Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

В липні 2016 року Публічне акціонерне товариство „Акціонерний банк„Укоопспілка в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АБ „Укоопспілка [PERSON] звернулось до суду з позовом до [PERSON]І.(в редакції позову від 16 серпня 2016 року) про стягнення 21 799 грн. 27 коп. інфляційних нараху-вань на суму непогашеного кредиту з 30 вересня 2013 року по 12 серпня 2016 року та 2 176 грн.12 коп. 3% річних на суму непогашеного кредиту з 30 верес-ня 2013 року по 12 серпня 2016 року, а всього 23 975 грн. 39 коп. На обґрунту-вання своїх вимог позивач зазначив, що 16 липня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого пози-чальник на умовах строковості, платності та повернення отримав кредитні кош-ти в розмірі 45 000 грн., однак свої зобовязання по поверненню не виконав. Рі-шенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 вересня 2011 року встанов-лено факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань по поверненню грошових коштів та стягнено заборгованість за договором в розмірі 42 989 грн. станом на 1 травня 2010 року. В подальшому кредитні кошти Банку так і не по-вернуто, в звязку з чим позивач просять стягнути 3% річних за користування коштами та інфляційні нарахування. В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без їх участі. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявились. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 16 липня 2008 року між Акціонерним-Банком „Укоопспілка правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство „Акціонерний банк „Укоопспілка та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник на умовах строковості, платності та повернення отримав кредитні кошти в розмірі 45 000 грн. зі строком повернення до 15 липня 2012 року, однак свої зобовязання по поверненню не виконав. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 вересня 2011 року встановлено факт неналежного виконання [PERSON] зобовязань по поверненню грошових коштів та стягнено заборгованість за договором в розмірі 42 989 грн. станом на 1 травня 2010 року. В подальшому кредитні кошти Банку так і не повернуто, в звязку з чим позивач просять стягнути 21 799 грн. 27 коп. інфляційних нарахувань на суму непогашеного кредиту з 30 вересня 2013 року по 12 серпня 2016 року та 2 176 грн.12 коп. 3% річних на суму непогашеного кредиту з 30 вересня 2013 року по 12 серпня 2016 року, а всього 23 975 грн. 39 коп. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 вересня 2011 року, розрахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочен-ня, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір проце-нтів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Статтею 559 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється вико-нанням, проведеним належним чином. Враховуючи, що [PERSON] не виконав взяте на себе зобовязання по поверненню кредитних коштів, вимоги позивача про стягнення відсотків річних за користування коштами та інфляційних є підставними та підлягають до задоволення. Судові витрати слід розподілити у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved