Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

В квітні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 91356 грн. 68 коп. в якості компенсації з урахуванням 3% річних за весь час прострочення грошового зобовязання, отриманого [PERSON] в доларах США в 2007 році, стягнути з [PERSON] 32117 грн. 50 коп. із зменшенням визначеної за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2009 року по справі № 2-1129/09 грошового еквівалента шкоди, яке сталося в результаті інфляції гривні, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1234,75 грн. В обґрунтування позову зазначив, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі № 2-1129/09 від 03 липня 2009 року, було вирішено стягнути з [PERSON] на його користь 55380 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, а також понесені судові витрати у розмірі 205 грн. Судом було встановлено, що у липні 2007 року між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] в усній формі був укладений договір про виконання ним будівельних робіт з ремонту даху на будинку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, Перший Набережний провулок, будинок № 34. Для придбання будівельних матеріалів й оплати будівельних робіт, позивач [PERSON] особисто передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 3500 доларів США. Після одержання грошей, [PERSON] розібрав старий дах, подальші роботи припинив і зник. Через невиконання взятих на себе зобовязань [PERSON] з ремонту даху, дах будинку промок через дощі. Також, судом було встановлено, що шкода заподіяна саме з вини [PERSON] та з нього на користь [PERSON] підлягає стягненню 55380 грн., а саме: 9685 грн. за понесені витрати на покупку будматеріалів; 14795 грн. у рахунок виплати понесених витрат на виплату [PERSON] за виконані роботи після [PERSON]; 12650 грн. у рахунок виплати понесених витрат на виплату [PERSON] за виконані ремонтні роботи з усунення наслідків після недовиконаних робіт [PERSON]; 18250 грн. отримані [PERSON] в рахунок повернення отриманих від позивача грошей у липні 2007 року. Він неодноразово звертався до відповідача, який запевняв його про те, що він сплатить призначений до сплати за рішенням суду борг, але борг так і не повернув. 19 квітня 2011 року він звернувся до Баглійського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції щодо примусового стягнення боргу за рішенням Дніпропетровського районного суду № 2-1129/09 від 03 липня 2009 року з [PERSON] 19 квітня 2011 року державним виконавцем Баглійського ВДВС були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] 55380 грн. та 205 грн. Відповідач [PERSON] отримав зазначені постанови і почав ухилятись від виконання рішення Дніпропетровського суду Дніпропетровської області. Ухиляння відповідача тривало на протязі більше шести років. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.03.2015 року по справі № 207/747/15-ц (6/207/26/15) [PERSON] було оголошено в розшук. 09 лютого 2016 року представник позивача звернувся з заявою про кримінальне правопорушення скоєне [PERSON] за ч.1 ст. 382 КК України до Баглійського ВП ГУ Національної поліції Дніпропетровської області. 15 лютого 2016 року представник позивача звернувся до слідчого судді Баглійського районного суду зі скаргою на бездіяльність посадовців Баглійського ВП ГУ Національної поліції Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей вказаних в заяві від 09 лютого 2016 року про скоєння злочину. Ухвалою від 22 лютого 2016 року Баглійський суд закрив провадження за скаргою представника позивача [PERSON] В ухвалі було вказано, що 22.02.2016 року через канцелярію суду було надано витяг з кримінального провадження про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016040780000314, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України про те, що [PERSON] не виконує рішення суду. Тобто, відомості щодо заяви представника позивача 22 лютого 2016 року внесені до ЄРДР за № 12016040780000314 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 382 КК України і розпочате досудове слідство. 09 березня 2016 року на картковий рахунок позивача з Баглійського ВДВС надійшли грошові кошти в сумі 5000 гривень, а 22 березня 2016 року надійшли грошові кошти в сумі 50585 гривень. Отже, зобовязання, яке взяв на себе відповідач [PERSON] отримавши грошові кошти в сумі 3500 доларів США, не виконане, що підтверджене рішенням Дніпропетровського районного суду від 03 липня 2009 року по справі № 2-1129/09. На момент обчислення, грошове зобовязання 3500 доларів США в національній грошовій одиниці за висновком суду складало 18250 гривень. Тобто 100 доларів США коштували: 18250 грн. / 3500 доларів США х 100 = 521,42857 грн. Але грошове зобовязання і після набуття чинності рішенням Дніпропетровського районного суду від 03 липня 2009 року не було своєчасно виконане відповідачем. На картковий рахунок позивача 5000 гривень були зараховані тільки 09 березня 2016 року, фактично через шість років. Вартість за 100 доларів США за курсом Національного банку України вже складала станом на 09 березня 2016 року: 2649,7130 грн., відповідно 3500 доларів США за курсом Національного банку України складали суму у розмірі 92739,955 грн., а саме: 2649,7130х3500/=92739,955. Сплачені 5000 грн. в перерахунку на вартість долара США станом на 09 березня 2016 року дорівнювали 191,94 долара США, а саме: 5000 грн./26,0497130грн. (за 1 долар США)=191,94 долара США. Тобто після сплати 5000 грн. 09 березня 2016 року, не виконане грошове зобовязання відповідача складало 3308,06 доларів США, а саме: 3500 доларів США-191,94 долара США=3308,06 доларів США. 22 березня 2016 року позивач ще отримав на картковий рахунок грошові кошти в сумі 50585,00 грн. в погашення боргу, з яких в рахунок виконання боргового зобовязання сплачено 13250 грн., що в перерахунку на вартість долару США за курсом Національного банку України дорівнювалося 498,10 доларів США, а саме: 13250 грн./2660,0686 грн. за 100 доларів США х 100=498,11 доларів США. Відповідно до вище наведеного розрахунку з 3500 доларів США боргового зобовязання станом на 22 березня 2016 року відповідач сплатив тільки 690,05 доларів США: 191,94 долар США+498,11 доларів США=690,05 доларів США. Виходячи з того, що боргове зобовязання складало 3500 доларів США, після сплати залишилось не виконане боргове зобовязання в сумі 2809,95 доларів США: 3500 доларів США690,05 доларів США=2809,95 доларів США. Станом на 06 квітня 2016 року за відомостями Національного банку України, 100 доларів США коштують 2607,7248 грн., тобто не виконане грошове зобовязання станом на 06 квітня 2016 року у національній валюті складає: 2809,95 доларів США х 2607,7248 грн./100=73275,76 грн. Окрім цього, враховуючи що рішення Дніпропетровського районного суду набрало чинності 25 серпня 2009 року, кількість днів у 2009 році на яки було прострочене грошове зобовязання складає: 7 (серпень з 25 по 31)+30 (вересень)+31 (жовтень)+30 (листопад)+31 (грудень)=129 діб. 3% річних за 2009 рік складає: 3500 доларів США х 0,03/365 діб х 129 діб=37,11 доларів США за 2009 рік. Розрахунок 3% річних за 2010-2015 роки складає: 3500 доларів США х 0,03 х 6 років = 630 доларів США за шість років з 2010 по 2015 рік. 3 % річних у 2016 році, враховуючи, що рік не закінчився, сплати проводилися частками та грошове зобовязання не сплачене в повному обсязі, складається: 1) з нарахувань за період з 01 січня 2016 року по 08 березня 2016 року. 31+29+8=68 діб, за які 3% нараховуються у повному обсязі на всю суму невиконаного боргового зобовязання: 3500 доларів США х 0,03/366 діб у 2016 році х 68 діб прострочення зобовязання=19,05 доларів США. 2) з нарахувань за період з 09 березня 2016 року по 21 березня 2016 року. 13 діб від суми грошового зобовязання 3308,06 доларів США, яка залишилась після виплати 191,94 доларів США (5000 грн. 09 березня 2016 року, отриманих позивачем на картковий рахунок): 3308,06 доларів США х 0,03/366 діб у 2016 році х 13 діб=3,52 долара США. 3) з нарахувань за період з 22 березня по 06 квітня 2016 року 16 діб від суми грошового зобовязання 2809,95 доларів США, яка залишилася після сплати 498,11 доларів США (13250 грн. 22 березня 2016 року). 2809,95 доларів США х 0,03/366 діб х 16 діб=3,68 долара США. Таким чином за 2016 рік становить: 19,05 доларів США+3,52 долара США+3,68 долара США=26,25 доларів США. Загальна сума 3 % річних за період з 25 серпня 2009 року по 06 квітня 2016 року становить: 37,11 доларів США (за 2009 рік)+630 доларів США (за 2010-2015 роки)+26,25 доларів США за 2016 рік=693,36 доларів США. Станом на 06 квітня 2016 року за відомостями Національного банку України, 100 доларів США коштують 2607,7248 грн., тобто 3 % річних на невиконане грошове зобовязання станом на 06 квітня 2016 року у національній валюті складає: 693,36 доларів США х 2607,7248 грн./100=18080,92 грн. Таким чином за не виконання грошового зобовязання в сумі 3500 доларів США станом на 06 квітня 2016 року збитки, нанесені позивачу складають: 91361,37 грн. (73275,76 грн.+18080,82 грн=91356,68 грн.). Не виконання грошового зобовязання призвело до того, що позивачу нанесена матеріальна шкода, яка визнана рішенням Дніпропетровського районного суду по справі № 2-1129/09 від 03 липня 2009 року. Відповідач [PERSON] сплатив частку грошового зобовязання через більше ніж шість років після рішення суду. В цей час в Україні були суттєво знецінені інфляцією грошові кошти. Отже, з урахуванням індексів інфляції за період не виконання грошового зобовязання визначеного судом у вигляді нанесеної шкоди за втрати 9685 грн. на покупку будматеріалів за період з 01.09.2009 року по 01.03.2016 року складає: За 2009 рік: 1,008*1,009*1,011*1,009=103,8%*9685/100-9685=368,03 грн. За 2010 рік: 1,018*1,019*1,009*0,997*0,994*0,996*0,998*1,012*1,029*1,005*1,003*1,008 = 109,1 %*9685/100-9685=881,33 грн. За 2011 рік: 1,01*1,009*1,014*1,013*1,008*1,004*0,987*0,996*1,001*1,00*1,001*1,002 = 104,6 %*9685/100-9685=445,51 грн. За 2012 рік: 1,002*1,002*1,003*1,00*0,997*0,997*0,998*0,997*1,001*1,00*0,999*1,002 = 99,8 %*9685/100-9685=19,37 грн. За 2013 рік: 1,002*0,999*1,00*1,00*1,001*1,00*0,999*0,993*1,00*1,004*1,002*1,005 = 100,5 %*9685/100-9685=48,43 грн. За 2014 рік: 1,002*1,006*1,022*1,033*1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03 = 124,9 %*9685/100-9685=2411,57 грн. За 2015 рік: 1,031*1,053*1,108*1,14*1,022*1,004*0,99*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007 = 143,3 %*9685/100-9685=4193,61 грн. За 2016 рік: 1,009*0,996=100,5%*9685/100-9685=48,43 грн. Отже, 368 грн. (за 2009 рік)+881,33 грн. (за 2010р.)+445,51 грн. (за 2011р.)+19,37 грн. (за 2012р.)+48,43 грн. (за 2013р.)+2411,57 грн. (за 2014р.)+4193,61 грн. (за 2015р.)+48,43 грн. (за 2016р.)=8377,54 грн. З урахуванням індексів інфляції за період не виконання грошового зобовязання визначеного судом у вигляді нанесеної шкоди за втрати 14795 грн. понесених витрат на виплату [PERSON] за період з 01.09.2009 року по 01.03.2016 року складає: За 2009 рік: 1,008*1,009*1,011*1,009=103,8%*14795/100-14795=562,21 грн. За 2010 рік: 1,018*1,019*1,009*0,997*0,994*0,996*0,998*1,012*1,029*1,005*1,003*1,008 = 109,1 %*14795/100-14795=1346,36 грн. За 2011 рік: 1,01*1,009*1,014*1,013*1,008*1,004*0,987*0,996*1,001*1,00*1,001*1,002 = 104,6 %*14795/100-14795=680,57 грн. За 2012 рік: 1,002*1,002*1,003*1,00*0,997*0,997*0,998*0,997*1,001*1,00*0,999*1,002 = 99,8 %*14795/100-14795=29,59 грн. За 2013 рік: 1,002*0,999*1,00*1,00*1,001*1,00*0,999*0,993*1,00*1,004*1,002*1,005 = 100,5 %*14795/100-14795=73,98 грн. За 2014 рік: 1,002*1,006*1,022*1,033*1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03 = 124,9 %*14795/100-14795=3683,96 грн. За 2015 рік: 1,031*1,053*1,108*1,14*1,022*1,004*0,99*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007 = 143,3 %*14795/100-14795=6406,24 грн. За 2016 рік: 1,009*0,996=100,5%*14795/100-14795=73,98 грн. Отже, 562,21 грн. (за 2009 рік)+1346,36 грн. (за 2010р.)+680,57 грн. (за 2011р.)+29,59 грн. (за 2012р.)+73,98 грн. (за 2013р.)+3683,96 грн. (за 2014р.)+6406,24 грн. (за 2015р.)+73,98 грн. (за 2016р.)=12797,71 грн. З урахуванням індексів інфляції за період не виконання грошового зобовязання визначеного судом у вигляді нанесеної шкоди 12650 грн. понесених витрат на виплату [PERSON] за виконані ремонтні роботи з усуненням наслідків після недовиконаних робіт [PERSON] за період з 01.09.2009 року по 01.03.2016 року складає: За 2009 рік: 1,008*1,009*1,011*1,009=103,8%*12650/100-12650=480,70 грн. За 2010 рік: 1,018*1,019*1,009*0,997*0,994*0,996*0,998*1,012*1,029*1,005*1,003*1,008 = 109,1 %*12650/100-12650=1151,15 грн. За 2011 рік: 1,01*1,009*1,014*1,013*1,008*1,004*0,987*0,996*1,001*1,00*1,001*1,002 = 104,6 %*12650/100-12650=581,90 грн. За 2012 рік: 1,002*1,002*1,003*1,00*0,997*0,997*0,998*0,997*1,001*1,00*0,999*1,002 = 99,8 %*12650/100-12650=25,30 грн. За 2013 рік: 1,002*0,999*1,00*1,00*1,001*1,00*0,999*0,993*1,00*1,004*1,002*1,005 = 100,5 %*12650/100-12650=63,25 грн. За 2014 рік: 1,002*1,006*1,022*1,033*1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03 = 124,9 %*12650/100-12650=3149,85 грн. За 2015 рік: 1,031*1,053*1,108*1,14*1,022*1,004*0,99*0,992*1,023*0,987*1,02*1,007 = 143,3 %*12650/100-12650=5477,45 грн. За 2016 рік: 1,009*0,996=100,5%*12650/100-12650=63,25 грн. Отже, 480,70 грн. (за 2009 рік)+1151,15 грн. (за 2010р.)+581,90 грн. (за 2011р.)+25,30 грн. (за 2012р.)+63,25 грн. (за 2013р.)+3149,85 грн. (за 2014р.)+5477,45 грн. (за 2015р.)+63,25 грн. (за 2016р.)=10942,25 грн. Вище наведені розрахунки доводять, що на момент сплати за рішенням суду боргу на відшкодування шкоди, відповідач [PERSON] відшкодував шкоду не в повному обсязі, тому що завдяки інфляційним процесам вируючих в Україні з урахуванням індексів інфляцій за кожний місяць, не відшкодування шкоди за рішенням суду нанесли збитки, які повинні бути відшкодовані в повному обсязі. З розрахунку індексу інфляції від основної суми боргу 37130,00 грн. (55380,00-18250,00) за період з 25.08.2009 року по 01.03.2016 року становить 32117,50 грн. