Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. В заяві зазначив, що, відповідно до рішення Полонського районного суду, повинен сплачувати на користь відповідачки аліменти в розмірі 300 грн. щомісяця на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства 1-ї групи, на весь період непрацездатності сина. В обґрунтування заяви посилається на те, що на даний час досяг непрацездатного віку, єдиним джерелом доходу є пенсія; натомість відповідачка отримує пенсію за віком, соціальну допомогу на догляд за інвалідом з дитинства 1-ї групи, а також пенсію сина. Просить зменшити розмір аліментів до 17 грн. в місяць. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав і пояснив, що з дня ухвалення рішення суду про стягнення аліментів майновий стан [PERSON] суттєво змінився він став пенсіонером, єдиним джерелом доходу є пенсія. Крім того, позивач має на утриманні дружину, яка не працює та її дочку, яка є студенткою. Відповідачка отримує пенсію за віком, пенсію повнолітнього сина [PERSON] та допомогу по догляду за інвалідом першої групи, тому їх сукупний дохід є достатнім для забезпечення їх потреб. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що відповідачка В.С. потребує значних коштів на утримання та лікування сина. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач за рішенням суду зобовязаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти в розмірі 300 грн. щомісяця на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства 1-ї групи. Майновий стан позивача змінився, оскільки він став пенсіонером, крім пенсії в розмірі 1549 грн. 44 коп., ніяких доходів не має; на його утриманні перебувають дружина і її дочка, які власних доходів не мають. Відповідачка отримує пенсію за віком в розмірі 1366 грн. 28 коп., пенсію повнолітнього сина [PERSON] 2561 грн. 90 коп. та допомогу на догляд за інвалідом першої групи 1600 грн. Дані обставини встановлені наданими суду письмовими доказами копією рішення суду від 19 березня 2009 року, довідками про розмір пенсії позивача та відповідачки, довідками про розмір соціальної допомоги інваліду з дитинства 1-ї групи та про розмір допомоги на догляд за інвалідом 1-ї групи, довідки депутата про те, що разом з [PERSON] проживає його дружина, яка ніде не працює, довідкою з лікарні про стан здоров»я матері дружини позивача, довідкою про навчання дочки дружини позивача, розрахунком заборгованості по аліментах. Згідно з ч.1 ст.192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя. Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. З огляду на зазначені правові положення, встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству. З урахуванням того, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів відбулося погіршення матеріального стану позивача, суд дійшов до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів. Але, зважаючи на те, що за Сімейним кодексом України обовязок утримувати дітей покладено на їх батьків, позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial