Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

В листопаді позивачка звернулася до суду із позовом, в якому, з врахуванням уточнення, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, виділену для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. Українка, вул. Корольова, 27. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті батька [PERSON], померлого 10 січня 2006 року залишився спадок у виді 1/2 частини будинку та земельної ділянки за вказаною вище адресою, площею 0,17 га, виділеної для обслуговування будинку. Відповідно до заповіту батька 1/2 частина житлового будинку повинна відійти їй, а інше майно - її сестрі [PERSON]. Інша 1/2 частина права власності на будинок до неї перейшла в порядку спадкування після смерті матері [PERSON]. Посилаючись на положення ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України та вказуючи, що з переходом права власності на житловий будинок до неї перейшло право власності на земельну ділянку, виділену для його будівництва та обслуговування, просила визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку, площею 0,17 га. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, від позивачки на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглядати без її участі, а позов задовольнити. Від представника відповідача до суду надійшла аналогічна заява, в якій також було зазначено про визнання позову. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 5 січня 2004 року померла матір позивачки [PERSON] і після її смерті вона отримала в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Жовтневий (тепер -Вітовський) район, с. Українка, вул. Корольова, 27. В подальшому, 10 січня 2006 року помер її батько, якому належала інша 1/2 частина цього ж житлового будинку За свого життя він склав заповіт від 29 березня 2004 року, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповів належну йому 1/2 частину будинку позивачці, а інше майно - [PERSON]М, тобто відповідачці. Таким чином позивачка після смерті своїх батьків набуває право власності на цілий житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Жовтневий (тепер -Вітовський) район, с. Українка, вул. Корольова, 27. Крім того, за життя батьку належала земельна ділянка, площею 0, 17 га, виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за цією ж адресою, згідно державного акту серії ІІ-МК № 019047, виданого Українківською сільською радою Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області 5 січня 2007 року. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Також, згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Виходячи з цих положень закону та обставин справи суд приходить до висновку, що з переходом права власності на житловий будинок до позивачки переходить і право власності на земельну ділянку, виділену для його обслуговування. Враховуючи викладене,

Outcome: approved