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що після ухвалення заочного рішення, [PERSON] скористався своїм правом на оскарження цього рішення, але ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.12.2009 року його заяву про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення. Хоча [PERSON] і не був згоден з сумою, яка підлягала сплаті позивачу [PERSON] та в звязку з тим, що грошові кошти за демонтаж даху та неустойка були поділені між робочими бригади, [PERSON] не мав повної суми для сплати позивачу за рішенням суду та ця сума була непомірно великою для його родини. Тому він почав сплачувати грошові кошти на користь [PERSON] через відділення пошти, але так як [PERSON] сплачував грошові кошти не в повному обсязі, а частково, то [PERSON] повертав ці гроші назад на адресу відповідача. [PERSON] державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ не було розяснено, що грошові кошти можливо було сплачувати на розрахунковий рахунок Відділу. Про те, що сплачувати можливо частково, він дізнався тільки в лютому 2016 року. [PERSON] не бажав отримувати грошові кошти частками, він мав намір отримати всю суму відразу, не йшов на контакт, приїзжаючи до [PERSON] погрожував його родині фізичною розправою. В звязку з тяжким матеріальним становищем, з постійними хворобами та реабілітаціями батьків [PERSON] та [PERSON], він був не в змозі сплатити грошові кошти на користь позивача [PERSON] Також, до 2013 року включно, [PERSON] сплачував аліменти на утримання доньки від першого шлюбу [PERSON]. Вважає, що дії позивача щодо подання позовної заяви про відшкодування шкоди спричиненої невиконанням грошового зобовязання та невиконанням рішення суду є незаконними, необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству, так як прострочення виконання зобовязання сталося з вини позивача і як наслідок, що у позивача відсутнє право на звернення до суду з даним позовом. Крім того зазначила, що відшкодування шкоди за рішенням суду не є грошовим зобовязанням, а тому і не може застосовуватись відповідальність за порушення грошового зобовязання на підставі ст. 625 ЦК України. Просить відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали зведеного виконавчого провадження щодо боржника [PERSON], матеріали кримінального провадження № 12016040780000314 за ч.1 ст. 382 КК України щодо невиконання рішення суду [PERSON] та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2009 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 55380 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. Рішення набрало законної сили 24.08.2009 року (а.с.11). Отже рішенням суду з [PERSON] на користь [PERSON] була стягнута матеріальна шкода в грошових одиницях України, а не в грошовому еквіваленті в іноземній валюті. 19.04.2011 року державним виконавцем Баглійського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди 55\~380 грн. (а.с.13). 09 березня 2016 року на картковий рахунок [PERSON] з Баглійського ВДВС надійшли грошові кошти в сумі 5000 грн. 22 березня 2016 року на картковий рахунок [PERSON] з Баглійського ВДВС надійшли грошові кошти в сумі 50585 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 24.03.2016 року (а.с.25). 23.03.2016 року державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.235). Грошові зобов'язання охоплюють усі сфери суспільного життя і виникають насамперед у сфері приватноправових (цивільно-правових) відносин. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов'язанням. Згідно із частиною другою\~статті 509 ЦК України\~зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, відповідно до частини п'ятої якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов'язання» книги 5\~ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. У звязку зі стягненням на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] 55380 грн. на відшкодування матеріальної шкоди,\~\~між сторонами виникли грошові зобов'язання. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 6.07.2016 року № 6-1946цс15. Отже посилання представника відповідача на те, що відшкодування матеріальної шкоди на підставі рішення суду не є грошовим зобовязанням є безпідставними. Суд також не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що у звязку із складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем відповідач не мав змоги виконати рішення суду, оскільки відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок трьох відсотків річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: Сума боргу ? 3% / 365 (кiлькiсть днів у році) ? кiлькiсть днів прострочення. Три відсотки річних від суми боргу в розмірі 55380 грн. за період з 25.08.2009 року по 08.09.2016 року становлять 10869,65 грн., виходячи із розрахунку: 55380 грн. х 3% : 365дн х 2388 дн. = 10869 грн. 65коп. Три відсотки річних від суми боргу в розмірі 50380 грн. (з урахуванням частково сплаченої 09.03.2016 року суми боргу у розмірі 5000 грн.) за період з 9.03.2016 року по 21.03.2016 року становлять 53,83 грн., виходячи із розрахунку 50380 грн. х 3% : 365 дн х 13= 53,83 грн., а всього 10923 грн. 48 коп. Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.91 №1282-ХІІ, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. 2009 рік: серпень 99,8%; вересень- 100,8%; жовтень 100,9%; листопад 101,1%; грудень 100,9%; 2010 рік: січень 101,8%; лютий 101,9%; березень 100,9%; квітень 99.7%; травень 99,4%; червень 99,6%; липень 99,8%; серпень 101,2%; вересень 102,9%; жовтень 100,5%; листопад 100,3%; грудень 100,8%; 2011 рік: січень 101,0%; лютий 100,9%; березень 101,4%; квітень 101,3%; травень 100,8%; червень 100,4%; липень 98,7%; серпень 99,6%; вересень 100,1%; жовтень 100,0%; листопад 100,1%; грудень 100,2%; 2012 рік: січень 100,2%; лютий 100,2%; березень 100,3%; квітень 100,0%; травень 99,7%; червень 99,7%; липень 99,8%; серпень 99,7%; вересень 100,1%; жовтень 100,0%; листопад 99,9%; грудень 100,2%; 2013 рік: січень 100,2%; лютий 99,9%; березень 100,0%; квітень 100,0%; травень 100,1%; червень 100,0%; липень 99,9%; серпень 99,3%; вересень 100,0%; жовтень 100,4%; листопад 100,2%; грудень 100,5%; 2014 рік: січень 100,2%; лютий 100,6%; березень 102,2%; квітень 103,3%; травень 103,8%; червень 101,0%; липень 100,4%; серпень 100,8%; вересень 102,9%; жовтень 102,4%; листопад 101,9%; грудень 103,0%; 2015 рік: січень 103,1%; лютий 105,3%; березень 110,8%; квітень 114,0%; травень 102,2%; червень 100,4%; липень 99,0%; серпень 99,2%; вересень 102,3%; жовтень 98,7%; листопад 102,0%; грудень 100,7%; 2016 рік: січень 100,9%; лютий 99,6%. Розрахунок суми інфляції здійснюється за формулою: (Сума боргу х процент інфляції) сума боргу. (55380 грн. х 213.04%) 55380 грн.= 62601, 55 грн. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на його користь інфляційних витрат у розмірі 32117,5 грн. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже суд приходить до висновку щодо часткового задоволення цієї вимоги в межах позовних вимог у розмірі 32117,5 грн. Стосовно розрахунку позивача не виконаного грошового зобовязання та 3% річних у доларах США виходячи із курсу Національного банку України станом на час фактичного виконання грошового зобовязання суд приходить на до наступного. Рішенням суду Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 55380 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, тобто грошове зобовязання є в національній валюті України. Отже вимоги позивача щодо стягнення не виконаного грошового зобовязання та 3% річних у доларах США виходячи із курсу Національного банку України суд вважає безпідставними. На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково. Судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частин позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial