Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати, зобов'язання вчинити дії, посилаючись на те, що з 1 травня 2008 року працює на посаді юриста пансіонату «Збруч» (після зміни назви - «Лазурний Збруч») із заробітною платою 4 205 грн. на місяць. Пансіонат «Лазурний Збруч» заробітну плату виплачував нерегулярно та не у повному обсязі. Уточнивши позовні вимоги, позивачка просила стягнути з пансіонату «Лазурний Збруч» на її користь заборгованість із заробітної плати за період з 1 червня 2008 року по 31 травня 2011 року у розмірі 141 264 грн. 36 коп. та зобов'язати пансіонат подати до управління Пенсійного фонду України індивідуальні відомості про неї, як застраховану особу за період її роботи у пансіонаті з 1 травня 2008 року\~\~і по час звернення до суду. Позивач збільшила вимоги та просила визнати незаконними та скасувати наказ Пансіонату «Збруч» №45-к від 31.12.2008 р. «Про звільнення з посади юриста» та наказ Пансіонату «Лазурний Збруч» №1-к від 27.04.2012 р. «Про скасування наказів та розпорядчих актів» в частині скасування наказу Пансіонату «Збруч» від 08 липня 2011 року «Про скасування наказу №45-к від 31.12.2008 р. В судовому засіданні 24 липня 2017 року позивач просила залишити без розгляду її вимогу щодо зобов'язання відповідача подати до управління Пенсійного фонду України індивідуальні відомості про неї, як застраховану особу за період її роботи у пансіонаті з 1 травня 2008 року\~\~і по час звернення до суду. Заява позивача про залишення без розгляду вказаної вимоги задоволена ухвалою суду 24 липня 2017 року. Інші позовні вимоги позивач підтримала. Суду пояснила, що вона з 01 травня 2008 року працювала в Пансіонаті «Збруч» юристом. Про звільнення з роботи 31.12.2008 року її ніхто не повідомляв і вона продовжувала працювати і представляла як юрист інтереси Пансіонату «Збруч» по травень місяць 2011 року. Вважає, що наказ про звільнення її з роботи від 31.12.2008 року був винесений в період, коли справа слухалась судом. З наказом про звільнення вона ознайомлена не була, поштою повідомлень про звільнення також не одержувала. Вважає що у звітах, поданих в Державну податкову інспекцію, її звільнення не зафіксоване, дані про свою заробітну плату вона взяла з персонального обліку у Пенсійному фонді, і ця інформація є офіційною. Вважає дії відповідача неправомірними і просить позов задоволити, стягнувши з Пансіонату «Збруч» на її користь заборгованість по заробітній платі, виходячи з розміру заробітної плати в сумі 4205 гривень на місяць, за період з 1 червня 2008 року по 31 травня 2011 року у розмірі 141 264 грн. 36 коп. Також позивач просила визнати незаконними та скасувати наказ Пансіонату «Збруч» №45-к від 31.12.2008 р. «Про звільнення з посади юриста» та наказ Пансіонату «Лазурний Збруч» №1-к від 27.04.2012 р. «Про скасування наказів та розпорядчих актів» в частині скасування наказу Пансіонату «Збруч» від 08 липня 2011 року «Про скасування наказу №45-к від 31.12.2008 р. посилаючись на їх фіктивність та незаконність. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги позивачки щодо стягнення заборгованості по заробітній платі не визнав повністю, а також просив суд застосувати строки позовної давності, зазначивши про те, що строк позовної давності по визнанню незаконними та скасуванню наказу №45-к від 31.12.2008 р. «Про звільнення з посади юриста» скінчився 31 грудня 2011 року, а наказу Пансіонату «Лазурний Збруч» №1-к від 27.04.2012 р. «Про скасування наказів та розпорядчих актів» - 27 квітня 2015 року, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у звязку із спливом строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. На час розгляду справи в суді назва «Пансіонат «Збруч» (ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 22735630,) була змінена на «Пансіонат «Лазурний Збруч», а тому саме останній є належним відповідачем у справі, проти чого не заперечували учасники процесу. Ця обставина підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 210 Т.1). Наказом від 30 квітня 2008 року № 5-к (а.с.79 Т.3) [PERSON] була прийнята на роботу на посаду юриста пансіонату «Збруч» згідно штатного розкладу та допущена до роботи, про що не заперечував представник відповідача. В частині 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено про те, що згідно зі ст. 24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (ч.2 ст.23 КЗпП України). За умови укладання трудового договору на конкретний термін він повинен бути чітко визначений або зазначенням його тривалості, або визначенням певної події, стосовно якої у сторін немає сумнівів щодо термінів її настання (закінчення сезону, вихід на роботу працівника, який тимчасово відсутній, закінчення терміну, на який особу, що працювала на цьому місці, було обрано народним депутатом тощо). Недотримання цього правила спричинює те, що дія строкового трудового договору автоматично продовжується і договір вважається укладеним на невизначений термін (стаття 39-1 КЗпП). Із цього часу звільнення працівника повинно проводитись лише на загальних підставах. Статтею 39-1 КЗпП України передбачено, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Отже, наказом №5-к від 30 квітня 2008 р. з позивачкою був укладений трудовий договір на невизначений термін. Наказом пансіонату «Збруч» №45-к від 31.12.2008 р. «Про звільнення з посади юриста» позивач була звільнена з роботи. Проте, відповідач не ознайомив [PERSON] про звільнення, про що свідчить відсутність підпису останньої в наказі. Також [PERSON] не була повідомлена відповідачем про звільнення поштою та продовжувала працювати, що підтверджується рядом письмових доказів, а саме: довіреність видана пансіонатом «Збруч» на імя [PERSON] від 13 серпня 2009 року (а.с. 19 Т.1, а.с. 80 Т.3), ухвала Тернопільського Окружного адміністративного суду від 27.11.2009 р. (а.с. 17 Т.1), Витяг з ЄДР станом на 28.03.2011р. (а.с. 54-55 Т.1), протокол загальних зборів уповноважених представників учасників Обласного обєднання оздоровчих закладів «Тернопільздравниця» від 17.08.2009 р. (а.с. 62-65 Т.1). Судом встановлено, що правовідносини цивільно-правового характеру між сторонами у вказаний період відсутні, оскільки відсутні будь-які угоди про надання позивачем відповідачеві юридичних послуг за цей період. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17 березня 2011 р. у даній справі було витребувано із Скадовської державної податкової інспекції Херсонської області податковий розрахунок форми № 1ДФ за грудень місяць 2008 р. по пансіонату «Збруч» (а.с. 51-53 Т.1). Як вбачається із Форми 1ДФ, у штаті пансіонату «Збруч» в грудні місяці 2008 року працювало 11 чоловік, в тому числі позивачка, яка зазначена за ідентифікаційним кодом [NUMBER] у рядку 9. У стовпчику 7 (звільнення з роботи) стоять прочерки. Форма підписана директором Пансіонату «Збруч» [PERSON] та головним бухгалтером [PERSON] і скріплена печаткою пансіоната. Таким чином, поданий відповідачем до Скадовської державної податкової інспекції Херсонської області податковий розрахунок форми № 1ДФ за за 4 квартал 2008 року по пансіонату «Збруч» свідчить про те, що в грудні місяці 2008 року відповідач не звільнив жодного працівника, в тому числі і позивачку, яка працювала як штатний працівник за трудовим договором. 8 липня 2011 року наказом Пансіонату «Збруч» відповідач самостійно скасував наказ №45-к від 31.12.2008 р. «Про звільнення з посади юриста» (а.с. 154 Т.1). Наказ підписаний Генеральним директором [PERSON] та скріплений печаткою Пансіонату «Збруч». Повноваження генерального директора [PERSON] підтверджуються Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААА № 122429 від 08 липня 2011 року (а.с. 124 Т.1), Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 100 Т.3), де зазначено прізвище, імя, по-батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без обмежень [PERSON] керівник. У частині 1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» (станом на 08.07.2011 р.) зазначено: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою. Така ж інформація про керівника Пансіонату «Збруч» зазначена у довідці Відділу статистики у Скадовському районі від 14.07.2011 р. серії АБ №411933 року (а.с. 123 Т.1). Наказ пансіонату «Лазурний Збруч» №1-к від 27 квітня 2012 р. «Про скасування наказів та розпорядчих актів» в частині скасування наказу Пансіонату «Збруч» від 08 липня 2011 року «Про скасування наказу №45-к від 31.12.2008 р., що стосується позивачки, є незаконним та підлягає скасуванню виходячи з наступного: 1) наказ виданий відповідачем в односторонньому порядку, про що свідчить відсутність підпису звільненої особи [PERSON] про ознайомлення з наказом, чим порушені трудові права позивачки; в матеріалах справи відсутні також поштові квитанції про направлення копії наказу позивачці поштою; 2) наказ виготовлений на бланку відповідача, де зазначена його юридична адреса м.Київ, вул. Горького, буд.23В, посвідчений печаткою, де зазначена юридична адреса відповідача Вінницька область місто Вінниця, а відповідно до інформації що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи відповідача Херсонська обл., Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Курортна, будинок 4 а. Керівником та підписантом відповідача станом на день видачі наказу був [PERSON], про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.04.2012 р. (а.с. 96 Т.3), а підписав наказ [PERSON]; 3) В наказі № 1-к від 27.04.2012 р. «Про скасування наказів та розпорядчих актів» зазначена підстава для скасування усіх наказів та розпорядчих документів підписаних керівником [PERSON], як нелегітимним керівником, що суперечить інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Повноваження генерального директора [PERSON] підтверджуються Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААА № 122429 від 08 липня 2011 року (а.с. 124 Т.1), Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 100 Т3), де зазначено прізвище, імя, по-батькові осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без обмежень [PERSON] керівник. Судом встановлено, що правовідносини цивільно-правового характеру між сторонами у спірному періоді відсутні, оскільки відсутні будь-які угоди про надання позивачем відповідачеві юридичних послуг чи виконання робіт у період з травня місяця 2008 року по травень 2011 року. Згідно інформації наданої Пенсійним фондом України (а.с. 82 Т.3) Пансіонат «Збруч» (код за ЄДРПОУ 22735630) виплатив [PERSON] в перший місяць роботи (травень 2008 р.) 4205 грн. заробітної плати. Відповідно до ст.103 КЗпП України та ст. 29 Закону України «Про оплату праці» про нові або зміну діючих умов праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. В матеріалах справи відсутні докази про повідомлення позивачки щодо зменшення розміру її заробітної плати. Заява представника відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності до позовних вимог [PERSON] по визнанню незаконними та скасуванню наказів №45-к від 31.12.2008 р. «Про звільнення з посади юриста» та наказу Пансіонату «Лазурний Збруч» №1-к від 27.04.2012 р. «Про скасування наказів та розпорядчих актів» не підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 червня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга [PERSON] задоволена частково. Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2013 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 10 грудня 2013\~\~року скасоване, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Станом на 18 червня 2014 року в матеріалах справи містились докази, на які вказав суд касаційної інстанції, а саме наказ пансіонату «Збруч» від 8 липня 2011 року «Про скасування наказу», яким відповідач самостійно скасував наказ №45-к від 31.12.2008 р. «Про звільнення з посади юриста» з моменту його видачі, а відтак, у позивачки не було підстав для звернення до суду з позовними вимогами про його скасування. Наказ пансіонату «Лазурний Збруч» №1-к від 27 квітня 2012 р. «Про скасування наказів та розпорядчих актів» був наданий суду відповідачем в листопаді 2016 року. Відповідач не надав суду жодного доказу про те, що вказаний наказ направлявся позивачці поштою або ж був доведений до її відома іншим чином. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] після укладення шлюбу 19 грудня 2008 року змінила прізвище на «Денисюк-Серединська» відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 19.12.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції. Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.Відповідач проігнорував вимогу суду надати оригінали усіх поданих відповідачем до справи письмових доказів. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Законом України «Про судовий збір»\~позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved