Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 лютого 2016 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №40. В шлюбі є дитина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю і перебуває на її утриманні. З відповідачем вони разом не проживають одинадцять місяців, спільного господарства не ведуть. [PERSON] проживає в іншому населеному пункті, вона не бажає жити з ним. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникають між ними, відповідач вживає алкоголь, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги дитині не надає. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу їй залишити дошлюбне прізвище Карачко, дитину залишити проживати з матірю, стягнути з відповідача в її користь судовий збір. Позивачка [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи, наполягає на розірванні шлюбу, суду пояснила, що з відповідачем протягом останнього року не проживають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши позивачку, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та Патер (дошлюбне прізвище Карачко) [PERSON] уклали шлюб 23 лютого 2016 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №40, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі є син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Сторони разом не проживають протягом року, спільного господарства не ведуть. [PERSON] проживає в іншому населеному пункті, вона не бажає жити з ним. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникають між ними, відповідач вживає алкоголь, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги дитині не надає. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved