Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню дитину та на утримання якої рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Так сталося, що він почав зловживати спиртними напоями та наркотичними засобами, та щоб позбутися цієї проблеми самотужки звернувся до Дніпропетровського наркологічного диспансеру де знаходився на лікуванні з 14 грудня 2012 року. Зазначена тяжка хвороба обмежила його матеріальне становище, але за допомогою його батьків, тобто бабусі та дідуся дитини, він надавав щомісячно допомогу на утримання дитини у розмірі 400 грн. За той період часу, що він знаходився на лікуванні, в нього виникла заборгованість за виконавчим листом 2/486 від 24.04.2002 року у розмірі 26688 грн. 71 коп. У зв'язку з чим просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 26688 грн. 71 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з зазначених в ньому підстав. Також зазначив, що перебував на стаціонарному лікуванні у Дніпропетровському обласному наркологічному диспансері з 14 грудня 2012 року по 15 липня 2015 року, під час лікування він їздив додому приблизно десь один раз в два місяці для того, щоб взяти продукти харчування та викупатися. У КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради» перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога через хворобу, на яку хворіє ще з дитинства. Просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 26688 грн. 71 коп., яка утворилася під час його лікування. Представник позивача в судовому засідання просив позовні вимоги задовольнити та звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 26688 грн. 71 коп., яка утворилася під час його лікування у Дніпропетровському обласному наркологічному диспансері від алкоголізму. Також зазначив, що позивач, усвідомлюючи, що сам не впорається з таким тяжким захворюванням як алкоголізм, звернувся за допомогою до фахівців, бо розумів, що на його утриманні є малолітня дитина, якій потрібна матеріальна допомога від нього. Крім того, за допомогою своїх батьків позивач весь час надавав матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні, оскільки відповідач знаходився на добровільному стаціонарному лікуванні, а не на обов'язковому лікуванні. Під час лікування мав можливість їздити додому, а тому міг найти будь-яку роботу, щоб мати можливість сплачувати аліменти. Позивач на диспансерному обліку з діагнозом алкоголізм не перебував, а отже його хвороба не є тяжкою. Також, за тривалий час лікування він міг оформити інвалідність, а не зробив цього, тобто хвороба його не тяжка. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, та визнано сторонами по справі, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам ВДВС Тернівського МУЮ в Дніпропетровській області, розмір заборгованості по сплаті аліментів за період з квітня 2013 року по грудень 2014 року включно складає 26688 грн. 71 коп. (а.с.12). Відповідно до довідки Дніпропетровського обласного наркологічного диспансеру від 27 лютого 2015 року № 61, [PERSON] знаходиться на добровільному стаціонарному лікуванні в Дніпропетровському обласному наркологічному диспансері з 14 грудня 2012 року по теперішній час (а.с.12). Згідно інформації КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» від 03.11.2015 року вих.№ 1206/01-18 [PERSON], [INFO], на обліку КУ «ЦПМСД м. Тернівки» не знаходиться. Знаходиться на обліку у лікарів КЗ «Тернівська ЦМЛ»ДОР». Відповідно до інформації КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради» від 04.11.2015 року вих. № 2058 [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи ту обставину, що відповідач не сплачував аліменти у повному розмірі у зв'язку з його тривалим стаціонарним лікуванням, що має істотне значення, суд вважає за можливе звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 26688 грн. 71 коп., яку нараховано за виконавчим листом 2/486 від 24.04.2002 року, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за період з квітня 2013 року по грудень 2014 року включно. У зв»язку з тим, що питання про відшкодування судових витрат стороною позивача не ставилося та останній не наполягає на їх стягненні з відповідача, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved