Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

В липні 2010 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом про стягнення з відповідачів боргу в сумі 22562 долари США та 8055 Євро. В подальшому, у зв'язку з частковим відшкодуванням боргу, позовні вимоги було уточнено та позивачі просили стягнути 13065,50 доларів США, 8055 Євро, а також 3% річних від простроченої суми, пеню та моральну шкоду. 20 жовтня 2010 року відповідачами було подано зустрічний позов про визнання недійсним усного безстрокового договору безпроцентної позики грошових коштів. Справа неодноразово слухалась в різних інстанціях. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23.05.2012 року касаційні скарги [PERSON], [PERSON] було задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду від 04 квітня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 жовтня 2011 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] скасовано. Рішення першої та другої інстанції щодо відмови у задоволенні зустрічного позову відповідачів про визнання договору недійсним залишено без змін. Повторно розглядаючи справу в суді першої інстанції встановлено, що в серпні 2008 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачі отримали у позивачів кошти в сумі 22562 долари США та 8055 Євро. На підтвердження даного договору було подано розписку, в якій було обумовлено строк повернення коштів - до 10 жовтня 2009 року. 17 січня 2011 року відповідачі повернули позивачам частину боргу в розмірі 75500,00 грн. (сімдесят п'ять тисяч п'ятсот гривень), відповідно сума боргу на момент повернення в перерахунку на валюту - долар США зменшилась до 13065,50 доларів США, 8055 Євро. В процесі слухання справи позивачами було подано заяву про уточнення розміру позовних вимог, у зв'язку із зміною курсу валют просили стягнути 13065,50 доларів США, 8055 Євро, що у перерахунку на національну валюту - гривню становить 367839,35 грн. Крім того просили стягнути 3% річних за прострочення зобов'язання, що складає 63631, 50 грн., від решти позовних вимог - сплати пені, індексу інфляції, а також моральної шкоди - відмовились. Ухвалою суду від 04 лютого 2013 року за клопотанням відповідачів призначалась судова почеркознавча експертиза. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги,надавши суду ааналогічні пояснення зазначені в позові та уточненні до нього. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась,надавши доручення на представлення своїх інтересів [PERSON] Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, уточненні позовні вимоги,та просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON].в судове засідання не з»явились,надали доручення на представлення своїх інтересів представникам [PERSON] та [PERSON],які просили у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу підлягає задоволенню з наступних підстав. В серпні 2008 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачі отримали у позивачів кошти в сумі 22562 долари США та 8055 Євро. На підтвердження даного договору було подано розписку, в якій було обумовлено строк повернення коштів - до 10 жовтня 2009 року. Згідно ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку визначеному договором. До дати вказаної в розписці кошти повернуті не були. Однак під час слухання справи, а саме 17 січня 2011 року відповідачами повернуто 75500 грн. що станом на день повернення по курсу НБУ складало 9 496,50 дол. США. Відповідно сума боргу зменшилась та становить 13 065,50 доларів США та 8055 Євро, що на момент ухвалення рішення суду в перерахунку на національну валюту - гривню становить 367 839,35 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки позивачі, подаючи заяву про уточнення позовних вимог, просили стягнути тільки суму в розмірі 3% річних за прострочення зобов'язання, від решти позовних вимог відмовились, то сума заборгованості відповідачів за порушення грошового зобов'язання становить - 63 631,50 грн. - 3% річних від простроченої суми. Що стосується твердження відповідачів щодо написання розписки тільки [PERSON] та як доказ, на підтвердження, посилання відповідачів на результати судової почеркознавчої експертизи, висновки якої вказують що ні рукописний текст ні підпис в борговій розписці виконано не [PERSON], а іншою особою, то суд критично оцінює таке твердження відповідачів. Неодноразово надаючи пояснення в судових засіданнях [PERSON] жодного разу не вказував, що йому не відомо про надання позики позивачам, крім того часткове повернення боргу в сумі 75500 грн. відбувалось обома відповідачами, що також оцінюється судом як визнання ними обома суми боргу. Крім того [PERSON] ні до моменту подання позивачами позову до суду ні в процесі розгляду справи не вчинялось жодних дій, які б вказували, що він не погоджується з отриманням грошей в борг або що йому взагалі не відомо про розписку. Суд вважає, що з відповідачів слід стягнути і витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення, сплачені позивачами при подачі позову до суду.

Outcome: approved