Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила 07.01.2019 року, до селянського (фермерського) господарства «Попазова Олександра Василівна», сільськогосподарського кооперативу «Жатва», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та СФГ « Попазова Олександра Василівна », який зареєстрований у Ізмаїльському районному відділі Одеської регіональної філії ДП ЦДЗК при Держкомземі України, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 14.04.2011 року за № 512208174000188, визнання незаконною реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 3,00 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 14.04.2011 року між [PERSON] та СФГ «Попазова Олександра Василівна» та визнання недійсним запису у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 14.04.2011 року за №512208174000188, визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки площею 6 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області між СФГ «Попазова Олександра Василівна» та сільськогосподарським кооперативом «Жатва» від 10.07.2010 року, витребування з незаконного володіння відповідачів належну [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 19.09.2000 року Кам`янською сільською радою, земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, стягнення з СФГ « Попазова Олександра Василівна » на користь позивачки суми судового збору у розмірі 1151,03 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянки площею 3 га сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Між нею та селянським (фермерським) господарством «Попазова Олександра Василівна» у 2004 році було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, строком на 5 років. Після закінчення строку дії договору оренди відповідач не повернув власнику земельну, а продовжує використовувати зазначену земельну ділянку, не маючи на те жодних правових підстав. Плату за користування земельною ділянкою відповідач не здійснює. Належну позивачці на праві власності земельну ділянку відповідач передає у користування третім особам. Позивач договір оренди земельної ділянки з відповідачем не продовжував та не надавав згоди на передачу земельної ділянки у користування третім особам. За наведених обставин договір суборенди земельної ділянки від 10.07.2010 року, який укладено між СФГ « Попазова Олександра Василівна » та СК «Жатва» є недійним. Дії відповідача із самовільного зайняття земельної ділянки порушують права позивачці як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування, розпорядження нею та отримання прибутків. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила позов задовольнити та розглядати справу у відсутність її та позивачки (а.с.54). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача СФГ « Попазова Олександра Василівна» 14.02.2019 року надав відзив на позовну заяву (а.с.49-51), в якому вказав, що вимоги в частині визнання недійним договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та СФГ «Попазова Олександра Василівна», визнання незаконною реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 3,00 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 14.04.2011 року між [PERSON] та СФГ « Попазова Олександра Василівна » та визнання недійсним запис у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 14.04.2011 року за №512208174000188, визнання недійсним договір суборенди земельної ділянки площею 6 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 10.07.2010 року між СФГ « Попазова Олександра Василівна» та сільськогосподарським кооперативом «Жатва», витребування з незаконного володіння відповідачів належну [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 19.09.2000 року Кам`янською сільською радою, земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області визнав у повному обсязі. Позовні вимоги стосовно стягнення неодержаних доходів на суму 115103,36 грн. не можуть бути задоволені, виходячи з того, що починаючи з моменту отримання позивачкою грошових коштів та передачі земельної ділянки у фактичне володіння [PERSON] з наступним укладанням договору оренди земельної ділянки з СФГ « Попазова Олександра Василівна» по теперішній час позивачка не зверталася до відповідача СФГ «Попазова Олександра Василівна», або до [PERSON] з вимогами про повернення земельної ділянки, або з іншими вимогами щодо вказаної земельної ділянки. Заявою від 15.02.2019 року представник [PERSON] відмовилася від позовних вимог в частині стягнення збитків на суму 115103,36 грн. (а.с.54,55) Ухвалою суду від 21.03.2019 року прийнято відмову від позову [PERSON] в частині стягнення збитків з СФГ « Попазова Олександра Василівна» на суму 115103,36 грн. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON]. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань по справі не надав. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] 19.09.2000 року (а.с.7) [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 3 га сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 26.11.2018 року М-1712/0-1616/6-18 (а.с.36) станом на 31.12.2012 року за [PERSON] зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 19.09.2000 за реєстраційним № 10-05-1117 . Кадастровий номер на вказану земельну ділянку не визначався та не присвоювався. Також, згідно Книг записів реєстрації станом на 31.12.2012 року право користування зазначеною земельною ділянкою зареєстровано за СФГ « Попазова Олександра Василівна » на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.04.2011, реєстраційний № 512208174000188 , укладеного між [PERSON] та СФГ « Попазова Олександра Василівна » терміном на 30 років. Відповідно до договору суборенди земельної ділянки від 10.07.2010 року (а.с.8-9), укладеного між СФГ « Попазова Олександра Василівна» (орендодавець) та сільськогосподарським кооперативом «Жатва» (орендар), орендодавець надав орендару в строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення, яка належить орендодавцеві на підставі державного акту сільськогосподарського призначення, яка належить орендодавцеві на підставі державного акту рег. №10-05-1117 від 19.09.2000 року №084143, рег. №10-05-1183 від 20.10.2000 року №084146 і знаходиться за межами населеного пункту на території Кам`янської сільської ради. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ст.328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст.319 ЦПК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право: самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.211 ЗК України за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства України. Частинами 1, 3 статті 212 ЗК України встановлено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Як вбачається із ч.ч.1,2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України, та судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до селянського (фермерського) господарства «Попазова Олександра Василівна», сільськогосподарського кооперативу «Жатва», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та СФГ « Попазова Олександра Василівна », який зареєстрований у Ізмаїльському районному відділі Одеської регіональної філії ДП ЦДЗК при Держкомземі України, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 14.04.2011 року за №512208174000188, визнання незаконною реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 3,00 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 14.04.2011 року між [PERSON] та СФГ «Попазова Олександра Василівна» та визнання недійсним запису у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 14.04.2011 року за №512208174000188, визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки площею 6 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області між СФГ «Попазова Олександра Василівна» та сільськогосподарським кооперативом «Жатва» від 10.07.2010 року, витребування з незаконного володіння відповідачів належну [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 19.09.2000 року Кам`янською сільською радою, земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області підлягає задоволенню. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved