Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

В липні 2019 року приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі по текст - позивач) звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - позивач) про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.07.2016 року в місті Києві по вул. Саксаганського, 15 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Лексус», державний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля «Субару», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за договором страхування № 310529042.16, а тому, на підставі наданого застрахованою особою рахунку, а також страхового акту та висновку експерта, позивачем було здійснено виплату страхової суми за договором в розмірі 106602,20 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «НОВА» за полісом АЕ/2753155, ліміт за заподіяну майну шкоду - 50000,00 грн. На вимогу ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», ПрАТ «СК «НОВА» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. Таким чином залишилась сума невідшкодованих коштів, яка становить 56602,20 грн. Враховуючи, що невідшкодовані витрати, пов`язані з цим страховим випадком складають 56602,20 грн. позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 05.08.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні на 30.09.2019 року. 26.09.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позову. При цьому зазначав, що огляд транспортного засобу після ДТП проводився без присутності відповідача. Також, згідно із звітом № 0210К від 22.07.2016 року, наданим позивачем, вартість майнової шкоди складає лише 55009,14 грн., оскільки знос деталей становить 56 %. Окрім того, також вважав, що страхова виплата у зазначеному позивачем розмірі є завищеною та такою, що є отриманням коштів шахрайським шляхом. Окрім того, перерахування коштів на рахунок СТО здійснювалось із порушенням укладеного між сторонами договору, оскільки кошти були перераховані ФОП [PERSON] , а не станції технічного обслуговування, а сама станція не узгоджувалась із страховиком. Крім того, позивачем не було надано доказів дійсного проведення ремонту пошкодженого автомобіля. Судове засідання 30.09.2019 року було відкладено на 20.11.2019 року у зв`язку із неявкою позивача, повідомленого належним чином. Представник позивача 20.11.2019 року в судове засідання не з`явився, подав засобами поштового зв`язку заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав та просив суд про його задоволення, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судовому засіданні 20.11.2019 року позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , 07.07.2016 року о 22 годині 00 хвилин, в місті Києві, на вул. Саксаганського, 15, керуючи автомобілем марки «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] , порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: під час руху задні ходом здійснив зіткнення з автомобілем марки «Субару», державний номерний знак [NUMBER] водій [PERSON] . Постановою Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 22.04.2016 року між [PERSON] та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» був укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 310529042.16 від 26.11.2015 року (далі - Договір страхування), згідно з яким забезпеченим транспортним засобом є «Субару», державний номер [NUMBER] . Відповідно до звіту № 0210 від 22.07.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Субару», державний номер [NUMBER] складає 109754,75 грн. Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля склав 55009,14 грн. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 09.07.2016 року, протоколу огляду транспортного засобу, рахунку № А-000008582 від 18.07.2016 року, ремонтної калькуляції, страхового акту № 142756 від 09.08.2016 року, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь ФОП [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 106602,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 5969 від 15.08.2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Згідно Полісу АЕ/2753155 на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «НОВА», ліміт за шкоду майну згідно якого встановлений у розмірі 50000,00 грн. Сторонами не заперечувався той факт, що ПрАТ «СК «НОВА» здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 50000,00 грн. Таким чином, залишилась невідшкодованою сума збитків у розмірі 56602,20 грн. (106602,20 грн. - 50000,00 грн. = 56602,20 грн.). Відповідно до пп. 38.1.1(а) п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Як вказано у п. 1 ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»» шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 56602,20 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З приводу заперечень відповідача, які висловлені у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне. Так, представником відповідача не було надано суду доказів на підтвердження того, що страхова виплата у зазначеному позивачем розмірі є завищеною та такою, що є отриманням коштів шахрайським шляхом. При цьому представник відповідача не обґрунтував того що, перерахування коштів на рахунок СТО здійснювалось із порушенням укладеного між сторонами договору, оскільки вказане не суперечить умовам договору. Відповідно до п. 10.2.1.2. договору страхування, Страховиком Страхувальнику/Вигодонабувачу, якщо виплата страхового відшкодування здійснюється на підставі акта авто товарознавчого дослідження/експертизи чи рахунків СТО, при цьому сума ПДВ не відшкодовується, якщо виплата здійснюється безпосередньо страхувальнику-фізичній особі або Вигодонабувачу готівкою або на банковий рахунок. Сума ПДВ відшкодовується страхувальнику або Вигодонабувачу після надання страховику відремонтованого транспортного засобу та платіжно-касових документів по ремонту ТЗ, які підтверджують факт сплати суми ПДВ. Також положеннями п. 10.2.3. договору передбачено, що розмір страхового відшкодування визначається на підставі документів, що підтверджують розмір збитку (рахунки СТО, калькуляції СТО чи страховика, висновок спеціаліста автотоварознавця), за вирахуванням встановленої в п. 2 договору франшизи. В даному випадку розмір шкоди, який необхідно відшкодувати застрахованій особі згідно із рахунком склав 107402,20 грн., а розмір франшизи 800,00 грн., а тому заявлена позивачем до стягнення сума в розмірі 56602,20 грн. (107402,20 грн. - 50000.00 грн. - 800,00 грн. = 56602,20 грн.) є обґрунтованою. Разом із тим, жодним положенням договору не передбачено обов`язок Страхувальника надання доказів дійсного проведення ремонту пошкодженого автомобіля для отримання страхового відшкодування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Outcome: approved