Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 9 вересня 2005 року він уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 398. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом відносини між ними зіпсувалися на ґрунті різних життєвих поглядів і різниці в характерах, та поступово призвели до повного руйнування сімейних зв'язків і припиненню шлюбних відносин, ведення спільного господарства. З відповідачем у даний час мешкають окремо. Спільне господарство не ведеться з грудня 2017 року. Фактичні шлюбні відносини припинені також із зазначеної дати. Втрачено всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Збереження сім'ї неможливо, суперечить їх інтересам. Примирення між ними неможливе. Майновий спір в даний час врегульовано, відсутній. Питання стосовно проживання дитини вирішено. Позивач у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглянути за її відсутність. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 9 вересня 2005 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 398. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2017 року у зв'язку з різними життєвими поглядами і різницею в характерах. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У зв'язку з визнанням позову відповідачкою до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved