Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

В лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з даною позовною заявою, в якій просило стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором № 2007-ПМ-84 від 13.07.2007 року у розмірі 69253,29 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.12.2015 року дорівнює 1648228,30 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що 13 липня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2007-ПМ-84, згідно з умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 24750,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення 13.07.2012 року. Зобовязання [PERSON] за вказаним кредитним договором забезпечено договорами поруки від 13.07.2007 року, укладеними з поручителями [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобовязань належним чином не виконав, а тому станом на 29.12.2015 року має заборгованість на загальну суму 69253,29 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.12.2015 року дорівнює 1648228,30 грн. Заборгованість, яка виникла, станом на момент звернення позивача до суду, боржником [PERSON] добровільно не погашена, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON]. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині вимог до [PERSON] та просив відмовити Банку в задоволенні цих вимог, оскільки відповідач ніяких договорів поруки з Банком не укладав, що підтверджено й висновком по проведеній судовій почеркознавчій експертизі, в якій зазначено, що підпис від імені [PERSON] зроблений не ним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 13 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2007-ПМ-84, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 24750,00 доларів США з метою придбання мікроавтобуса, на строк до 13.07.2012 року згідно Графіку погашення кредиту та процентів, що є Додатком № 1 до Кредитного договору (а.с.9-12). Позичальник взяв на себе обов'язок використати кредит на цілі відповідно до Договору (п.2.2.1), сплатити відсотки за користування кредитом (п.2.2.2), здійснювати погашення заборгованості відповідно до Графіку (п.2.2.3), здійснити повну сплату відсотків за користування кредитом не пізніше дня фактичного повного погашення кредиту (п.2.2.4). Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 24750,00 доларів США, які останній отримав та використав в особистих цілях на придбання мікроавтобуса. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546, ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В результаті чого, станом на 29.12.2015 року, [PERSON] має заборгованість за кредитом у розмірі 69253,29 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.12.2015 року дорівнює 1648228,30 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 17560,22 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 23196,63 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 28496,44 доларів США (а.с.3-5). Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно положень ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому, одним із заходів забезпечення виконання зобов'язань особи за договором - є порука (ст. 553 ЦК України). Поручителем може бути будь яка особа, яка візьме на себе відповідні обов'язки за договором боржника, вразі його невиконання останнім (ст. 553 ЦК України). Розмір поруки (розмір відповідальності поручителя за договором боржника) може бути встановлений договором поруки за домовленістю сторін (ст. 554 ЦК України). Так, зобовязання відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 2007-ПМ-84 від 13.07.2007 року забезпечено Договором поруки № 2007-ПМ-84/1 від 13.07.2007 року, укладеним з поручителем [PERSON], який відповідно до п. 2 поручилася за виконання кредитних обов'язків [PERSON] в тому ж розмірі, що і боржник (солідарна відповідальність) (а.с.13). Крім того, позивач зазначив, що зобовязання відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 2007-ПМ-84 від 13.07.2007 року забезпечено ще Договором поруки № 2007-ПМ-84 від 13.07.2007 року, укладеним з поручителем [PERSON], який відповідно до п. 2 поручилася за виконання кредитних обов'язків [PERSON] в тому ж розмірі, що і боржник (солідарна відповідальність) (а.с.14). Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову (п. 24 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року). Тому, позивач за первісним позовом просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором № 2007-ПМ-84 від 13.07.2007 року у розмірі 69253,29 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.12.2015 року дорівнює 1648228,30 грн. В свою чергу, представник [PERSON] заперечував проти вищевказаних обставин та зазначив, що його довіритель не укладав з Банком ніяких договорів по забезпеченню зобовязань [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, по даній справі була проведена судова почеркознавча експертиза, за результатами якої судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] був складений Висновок за № 3044-16 від 01.11.2016 року, згідно якого: підпис від імені [PERSON] у графі «Поручитель» Договору поруки № 2007-ПМ/84 від 13.07.2007 року виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с.100-105). У звязку з вищевказаним, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його вимог до [PERSON], а в іншій частині позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки [PERSON] непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором № 2007-ПМ-84 від 13.07.2007 року у розмірі 69253,29 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.12.2015 року дорівнює 1648228,30 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слідує стягнути в рівних частинах судовий збір в сумі 12361 грн. 71 коп. (1,5% від розміру задоволених вимог в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial