overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася в суд до відповідача із позовною заявою в якій просила, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву, в котрій просила суд слухати справу без ї участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі е заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, заперечень проти задоволення позову до суду не надав. Суд, дослідивши докази по справі знаходить уточнений позов таким, що підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач. Спільно сторони не проживають. На даний час син навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Деражнянський професійний аграрний ліцей» на факультеті оператор комп'ютерного набору, обліковець з реєстрації бухгалтерських даних і строком закінчення його навчання є 27 червня 2014 року. Відповідач добровільно допомогу на повнолітню дитину не надає, а тому позивачка просить стягувати з нього аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно, до закінчення сином навчання. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просить суд стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення сином навчання до 27 червня 2014 року. Відповідач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнав. Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач вказаний його батьком. Відповідно до довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Деражнянський професійний аграрний ліцей» від 7 лютого 2014 року [PERSON] навчається за професією оператор комп'ютерного набору, обліковець з реєстрації бухгалтерських даних. Термін навчання закінчується 27 червня 2014 року. Що стосується питання визначення розміру аліментів, то суд враховує ту обставину, що відповідач працює, інших утриманців не має, стан здоров'я його нормальний, а тому вважає вірним визначити аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені з січня 2014 року і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, подавши письмову заяву, за змістом якої справу просив розглянути у його відсутність. На примирення не погоджується / а.с. 14 /. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 10 лютого 2007 року в відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 3 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], 2008 року народження / а.с. 6 /. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, вони проживали до січня 2014 року, після чого їх сім'я розпалася із - за сварок по різним причинам. В даний час сімейних відносин позивачка та відповідач не підтримують, проживають окремо. На примирення вони не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені майже 20 років тому і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову / а.с. 10, 12 /. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку її заочного вирішення, проти чого позивачка не заперечувала. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 18 липня 1987 року в Шахворостівській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 4 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, сторони не проживають. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дочку, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від її належного утримання. Свої вимоги в судовому засіданні позивачка підтримала, просила стягувати з відповідача щомісячно по ? частині його доходів, пояснивши, що від шлюбу з відповідачем мають дочку, [INFO], яка утримується нею, а відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним і має заробіток. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, подавши про це письмову заяву, в якій справу просив розглянути у його відсутність / а.с. 12 /. Судом встановлено, що між сторонами по справі склалися і існують сімейні правовідносини, які визначають права та обов'язки матері, батька і дитини, оскільки від їх шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки / а.с. 2, 3, 5 /. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач є працездатним, має постійне місце роботи, заробіток та задовільний стан здоров'я, а тому спроможний утримувати свою малолітню дитину. Приймаючи до уваги викладені обставини, заявлений позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 10 липня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку-[PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що вони не мають спільних інтересів, крім доньки. З 2010 року вони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. Відповідач має іншу родину, має цивільний шлюб з іншою жінкою, тому її шлюб з відповідачем існує формально. Позивачка вважає що збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», зазначила, що шлюбні відносини припинені з 2010 року, збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявою позивачки, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 2010 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливо. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 16 серпня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку-[PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з стійким розладом подружніх стосунків. Після народження дитини у 2009 році між ними почали виникати сварки внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивачка вважає що збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Майновий спір відсутній. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», зазначила, що шлюбні відносини припинені з січня 2011 року, збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній. В судове засідання відповідач надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позов визнає і просить розірвати шлюб з позивачкою, шлюбні відносини припинені з січня 2011 року,збереження шлюбу неможливо, майновий спір відсутній. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2011 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливо. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 21 травня 1983 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем протягом останніх п'яти років погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідач веде антисоціальний спосіб життя, не працює, зловживає алкоголем, не забезпечує на належному матеріальному рівні родину. Хоча відповідач проживає разом із нею, спільне господарство вони не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», зазначила, що шлюбні відносини припинені з 2009 року, збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявою позивачки, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з 2009 року, спільне господарство не ведуть, неповнолітніх дітей не мають, подальше збереження шлюбу неможливо. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 30 квітня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку-[PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини безвідповідального відношення до дружини і малолітньої дитини, несумісності життєвих поглядів та характерів Позивачка вважає що збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Майновий спір відсутній. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує і просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]», зазначила, що шлюбні відносини припинені з грудня 2013 року, збереження шлюбу неможливе. Майновий спір відсутній. В судове засідання відповідач надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позов визнає і просить розірвати шлюб з позивачкою, шлюбні відносини припинені з грудня 2013 року, збереження шлюбу неможливо, майновий спір відсутній. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з грудня 2013 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливо. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і його слід розірвати, оскільки збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 20.07.1996 року по 15.05.2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Просила стягнути кошти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, до суду направив заяву, де просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить задовольнити. Зважаючи на вищевказане, вислухавши думку сторін, суд ухвалив про заочне слухання справи у порядку ст.225 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, та не оспорювалось сторонами той факт, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 20.07.1996 року по 15.05.2012 року, це підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.05.2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], це підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданою Вишнівським міськвиконкомом Київської області Києво-Святошингського району 09.07.1997 року. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, це підтверджується довідкою №314 виданою виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 14.02.2014 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 30.07.2005 року по 28.08.2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Просила стягнути кошти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, до суду направив заяву, де просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить задовольнити. Зважаючи на вищевказане, вислухавши думку сторін, суд ухвалив про заочне слухання справи у порядку ст.225 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, та не оспорювалось сторонами той факт, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 30.07.2005 року по 28.08.2012 року, це підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.08.2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO], це підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданою виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 20.12.2006 року. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07 жовтня 1989 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який вже повнолітній. Сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на сімейне життя та ведення домашнього господарства. Протягом останніх трьох років сімейно-шлюбні відносини вони не підтримують і не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб між ними існує формально тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримує також просила змінити її прізвище на дошлюбне. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07 жовтня 1989 року перебувають в шлюбі зареєстрованому Шибенською сільською радою Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5) Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, враховуючи, що сторони не підтримують шлюбні відносини протягом трьох років, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати та змінити прізвище позивачки на дошлюбне.

Outcome: approved