Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В позові вказувала, що 20.12.2013 року вона зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Власівської селищної ради м. Світловодськ Кіровоградської області, актовий запис № 56. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. Матеріальну допомогу на тримання дитини відповідач не надає. Вона не працює так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення сином повноліття. Стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. На підставі ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 181 Сімейного кодекс) України, за домовленістю між батьками дитини той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 N З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодекс) України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України: стану здоров'я і матеріального становища одержувача аліментів і платника аліментів: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. На підставі ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку із складним матеріальним становищем, вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а також на утримання малолітньої дитини від відповідача. Аліменти на дитину та дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову на підставі ч. 1 ст. 191 СК України. Судом встановлено, що 20.12.2013 року вона зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Власівської селищної ради м. Світловодськ Кіровоградської області, актовий запис № 56. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved