Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому просила суд постановити рішення яким визнати за нею, [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 2,240 га, кадастровий номер 1221488000:07:037:0006, яка розташована на території Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.34). Представник відповідача Територіальної громади в особі Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без участі представника сільради (а.с.29). Представник третьої особи Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори надав суду лист про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори (а.с.26). Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, ознайомившись з матеріалами спадкової справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 15 вересня 2015 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 2,240 га, кадастровий номер 1221488000:07:037:0006, яка розташована на території Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №403414 виданого 07 листопада 2005 року на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №999-р від 28 грудня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010512003073 (а.с.12). Заповітів [PERSON] не складав, єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина (позивачка по справі) [PERSON] , яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка (а.с.47) та його діти: донька [PERSON] , яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті батька на користь матері [PERSON] (зворотній бік а.с.47); син [PERSON] , який подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті батька на користь матері [PERSON] (а.с.53) та донька [PERSON] , яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті батька на користь матері [PERSON] (а.с.56). Після смерті [PERSON] . Четвертою Дніпровською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №166/2016 (а.с.45-94). 02 червня 2016 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 85,0 кв.м. (а.с.85). Оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, спадкоємиці [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 21 червня 2016 року (а.с.93). Відповідно до змісту ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Позивачка, як спадкоємець за законом звернулася до суду з даним позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, для захисту своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України). Стаття 158 ЗК України передбачає, що судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №999-р від 28 грудня 2004 року, [PERSON] 07 листопада 2005 року був виданий Державний акт серії ЯБ № 403414 на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 2,240 га, кадастровий номер 1221488000:07:037:0006, яка розташована на території Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на вищевказану спадкову земельну ділянку кадастровий номер 1221488000:07:037:0006 зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському району Дніпропетровської області від 21 квітня 2016 року за №31-403-0.6-1196/2-16 (а.с.88). [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та має право на спадкову земельну ділянку загальною площею 2,240 га, кадастровий номер 1221488000:07:037:0006, яка розташована на території Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний нотаріус відмовив позивачці у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу - Державного акту серії ЯБ №403414 виданого 07 листопада 2005 року. Судом встановлено, що оригінал Державного акту на право власності на землю серії ЯБ №403414 виданий 07 листопада 2005 року - втрачено. В нотаріальному порядку питання про спадкування земельної ділянки, позивачка не має можливості вирішити через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів зокрема є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачка вступила в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України, та згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати за рахунок позивачки, так як нею не ставляться вимоги про стягнення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved