Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття - доньки [PERSON] до [INFO], а далі по 1/4 частини від заробітку(доходів) відповідача до досягнення повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO], мотивуючи тим, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку аліменти на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частини 1,2 ст. 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 08.12.2007 року та серії [NUMBER] від 10.01.2012 року (а.с. 6, 7). Згідно довідки Управління по експлуатації житлового комплексу Ізмаїльського заводу «Еталон» №81 від 02.12.2013 року діти проживають з позивачкою (а.с. 8). Як вбачається з пояснень сторін відповідач працює на посаді інкасатора підрозділу сектора інкасації та перевозок у відділенні АТ «Ощадбанк», що також підтверджується розрахунковим листом за квітень 2014 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав, наслідки визнання позову відповідачу роз'яснено відповідно до вимог ч.2 ст.174 ЦПК України, а також враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: донька [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак до досягнення старшою дитиною - [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], як це передбачено ст. 183 СК України. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Outcome: partial