Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

В липні 2014 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що відповідач у квітні 2007 року взяв у нього в борг 25 000 гривень, які зобов'язався повернути через рік. До цього часу сума боргу повернута лише частково. В березні 2008 року мати відповідача віддала за нього 1000 гривень. 23 червня 2010 року рішенням Краснопільського районного суду Сумської області було стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму боргу в розмірі 24000 грн., 150 грн.- витрат на юридичну допомогу та 120 грн. на ІТЗ судового розгляду справи. Рішення суду від 23.06.2010 року відповідачем фактично не виконується, що не зважаючи на похилий вік позивача та стан здоров'я, завдало йому моральної шкоди, призвело до загострення хвороби, а в подальшому перенесення трьох операцій. Позивач неодноразово звертався до суду про стягнення сум інфляційних витрат та трьох відсотків річних за відповідні періоди, судом позови задоволені. У зв'язку з тим, що і на даний час відповідачем не виконано судове рішення, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у зв'язку з інфляцією за період з червня 2013 року по травень 2014 року, а також 3% річних від прострочення суми боргу за вказаний період. Позивач, повідомлений належним чином в судове засідання не з'явився, забезпечив явку свого представника, яка в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. На розгляд справи представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі Відповідач в судове засідання не з'явився, обґрунтованих заперечень, заяви про визнання позову, чи клопотання про відкладення розгляду справи не надав, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем державної реєстрації відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2010 року, яке є чинним, було стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 24000 грн., що були отримані відповідачем від [PERSON] в борг на підставі його розписки (а.с.4). Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Краснопільського районного управління юстиції від 03 липня 2014 року № 2051, боржником [PERSON] на користь [PERSON] сплачено борг в сумі 10382,87 грн, а залишок боргу становить 13887,13 грн. (а.с.5). Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 17 вересня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача 108,00 грн. компенсації за індексом інфляції та 1055 ,00 грн. заборгованості у виді трьох відсотків річних від простроченої суми грошового зобов'язання (а.с.7-8) . Відповідно розрахунку зробленого на підставі даних зведеної таблиці індексу інфляції, розмір інфляційних втрат за період з червня 2013 року по травень 2014 року становить 1625 грн., а 3% річних від простроченої суми боргу з урахуванням інфляції за даний період становить 933 грн. (а.с.9-10). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За змістом п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу у випадку його порушення, невизнання або оспорювання з вимогою про застосування судом передбачених законом способів захисту. Факт прострочення відповідачем грошового зобов'язання знайшов підтвердження в судовому засіданні. З 2008 року по день розгляду справи в суді Відповідач в повному обсязі суму позики не сплатив. Тобто фактично з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, оскільки останній в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо вчасного погашення суми боргу. Відповідно до ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України зобов'язання повинне виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми боргу є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв'язку з тим, що в країні відбулися інфляційні процеси, то позивач має право на збереження реальної величини не сплачених грошей. Тому вимога позивача про стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми обґрунтована і підлягає задоволенню згідно зробленого позивачем розрахунку інфляційних втрат, оскільки він перевірений судом і відповідає ст.625 ЦК України та порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових спорів. Заперечень проти розрахованої позивачем суми інфляційних втрат та 3 % річних від відповідача не надійшло. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved