Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

в обгрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що рідна сестра її батька [PERSON] [PERSON] перед смертю заповіла їй усе належне їй майно, а саме належну їй квартиру [ADDRESS]. Тітка проживала сама, протягом багатьох років хворіла церебральним атеросклерозом. З осені 2009 року стан її здоров»я став різко погіршуватися. [PERSON] відмовлялась від стаціонарного лікування і на протязі останніх місяців свого життя вона лікувалася амбулаторно, в тому числі і в Хмельницькому облпсихдиспансері. Вона із своєю сестрою [PERSON] доглядали за нею до останніх днів її життя. 05.02.2010 року тітка склала заповіт на її ім»я на все належне їй майно. В цей час тяжко захворіла її мати і вона постійно перебуваючи біля матері, не могла досить часто відвідувати тітку у м. Красилові. Проте в квітні-травні 2010р. тітку доглядала її сестра [PERSON] В цей період, скориставшись хворобливим станом [PERSON], її сусід [PERSON], відповідач по справі, почав звертатися до приватних нотаріусів з метою посвідчення договору довічного утримання [PERSON] 23 квітня 2010 року приватний нотаріус Красилівського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчив такий договір. [INFO] [PERSON] померла. Похоронивши тітку, вона звернулася до Красилівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом була заведена спадкова справа №49500572, однак під час оформлення усіх необхідних документів з»ясувалося, що належна померлій квартира [ADDRESS] на момент смерті тітки вже була зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі договору довічного утримання. Вона змушена була звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору довічного утримання. З метою забезпечення її позову ухвалою Красилівського районного суду від 02 березня 2011 року було накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 06 травня 2014 року її позов біло задоволено, визнано недійсним договір довічного утримання, укладений 23 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] Після набрання чинності даним судовим рішенням вона звернулася до Красилівської районної державної нотаріальної контори з питанням оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS]. Однак, нотаріусом їй було повідомлено з посиланням на те, що 22 березня 2011 року приватним нотаріусом [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу вказаної квартири, відповідно до умов якого [PERSON] продав вказану квартиру своєму сину [PERSON]. З вище викладених підстав просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Красилівського міського нотаріального округу [PERSON] 22 березня 2011 року за реєстраційним №695. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, підтримала заявлені вимоги, просять їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання призначене на 22.08.2014р. не з»явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день і час слухання справи повідомлялись неоднократно належним чином, що стверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток та вручення телеграм. Ніяких заяв від відповідачів в судове засідання призначене на 22.08.2014р. не надходило, що дає підстави для розгляду позовних вимог по суті із винесенням заочного рішення , проти чого не заперечує позивачка. Дослідивши матеріали справи суд находить заявлені вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] доводилася рідною тіткою позивачки [PERSON] 05 лютого 2010 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла усе своє майно [PERSON] Заповіт був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори [PERSON] 23 квітня 2010 року [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір довічного утримання, за яким [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], а останній зобов»язався довічно утримувати [PERSON], забезпечуючи харчуванням, доглядом та необхідною допомогою. Цей договір 23.04.2010 року було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним №981. [INFO] [PERSON] померла. Згідно рішення апеляційного суду Хмельницької області від 06 травня 2014року було визнано недійсним договір довічного утримання, укладений 23 квітня 2010р. між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору довічного утримання укладеного між [PERSON] і [PERSON] недійсним в суді, [PERSON], отримавши після смерті [PERSON] 21.05.2010р.спірну квартиру у власність, 22.03.2011р. продав її своєму сину [PERSON] Продаж вказаної квартири відбувся при накладені арешту на належну на праві приватної власності [PERSON] квартири [ADDRESS] згідно ухвали Красилівського районого суду від 02 березня 2011року, яка була доведена судом до відома [PERSON], що стверджується наявним в матеріалах цивільної справи № 2-242/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору довічного утримання недійсним, супровідного листа про направленням на його адресу копі вказаної ухвали суду. Копія винесеної ухвали суду про накладення арешту була направлена також до відділу ДВС Красилівського РУЮ для виконання. Винесена ухвала суду відповідачем [PERSON] оскаржена не була, то б то набрала законної сили. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із наданих суду доказів відповідачі під час судового розгляду справи та дії судової заборони на відчуження квартири уклали незаконний договір купівлі-продажу, оскільки рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 06 травня 2014 року було визнано недійсним договір довічного утримання, укладений 23 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], що свідчить про те, що на момент укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири від 22 березня 2011 року [PERSON] не мав права на її відчуження, оскільки не був власником вказаної квартири. Крім того, відчуження даної квартири є незаконним, оскільки воно здійснено після набрання чинності Ухвали Красилівського районного суду від 02.03.2011 року про накладення арешту на вказану квартиру. Таким чином, продаж об»єкта нерухомого майна за договором купівлі-продажу особою, яка не була власником вказаної квартири під час дії ухвали суду про накладення арешту на вказану квартиру відбувся незаконно всупереч положенням ст.ст.236 ЦК України, якою передбачено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, що тягне за собою недійсність такого правочину відповідно до положень ст. 203, ст.215 ЦК України. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. На підставі наведеного,

Outcome: approved