Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує що 24 липня 2015 року помер батько відповідача [PERSON]. Після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами № 11 по вулиці Шевченка в селі Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, та на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева, 11, с. Червона Слобода, Черкаського району та області. За життя спадкодавець склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON]. У встановлений законом строк [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до Черкаської районної державної нотаріальної контори. Позивач є непрацездатним сином спадкодавця, а отже має право па обовязкову частку у спадщині, а саме на 1/4 частину вказаного житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки. Однак, нотаріально оформити спадщину позивач не може, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, та на земельну ділянку. Позивач при зверненні до нотаріуса отримав відповідну постанову про нотаріальну відмову у видачі свідоцтва на право на спадщину, з підстав відсутності правовстановлюючих документів. Тому позивач був змушений звернутися до суду та просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування, в обґрунтування якого вказала, що 24.07.2015 року помер її чоловік [PERSON], спадкоємцями за законом якого являються [PERSON], та його син [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина по вул. Першотравнева, 11 в с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області. Померлий склав заповіт, яким після своєї смерті заповідав позивачу за зустрічним позовом все своє майно. Спадкодавець [PERSON] був особою похилого віку, часто хворів, останні роки не міг самостійно себе обслуговувати та потребував постійної сторонньої допомоги, не міг вільно самостійно пересуватися. Доглядом померлого [PERSON], забезпеченням його ліками, продуктами та побутовим обслуговуванням займалася [PERSON] Спадкодавець з відповідачем [PERSON] перебував у неприязних стосунках, жодного разу не приїжджав до батька, не проявляв співчуття і не мав наміру надавати йому будь-якої матеріальної чи іншої допомоги, при зустрічі відповідач ображав його, проявляв неповагу та грубість, а тому померлий не бажав, щоб син був спадкоємцем. Оскільки, доглядом, утриманням та піклуванням за своїм батьком [PERSON] відповідач [PERSON] не займався і не бажав цього робити, хоча мав таку можливість, позивач просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування обовязкової частки у спадщині за законом після смерті батька. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, щодо зустрічного позову заперечував в повному обсязі, вважаючи його безпідставним та надуманим, а обставини які зазначені в ньому такими що не відповідають обєктивній дійсності. Спадкодавець, [PERSON], ніколи не просив позивача про матеріальну допомогу. Відповідач проживала зі спадкодавцем, та чинила перешкоди позивачу у спілкуванні з ним, зокрема не впускала позивача на подвіря, в будинок. Позивач є інвалідом третьої групи, він не має самостійного джерела заробітку через ушкодження його здоровя та отримує невелику соціальну допомогу, якої ледь вистачає для проживання, а тому він не міг, навіть якби спадкодавець і потребував матеріальної допомоги, надати таку допомогу, через своє скрутне матеріальне становище та інвалідність. Представник позивача первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, щодо задоволення зустрічного позову заперечив в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечила в повному обсязі та просила суд задовольнити зустрічний позов, з підстав викладених в позовній заяві, пояснивши що померлий [PERSON] потребував сторонньої допомоги, син з ним не спілкувався, навіть змінив своє прізвище, лише вона зі своєю сімєю доглядала спадкодавця та несла витрати по його похованню, тому просила суд усунути [PERSON] від спадкування. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, та просив суд задовольнити зустрічний позов в повному обсязі з підстав викладених в зустрічній позовній заяві. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до заповіту від 21.09.2007 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР № 260295 [PERSON] помер 24 липня 2015 року у віці 69 років. Відповідно до довідки Червонослобідської сільської ради Черкаського району № 5195 від 18.11.2015 року за померлим [PERSON] рахується житловий будинок в Черкаській області, Черкаському районі, с. Червона Слобода по вул. Першотравневій, 11. На час відкриття спадщини син спадкодавця [PERSON], [INFO] являвся інвалідом 3-ої групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААВ за № 853074. Згідно довідок Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат [PERSON] з травня 2010 року по грудень 2014 року була нарахована державна соціальна допомога в розмірі з 709 грн. по 949 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON], суду показала що являється матірю позивача. [PERSON] завжди спілкувався з своїм батьком, він мешкав раніше з ним, та виїхав десь у 2004-2007 році. Після цього [PERSON] забороняла йому спілкуватися з батьтком, не відчиняла двері, спускала на нього собаку. [PERSON] ніколи не просив свого сина матеріальної допомоги. [PERSON] останні роки не працює, отримує пенсію до 1000 грн., грошей йому не вистачає. Свідок [PERSON], суду показала, що вона являється сусідкою померлого [PERSON], добре його знає. Його сина [PERSON] вона також знає, бачила його в батька один раз, з того часу як він почав жити з [PERSON] Померлий був скритною людиною та мало спілкувався з сусідами. Свідок [PERSON], суду показав що він являється сусідом [PERSON], його будинок знаходиться навпроти. Та він бачив як [PERSON] бігав займався справами, їздив на велосипеді. Його доглядала дружина [PERSON] разом з своєю сімєю. Він знав що у [PERSON] є син, але він його не бачив. Померлий розповідав йому що син не заїжджає. Відповідно до ст.1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 1235 ЦК України\~заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Згідно ч.1\~ст. 1241 ЦК України\~малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно розяснень п.6\~постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~та п.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» є встановлення факту ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. При цьому, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Підставою для усунення спадкоємця від права на спадкування може бути лише наявність вказаних обставин у їх сукупності, а саме: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Відповідно до п.5.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України право на обов'язкову частку у спадщині виникає у спадкоємця, передбаченого частиною першою, у випадках, якщо у заповіті містяться положення про усунення його від спадкування або цьому спадкоємцеві заповідана частка спадщини, яка є меншою від належної йому обов'язкової частки. Право на обов'язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців, волі спадкодавця та не пов'язане зі спільним проживанням спадкодавця й осіб, які мають право на обов'язкову частку. Згідно п.5.10 зазначеного Порядку при визначенні розміру обов'язкової частки нотаріусу слід враховувати, що частиною першою\~\~встановлено, що обов'язкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. При визначенні розміру обов'язкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. Нотаріус пропонує як спадкоємцю за заповітом, так і спадкоємцю, що має право на обов'язкову частку у спадщині, вказати у своїх заявах про прийняття спадщини всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінивши наявні в справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до повного задоволення, оскільки [PERSON] є спадкоємцем обовязкової частки після смерті батька [PERSON], так як являвся інвалідом 3-ої групи на день смерті свого батька. Суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову про усунення [PERSON] від спадкування, в звязку з тим, що [PERSON] не навела жодної поважної причини для усунення його від спадкування. Показами свідків було встановлено, що [PERSON] не був тяжко хворим, та що [PERSON] мав нормальні стосунки з своїм батьком, та неприязні відносини з [PERSON], також не була доведена позиція позивача по зустрічному позову що [PERSON] мав змогу надавати матеріальну допомогу та умисно її не надавав.

Outcome: approved