Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

в квітні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати, пов?язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 61\~168,96 грн. В обґрунтування позову зазначено про те, що відповідач [PERSON] у період з 2005 року по 2010 рік навчався у Харківському університеті повітряних сил імені Івана Кожедуба за спеціальністю «автоматизовані системи управління військами». 18.06.2010 року [PERSON] закінчив Харківський університет повітряних сил імені Івана Кожедуба за спеціальністю «автоматизовані системи управління військами», та наказом Міністерства оборони України від 18.06.2010 року № 542 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. Останнім місцем проходження військової служби відповідача була посада начальника відділення підготовки (та регламенту контрольно-записувальної апаратури) 23 випробувального полігону (злітно-посадкових систем «Нитка») військової частини [NUMBER] м. Саки Автономної Республіки Крим. 23.03.2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введене в дію Указом Президента України від 24.03.2014 року № 339/2014. Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасово окупацією території України» визначено порядок та встановлено строки прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь. Незважаючи на вимоги зазначених документів, відповідач [PERSON] не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у визначені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. Своїмидіями [PERSON] порушив вимоги статей 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Силах України, які зобов`язують кожного військовослужбовця свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати вимоги статутів Збройних Сил України. Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 23.03.2015 року № 117 [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у виді позбавлення військового звання. Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 26.03.2015 року № 57 [PERSON] виключено зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, та знято зі всіх видів забезпечення. Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 06.04.2015 року № 37 [PERSON] звільнено з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21.03.2015 року. Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІЇ від 25.03.1993 року, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. З урахуванням зазначених обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати, пов?язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 61 168,96 грн. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.04.2018 року підсудність цивільної справи визначено Голосіївському районному суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Новака А.В. від 18.04.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 22.11.2018 року справу в порядку повторного автоматизованого розподілу справ передано в провадження судді Колдіної О.О. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Колдіної О.О. від 22.11.2018 року прийнято справу до провадження, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті у судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет. Відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 3 ЦПК України, правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] у період з 2005 року по 2010 рік навчався у Харківському університеті повітряних сил імені Івана Кожедуба за спеціальністю «автоматизовані системи управління військами». 18.06.2010 року [PERSON] закінчив Харківський університет повітряних сил імені Івана Кожедуба за спеціальністю «автоматизовані системи управління військами», та наказом Міністерства оборони України від 18.06.2010 року № 542 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. Також, з матеріалів справи вбачається, що останнім місцем проходження військової служби відповідача була посада начальника відділення підготовки (та регламенту контрольно-записувальної апаратури) 23 випробувального полігону (злітно-посадкових систем «Нитка») військової частини [NUMBER] м. Саки Автономної Республіки Крим. 23.03.2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введене в дію Указом Президента України від 24.03.2014 року №339/2014. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визначено особливості припинення проходження громадянами України військової служби у військових формуваннях, пов`язані з тимчасовою окупацією території. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», встановлено, що військовослужбовці військових формувань, які не прибули до визначених пунктів у визначені військовими формуваннями строки, вважаються такими, що залишили військові частини, та зараховуються у розпорядження відповідних посадових осіб. Відповідна інформація щодо їх розшуку надається до правоохоронних органів. Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 року № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасово окупацією території України» визначено порядок та встановлено строки прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополь. Всупереч вимогам вказаних документів, [PERSON] не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у визначені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, чим порушив вимоги статей 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Силах України, які зобов`язують кожного військовослужбовця свято і неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати вимоги статутів Збройних Сил України. У зв`язку із зазначеним та відповідно до вимог статей 12, 45, 68 Дисциплінарного статуту Збройних Силах України наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 23.03.2015 року № 117 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовців Військово-Морських Сил Збройних Сил України» на старшого лейтенанта [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання». Відповідно до наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по стройовій частині) від 26.03.2015 № 57 [PERSON] виключено зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, знято зі всіх видів забезпечення та направлено документи для зарахування на військовий облік до Приморського міського військового комісаріату м. Одеси. Крім того, наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.04.2015 № 37, колишнього старшого лейтенанта [PERSON] , колишнього начальника відділення підготовки (та регламенту контрольно-записувальної апаратури) 23 випробувального полігону (злітно-посадкових систем «Нитка») відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 21.03.2015 року. Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1993 року курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно пункту 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 року (далі - Порядок) відшкодування витрат курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до пункту 5 Порядку витрати відшкодовуються у повному розмірі особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за весь період навчання. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Згідно наданих Харківським університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба розрахунків, сума витрат, пов`язаних з утриманням [PERSON] за період з 2005 року по 2010 рік, що має бути ним відшкодована, становить 61\~168,96 грн., з яких: грошове забезпечення 16020,55 грн., продовольче забезпечення 32072,46 грн., речове забезпечення 5227,20 грн., оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв 7848,75 грн. Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зважаючи на недотримання відповідачем вказаних вимог закону, суд вважає, що у зв?язку із звільненням відповідача з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу, останній має відшкодувати Міністерству оборони України, витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. Статтею 610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, який порушив зобов`язання, відповідно до ст. 623 ЦК України, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені, доказів на підтвердження таких обставин в розпорядження суду не надано. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в порядку ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved