Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В лютому 2015 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його матері [PERSON], [INFO], яка настала [INFO] В обґрунтування заяви послався на те, що [INFO] за місцем свого проживання у квартирі [ADDRESS] внаслідок хвороби померла його мати [PERSON] Факт її смерті був зафіксований лікарем комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва, а співробітник органу внутрішніх справ склав висновок про ненасильницьку смерть людини за місцем проживання. Довіряючи роз'ясненням лікаря про достатність складеного ним акту констатації смерті для державної реєстрації факту смерті, він того ж дня поховав матір на цвинтарі. Проте при зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві з'ясувалося, що державна реєстрація смерті здійснюється лише на підставі лікарського свідоцтва про смерть установленої форми. Отримати вказане свідоцтво він не може, оскільки його мати останні роки життя не спостерігалась в медичному закладі за місцем проживання. Таким чином він не може зареєструвати смерть матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану, що є підставою для звернення до суду. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та пояснив, що після перенесеного інсульту і проходження необхідного лікування в стаціонарі він забрав матір додому, де вона раптово померла рано вранці [INFO] Викликаний ним лікар зафіксував смерть матері, а дільничний інспектор міліції склав висновок про те, що мати померла ненасильницькою смертю. Через свою необізнаність він повірив роз'ясненням лікаря про достатність складеного ним акту констатації смерті для державної реєстрації факту смерті і того ж дня поховав матір на цвинтарі у селі. Лише після поховання з'ясувалося, що медичний заклад не може видати лікарське свідоцтво про смерть, а відтак він не може здійснити державну реєстрацію смерті матері. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві свого представника до суду не направив, надіславши заяву про розгляд справи без його участі. Представник комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва Коваль М.М. просив розглядати справу без його участі та надав письмові пояснення щодо заяви. Підтвердив, що медичний заклад, який він представляє, дотримуючись вимог Інструкції про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, не може видати лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], оскільки остання з 2012 р. в їх закладі не лікувалась. Вислухавши заявника та дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. За даними паспорта серії [NUMBER], виданого 22 липня 1997 р. Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві, [PERSON], [INFO], з 1987 р. була постійно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] [INFO] о 05-25 год. лікар відділення невідкладної медичної допомоги комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва Мітя О.М. констатував біологічну смерть [PERSON] за місцем її проживання, що підтверджується актом констатації смерті № 414 від [INFO] (а.с. 5). Згідно даних висновку, складеного дільничним інспектором міліції Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві [INFO] з 06-30 год. до 06-35 год., ознак насильницької смерті на тілі [PERSON] не виявлено (а.с. 6-8). З пояснень заявника вбачається, що розтин тіла його матері не проводися, і в день смерті вона була похована на цвинтарі в селі Київської області. Наведені докази безспірно доводять факт смерті [PERSON], яка померла [INFO] за місцем свого проживання. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція) Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Судом встановлено, що з 2012 р. [PERSON] не зверталась за медичною допомогою до комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району м. Києва. З огляду на відсутність даних спостереження за станом здоров'я [PERSON] вказаний медичний заклад не може видати лікарське свідоцтво про її смерть. Медичний заклад, в якому [PERSON] лікувалась стаціонарно, також не може видати лікарське свідоцтво про смерть, оскільки вона була виписана з лікарні і померла вдома. Відтак за відсутності лікарського свідоцтва про смерть відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві не може здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON], що є підставою для встановлення факту смерті в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved