Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що має намір оформити пенсію. Однак при зверненні до відповідного державного органу з`ясувалося, що анкетні дані, що зазначені у військовому квитку, довідці про проходження військової служби у складі 60-го окремого спеціального батальйоні, та у посвідченні учасника бойових дій не співпадають з анкетними даними заявника, що є у паспорті. Через ці обставини заявнику було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт належності йому військового квитка, посвідчення та довідки. В судовому засіданні заявник підтримав заяву та пояснив суду про обставини, що описані вище. Додав, що 60-ий окремий спеціальний батальйон був сформований на час виконання бойового завдання, а при поверненні в Україну був розформований. Тому немає можливості взяти іншу довідку, яка б підтверджувала факт проходження військової служби, і в якій би були вірно відображені анкетні дані заявника. За таких умов просить суд задоволити заяву. Представник заінтересованої особи не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви просить справу розглянути без їх участі. Суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не з`явилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, заявник народився [INFO] в селі Застав`я Рівненського району Рівненської області. Згідно до даних паспорта [NUMBER] , що був виданий 17.07.1997 року, заявник зазначений як « [PERSON] ». Згідно до даних військового квитка [NUMBER] , дані заповнені російською мовою, заявник зазначений як « [PERSON] », дата народження [INFO] , місце народження - «с. Заставье Ровенского района Ровенской области». Згідно до записів у зазначеному військовому квитку, сторінка 25, зазначено про те, що заявник приймав участь у бойових діях та території [PERSON] з 5 травня 1994 року по 21 жовтня 1994 року, і такий період підлягає зарахуванню на пенсію 1 місяць за 3 місяці. Згідно до наданої довідки № 217 від 20 вересня 1994 року, « [PERSON] » з 5 травня 1994 року по 20 вересня 1994 року брав участь у бойових діях у складі військової частини [NUMBER] (60 окремого спеціального батальйону) … по підтримуванню миру у колишній Югославії (м. Гліна). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду покази про те, що заявник дійсно проходив військову службу на території колишньої Югославії в 1994 році. Дані обставини йому відомі як зі слів заявника, так і зі слів інших осіб, які проходили військову службу з заявником. Заявник надав посвідчення серії [NUMBER] , згідно до якого « [PERSON] » є учасником бойових дій. За наведених вище обставин суд дійшов висновку про те, що подана заява підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження обставина, за якої заявник проходив військову службу у складі військової частини [NUMBER] (60 окремого спеціального батальйону) на території колишньої Югославії восени 1994 року. Відповідно до положень статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до положень частини 3 статті 256 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Тому заява про встановлення факту належності довідки № 217 від 20 вересня 1994 року підлягає до задоволення. В той же час не підлягають до задоволення решта заявлених вимог про встановлення факту належності військового квитка [NUMBER] та факту належності посвідчення серії [NUMBER] , зважаючи на приписи ч.3 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: dismissed