Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

В лютому 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.06.2007р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н. За умовами цього договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 12 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Згідно відповіді Другої Криворізької державної нотаріальної контори, зазначено, що з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] [INFO] . до спадкоємця [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно якого Позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що «спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщини» Станом на дату смерті позичальника [PERSON] заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 112.06.2007 становить - 11 409,28 гривень, яка складається з наступного: 11121,92 гривень заборгованість за кредитом; 287,36 гривень - заборгованість за відсотками. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитом. Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін на 08 квітня 2019 року. Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін судовий розгляд справи відкладено на 14 червня 2019 року. Ухвалою суду від 14 червня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача судовий розгляд відкладено на 20 вересня 2019 року. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. З урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із зазначеним 20 вересня 2019 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (зараз Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12 000,0 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, а [PERSON] зобов`язалась сплачувати платежі встановлені договором. [INFO] позичальник - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 01 серпня 2014 року, Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного с тану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1239. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість за кредитним договором становить 11409,28 грн., та складається з тіло кредиту - 11121,92 грн., заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом - 287,36 грн. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог вищезазначеної норми закону 12 жовтня 2016 року Банком була направлена претензія кредитора до Другої криворізької державної нотаріальної контори. 05 вересня 2018 року Банком було отримано відповідь Другої криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлої [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої, є [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 січня 2018 року, наданої Другою криворізькою державною нотаріальною конторою, [PERSON] отримав спадщину після смерті [PERSON] 09 січня 2019 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого Банк пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281,1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Таким чином встановлено, що кредитор у передбачений законом строк пред`явив вимоги до спадкоємця, що підтверджується надісланою в нотаріальну контору претензією про повернення заборгованості. Відповідач, як спадкоємець померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, в силу ст.ст.1281, 1282 ЦК України зобов`язаний у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved