overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 487 - розірвати, визначити місце проживання дитини з [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з грудня 2012 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини з [PERSON] - залишені без розгляду. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, вказала, що з чоловіком не проживає разом з грудня 2012 року. Справу просила розглянути у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, вказав, що не проживає разом з дружиною з грудня 2012 року. Також, справу просив розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] 06 вересня 2003 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 487. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з грудня 2012 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 листопада 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 542 - розірвати, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, вказала, що з чоловіком не проживає разом з березня 2014 року. Справу просила розглянути у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, вказав, що не проживає разом з дружиною з березня 2014 року. Також, справу просив розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22 листопада 2002 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 542. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з березня 2014 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на користь їх спільних дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей не надає. Донька та син проживають разом з позивачкою, знаходяться на її вихованні та утриманні. Відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на двох своїх дітей від першого шлюбу ([PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]) у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, де просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Третя особа у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, де просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на їх утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно (а.с.8-9), оскільки відповідач ще сплачує аліменти на користь [PERSON] на двох своїх дітей від першого шлюбу ([PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]) у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу (а.с.3). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2011 року, від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її матеріальному забезпеченні. Матеріальну допомогу їй як дружині відповідач не надає, а вона її потребує, так як не працює у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Вислухавши пояснення сторін у судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні (а.с.8). Відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці, яка не працює у зв'язку з доглядом за дитиною [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, має задовільний стан здоров'я, офіційно працює та має стабільний щомісячний дохід. Однак, суд вважає, що позивачка потребує матеріальної допомоги, та враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши аліменти з відповідача на її утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 квітня 2014 року і до досягнення їх малолітнім сином [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до [INFO] року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому просила стягнути з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на користь їх спільної доньки - [PERSON], [INFO], а також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від його заробітку. В обґрунтуванні позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки та на утримання дружини не надає. Відповідач працює старшим майстром АТ ДТРЗ. Також [PERSON] зазначила, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, у зв`язку з чим їй тяжко самій утримувати дитину. Донька проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні. Тому вона вимушена звернутися до суду з даними позовними вимогами. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позовні підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, де вказав, що позовні вимоги визнає частково, в частині стягнення на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку та просив справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2007 року по 12 жовтня 2010 року. Шлюб було розірвано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актова запис № 310 (а.с.4). Відповідач доводиться батьком - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), яка знаходиться на утриманні позивачки. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, через що рівень її матеріального забезпечення значно зменшився. Тому суд вважає необхіднім стягнути у судовому порядку з відповідача аліменти та утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму та аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), оскільки відповідач має можливість сплачувати саме таку частку від свого доходу, а позивачка не надала доказів щодо можливості відповідача сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягувати з відповідача, [PERSON], аліменти на її користь на утримання його дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1700,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 30 квітня 2014 року та до повноліття дітей. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1998 року. Від шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на утриманні та вихованні позивачки. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. Пізніше позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача, [PERSON], аліменти на її користь на утримання його дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду та до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на їх утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22 квітня 2014 року і до повноліття дітей, в особі матері, [PERSON], допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що їх сім'я існує формально, так як шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, кожен своїм життям і їх нічого не пов»язує. Просила шлюб між ними розірвати тому, що між ними втрачені почуття любові, вони живуть кожен своїм життям. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви та просила суд про її задоволення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.03.2011 року (а.с. 6). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO].(а.с. 7). Також в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі вже тривалий час не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо. Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши письмові матеріали по справі, прийшов до висновку, що сім»я існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги в частині постановленні рішення про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася. Сторони перестали підтримувати подружні відносини та з вересня 2013 року проживають окремо. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та стягнути на її користь понесені судові витрати. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач позов визнав та пояснив, що подальший шлюб із позивачкою є неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2007 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В даний час сторони не проживають разом, не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом строку примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені останньою судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги обгрунтувавши тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доход) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивачка підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно заперечував, вказавши, що має можливість сплачувати аліментні платежі у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час відповідач добровільно не надає систематичної матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання дитини на користь позивачки аліменти. Враховуючи, що відповідач має мінливий дохід, а тому з нього слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на чому наполягає представник позивача та проти чого не заперечує відповідач.

Outcome: partial