Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідачка отримала в борг у позивачки грошові кошти, на підтвердження чого була надана боргова розписка. Згідно умов розписки відповідачка зобов'язалася повернути позивачці отримані грошові кошти в сумі 19 000 грн.частинами (розстроченням) у строк до 01.10.2016 року. 04.08.2016 року відповідачка повернула 4 000 грн. До 05.09.2016 року та після цієї дати відповідачка не повернула позивачці другу частину позичених коштів у сумі 15 000 грн. Відповідачка не виконує покладені на неї зобовязання. Тому позивачка звернулася до суду, просить суд постановити рішення про стягнення з відповідачки боргу за борговою розпискою в розмірі 15 000 грн., та стягнути судові витрати (сплата судового збору). Позивачка не зявилася в судове засідання. Представник позивачки не зявився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. В останнє судове засідання відповідачка не зявилася. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачка мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. \~ \~ \~ \~ Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка отримала від позивачки, та зобов'язалася повернути позивачці грошові кошти в сумі 19 000 грн. в строк до 01.10.2016 року. Згідно умов розписки відповідачка зобов'язалася повернути позивачці отримані грошові кошти частинами (розстроченням). 04.08.2016 року відповідачка повернула частину боргу в сумі 4 000 грн. 01.10.2016 року відповідачка мала повернути решту коштів в сумі 15 000 грн., яку до цього часу не повернуто. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В матеріалах справи наявна розписка від 28 липня 2016 року, згідно якої відповідачка отримала від позивачки, та зобов'язалася повернути позивачці грошові кошти в сумі 19 000 грн. в строк до 01 жовтня 2016 року. Отже, позичальник видав розписку позикодавцю (як борговий документ), що підтверджує укладення договору позики та прийняття кожним із них відповідних зобовязань. На даний час вищезазначені зобовязання відповідачки залишаються невиконаними перед позивачкою, що є порушенням статті 526 ЦК України, відповідно до якої зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст. 526, 530, 611, 1050, ч.1 ст. 1054 ЦК України суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved