Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» звернулося до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачем не виконуються взяті на себе зобов*язання згідно кредитного договору №03/09, укладеного між ними 17.08.2009 року, внаслідок чого утворилася заборгованість. Представник позивача Степанюк Д.О. - юрисконсульт Вінницького регіонального управління Фонду, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні збільшує позовні вимоги та просить стягнути із [PERSON] кредитну заборгованість в розмірі 108201,55 гривень, з яких 9144 гривні становить заборгованість по сплаті тіла кредиту, 37127, 77 гривень складають відсотки за користування кредитом та 12367,26 гривень - пені за прострочення платежів по кредиту. Третя особа на стороні позивача - Державна спеціалізована установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», завчасно належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з*явилася, не повідомивши про причини своєї неявки. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, зазначив, що розрахунок кредитної заборгованості проведено невірно, за сумнівними методиками, надавши при цьому розрахунок заборгованості по кредитному договору №03/09 від 17.08.2009 року. Крім цього, просить застосувати позовну давність в частині стягнення заборгованості по сплаті пені строком в один рік в період з 07.05.2014 року по 06.05.2015 року. З*ясувавши позицію представників сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2009 року між Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та [PERSON] укладено кредитний договір №03/09. Відповідно до п.1.1 кредитного договору від 17.08.2009 року предметом договору є надання [PERSON] довгострокового пільгового кредиту в розмірі 256083 гривні на будівництво житла на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку використання у 2009 році коштів, передбачених у державному бюджеті для формування статутного капіталу Фонду з подальшим спрямуванням на виконання Державної програми забезпечення молоді житлом» від 08.04.2009 році, №324, Положення про порядок надання довгострокових пільгових кредитів на будівництво житла молодим сім*ям та одиноким молодим громадянам, які згідно із законодавством визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, у 2009 році за рахунок коштів статутного капіталу Фонду з відсотковою ставкою 14% річних, затвердженого рішенням правління Фонду від 10.08.2009 року (Протокол №20), строком повернення 112 кварталів, починаючи з дати укладення Кредитного договору /а.с. 9/. Кредит за цим договором надається на будівництво житла, що знаходиться за адресою [ADDRESS] з вбудованим офісними приміщеннями [ADDRESS] /п.1.2 Кредитного договору/. Відповідно до умов укладеного Кредитного договору [PERSON] як Позичальник збов*язалася виконати вимоги цього Договору в повному обсязі та в обумовлені цим Договором строки; з дати нарахування коштів кредиту на особистий рахунок Позичальника в банку - агенті, що зазначений в п.2.3 цього Договору, протягом кожного кварталу, але не пізніше останнього робочого дня звітного кварталу, сплачувати суми коштів, що визначені у розрахунку розміру щоквартальних платежів (додаток 2 до цього Договору), на рахунок регіонального управління Фонду, вказаний у п.1.3 цього Договору, до повного виконання зобов*язань за цим Договором /п.4.2.1, п.4.2.3 Кредитного договору/. Відповідно до п.1.2 Порядку обслуговування державного бюджету за видатками та операціями з надання та повернення кредитів, наданих за рахунок коштів державного бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 25.05.2004 року, №89 кредитуванням є операції, пов*язані з наданням коштів з державного бюджету на умовах повернення, платності та строковості, у результаті яких з*являються зобов*язання позичальника перед бюджетом (надання кредитів, бюджетних позичок та фінансової допомоги на поворотній основі), та операції, пов*язані з повернення цих коштів до бюджету. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Розрахунок розміру щоквартального платежу з погашення кредиту та сплата відсотків за користування ним здійснюється регіональним управлінням Фонду відповідно з Додатком 2 до цього Договору, який є невід*ємною частиною цього договору /а.с. 19/. Відповідно до п.2.5 Кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом встановлюється у розмірі 14 відсотків річних суми зобов*язань за кредитом. Надання відсотків за користування кредитом починається з дати укладення кредитного договору. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У кожному випадку несплати або часткової сплати визначеного згідно з Додатком 2 до цього договору щоквартального платежу до останнього дня звітного кварталу у період виконання зобов*язань за кредитним договором, Позичальник сплачує на рахунок регіонального управління Фонду пеню в розмірі 0,5% суми зобов*язань за кредитом, строк виконання яких настав, за кожний день прострочення /п.5.2.1 Кредитного договору/. [PERSON] зобов*язання як Позичальника, взяті на себе за Кредитним договором не виконуються, погашення кредиту і відсотків за користування кредитом не здійснюється, у зв*язку із чим виникла заборгованість перед Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було направлено [PERSON] претензію від 01.11.2013 року за №979 з вимогою погасити всю суму заборгованості по кредиту, яка станом на 31.10.2013 року складала 23001 грн. та відсотки за користування кредитом в розмірі 87587,95 гривень, всього на загальну суму 110588,95 гривень /а.с. 22/. Однак, як свідчить відповідь [PERSON] від 06.11.2013 року, адресована Вінницькому регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Позичальник не має наміру сплачувати кредитну заборгованість і претензію не визнає /а.с. 24/. Станом на 09.04.2014 року заборгованість [PERSON]. як Позичальника відповідно до Кредитного договору становить 27573 гривень, відсотки за користування кредитом в сумі 101568,97 копійок та пеня на день проведення розрахунку в сумі 70833,50 гривень, всього на загальну суму 199975 гривень 47 копійок /а.с. 25/. Таким чином, внаслідок порушення [PERSON] як позичальником своїх зобов*язань, передбачених Договором, щодо сплати частин кредиту, відсотків за користування кредитом, Фонд, скориставшись відповідно до норм законодавства та умов кредитного договору №03/09 від 17.08.2009 року правом у випадку неналежного виконання Позичальником своїх зобов*язань за цим Договором, вимагає від Позичальника повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та пені. Згідно з ст. 526, 530, ч. 2 ст. 651, ч. 5 ст. 653 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту, укладеного між сторонами, оскільки, Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» внаслідок такого порушення позбавлене можливості отримати суму кредиту, на що позивач розраховував при укладенні договору, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача основний борг, відсотки за користування кредитом та пеню. Згідно рішення Чернівецького районного суду від 08.04.2015 року в справі №150/416/14-ц (провадження по справі №8/150/25/15) з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитом (тіло кредиту та відсотки за користування кредитом) на загальну суму 101568,97 грн. по перший квартал 2014 року включно. З врахуванням вище зазначеного, відповідно до кредитного договору №03/09 від 17.08.2009 року та Додатку 2 до нього розрахунок кредитної заборгованості з 10.04.2014 року по 06.05.2015 року має наступний вигляд: Період нарахування Тіло кредиту (грн.) Відсотки за користування кредитом (грн.) Другий квартал 2014 року2268,007463,00 Третій квартал 2014 року2268,007464,00 Четвертий квартал 2014 року2268,007384,00 Перший квартал 2015 року2268,007144,00 ВСЬОГО914429455 Вимогу про стягнення пені в сумі 12367,26 гривень суд вважає необґрунтованою, ґрунтуючись на наступних підставах. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Окрім того, відповідно до договору, у кожному випадку несплати або часткової сплати визначеного згідно з Додатком 2 до цього договору щоквартального платежу до останнього дня звітного кварталу у період виконання зобов'язань за кредитним договором, Позичальник сплачує на рахунок регіонального управління Фонду пеню в розмірі 0,5% суми зобов'язань за кредитом, строк виконання яких настав, за кожний день прострочення /п.5.2.1 Кредитного договору/. Виходячи зі змісту ст.ст. 549-551 ЦК України, якими передбачено сплату неустойки у разі порушення, невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, позивачем нараховано пеню в розмірі 61929,78 гривень. Пунктом частини 2 статті 258 ЦК України встановлено позовну давність в 1 /один/ рік до вимог про стягнення неустойки /штрафу, пені/. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представником [PERSON] в судовому засіданні було заявлено про застосування позовної давності до заборгованості по пені з 07.05.2014 року по 06.05.2015 року включно, а також те, що пеня є лише санкцією за невиконання грошового зобов'язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може, відтак, при зменшенні штрафу (пені) позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані; крім стягнення штрафу (пені), позивач нараховує та стягує проценти, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем; сума пені , суд вважає за необхідне позовні вимоги Фонду в цій частині залишити без задоволення. Тому, розмір заборгованості [PERSON] по сплаті пені підлягає розрахунку починаючи з 07.05.2014 року по 06.05.2015 року. Розрахунок заборгованості [PERSON] по пені має наступний вигляд: №п/пПеріод, за який стягується пеняСума зобов'язання за кредитом, строк виконання яких настав, грн..Кількість календарних днів простроченняРозмір нарахованої пені /грн../ 107.05.2014-06.05.15 2268,003654171,95 201.07.2014-06.05.152268,003123538,08 301.10.2014-06.05.152268,002202494,80 401.01.2015-06.05.152268,001281451,52 501.04.2014-06.05.152268,0036408,24 ВСЬОГО х12064,59 З наведеного, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача по справі пені в розмірі 12064,59 грн. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов*язаних із розглядом справи. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням того, що позов підлягає частковому задоволенню, суд в силу ст.88 ЦПК України приходить до висновку про присудження судових витрат, зокрема, судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України, позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається к на підставу своїх вимог, надано належні документальні підтвердження. На підставі вище викладеного, суд в силу статті 212 ЦПК України приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». На підставі ст., ст.525, 526, 538, 549- 551, 611, 614 ЦК України,

Outcome: partial