Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

В лютому 2019р. позивачка [PERSON] звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача ПрАТ «Оранта-Життя», треті особи: [PERSON] , [PERSON] , в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь 1000,0 грн. - страхової суми; 558,9 грн. - 3,0 % річних; 1219,62 грн. - інфляційних втрат. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2019р. зазначену цивільну справу передано до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 12 квітня 2007р. між сторонами було укладено договір добровільного страхування життя строком до 11 квітня 2017р. (Поліс страхування життя № 1000189), зі сплатою щомісячних страхових платежів. Згідно з полісом добровільного страхування життя № 1000189, застрахованою дитиною є третя особа [PERSON] , а вигодонабувачем є позивачка та треті особи. Позивачкою [PERSON] умови вказаного договору були виконані у повному обсязі, шляхом сплати щомісячних страхових платежів у розмірі, передбаченому умовами вказаного договору. 11 квітня 2017р. позивачка звернулася до відповідача із заявою про виплату страхової суми за страховим випадком «дожиття Застраховано особи», однак останнім до теперішнього часу страхову суму не виплачено, у зв`язку з цим позивачка звернулась до суду з даним позовом. До судового засідання позивачка, треті особи подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив, відзив на позов не подавався. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 12 квітня 2007р. між сторонами було укладено договір добровільного страхування життя строком до 11 квітня 2017р. (Поліс страхування життя № 1000189), зі сплатою щомісячних страхових платежів. Згідно з полісом добровільного страхування життя № 1000189, застрахованою дитиною є третя особа [PERSON] , а вигодонабувачем є позивачка та треті особи; страхова сума - 10000,00 грн.; страховий платіж - 82,88 грн. щомісячно. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] здійснювала сплату страхових платежів в повному обсязі. Судом встановлено, що в позасудовому порядку позивачка та третя особа [PERSON] зверталися до відповідача із заявами про виплату страхової суми за страховим випадком «дожиття Застраховано особи». При цьому, відповідач у своєму листі від 29 серпня 2018р. погодився виплатити розраховану ним страхову суму, однак враховуючи складну економічну ситуацію фінансової системи України, частиною якої є відповідач виплатити дану суму невідкладно немає можливості. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідачем не були виконанні зобов`язання за зазначеним вище договором добровільного страхування життя, а саме не виплатив страхову суму за страховим випадком, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки, яка є вигодонабувачем, страхова сума в розмірі 10000,0 грн. Разом з тим, враховуючи прострочення відповідачем виплати страхової суми, а також перевіривши надані позивачем розрахунку, суд вважає, що з відповідача також підлягає стягненню на користь позивачки за час прострочення з квітня 2017р. по січень 2019р., 558,9 грн. - 3,0 % річних; 1219,62 грн. - інфляційних втрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Outcome: approved