Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Сокирянської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с.Сокиряни Теплицького району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сокирянської сільської ради. Вказану земельну ділянку [PERSON] успадкувала після смерті сина [PERSON], який помер [INFO]. Вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину, однак, оформити свої спадкові права на земельну ділянку не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку втрачено. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги просить задовольнити. Представник відповідача - Сокирянської сільської ради Теплицького району - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представників сільської ради, проти вимог [PERSON] не заперечують. Від відділу Держгеокадастру у Теплицькому районі надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд вважає, що позов про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом доведений і обґрунтований, тому підлягає задоволенню. [PERSON] померла [INFO] в с.Сокиряни Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, який 17 березня 2014 року посвідчений Сокирянською сільською радою Теплицького району, яким заповіла позивачеві земельну ділянку, яку успадкувала після смерті сина [PERSON]. Відповідно рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2011 року, яке набрало законної сили, за [PERSON] було визнано право власності на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,47га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сокирянської сільської ради Теплицького району, яка належала [PERSON], який помер [INFO]. Правовідносини між сторонами регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України: ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців); ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; ч.1 ст.1221 ЦК України передбачає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; ч.1 ст.1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач [PERSON] в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], приватним нотаріусом Теплицького районного нотаріального округу заведено спадкову справу за №184/14. Постановою приватного нотаріуса Кусюк О.А. від 08 липня 2015 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Враховуючи викладене, те, що позивач [PERSON] дотрималась вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, томі наявні підстави для визнання права власності позивача на спадкове майно, яке не може бути визнане іншим способом.

Outcome: approved