Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS], в обґрунтування якого зазначила, що у вересні 1995 року вона на прохання свого племінника, відповідача у справі [PERSON], зареєструвала останнього у своєму будинку, так як він мав намір в найближчій час переїхати на постійне місце проживання до міста Новий Буг та працевлаштуватися у вказаному місті. Однак, до цього часу відповідач до неї так і не переїхав. Взагалі, з дня його реєстрації відповідач фактично не проживав у належному їй будинку жодного дня. Особисті речі відповідача в будинку відсутні, поштова кореспонденція на вказану адресу на його ім'я не надходить. Протягом відсутності відповідача без поважних причин, останній комунальні послуги не сплачував, допомогу в утриманні будинку не надавав, у зв'язку з чим порушуються її права, як власника житлового будинку, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому судової повістки. Заяв про розгляд справи за його відсутності не направляв, про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Новобузької державної нотаріальної контори 12.09.1978 року за р./№ 1388 та зареєстрованого виконкомом Новобузької міської ради Миколаївської області 12.09.2078 року за р./№ 5543, власником житлового будинку [ADDRESS], є позивачка [PERSON] З часу реєстрації позивачкою відповідача [PERSON] у вказаному будинку, що мала місце 09.09.1995 року, останній вказаним житловим приміщенням для проживання жодного разу не користувався, що підтверджується актом депутата Новобузької міської ради від 26.06.2014 року. Як встановлено при судовому розгляді справи відповідач [PERSON] проживає за іншою адресою - [ADDRESS] Згідно положень ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за наймачем протягом шести місяців, у зв'язку з чим, зважаючи на те що відповідач [PERSON] не проживає у будинку позивача понад встановлені строки, останнього, в силу вимог ст. 72 ЖК України, слід визнати таким, що втратив право на житлову площу в цьому будинку. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Крім цього, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача, понесені останнім та документально підтверджені судові витрати (судовий збір), у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved