Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

В липні 2016 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила скасувати запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (Дніпропетровську) за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]; та усунути їй перешкоди в користуванні її квартирою, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], такою, що втратила право користування квартирою № 56 в будинку № 1 по вулиці Кленовій у місті Дніпро (Дніпропетровську) зі зняттям її з реєстрації місця проживання за вище зазначеною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року було визнано недійсними прилюдні торги від 14.10.2013 року з реалізації нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], визнано недійсним протокол № 08/487/13/А-19н-3 від 14.10.2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації двокімнатної квартири № 56, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кленова, буд. 1; скасовано акт про проведення прилюдних торгів від 21.10.2013 року, що посвідчує придбання [PERSON] нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]; та визнано недійсним свідоцтво про придбання обєктів нерухомого майна квартири № 56, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кленова, буд. 1 з прилюдних торгів, видане [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року залишено без змін. Тому, на даний час відповідач, [PERSON], вже не є власником спірної квартири. Враховуючи вищезазначені судові рішення, відпали правові підстави на яких право власності на вищезазначену квартиру належало відповідачу, тому позивачка є належним власником даної квартири. Тому, відпали і правові підстави для державної реєстрації права власності за [PERSON] на квартиру позивачки, а також, разом з припиненням права власності на квартиру у [PERSON], в неї припинилося й право користування цією квартирою. Тому, вона підлягає виселенню з квартири позивачки. Відповідач звільнила квартиру, але залишається зареєстрована в ній. Зняти відповідачку з реєстрації в квартирі позивачка може тільки на після відповідного рішення суду. Також, вона не може поновити (зареєструвати) своє право власності на вищезазначену квартиру без скасування відповідного запису про реєстрацію права власності на її квартиру за [PERSON] для чого теж необхідно надати відповідне рішення суду. Тому, враховуючи вищезазначене, виключно в судовому порядку позивачка може захистити належним чином свої порушені права. Ухвалою суду до участі у дану справу був залучений Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки та просила відмовити їй в повному обсязі, оскільки на теперішній час ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою [PERSON] на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року по цивільній справі № 204/8508/14-ц. Від результату розгляду вказаної цивільної справи буде залежати законність та обґрунтованість заявлених позивачкою позовних вимог у даній справі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва від 28.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1663, належала на праві власності квартира [ADDRESS]. Вищевказане свідоцтво було посвідчене нотаріусом відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого начальником Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] від 16 жовтня 2013 року. Разом з тим, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року по цивільній справі № 204/8508/2014-ц, серед іншого, було визнано недійсними прилюдні торги від 14.10.2013 року з реалізації нерухомого майна - квартири [ADDRESS]; визнано недійсним протокол № 08/487/13/А-19н-3 від 14.10.2013 року про проведення прилюдних торгів з реалізації двокімнатної квартири [ADDRESS]; скасовано акт про проведення прилюдних торгів від 21.10.2013 року, що посвідчує придбання [PERSON] нерухомого майна - квартири [ADDRESS]; та визнано недійсним свідоцтво про придбання обєктів нерухомого майна - квартири [ADDRESS] (а.с.4-8). Вищевказане рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року по цивільній справі № 204/8508/2014-ц було залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року (а.с.9-10). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вищевказані обставини доказуванню не підлягають, оскільки вони встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року по цивільній справі № 204/8508/2014-ц, яке скасоване не було та набрало законної сили 21 січня 2016 року. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. В силу ч. 5 ст. 216 ЦК України, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Таким чином, оскільки правочин, на підставі якого [PERSON] володіла квартирою № 56 в будинку № 1 по вулиці Кленовій у місті Дніпро (Дніпропетровську), визнано недійсним, на теперішній час єдиним законним та повноправним власником цієї квартири є [PERSON], якій вона належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.01.2010 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2-218 (а.с.12). Разом з тим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно й досі наявний запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (Дніпропетровську) за [PERSON]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Вищевказані положення Цивільного кодексу України кореспондуються з абзацом 4 ст. 41 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, з гідно якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивачка, як власник спірного майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права власності та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим задовольнити даний позов та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (Дніпропетровську) за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]. При цьому, аналіз змісту вищевказаних правових норм свідчить про те, що право користуватися нерухомим майном може виникнути та існувати лише за наявності права власності на це майно у особи; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням. Тому, суд вважає можливим усунути [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], перешкоди в користуванні її квартирою, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], такою, що втратила право користування квартирою № 56 в будинку № 1 по вулиці Кленовій у місті Дніпро (Дніпропетровську) зі зняттям її з реєстрації місця проживання за вище зазначеною адресою. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved