Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Військова частина\~ [NUMBER] \~Національної гвардії\~України звернулась\~до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] завдані державі збитки в сумі 5011,40 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 19.02.2020 року під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з проходженням військової служби, [PERSON] на взводному опорному пункті [ADDRESS] ), внаслідок неналежного виконання службових обов`язків, залишив без догляду піч, яка топилась, що призвело до виникнення та розповсюдження пожежі, в результаті якої було знищене військове майно на суму 42844,20 грн. За період служби відповідача було відшкодовано 16410 із 21422,10 грн., в зв`язку з чим невідшкодованими залишаються 5011,40 грн. Ухвалою суду від 11.06.2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 20.07.2021 року. У судовому засіданні 20.07.2021 року представник позивача позов підтримала, просила задовольнити повністю. Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Також, в судовому засіданні у якості свідка було допитано [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши у якості свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до наказу командира частини (по стройовій частині) від 06.11.2018 №271 старшого солдата за контрактом [PERSON] (далі Відповідач) було призначено на посаду навідника 2-го відділення 2-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 03.02.2020 №37 «Про призначення відповідальних осіб за стан пожежної безпеки та опалювачів (кочегарів) по опаленню польових печей на блок-постах та взводних опорних пунктах серед особового складу військової частини, які виконують службово-бойові завдання в зоні проведення операції Об`єднаних сил» із особового складу частини, які вибували в зону проведення ООС було призначено опалювачів (кочегарів) у кількості 124 в/сл., серед яких (під №55) був визначений також Відповідач. Також, відповідно даного наказу командиром частини було визначено, що опалювачам (кочегарам) під час опалення польових печей необхідно користуватись Інструкцією з питань пожежної безпеки та охорони праці при організації опалення, опалювачу (кочегару) намету, бліндажу, контейнерів. Відповідно командирами підпорядкованих підрозділів до усього особового складу, що вибував у зону проведення операції Об`єднаних сил було доведено вимоги даного наказу та Інструкції з питань пожежної безпеки та охорони праці при організації опалення, опалювачу (кочегару) намету, бліндажу, контейнері (далі Інструкції з питань пожежної безпеки), що підтверджується Відомостями ознайомлення та дотримання заходів пожежної безпеки військовослужбовців від 07.02.2020 та 10.02.2020, де Відповідач підтвердив факт ознайомлення з вимогами щодо дотримання правил пожежної безпеки та експлуатації польових печей. Відповідно п. 4.4. Інструкції з питань пожежної безпеки - однією із вимог безпеки під час роботи є не залишати без нагляду робоче місце, також відповідне до 5.2. Інструкції з питань пожежної безпеки - забороняється залишати робоче місце без нагляду. Відповідно до наказу командира частини (по стройовій частині) віл 12.02.2020 №37 Відповідач вибув у службове відрядження де «ОТУ Схід» (м. Волноваха), для участі в операції Об`єднаних сил на сході України, з «12» лютого 2020 року. Близько 03 год. 20 хв. 19.02.2020, на взводному опорному пункті № 2/14, що розташований за адресою Донецька область., Волноваський район (ділянка автодороги між с. Рибінське та с. Чичерено), де виконував службові обов`язки Відповідач, виникла пожежа площею 32 квадратних метра, внаслідок якої було знищено військове майно на загальну суму 42844, 20 грн.? Відповідно до ч.7 ст.85 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗСУ): порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019: (далі ЗУ Про матеріальну відповідальність): порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення. Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх Справ України від 13.03.2018 №188 було затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України (далі Порядок №188), який визначав підстави, порядок проведення службових розслідувань стосовно військовослужбовців Національної гвардії України, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, оформлення результатів службових розслідувань та прийняття за ними рішення, права та обов`язки посадових осіб під час проведення службових розслідувань. Даний порядок був чинний до 21.04.2020 року. Відповідно до розділу IV Порядку №188 (Строки проведення службового розслідування): службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником); у разі потреби за мотивованим рапортом (доповідною запискою) особи, якій доручено проведення службового розслідування, або голови комісії визначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць; початок службового розслідування визначається з дати видання наказу про його призначення; завершення службового розслідування визначається датою затвердження командиром (начальником), який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування); перенесення строків проведення службового розслідування здійснюється за відповідним наказом командира (начальника), який призначив службове розслідування. Відповідно до ч. 2 Розділу І Порядку №188: службове розслідування за фактами заподіяння державі матеріальної шкоди проводиться з дотриманням вимог Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95- ВР (зі змінами), яке на час проведення службового розслідування (березень 2020) втратило свою чинність, відповідно службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам (далі - шкода), проводилось із дотриманням вимог положень ЗУ Про матеріальну відповідальність, визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.? Відповідно частини 1 статті 2 ЗУ Про матеріальну відповідальність: дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань (далі - особи). Відповідно до статті з ЗУ Про матеріальну відповідальність (Підстави та умови притягнення до матеріальної відповідальності): підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди. Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служб не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності встановленої законом. Відповідно до статті 4 ЗУ Про матеріальну відповідальність (Про притягнення до матеріальної відповідальності): особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди. Відповідно до статті 8 ЗУ Про матеріальну відповідальність (Проведення службового розслідування): у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох днів після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб; розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць; за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності. Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнень винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис. У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальні визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди. Відповідно до статті 10 ЗУ Про матеріальну відповідальність (Відшкодування шкоди): відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи. Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника). Відповідно до статті 13 ЗУ «Порядок стягнення сум завданої шкоди»: стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення. На виконання вимог вищевказаних керівних документів, з метою встановлення причин та обстави виникнення пожежі на взводному опорному пункті № 2/14, а також встановлення посадових осіб з вини яких (дії чи бездіяльності) було допущено виникнення пожежі та завдання збитків, начальником Центрального територіального управління Національної гвардії України (далі начальник ЦТУ НГУ) 19.02.2020 було призначено службове розслідування. Позивач зазначає, що відповідно до висновку даного службового розслідування, затвердженого 25.03.2020 року та наказу начальника ЦТУ НГУ від 25.03.2020 року №102 про результати проведення даного службового розслідування було встановлено, що: командир відділення радіаційного, хімічного захисту роти бойового та матеріального забезпечення військової частини [NUMBER] ЦОТО НГУ прапорщик [PERSON] внаслідок неналежного Виконання службових обов`язків, а також порушення вимог статей 11, 17, 175, 187, 191, п. 2 Додатку №19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 2.13 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні 1417, не забезпечив пожежну безпеку на взводному опорному пункті, виклик пожежних підрозділів не здійснив, не організував несення внутрішньої служби особовим складом на взводному опорному пункті, що призвело до виникнення пожежі; навідник 2-го відділення 2-го взводу опорного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативною призначення військової частини [NUMBER] ЦОТО НГУ старший солдат [PERSON] , внаслідок неналежного виконання службових обов`язків, а також порушення вимог статей 11, 17, 175, 187, 191, п.2 Додатку №19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 2.13 розділу 4 Правил пожежної безпеки в Україні 1417 залишив без догляду піч, яка топилась, що призвело до виникнення та розповсюдження пожежі. Відповідно до п. 1.2. наказу начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 25.03.2020 року №102, командиру військової частини [NUMBER] було наказано за неналежне виконання службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, відповідно вимог Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдані державі», притягнути до матеріальної відповідальності наступних військовослужбовців: командира відділення радіаційного, хімічного захисту роти бойового та матеріального забезпечення військової частини [NUMBER] Центрального оперативно- територіального об`єднання Національної гвардії України прапорщика [PERSON] ; навідника 2-го відділення 2-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення військової частини [NUMBER] Центрального оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшого солдата військової служби за контрактом [PERSON] . Сума спричинених збитків розподілена між зазначеними особами порівну по 21422,10 грн., з яких з [PERSON] за час служби стягнуто 16410 грн., а залишок становить 5011,40 грн. Суд враховує те, що умови притягнення до матеріальної відповідальності, є аналогічними умовам притягнення до інших видів юридичної відповідальності. Зокрема, Верховний Суду в Постанові у справі № 177/525/17 від 08.07.2020 року визначив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Проте, доводи органу поліції про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки уважає, що сам факт\~визнання особою\~вини у\~порушенні ПДР\~не може\~бути достатнім\~доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення. Тобто, в даному випадку суд, не вважає достатнім доказом вини [PERSON] те, що з нього стягнуто частину вартості матеріальної шкоди та, також те, що командир відділення [PERSON] , погодившись з висновками службового розслідування, виплатив свою частину матеріальної шкоди повністю. Позивач, як на підставу своїх вимог, посилається на те, що [PERSON] під час виконання службових обов`язків, в порушення п. 4.4, та 5.2 Інструкції з питань пожежної безпеки залишив без догляду піч, яка топилася, що призвело до виникнення пожежі. Проте, будь-яких належних доказів, на підтвердження цієї обставини, суду не надає. Натомість, допитаний в судовому засіданні [PERSON] , пояснив, що 19.02.2020 року він не залишав без догляду піч на зазначеному взводному опорному пункті, та міг лише вийти з приміщення де знаходилась піч, на зовсім короткий час не більше декількох метрів. При цьому, займання печі сталося раптово та не викликане службовою недбалістю [PERSON] . Доказів на спростування цих пояснень, представник позивача не надала. Також, суд бере до уваги те, що з ЄДРСР вбачається наявність постанови Волноваського районного суду Донецької області від 24.06.2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП відносно [PERSON] за крито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, та якою встановлено відсутність належних доказів вчинення [PERSON] службової недбалості, що виразилась у залишенні ним 19.02.2020 року без нагляду печі на взводному опорному пункті №2/14. Відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Представник позивача не надала спростування зазначеним обставинам. За таких обставин, суд доходить висновку про недоведеність позову військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, а тому залишає його без задоволення.

Outcome: dismissed