Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

В лютому 2015 року представник заявника звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності заявнику [PERSON] правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що цей документ потрібний йому для реєстрації земельної ділянки в реєстраційній службі Новосанжарського районного управління юстиції в Полтавській області. В своїй заяві представник заявника просила встановити факт належності заявнику [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-ПЛ № 019013, виданого Пологівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 28.08.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 347. Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали. Представник зацікавленої особи - Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, надав заяву № 122 від 11.03.2015 року про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п. 6 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти належності правовстановлюючого документу. Встановлено, що [PERSON] не має можливості зареєструвати земельну ділянку в реєстраційній службі Новосанжарського РУЮ в Полтавській області, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю серії IІІ-ПЛ № 019013, виданого Пологівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 28.08.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 347, не вірно зазначено його прізвище «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» (а.с. 5). Згідно паспорта серії [NUMBER], виданого Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 08.05.1998 року, та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера № 1089 від 05.05.2000 року, прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON], [INFO] (а.с. 3). З довідки виконкому Пологівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 47 від 13.02.2015 року вбачається, що земельна ділянка площею 0,38 га, що розташована на території Пологівської сільської ради та передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, дійсно належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-ПЛ № 019013, виданого Пологівською сільською радою 28.08.1997 року (а.с. 6). Аналіз цих документів дає суду підстави для встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-ПЛ № 019013 від 28.08.1997 року заявнику.

Outcome: approved