Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що є власницею квартири № 26, що розташована на мікрорайоні Шахтарський, будинок № 1 в м. Покровську, Донецької області, на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 12 травня 2016 року між нею та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 12 травня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 823. Відповідно до п.4.8 договору купівлі-продажу квартири відповідачка зобов'язалася звільнити квартиру від наявних в ній речей та здійснити виписку осіб, які в ньому зареєстровані, не пізніше 1 липня 2016 року. На теперішній час [PERSON] свій обов'язок щодо зняття себе з реєстрації не виконала, чим порушила зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири, хоча виїхала з квартири та вивезла свої особисті речі. На підставі вищевикладеного, просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, не надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. 12 травня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно умов якого [PERSON]В передала, а [PERSON] прийняла квартиру № 26 у будинку №1 на мікрорайоні Шахтарський в м. Покровськ Донецької області і сплатила обговорену грошову суму в розмірі 60.000 грн. 12 травня 2016 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру № 26 у будинку №1 на мікрорайоні Шахтарський в місті Покровськ Донецької області, за № 923256414132. Отже, позивачка набула в установленому законом порядку право власності на квартиру № 26 у будинку №1 на міколрайоні Шахтарський в місті Покровськ (колишній Красноармійськ) Донецької області. Згідно п.4.8 укладеного договору купівлі-продажу квартири відповідачка [PERSON] зобов'язувалася звільнити квартиру від наявних в ньому речей та виписати осіб, які в ньому зареєстровані, не пізніше 1 липня 2016 року. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.317, ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однією з підстав припинення права власності, відповідно до ч.1 ст.346 ЦК України, є відчуження власником свого майна. Згідно ч.1 ст.391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-1У з наступними змінами та доповненнями остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. У звязку з тим, що 12 травня 2016 року квартира №26 у будинку №1 на мікрорайоні Шахтарський в місті Покровськ Донецької області була відчужена відповідачкою [PERSON] на користь позивачки [PERSON], вона втратила право власності на неї, отже, і право користування та розпорядження спірною квартирою. За таких підстав, суд приходить до висновку, що права позивачки порушено відповідачкою, оскільки у звязку з реєстрацією в належній їй квартирі відповідачки вона позбавлена права розпорядження спірною квартирою, а тому права позивачки підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування зазначеною квартирою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають присудженню з відповідачки на користь позивачки. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст. ст.317 ч.1, 319 ч.1, 391 ч.1 ЦК України, ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved