Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд постановити рішення яким позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносного його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. За інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» поштове відправлення №5200505789463 на ім`я [PERSON] вручено: особисто (а.с.58), відзиву на позовну заяву не подав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради надав суду лист про розгляд справи без участі представника органу опіки та постановити рішення яке відповідає інтересам дитини [PERSON] , 2012 р.н. (а.с.32), надав суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.33-36). Вислухавши позивачку, свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, ознайомившись з наданими сторонами доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 серпня 2012 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №190, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.13), який за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2013 року був розірваний (а.с.15). З 2012 року сторони не спілкуються, стосунки не підтримують. З 21 листопада 2014 року позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , та змінила своє прізвище на післяшлюбне « [PERSON] » (а.с.21). Дитина [PERSON] , [INFO] залишилася проживати разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. Дівчинка відвідує Комунальний заклад освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №372» Дніпровської міської ради з 2014 року (а.с.19). Для розвитку дитини позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості. Неповнолітня [PERSON] забезпечена гідними умовами проживання та гармонійною оточуючою атмосферою. Всі питання щодо виховання доньки матір вирішує спільно зі своїм чоловіком [PERSON] . Батько з дитиною не проживає, не спілкується, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування своєї дитини, не цікавиться життям та здоров`ям дівчинки, тривалий час нехтує своїми обов`язками з виховання та утримання дитини, не приймає участі у підготовці до самостійного життя, не здійснює відносно дитини належного батьківського піклування, не цікавиться досягненнями доньки. Матір дитини повністю опікується про дівчинку, займається її вихованням, розвитком та матеріально забезпечує дитину всім необхідним. Відповідач взагалі не надає фінансової допомоги на утримання дитини, яка потребує належного рівня життя та гідного фінансового забезпечення на харчування, одяг та інші речі вжитку. Згідно довідки-розрахунку Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області станом на 31 січня 2019 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 26490 грн. (а.с.41), відповідач не здійснив жодної оплати з часу стягнення аліментів. Згідно висновку Індустріальної районної у місті Дніпрі ради №18/5-120 від 06 березня 2019 року вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.33-36). У відповідності з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування доньки, а з боку [PERSON] ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні доньки з батьком та щодо участі у вихованні, вище викладені обставини свідчать про небажання [PERSON] виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. У відповідності з принципами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, які виходячи з ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства: дитина для повного та гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумі Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батька усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судом законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, коли вони своєю винною поведінкою, свідомо нехтують своїми обов`язками та інтересами дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Зазначене свідчить про те, що відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Оскільки встановлено, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, самоухилився від виховання та матеріального забезпечення дитини, не піклується про життя та здоров`я своєї доньки, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги [PERSON] повністю та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved