Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що рішенням Маріупольської міської ради від 28.03.2014 року його тіткою, спадкодавцю [PERSON], було надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 0,0406 га. по вул. Велика Морська 54 в Приморському районі м. Маріуполя. 09.09.2014 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина, із заявою про прийняття якої позивач звернувся до нотаріуса та отримав 06.10.2015 року свідоцтво про право на спадщину. Однак до складу спадщини не було включено земельну ділянку кадастровий номер 1412337200:01:003:0124 площею 0,0406 га. по вул. Велика Морська 54. Рішенням Маріупольської міської ради від 08.04.2016 року було відмовлено в наданні в оренду вказаної ділянки. Просить суд визнати право оренди земельної ділянки кадастровий номер 1412337200:01:003:0124 площею 0,0406 га. по вул. Велика Морська 54 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 09.09.201 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] 09.09.2014 року на умовах договору, укладеного 16.06.2014 року. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, в письмовій заяві позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, розглянувши справу за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 09 вересня 2016 року померла тітка позивача, спадкодавець [PERSON], якій за життя належало домоволодіння та земельна ділянка кадастровий номер 1412300000:02:003:0052, площею 0,1000 га., що розташовані за адресою: м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 54. (а. с. 18). Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За час свого життя спадкодавець [PERSON] заповіт не склала, інші спадкоємці в неї були відсутні, тому [PERSON] 18.08.2014 року звернувся із заявою про прийняття спадщини, на підставі якого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] було відкрито спадкову справу (а. с. 46, 54) 06 жовтня 2015року [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №3832, посвідчене приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] на спадкове майно, що складається з житлового будинку з усіма надвірними спорудами та побудовами, розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 54, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №45158288, також приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №3833 на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1412300000:02:003:0052, що розташована за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Велика Морська, 54. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яке було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №45160083 (а. с. 59, 60, 61). За життя спадкодавцем [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради від 28 березня 2014 року 16 червня 2014 року було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 1412337200:01:003:0124 площею 0,0406 га. по вул. Велика Морська 54, яка була надана їй в оренду строком на 10 років (а. с. 9, 10). Рішенням Маріупольської міської ради від 08 квітня 2016 року позивачу було відмовлено у наданні в оренду вказаної земельної ділянки (а. с. 34) Згідно ст. 759-760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Згідно ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строку володіння та користування за плату. За змістом ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору. Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. За правилами ч. 4 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» орендою землі визначається засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень визначених законом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оренду землі» орендарями земельних ділянок юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували і земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Відповідно до правової позиції, що викладена Верховним Судом України за результатами розгляду справи №6-375цсІ5 від 16 грудня 2015 року, за змістом частини першої ст. 7 Закону України «Про оренду землі» №І61-ХІУ право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря у разі, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та вищевказаного Закону. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення про відмову відповідачем в укладенні договору оренди земельної ділянки з [PERSON] на умовах договору від 16.06.2014 року порушує права позивача, як спадкоємця. Таким чином, враховуючи надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Встановлені обставини перешкоджають здійсненню своїх законних прав щодо спадкового майна позивачу по справі, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved