Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 09 січня 2014 року між кредитною спілкою Союз-Дніпро та [PERSON] був укладений кредитний договір № 37/14 на суму 12580 грн. 00 коп. строком на 24 місяці починаючи з 09 січня 2014 року по 08 січня 2016 року. В забезпечення виконання зобовязання був укладений Договір поруки № 37/14 від 09 січня 2014 року між позивачем та [PERSON] відповідно до якого [PERSON] прийняв на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням [PERSON], визначеним кредитним договором. Стверджує, що в порушення умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, тому позичальник кредитна спілка Союз-Дніпро вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по зазначеному договору в сумі 21201 грн. 47 коп., яка виникла станом на 31 травня 2015 року та складається з: - 9226 грн. 87 коп. - залишку по кредиту; - 11974 грн. 60 коп. - відсотків, нарахованих за прострочення платежів, а також судові витрати по справі. Представник позивача надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] надала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що 09 січня 2014 року між кредитною спілкою Союз-Дніпро та [PERSON] був укладений кредитний договір № 37/14 на суму 12580 грн. 00 коп. строком на 24 місяці починаючи з 09 січня 2014 року по 08 січня 2016 року (а.с.12). 09 січня 2014 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачами [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки № 37/14, відповідно до умов якого [PERSON] прийняв на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням [PERSON], визначених кредитним договором. (а.с.14). В порушення умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим станом на 31 травня 2015 року мається заборгованість відповідачів перед позивачем в сумі 21201 грн. 47 коп., яка складається з: - 9226 грн. 87 коп. - залишку по кредиту; - 11974 грн. 60 коп. - відсотків, нарахованих за прострочення платежів. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 37/14 від 09 січня 2014 року в сумі 21201 грн. 47 коп., яка складається з: - 9226 грн. 87 коп. - залишку по кредиту; - 11974 грн. 60 коп. - відсотків, нарахованих за прострочення платежів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір підлягають стягненню солідарно з відповідачаів на користь позивача, тобто сторони, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені останнім по справі, у розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved