Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

В обґрунтування позову позивач [PERSON] вказувала, що вона з 2005 року являється власником квартири [ADDRESS] . У вказаному житловому приміщенні з 2016 року оселився та зареєстрував своє місце проживання відповідач [PERSON] , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. У березні 2020 році вона розлучилась з відповідачем в судовому порядку. Але у 2018 році її чоловік [PERSON] пішов з квартири, у ній не проживає та з того часу їй не відоме його місце проживання. Тому відповідач, на думку позивача, втратив право на проживання у квартирі, так як відсутній в ній понад один рік. Постійна відсутність відповідача в житловому будинку створює для неї труднощі у вільному розпорядженні квартирою. Ухвалою від 11 грудня 2020 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явились, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи за її відсутності та за відсутності відповідача уразі його неявки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився та відзив на позов у встановлений для нього судом строк не подав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Тому суд за згодою позивача розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні на підставі наявних матеріалів. Суд, дослідивши наявні в справі письмові матеріали, встановив наступне. Згідно з договором дарування, посвідченим 20 квітня 2005 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, квартира [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . Як вбачається з витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00015869071 від 06 жовтня 2015 року та № 00028595246 від 19 листопада 2020 року, [PERSON] вперше 19 червня 2010 року зареєструвала шлюб з чоловіком [PERSON] , прийнявши його прізвище, а після розірвання цього шлюбу вдруге 17 лютого 2018 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , який є відповідачем в даній справі, та змінила прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 11 березня 2020 року, ухваленим у справі № 630/44/20, шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний, дружині залишене шлюбне прізвище. З огляду на досліджені докази, суд приходить до переконання, що позивач [PERSON] являється саме тією особою, якій належить право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до записів будинкової книги у вказаній квартирі з 16 березня 2018 року зареєстрований [PERSON] . Проте, як зазначено в комісійному акті за № 64, виданому ЖБК «Люботинський-2», [PERSON] фактично не мешкає в квартирі [ADDRESS] останні 2,5 роки. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 156 ЖК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] отримав право на проживання у належній позивачу квартирі за її згодою. Однак, виходячи з наявних матеріалів та встановлених обставин, суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловою площею у вказаній вище квартирі, оскільки не проживає в ній без поважних причин більше одного року. За таких обставинах суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі та одночасно стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., які документально підтверджені.

Outcome: approved