст. ст. 83, 90, 212 ЗК України, просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні нею вказаним проїздом до її господарства шляхом знесення за рахунок відповідача металічної та дерев'яної огорожі, а також стягнути з останнього в її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Козак І.В. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, та просять вказані позовні вимоги задовольнити, урахувавши, що згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи довжина спірної металічної огорожі становить 3,40 метри, а дерев'яної огорожі - 3,0 метри. Відповідач та його представник адвокат Атаманюк В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, вказаних в письмових запереченнях проти позову. В останніх вказано, що відповідно до рішення Коломийського міськрайонного від 18.11.2013 року за відповідачем визнано право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS], що належали його матері - [PERSON], яка померла [INFO]. Надалі, на виконання вимог чинного законодавства про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, на вказаний житловий будинок відповідач отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2014 року. Посилання позивача на наявність проїзду по вул. Сонячній, передбаченого генпланом смт. Печеніжин, та захоплення його відповідачем не відповідають дійсності, оскільки згідно з рішенням виконкому №104 від 28.11.1978 року «Про результати обміру земель забудованого кварталу №24» та доданого до нього плану (схеми) земельної ділянки по [ADDRESS], користувачем якої була мама відповідача [PERSON], закріплено загальну площу по фактичному користуванню у розмірі 0,3584 га і жодних проїздів загального користування через вказану земельну ділянку планом (схемою) не передбачено. 24.09.2015 року відносно відповідача, зареєстрованого в [ADDRESS], та проживаючого за адресою: [ADDRESS], комісією Коломийської районної державної адміністрації складено акт виїзної комісії, згідно з яким відповідач нібито перегородив тупиковий проїзд загального користування до домоволодінь [PERSON], [PERSON] та [PERSON] шляхом встановлення металевої та дерев'яної огорожі. Однак, із вказаним актом відповідач категорично не погоджувався, вважав його незаконним та необгрунтованим, про що зазначав у позовній заяві про визнання незаконним та скасування акту виїзної комісії від 24.09.2015 року та 29.10.2015 року. Коломийським міськрайонним судом ухвалено постанону про відмову в задоволенні позовних вимог, проте, у мотивувальній частині цього судового рішення зазначено, що даний акт не є нормативно-правовим документом, так як не містить адміністративно-правової норми, не встановлює загальних правил регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, не розрахований на тривале застосування, носить рекомендаційний характер і не породжує прав і обов'язків для сторін. Тому твердження позивача про те, що [PERSON] не виконав приписів виїзної комісії не мають юридичного обґрунтування та ні до чого відповідача не зобов'язують. Також відповідачем оскаржено постанову в справі про адміністративне правопорушення від 22.09.2015 року, на яку посилається позивач. Постановою Коломийського міськрайонного суду від 28.07.2016 року, яка набрала законної сили, задоволено позов [PERSON] до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Печеніжинської селищної ради, скасовано постанову №3 від 22.09.2015 року про накладення на [PERSON] за ст. 186 КУпАП штрафу в розмірі 51 грн. Тому відповідач і його представник - адвокат Атаманюк В.М. просять в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач перегородив передбачений генпланом заїзд до господарства позивача. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.04.2013 року, ухваленим в справі 346/1855/13-ц, яке набрало законої сили 28.04.2013 року, за позивачем визнано право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с. 5). 27.05.2013 року вказане рішення як підставу виникнення права власності позивача внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що стверджується витягом про реєстрацію права власності №3951476 (а.с. 6). Рішенням VІ демократичного скликання двадцять четвертої сесії Печеніжинської селищної ради №654-24/2013 від 31.10.2013 року позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтованою площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул.Сонячна в смт.Печеніжин ( в межах населеного пункту (а.с. 7)). Згідно з актом, складеним комісією 14.11.2014 року в складі голови комісії [PERSON], членів комісії: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в присутності землевпорядника Печеніжинської селищної ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] встановлено, що проїзд загального користування по вул. Сонячній до господарства позивача та [PERSON], вказаний в генеральному плані смт.Печеніжин, переораний та перекритий дерев'яною та металевою огорожею відповідачем (а.с. 8). 24.09.2015 року комісією в складі: начальника відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури райдержадміністрації [PERSON], заступника керівника начальника юридичного відділу апарату райдержадміністрації [PERSON], за участю землевпорядника Печеніжинської селищної ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] складено акт виїзної комісії та розглянуто питання стосовно перекриття вищевказаного проїзду. В акті вказано, що відповідно до генплану передбачено тупиковий проїзд загального користування, на якому незаконно встановлено металеву та дерев'яну огорожу. Земельна ділянка, на якій встановлена ця огорожа, не приватизована. З цього приводу відбувались двічі адмінкомісії селищної ради, за результатами розгляду яких в першому випадку відповідачу винесено попередження з умовою звільнення проїзду. За невиконання вимог адмінкомісії при повторному розгляді відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу з умовою звільнення проїзду (а.с. 9). 23.01.2015 року та 06.05.2015 року Печеніжинська селищна рада зверталась із письмовими листами до Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області та заступника Коломийського міжрайонного прокурора з проханням надати оцінку діям [PERSON], який не звільнив (не розгородив) вищезначений проїзд (а.с. 10, 11, 17). Державна інспекція сільського господарства в Івано-Франківській області листом №02-01/1696 від 20.08.2015 року повідомила Печеніжинську селищну раду, посилаючись на норми ст.ст. 12, 189 ЗК України, ст. 20 Закону України «Про охорону земель», ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», що самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом подання позовів до суду про відшкодування шкоди, завданої об'єктам благоустрою, внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території насленого пункту (а.с. 12). 28.09.2015 року Коломийська районна державна адміністрація Івано-Франківської області листом №Т-980 повідомила позивача про те, що згідно з генеральним планом населеного пункту з вул. Сонячної до її помешкання передбачено тупиковий заїзд загального користування, на якому незаконно встановлено металеві ворота та дерев'яна огорожа, які й перешкоджають проїзду до її помешкання. Земельна ділянка, на якій розташовані ці перешкоди, не приватизована (а.с. 13). Згідно з довідкою Печеніжинської селищної ради № 2798 від 02.12.2015 року позивач користується земельною ділянкою площею 0, 1500 га, яка розташована в смт. Печеніжин, по вул. Сонячна, призначеною для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах і межах згідно із записом в кадастровій книзі за №1843 (а.с. 14). Викопіровкою із генерального плану смт.Печеніжин Коломийського району відображено розташування вищезазначеної земельної ділянки, до якої зображено спірний заїзд (а.с. 16). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.11.2013 року, ухваленим в справі 346/6816/13-ц, яке набрало законої сили 29.11.2013 року, за відповідачем визнано право власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться в [ADDRESS]. Право власності за відповідачем зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, де підставою виникнення права власності вказане зазначене рішення, що стверджується витягом з цього реєстру № 30431865 (а.с. 34, 35). Постаною №3 в справі про адміністративне правопорушення від 22.09.2015 року на [PERSON] накладене адміністративне стягнення за ст. 186 КУпАП у виді штрафу за самовільне перегородження проїзду загального користування всупереч встановленому порядку (а.с. 58). Постановою Коломийського міськрайонного суду від 28.07.2016 року, яка набрала законної сили, винесеній в справі №346/4567/15-а, задоволено позов [PERSON] до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Печеніжинської селищної ради, скасовано вказану постанову №3 від 22.09.2015 року (а.с. 107-109). Постановою Коломийського міськрайонного суду від 29.10.2015 року, винесеною в справі 346/4612/15-а, яка набрала законної сили 09.11.2015 року, в задоволенні позову [PERSON] до Коломийської районної державної адміністрації про визнання незаконним і скасування акта виїзної комісії відмовлено (а.с. 46). Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи №031/ЗТ-16 від 07.05.2016 року виділено земельну ділянку в натурі та означено запроектований заїзд до господарства (під'їзну дорогу - північна сторона) за адресою: [ADDRESS]. В технічній документації на забудову вказано параметри та місцезнаходження під'їзної дороги (заїзду) до господарства [PERSON] При цьому площа цієї дороги не входить в загальну площу земельної ділянки, відведеної під забудову. Користуватися заїздом до житлового будинку [PERSON], що по [ADDRESS], на час проведення досліджень неможливо, так як виявлено перешкоди у виді встановлення металевої огорожі - воріт (західна частина), встановлення дерев'яної огорожі (східна частина), а в центральній частині складені пиломатеріали та дрова, чим умисно перекрито частину вулиці Сонячної, а саме під'їзної дороги до двох господарств та електротрансформаторної підстанції та повністю унеможливлено рух по досліджуваному заїзді. З огляду на містобудівну документацію інший під'їзд до господарства [PERSON] не запроектовано, та вона не має можливості користуватись існуючою під'їзною дорогою до свого господарства. Фактично існуючі межі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], Коломийського району не відповідають межам, що зазначені в плані (схемі) земельної ділянки, виготовленій Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації (Коломийський філіал). Відбулися зміни землекористування в бік зменшення, а також зміни довжин меж відносно вказаних на план-схемі забудови та інвентаризації користування земельної ділянки. Провівши уточнюючий контрольно-експертний переобмір площі під'їзної дороги (заїзду) до господарства, встановлено такі її параметри: ширина 3,0 - 3,40 м (планово 3,50 м), довжина 35,10 - 35,60 м, загальна площа: Sпд = 113,0 кв.м., що на місцевості розташована між поворотними точками (див. синій колір на план-схемі додатку до висновку): Від т. 1 до т.2(західна). довжиною 3,40 м (по плану = 3,50м); Від т.2 до т,3(північна), довжиною 35,60 м; Від т.З до т,4(східна), довжиною 3,0 м (по плану = 3,50 м); Від т.4 до т, 1(південна), довжиною 35,10 м. Згідно із планом (схемою) земельної ділянки в [ADDRESS], користувачем якої вказана [PERSON], долученим до матеріалів вказаної експертизи, схематично зображено встановлення металічної огорожі довжиною 3,40 метри та дерев'яної огорожі довжиною 3,0 метри (а.с. 83). Відповідно до частин 2-4 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав можуть бути визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з положеннями ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить організація землеустрою, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, вирішення земельних спорів та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно з вимогами п. «а» ч. 4 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо. Статтею 90 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.189 ЗК України та ст. 20 Закону України «Про охорону земель» самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами. Згідно ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських рад належить, зокрема, здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об'єктів. До об'єктів благоустрою населених пунктів згідно з п. «г» ч. 1 ст. 13 цього ж Закону належать території загального користування, вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач безпідставно чинить перешкоди позивачу в користуванні єдиним існуючим до її господарства і передбаченим генпланом заїздом. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати в загальному розмірі 8 451, 20 грн., які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн., витрат за проведення вищевказаної експертизи в розмірі 3 400 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 4 500 грн., що стверджується відповідними квитанціями (а.с.1, 75, 106). На підставі наведеного, ст.ст. 321, 382, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 83, 90 ЗК України, ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», та,

Outcome: approved