Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області згідно уточнень звернулися з позовом [PERSON], [PERSON] до Мелихівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування\~ за законом, в якому вказали, що після смерті матері, [PERSON], яка померла 17 червня 2014 року, вони є спадкоємцем за законом. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р2№771099. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивачі позбавлені можливості, у звязку з виправленням в державному акті прізвища з «Головіновій» на «Головіній» . Позивачі надали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позовні вимоги, слухання справи провести без їх участі. Відповідач по справі, Мелихівська сільська рада \~Нововодолазького району Харківської області, надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги позивачів, проти задоволення позову не заперечував, просив слухання справи провести без участі представника відповідача. Суд, розглянув заяви позивача, відповідача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, мати позивачів, [PERSON], померла 17 червня 2014 року , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 445247, актовий запис №8848. Доказами родинних відносин позивачів та [PERSON] є свідоцтва про народження позивачів [PERSON] актовий запис №10, серія ГД № 817615, видане 01.02.1957 року Мелихівським С/РАЦС Староверівського району Харківської області та позивача [PERSON] актовий запис №5, серія ЯХ № 602378, видане 02.02.1950 року Мелихівським С/РАЦС Староверівського району Харківської області. Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії від 05.10.2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з виправленням в державному акті де прізвище виправлено з «Головіновій» на «Головіній», що згідно п.4.1 Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року за № 325, виправлення орфографічних та технічних помилок у державному акті не допускається, який в 2003 році втратив чинність. Факт належності померлій 17.06.2014 року [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії Р2№771099 виданого 23.12.2002 року на імя [PERSON], на підставі, розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації від 23 грудня 2002 року №390 підтверджується співпаданням імені та по батькові померлої, а також інших особистих даних. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не повязується з наступним вирішенням спору про право. В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч. 1, п. 5, ч. 2, ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначені земельні ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 жовтня 2015 року. Відповідно до п. 4.15 ,,Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/59 ,,Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,, оформлення спадкові прав без предявлення правовстановлюючого документа на спадкову земельну ділянку не можливо. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Статтею 1299 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Як передбачено ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З огляду на вище викладне суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved