Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги, висловлені в своєму позові, підтримав та просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 25.04.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №62, стягнути з відповідача на його користь 50% витрат по сплаті судового збору в сумі 352 грн. 40 коп. В підготовчому судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав та просив їх задовольнити. В підготовчому судовому засідання відповідач [PERSON] не заперечувала проти позовних вимог позивача та проти стягнення з неї на користь позивача 50% витрат по сплаті судового збору в сумі 352,40грн., просить залишити дітей проживати з нею. Суд, вислухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.04.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області між сторонами по справі був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №62. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та в подальшому будуть з ним проживати. На даний час сторони проживають окремо та у зв'язку із поступовим погіршенням їхніх сімейних стосунків, спільне господарство між ними припинено, що також призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем у позивача не склалося через відсутність взаєморозуміння, протилежності поглядів на сімейні відносини, сімейні цінності та обов'язки з ведення спільного господарства. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, що виникають між ними, не підтримує нормальну моральну атмосферу між ними. Сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач почала вести тісні стосунки з іншим чоловіком, залишила дітей та виїхала на постійне місце проживання до Автономної Республіки Крим. Як пояснив позивач, на даний час діти проживають з ним. Позивач вважає, що немає сенсу підтримувати сімейні відносини. Примирення між сторонами, а також продовження подальшого спільного життя і збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Майнового спору у сторін немає. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% витрат по сплаті судового збору в сумі 352 грн. 40 коп.. Доньку [PERSON] та сина [PERSON] залишити проживати з матір'ю.

Outcome: approved