Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

В обґрунтування позову, до змісту якого позивачем були внесені зміни від 16 травня 2018 року, [PERSON] вказувала, що з 09 липня 1999 року по 23 березня 2011 роки перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Під час шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , на утримання якого відповідач на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 19 червня 2007 року сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини від свого заробітку щомісячно. Від моменту настання повноліття дитини відповідач припинив сплачувати аліменти. На теперішній час її син, [PERSON] , є студентом першого курсу Харківського національного економічного університету ім. С.Кузнеця та не має власного джерела доходів, бо навчається на контрактній формі. В зв`язку з цим дитина потребує матеріальної допомоги, якої відповідач не надає. Але вона, [PERSON] , як мати, яка утримує сина, не в змозі в повній мірі забезпечити потреби сина в період навчання, розмір яких щомісяця складає приблизно 9500,00 грн. Ця сума включає в себе витрати на транспорт, канцелярські товари і підручники - 1200,00 грн., витрати на придбання одягу - 800,00 грн., витрати на оренду житла - 3500,00 грн., витрати на придбання продуктів харчування - 3200,00 грн., а також витрати на оплату навчання - 840,00 грн. Ухвалою суду від 21 травня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заочним рішенням від 09 липня 2018 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково та стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частин від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 25 квітня 2018 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 20 березня 2020 року відповідачем [PERSON] була подана заява про перегляд заочного рішення. За результатами розгляду цієї заяви ухвалою від 13 травня 2020 року заочне рішення від 09 липня 2018 року в справі № 630/247/18 було скасовано та призначено справу позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] подав суду відзив на позов від 22 травня 2020 року, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що по-перше, позивач не надала жодного доказу на підтвердження того, що дитина зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги у розмірі 9500,00 грн. на місяць; по друге, позивач приховала той факт, що дитина [PERSON] з 04 липня 2018 року зареєструвався як фізична особа-підприємець і провадить підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, а від так отримує дохід; по-третє, позивач приховала ще й факт наявності у нього на утриманні непрацездатних батьків, які являються пенсіонерами. Крім цього відповідач при розгляді справи просив врахувати також наявність у нього малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на утриманні якої він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 березня 2015 року. Але від допомоги своєму синові він не відмовляється. Представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив від 22 липня 2020 року,в якій наполіг на задоволенні позовних вимог з тих підстав, що дитина [PERSON] являється повнолітнім та навчається на 3 курсі денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім. С.Кузнеця, стипендії не отримує та потребує матеріальної допомоги від батьків. Про це достеменно відомо [PERSON] , але утриманням дитини та оплатою його навчання займається лише позивач. У відповіді на відзив представник [PERSON] також вказав, що [PERSON] офіційно припинив 18 березня 2020 року державну реєстрацію в якості підприємця, тому на даний час він не працевлаштований та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач бажає надавати добровільно. Представник відповідача [PERSON] подала 30 липня 2020 року заперечення на відповідь на відзив, підписані особисто відповідачем [PERSON] , в яких останній ще раз наголосив на важливості обставин, вказаних ним у відзиві, як підстави для відмови в задоволенні позову. Під час розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] у вступному слові підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, в промові він посилався на обставини, викладені в позовні заяві, а також зробив акцент на тому, що [PERSON] , хоча й був зареєстрований як фізична особа - підприємець, але на протязі півтора роки перед припинення державної реєстрації фактично не працював і ніяких доходів не отримував. Представник відповідача [PERSON] у вступному слові повідомила, що відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, та просила в їх задоволенні відмовити з огляду на обставини, зазначені у відзиві та запереченнях. В судовому засіданні, вислухавши усні промови представників сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне встановлено наступне. Сторони, [PERSON] і [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 липня 1999 року, який було розірвано 05 лютого 2009 року , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданим 23 березня 2011 року відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Під час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 24 лютого 2000 року Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області. Згідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На даний час [PERSON] є повнолітнім та з осені 2017 року являється студентом денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім. С.Кузнеця, що підтверджується договором про надання освітніх послуг № 2017.03.076.010.6.01.021 від 12 серпня 2017 року та довідкою № 129/20 від 10 квітня 2018 року, виданою деканом факультету. Строк навчання - до 30 червня 2021 року. Оскільки [PERSON] навчається на денному відділенні, стипендії не отримує та не може офіційно влаштуватися на роботу як найманий працівник, то він потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. Матір позивача, [PERSON] , працює та надає таку допомогу, оскільки повнолітній син знаходиться на її утриманні, а відповідач такої допомоги на утримання сина не надає. У зв`язку з наведеним, суд стягує з відповідача аліменти. Позивач [PERSON] в позовній заяві стверджувала, що потреби її сина, [PERSON] , які виникли в процесі навчання, сягають розміру 9500,00 грн. на місяць, чим обґрунтовувала заявлену вимогу про стягнення аліментів. Однак, жодного доказу на підтвердження того, що такі витрати дійсно викликані процесом навчання та понесені позивачем, суду не представлено. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я і матеріальне становище повнолітньої дитини [PERSON] , який був офіційно зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця в період з 04 липня 2018 року по 18 березня 2020 року та мав право здійснювати роздрібну торгівлю невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, тобто мав певний дохід; стан здоров`я і матеріальне становище відповідача [PERSON] , який працевлаштований та отримує дохід, з якого може надавати допомогу синові. Суд також приймає до уваги наявність у відповідача неповнолітньої доньки, на утримання якої він з власного доходу сплачує 1/6 частину в якості аліментів, та непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги з його боку з огляду на наявні у них захворювання та потребу у постійному прийомі ліків. На підстави вказаного вище суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/10 частину від його заробітку, які він має можливість виплачувати. Враховуючи те, що розгляд справи відбувається повторно після скасування заочного рішення та на підставі позовної заяви, яка була подана 25 квітня 2018 року, присуджені аліменти слід стягувати від дян пред`явлення позову, що відповідатиме вимогам ст. 191 СК України.

Outcome: partial