Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 10 березня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 49. Від шлюбу мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя не може мирно співіснувати, вони обоє це розуміють, а тому склалися обставини для вирішення питання щодо розірвання шлюбу між ними. Крім того, причиною розірвання шлюбу зазначає скоєння відповідачем злочину (зґвалтування) відносно її дитини від першого шлюбу. За наявності малолітніх дітей позивачка не може розірвати шлюб через відділ РАЦС, а тому звертається з даним позовом до суду, про що відповідач не заперечує. Таким чином їх сім`я розпалася її збереження не можливе. Надання терміну для примирення буду не доцільним і не доречним. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 10 березня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 49, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони у справі (а.с. 4). [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони у справі (а.с. 5). Діти зареєстровані та проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка видана КП ЦЖЕО «Житловик» № 4071 від 15.08.2018 (а.с. 6). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю, спору щодо місця їхнього проживання немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їх проживати разом з матір`ю. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 704, 80 грн. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved