Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Одеської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 19.07.2013 р. При цьому, позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на 2/16 ч квартири [ADDRESS], а позивачі [PERSON] та [PERSON] просять визнати за кожним з них право власності на 1/16 ч. вказаної квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказують, що 19.07.2013 р. померла їх бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка, зокрема, складається з ? ч. квартири [ADDRESS], та вони звернулися із заявами про прийняття спадщини за правом представлення на підставі ст. 1226 ЦК України до приватного нотаріуса [PERSON], але їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину в звязку з тим, що померла [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на ? ч. згаданої квартири. Позивачі ведуть дану справу в суді через свого представника [PERSON], яка просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Одеська міська рада не повідомила суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання нею судової повістки. Приватний нотаріус [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить розписка про отримання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19 липня 2013 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з : ? ч. квартири [ADDRESS]; земельної ділянки, розташованої за адресою : м. Одеса, суворовський район Миколаївська дорога, 32-Б, вул. 6-а Садова, 25, та будівлі товариства садоводів «Приморє», яка розташована на вищезазначеній земельній ділянці. При цьому, померла [PERSON] набула право власності на ? ч. квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 13.03.1995 р. за № 7-5600, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 11.10.1995 р. (в книзі : № 114пр-109 номер запису № 363), та на ? ч. цієї квартири на підставі виданого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.11.1998 р. за р. № 8-3834, але померла [PERSON] за життя не зареєструвала це свідоцтво про право на спадщину в БТІ. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивачу [PERSON], який є внуком померлої 19.07.2013 р. [PERSON] та батько якого [PERSON] помер 21.05.1997 р., приватним нотаріусом [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.08.2014 р за р. № 424 відповідно до якого це свідоцтво видано на 4/16 ч. з 8/16 ч. квартири [ADDRESS], що належать спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 13.03.1995 р. за № 7-5600, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 11.10.1995 р. (в книзі : № 114пр-109 номер запису № 363). Позивачу [PERSON], який є внуком померлої 19.07.2013 р. [PERSON] та батько якого [PERSON] помер 17.07.2013 р., приватним нотаріусом [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.08.2014 р. за р. № 422, відповідно до якого це свідоцтво видано на 2/16 ч. з 8/16 ч. квартири [ADDRESS], що належать спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 13.03.1995 р. за № 7-5600, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 11.10.1995 р. (в книзі : № 114пр-109 номер запису № 363). Позивачу [PERSON] який є внуком померлої 19.07.2013 р. [PERSON] та батько якого [PERSON] помер 17.07.2013 р., приватним нотаріусом [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.03.2016 р. за р. № 112, відповідно до якого це свідоцтво видано на 2/16 ч. з 8/16 ч. квартири [ADDRESS], що належать спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 13.03.1995 р. за № 7-5600, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 11.10.1995 р. (в книзі : № 114пр-109 номер запису № 363). Проте позивачі не отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на ? ч. квартири [ADDRESS], яка належала померлій 19.07.2013 р. [PERSON] на підставі виданого останній державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.11.1998 р. за р. № 8-3834, - в звязку з тим, але померла [PERSON] за життя не зареєструвала це свідоцтво про право на спадщину в БТІ. Відповідно до п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що законодавство України, чинне на дату видачі згаданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.11.1998 р. за р. № 8-3834, не передбачало виникнення права власності на нерухоме майно з моменту його державної реєстрації, така норма була введена лише Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (частина 2 статті 3), що набув чинності 03 серпня 2004 року. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, а згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Таким чином, право власності померлої [PERSON] на ? ч. квартири [ADDRESS] на підстав свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.11.1998 р. за р. № 8-3834 виникло у відповідності до закону, чинного на час набуття нею цього права, але чинне на даний час законодавство про вчинення нотаріальних дій не дозволяє позивачам отримати свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги лист приватного нотаріуса [PERSON] від 09.11.2016 р. № 223/01-16, відповідно до якого позивач [PERSON] має право на ? ч. спадщини померлої [PERSON], а позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на ? ч. цієї спадщини кожний. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved