Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] Позовну заяву аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 08 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №177. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що з відповідачем спільне життя у них не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам. Вказуючи на те, що її спроби налагодити сімейні відносини не приносили належного результату, просить розірвати шлюб. У підготовчому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обємі і просить шлюб розірвати. Пояснила, що від сумісного подружнього життя у позивача з відповідачем є син [PERSON]. Зазначила, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя, вказав, що вони зараз не підтримують подружні відносини, оскільки вже протягом тривалого часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вказуючи на те, що вони не підтримують подружніх стосунків, спільного бюджету не мають, а також те, що перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, просить розірвати шлюб. Також просила стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір та витрати на допомогу адвоката. Відповідач [PERSON] в підготовчому у засіданні позов визнав, не заперечив проти його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ №029651 встановлено, що 08 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №177, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище Кирилюк. (а.с.5) Згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №126080, сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.7) Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять. Таким чином шлюб існує формально. Встановлено, що сторони разом не проживають і спільне господарство не ведеться з зазначених вище причин. Таким чином, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними. На час розгляду справи в суді, ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в підготовчому засіданні встановлено, що сторони по справі протягом тривалого часу проживають роздільно, спроби примирення між ними не мали належного результату, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, повязаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати. Окрім того, як вбачається із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 352,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом. Згідно з статтею 137ЦПК\~України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно ордеру №023 на підставі договору про надання правничої допомоги та представництво в суді, укладений між [PERSON] та [PERSON], згідно якого адвокат взяв на себе зобовязання надавати необхідну правову допомогу клієнту. Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру №463, [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 500 грн. за ведення в суді справи про розірвання шлюбу. (а.с.6) У новій редакції ЦПК України відсутня норма стосовно обмеження або граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу. Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким процесуальні кодекси викладені у новій редакції, Закон України\~«Про граничний\~розмір компенсації\~витрат на\~правову допомогу\~у цивільних\~та адміністративних\~справах» визнано таким, що втратив чинність. Відтак, на сьогодні закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу, однак він має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданим адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та вважає за достатнє стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн. На підставі ст. 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved