Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 04 січня 2012 року в с. Малишівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 січня 2012 року помер його батько [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,045 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824283900:05:013:0018, що знаходиться на території Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району та належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 103152, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 17 січня 2005 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 18 жовтня 2004 року за № 284/2004-р. Він, як син, є спадкоємцем першої черги по закону, інших спадкоємців немає. Йому було відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки через відсутність коштів та юридичну необізнаність вчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер 04 січня 2012 року в с. Малишівка Старокостянтинівського району, про що складено відповідний актовий запис № 3, згідно даних свідоцтва про смерть серії І-БВ № 180390, виданого Іршиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 06 січня 2012 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 2,045 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824283900:05:013:0018, що знаходиться на території Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району та належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 103152, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 17 січня 2005 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 18 жовтня 2004 року за № 284/2004-р Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району 10 квітня 2017 року за № 152, [PERSON], який помер 04 січня 2012 року, на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: с. Малишівка вул. Польова, 26 Старокостянтинівського району Хмельницької області. Позивач [PERSON] являється сином померлого [PERSON], що підтверджується даними його свідоцтва про народження серії I-БВ № 293152, повторно виданого Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 07 квітня 2017 року. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 12 квітня 2017 року про те, що вона спадщину після смерті батька [PERSON] не приймала і в суд із заявою про продовження строку прийняття спадщини звертатися не буде. Те, що [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області від 16 серпня 2017 року № 62/01-16, спадкова справа до майна померлого 04 січня 2012 року [PERSON] не заводилася. Аналогічна інформація міститься також в інформаційній довідці зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48779848 від 16 серпня 2017 року. Згідно письмової консультації щодо подання заяви про прийняття спадщини приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області від 18 липня 2017 року № 42/01-16, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки він протягом встановленого законом строку не подав заяву про прийняття спадщини та вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивач юридично не був обізнаний з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, враховуючи те, що позов визнається відповідачем, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved