Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, в якому свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2017 року. Від даного шлюбу мають спільних синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Збереження сім`ї не можливе, примирення не бажає. Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дітей немає. Просить розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі у розмірі по 5000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, судові витрати покласти на відповідача. В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій формі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу просила залишити без розгляду. Ухвалою суду від 14.01.2019 року позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу залишені без розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та письмові пояснення в яких зазначила, що відповідач надавав допомогу на утримання дітей у розмірі 2000 грн. з жовтня 2018 року по 01 січня 2019 року, купував деякі харчі, одяг, памперси, придбав небулайзер, планшет та іграшки, але зазначена сума є недостатньою для утримання дітей, забезпечення їх всім необхідним. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дітей у частці із всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, на кожну дитину до досягнення ними повноліття розпочинаючи з моменту постановлення судового рішення. Додатково зазначив, що дійсно працював механіком на цивільному судні до липня 2018 року, починаючи з вересня 2018 року офіційно працює слюсарем з ремонту автомобілів у ФОП [PERSON] . Загальна сума його доходу з 01.08.2018 року по 01.02.2019 року склала 21 075 грн., інших джерел доходів немає. Крім того, починаючи з жовтня 2018 року він повністю забезпечує своїх дітей продуктами харчування, іграшками, підгузками, одягом та взуттям. На сьогоднішній день загальна сума його допомоги на дітей склала 59 400 грн. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони за справою перебували у зареєстровано шлюбі з 14.01.2017 року по 08.10.2018 року. Від даного шлюбу мають спільних синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 367, складеним Суворовським районним у м.Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління 07.06.2017 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 366, складеним Суворовським районним у м.Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління 07.06.2017 року. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечувалось, що [PERSON] , починаючи з вересня 2018 року по січень 2019 року надавав матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 2000 грн. щомісячно. Зазначені обставини також підтверджують, наданими квитанціями. З довідки про доходи №6/0 від 01.02.2019 року, виданої ФОП [PERSON] , вбачається, що [PERSON] працює на посаді слюсаря з ремонту автомобілів та загальна сума його доходу з 01.08.2018 року по 01.02.2019 року склала 21 075 грн. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімуму для дитини віком до 6 років встановлено: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн., а для дитини віком від 6 років до 18 років встановлено:з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Враховуючи викладене вище, матеріальне становище відповідача, який офіційно працевлаштований, позов визнав частково, не надання позивачем доказів, того що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, а також інші обставини, що мають істотне значення, з урахуванням приписів статті 182 СК України та Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», яким визначено прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку, а також сплати відповідачем аліментів у період з жовтня 2018 року по січень 2019 року, суд вважає можливим позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не меш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.02.2019 року та до повноліття дітей. Окрім того, згідно положень ч.ч.1, 2, 4 ст.75 СК України дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Статтею 77 СК України визначено способи надання утримання одному з подружжя, так утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Якщо платник аліментів виїжджає на постійне місце проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти можуть бути сплачені наперед за час, визначений домовленістю подружжя, а у разі спору - за рішенням суду. Частиною 1 статті 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч., 2, 4 ст. 84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З огляду на викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.02.2019 року та до досягнення дітьми трирічного віку. Враховуючи наявність в матеріалах справи квитанцій про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку, починаючи з вересня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 10 000 грн., що становить 1/2 частину його заробітної плати (згідно довідки № 6/0 від 01.02.2019 року), суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дітей та дружини починаючи з 01.02.2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 75, 77,80, 84,182, 191, 198-200 СК України, ст. ст. 4-13, 133, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

Outcome: partial