Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулась з позовом про визнання права власності на 1/2 частину будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані у [ADDRESS] у порядку спадкування після матері [PERSON], яка померла [INFO] посилаючись на те, що відповідно до довідки Ніжинського КП «Ніжинське МБТІ» від 19 серпня 2013 року - правовим документом на спірний будинок є свідоцтво про власність на домоволодіння [ADDRESS] де зазначено, що домоволодіння належить до колгоспного двору, головою є [PERSON] Свідоцтво про право власності видавалося на підставі рішення виконавчого комітету Лосинівської селищної ради №105 від 27.01.1993 року. Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] та батько позивачки [PERSON] помер [INFO] про що виконкомом Лосинівської селищної ради зроблено актовий запис про смерть № 42 від 01.09.1992 року. Довідкою Лосинівської сільської ради підтверджується, що в спірному домогосподарстві станом на 15.04.1991 року мешкали батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Ніжинського МБТІ спірне домогосподарство відносилось по типу до колгоспного двору і [PERSON] була його головою. Відповідно до довідки Лосинівської сільської ради [PERSON], на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] сама. Спадкоємцем першої черги по закону після смерті померлої [PERSON] є її рідні діти, це підтверджується копіями свідоцтва про народження та про одруження. Факт прийняття спадщини підтверджується довідкою Лосинівської селищної ради та не заперечується державним нотаріусом Ніжинської районної державної нотаріальної контори, яким у Постанові про у вчиненні нотаріальних дій від 12.11.2013 року було відмовлено у зв'язку з тим, що у Свідоцтві про власність на домоволодіння зазначено, що домоволодіння належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] В зв'язку з цим у нотаріальному порядку не має можливості визначити усіх співвласників колгоспного двору та їх частку у майні. В зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначає, що на день смерті вона постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Спадкові права вона оформити нотаріально не може оскільки, оскільки винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що у Свідоцтві про власність на домоволодіння зазначено, що домоволодіння належить колгоспному двору, головою якого є мати [PERSON] Спадщину після померлого батька прийняла мати, [PERSON], оскільки на день смерті вони проживали разом. Відповідачка своєчасно до нотаріуса не зверталась, на день смерті спадкодавця з нею не проживала, а проживала та була зареєстрована у [ADDRESS], спадщину не приймала і не здійснювала догляд за будинком. Єдиною особою, що прийняла спадщину є вона, яка постійно проживає і здійснює догляд за будинком, тому [PERSON] просила визнати за нею право власності на весь будинок з господарськими будівлями і спорудами. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 09 січня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволені, визнано за нею право власності на 1/2 частину домогосподарства в [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] її матері [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано за нею право власності на 1/2 частину домогосподарства в [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] її матері [PERSON] Не погоджуючись з рішенням суду [PERSON] звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити повністю, а в позові [PERSON] до неї про визнання за нею права власності на 1/2 частину спадкового майна відмовити. Апелянт зазначає, що в суді першої інстанції вона намагалася довести той факт, що згідно з вимогами ст. 549 ЦК України в (ред.1963 р). вона фактично прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті матері, вступила в управління і володіння спадковим майном, почала доглядати за будинком в якому проживає протягом двадцяти років та сплачувала необхідні платежі. Цей факт підтверджується письмовим доказом-довідкою селищної ради. Зазначає, що задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд послався на покази свідка [PERSON], яка є дочкою [PERSON] і на час відкриття спадщини взагалі була дитиною, проте дана обставина не є доказом, тому апелянт вважає, що суд прийняв її помилково. Крім того, на думку апелянта суд не взяв до уваги показання свідка [PERSON], яка пояснила, що все життя проживає по сусідству з спадковим володінням та після смерті [PERSON] крім [PERSON] ніхто за господарством не доглядав. Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проте, таким вимогам не відповідає судове рішення. По справі встановлено, що [PERSON] звернулась з позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частину будинку №16 та господарських будівель і споруд, що розташовані у [ADDRESS] у порядку спадкування після матері [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, оскільки обробляла город, приїздила в будинок. В зустрічній позовній заяві [PERSON] просила визнати за нею право власності на все домоволодіння, посилаючись на те, що вона як на час смерті матері так і після цього майже 20 років проживала і проживає в будинку, тобто, фактично прийняла спадщину. Відповідно до положень ст. ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, чи подав заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном в сільській місцевості можуть бути довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним і продовжує проживати в спадковому будинку, або про те, що спадкоємець доглядає за спадковим будинком, за худобою спадкодавця; доглядає, збирає врожай після смерті спадкодавця; про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або спадкові платежі по обов'язковому страхуванню; про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після смерті спадкодавця. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки; іменних цінних паперів; свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу чи іншої самохідної машини чи механізму; державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. (п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Заяви про прийняття спадщини повинні бути зроблені в письмовій формі і подані в нотаріальну контору протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Підпис спадкоємця на такій заяві повинен бути нотаріально завірений. В тому разі, якщо спадкоємець особисто подає заяву в нотаріальну контору, за місцем відкриття спадщини, державний нотаріус встановлює особу спадкоємця і перевіряє справжність його підпису, про що робить відмітку на заяві, де зазначає найменування документа, що посвідчує особу заявника, номер та дату його видачі, найменування установи, яка його видала, рік народження спадкоємця. Як вбачається з зібраних у справі доказів, пояснень сторін та свідків, що в спірному домоволодінні станом на 15.04.1991 року мешкали [PERSON] який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно довідки Ніжинського МБТІ спірне домогосподарство відносилось до колгоспного двору і [PERSON] була його головою. Відповідно до довідки Лосинівської сільської ради [PERSON], яка померла [INFO] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. З копії спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, але державний нотаріус відмовив сторонам у видачі свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями першої черги, що підтверджується свідоцтвами про їх народження та свідоцтвами про укладення шлюбу. Відповідно до рішення виконкому Лосинівської селищної ради № 105 від 27.01.1993 року на ім'я матері було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок. Після смерті матері відкрилась спадщина на спірне домогосподарство. Із заявами в шестимісячний строк до нотаріальної контори про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадщину після смерті матері прийняла [PERSON], про що свідчать довідки Лосинівської селищної ради від 09.12.2013 року за №1604 (а.с. 24), від 26.03.2013 року за № 535 та надані пояснення в судовому засіданні Лосинівського селищного голови Стрілець А.О., який спростував в судовому засіданні надану ним довідку від 21.06.2013 року №03-18/279(а.с.15) про те, що [PERSON] також прийняла спадщину після смерті матері. На цю обставину не звернув суд першої інстанції і не дав належної оцінки. Доводи [PERSON] про те, що вона на протязі шести місяців після смерті матері перейшла жити в її домогосподарство, дбала про худобу, обробляла земельну ділянку, сплачувала страхові внески підтверджуються крім довідки селищного голови поясненням свідка [PERSON], яка проживала по сусідству з спадковим домоволодінням. Таким чином, апеляційним судом було встановлено, що фактично спадщину прийняла [PERSON], яка крім того, постійно на протязі двадцяти років проживає в домоволодінні, а тому, за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на все домоволодіння з господарськими спорудами, яке знаходиться в [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] заяви про прийняття спадщини не подавала, в управління та володіння майном не вступала, і крім того, не надала належних та допустимих доказів про фактичне прийняття нею спадщини, а тому в задоволенні її позовних вимог слід відмовити. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення відшкодовуються понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Апелянтом було сплачено при подачі зверненні до суду першої інстанції та з апеляційною скаргою 423 грн.. Оскільки апеляційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню, то з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] в повернення судових витрат 423 грн.

Outcome: approved