Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

В квітні 2013 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. та судові витрати. Під час розгляду справи, в порядку ст. 31 ЦПК України, представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду. Остаточно визначившись, позивач просив суд стягнути з ПрАТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування у розмірі 13938,18 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в результаті ДТП, що відбулась 14.01.2013 року по вул.Дзержинського в м.Ровеньки Луганської обл. між автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем марки «Фольксваген Джета», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], було пошкоджено його автомобіль, цивільна відповідальність винуватця цієї ДТП [PERSON], на випадок пошкодження майна третіх осіб в ДТП була застрахована у відповідача. При зверненні позивача до страхової компанії за отриманням страхового відшкодування його заява на день подачі позову залишилась без задоволення. Оскільки відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження, проведеного на вимогу позивача, вартість матеріального збитку автомобіля марки «Фольксваген Джета», реєстраційний номер [NUMBER], в результаті ДТП становить 50351,00 грн., тому з врахуванням ліміту відповідальності страховика та виплаченої суми страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з ПрАТ «ПРОСТО-страхування» 13938,18 грн. страхового відшкодування. Судом до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог було притягнуто [PERSON], який є учасником ДТП, що сталась 14.01.2013 року по вул.Дзержинського в м.Ровеньки Луганської обл. між автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем марки «Фольксваген Джета», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], після якої й настав страховий випадок. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити його з підстав викладених в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, вважає його необґрунтованим та безпідставним, просив відмовити у його задоволенні. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 14.01.2013 року по вул.Дзержинського в м.Ровеньки Луганської обл. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Фольксваген Джета», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який є його власником. Відповідно до постанови Ровеньківського міського суду Луганської області від 11.02.2013 року в адміністративній справі №424/265/13-п, вказана ДТП сталася з вини водія автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно Полісу АВ № 7947976 від 07.10.2012 року на момент ДТП, цивільна відповідальність [PERSON], водія автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER], на випадок пошкодження майна третіх осіб в ДТП, була застрахована в ПрАТ «ПРОСТО-страхування». 25.01.2013 року позивач письмово повідомив страховика про настання страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіля марки «Фольксваген Джета», реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON] в своєму позові, як на доказ щодо визначення вартості матеріального збитку автомобіля марки «Фольксваген Джета», реєстраційний номер [NUMBER], посилається на Висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріальних збитків № 0103/13/13 від 07.03.2013 року, проведеного за його ініціативою судовим експертом [PERSON], відповідно до якого вартість матеріально збитку пошкодженого в ДТП автомобіля позивача складає 50351,05 грн., до розміру якого входить вартість ремонту автоматичної коробки перемикання передач (АКПП), яка на думку позивача була пошкоджена саме внаслідок ДТП, що сталась 14.01.2013 року. Натомість відповідач, не погоджуючись з вищевказаним висновком, окремо замовив проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля марки «Фольксваген Джета», реєстраційний номер [NUMBER], яке було проведене ПП [PERSON], та за результатами складено Звіт № 30-01-13 від 26.02.2013 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку пошкодженого в ДТП автомобіля позивача складає 15792,04 грн. (без ПДВ 13160,03 грн.), до якого не входить вартість ремонту АКПП вказаного автомобіля. З врахуванням вищевказаного Звіту, страховиком було виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 13160,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13422 від 17.05.2013 року, та не заперечувалось представниками сторін у судовому засіданні. Разом з тим, для встановлення того, чи пов'язані пошкодження АКПП автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], з ДТП, яка сталося 14.01.2013 року по вул.Дзержинського в м.Ровеньки Луганської обл. між автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем марки «Фольксваген Джета», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], за клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 11.09.2013 року у справі була призначена судова авто-технічна експертиза. 09.01.2014 року до суду з КНДІСЕ повернулися матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], про стягнення страхового відшкодування з повідомленням експерта про неможливість дачі висновку, оскільки позивачем не був наданий об'єкт дослідження, а саме автомобіль марки «Фольксваген Джета», реєстраційний номер [NUMBER]. Разом з тим, оплата за проведення даної експертизи відповідно до ухвали суду від 11.09.2013 року була покладена на сторону відповідача, який станом на 06.12.2013 року оплатив вартість вказаної експертизи (а.с.97). Відповідно до ч.1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Крім того, у зв'язку з тим, що у ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виникли сумніви, що пошкодження АКПП автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], відбулись саме в результаті ДТП, страховиком у відповідності до ст. 25 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», був зроблений запит до СТО «Автопетроліум Луганськ» з проханням надати відомості щодо історії ремонту та діагностики автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], за 2011-2012 роки. У відповідь на даний запит, листом № 336 від 30.05.2013 року, офіційний дилер Фольксваген в м.Києві та Київській області повідомило, що 04.10.2012 року автомобіль «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], здійснював діагностику несправностей на VAS на ТОВ «Луганськ Преміум», в результаті якої було виявлено несправності АКПП та рекомендовано власнику транспортного засобу здійснити заміну АКПП та гідротрансформатора (а.с.28). Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 988 ЦК України, пп. 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про страхування» встановлено, що Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною позивача не надано суду належних доказів, та їх не було встановлено судом, на підтвердження того, що пошкодження АКПП автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], відбулись саме в результаті ДТП, що сталася 14.01.2013 року по вул.Дзержинського в м.Ровеньки Луганської обл. за участю вказаного автомобіля та автомобіля марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER], у зв'язку з чим саме відповідач на думку позивача повинен відшкодувати останньому вартість ремонту АКПП. Разом з тим, на спростування зазначеної позиції позивача, відповідачем надано доказ того, що спеціалісти при огляді автомобіля позивача до ДТП встановили необхідність заміни АКПП автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], через її несправність. Суд вважає, що дана обставина також підтверджується ухиленням позивача від надання вказаного автомобіля на огляд експерту для проведення призначеної судом авто-технічної експертизи. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що пошкодження АКПП автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер [NUMBER], відбулись ще до настання страхового випадку, а саме ДТП між вищевказаним автомобілем та автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер [NUMBER], що сталася 14.01.2013 року по вул.Дзержинського в м.Ровеньки Луганської обл., у зв'язку з чим суд вважає, що дії відповідача при виплаті позивачу страхового відшкодування були правомірні та такі, що ґрунтуються на вимогах закону. Враховуючи, що судом не встановлено порушення прав позивача з боку відповідача, то суд не знаходить законних підстав для задоволення позову [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], про стягнення страхового відшкодування, та відмовляє у його задоволенні в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed