Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

В квітні 2015 року позивач ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 04 червня 2012 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «УніКредит Лізинг» бук укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-01/0884, предметом якого є страхування транспортного засобу «Мерседес» державний реєстраційний № [NUMBER]. 03 серпня 2012 року в м. Києві по вул. Заболотного, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мерседес» державний реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Субару», державний реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Згідно з довідкою ВДАІ та постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2012 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 06 серпня 2012 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 27 серпня 2012 року позивачем на підставі ремонтної калькуляції №ДККА-19165 від 20.08.2012 р. згідно рахунку СПД [PERSON] було складено страховий акт № ДККА-19165 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 72 657,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням до нього. 22 жовтня 2012 року позивачем на підставі рахунку від 19.10.2012 р. було складено страховий акт № ДККА-19165/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодуваня в розмірі 7 718,00 грн. 13 листопада 2012 року позивачем на підставі рахунку від 13.11.2012 р. СПД «[PERSON].», рахунку № 2119893 від 07.11.2012 р. було складено страховий акт № ДККА-19165/2 та розрахунок відшкодування до нього. На підставі даних документів позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8 951,60 грн. 1-у частину страхового відшкодування в розмірі 6 323,00 грн. перераховано згідно платіжного доручення № 14620 від 13.11.2012 р. 2-у частину страхового відшкодування в розмірі 2 628,60 грн. перераховано згідно платіжного доручення № 14621 від 13.11.2012 р. 06 лютого 2012 року позивачем на підставі рахунку від 31.01.2013 р. СПД «[PERSON].» було складено страховий акт № ДККА-19165/3 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вказаних документів позивач здійсни виплату страхового відшкодування в розмірі 2 970,00 грн. перераховано згідно платіжного доручення № 1899 від 07.02.2013 р. А всього позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 92 297,21 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» згідно полісу ОСЦПВ [NUMBER], 08 жовтня 2012 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу до ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна». 22 лютого 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатила по заяві позивача страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну передбаченого полісом, а саме 50 000 грн. Згідно витягу з централізованої бази МТСБУ за полісом ОСЦПВ [NUMBER] франшиза становить 0,00 грн. Тому залишок боргу який повинен сплатити відповідач становить 42 297,21 грн. 16 квітня 2013 року позивачем на адресу відповідача було направлено регресну вимогу № 18445 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу. Однак останній залишив її без задоволення. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 42 297,21 грн. по відшкодуванню коди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу та стягнути судовий збір 422,98 грн. В судових засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, в подальшому ним було направлено до суду заяву в якій представник ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав недоведеності позивачем суми страхового відшкодування, а тому просила в позові відмовити в повному обсязі. Третя особа ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, свого представника в судове засідання не направила. Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 04 червня 2012 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «УніКредит Лізинг» бук укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-01/0884, предметом якого є страхування транспортного засобу «Мерседес» державний реєстраційний № [NUMBER]. 03 серпня 2012 року в м. Києві по вул. Заболотного, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мерседес» державний реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Субару», державний реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м Києва від 20.08.2012 року [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. в дохід держави. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» згідно полісу ОСЦПВ [NUMBER]. 06 серпня 2012 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 27 серпня 2012 року позивачем на підставі ремонтної калькуляції №ДККА-19165 від 20.08.2012 р. згідно рахунку «СПД [PERSON].» було складено страховий акт № ДККА-19165 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 72 657,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням до нього. 22 жовтня 2012 року позивачем на підставі рахунку від 19.10.2012 р. було складено страховий акт № ДККА-19165/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 7 718,00 грн. 13 листопада 2012 року позивачем на підставі рахунку від 13.11.2012 р. СПД «[PERSON].», рахунку № 2119893 від 07.11.2012 р. було складено страховий акт № ДККА-19165/2 та розрахунок відшкодування до нього. На підставі даних документів позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8 951,60 грн., згідно платіжного доручення № 14620 від 13.11.2012 р на суму 6 323,00 грн., та згідно платіжного доручення № 14621 від 13.11.2012 р. на суму 2 628,60 грн. 06 лютого 2012 року позивачем на підставі рахунку від 31.01.2013 р. СПД «[PERSON].» було складено страховий акт № ДККА-19165/3 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вказаних документів позивач здійсни виплату страхового відшкодування в розмірі 2 970,00 грн. перераховано згідно платіжного доручення № 1899 від 07.02.2013 р. А всього позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на загальну суму 92 297,21 грн. 22 лютого 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатила по заяві позивача ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну передбаченого полісом, а саме 50 000 грн. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 1194 ЦК України визначає що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення авто товарознавчої експертизи від 24.12.2014 р. № 13625/14-54, вбачається що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER], станом на 03.08.2012 року складає 89 697,04 грн. В судовому засіданні експерт даний висновок підтримав в повному обсязі. Суд, приходить до висновку що у відповідності до ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума різниці між фактичним розміром шкоди, яку суд обраховує в розмірі згідно із висновком експерта - 89 697,04 грн. і страховою виплатою здійсненим третьою особою ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь позивача (страховим відшкодуванням) - 50 000,00 грн. А отже із [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 39 697,04 грн. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на недоведеності позивачем суми страхового відшкодування, оскільки в силу вимог ст. 60 ЦПК України, відповідачем не надано належних та допустимих доказів по справі на підтвердження своїх заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, які складаються з судового збору суд покладає на відповідача пропорційного до задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 22, 979, 981, 984, 988, 993 1187, 1190, 1991, 1194 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: partial