Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 13 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений за №1578 приватним нотаріусом [PERSON] в сумі 48\~160 грн. На виконання зобовязань за договором позики був укладений договір іпотеки №1537/29 від 13.05.2014 року, згідно з яким предметом іпотеки є нерухоме майно, що належить [PERSON] квартира [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя. Відповідач належним чином не виконав умови договору, тому прохав в рахунок виконання зобовязань за договором позики звернути стягнення на предмет іпотеки, визнати право за позивачем право власності на нерухоме майно, припинивши право власності відповідача. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, надіславши на адресу суду лист, в якому прохають справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та прохають суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: 13.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] за №1576, за умовами якого [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 48\~160 грн. та зобовязалась повернути їх до 18.06.2010 року (а. с. 7). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки, згідно з яким предметом іпотеки є нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, яка належить відповідачу на підставі договору купівлі продажу ( а. с. 5,6,8-10). Згідно ст. 526, 527 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином та відповідно з умовами договору та вимог Цивільного кодексу. Боржник повинен виконати свої обов`язки, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Згідно з ч.3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі не виконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки відповідач не виконав повністю свої зобовязання за кредитними договорами, що призвело до утворення заборгованості в сумі 140 247 грн., суд вважає, що є всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності позивача на нерухоме майно.

Outcome: approved