Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області, в якій просила стягнути з відповідача недоотриману частину пенсії, яка була нарахована, але не була виплачена спадкодавцю [PERSON] в сумі 13932 грн. 11 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на виконання судових рішень Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2011 року та 28 лютого 2011 року [PERSON] було нараховано 13932 грн. 11 коп. Проте [PERSON] [INFO] померла. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої. Не зважаючи на звернення позивача з вимогою щодо виплати недоотриманої пенсії за рішеннями суду, як спадкоємцю померлої [PERSON], вказані кошти так і не були виплачені, а тому, враховуючи приписи ст. 1227 ЦК України, згідно якої пенсії та інші соціальні виплати, які належали спадкодавцю, але не були ним одержані за життя, передаються членам їх сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини, відповідач повинен виплатити позивачу належні їй, як спадкоємцю, кошти. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 08 лютого 2016 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням [PERSON] звернулась до суду з апеляційною скаргою і, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати дане рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги до УПФУ в Чернігівському районі Чернігівської області та стягнути на її користь недоотриману суму пенсії -13932 грн. 11 коп., яка була нарахована, але не була виплачена спадкодавцю [PERSON], а також витрати по сплаті судового збору. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в супереч діючому законодавству судом було ухвалено рішення про відмову у задоволені позову, спираючись лише на заперечення відповідача, які обґрунтовані тим, що стягнення коштів повинно відбуватись в порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанови Кабінету Міністрів України №404 від 03 вересня 2014 року «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою». Апелянт вказує, що оскільки Порядок №404 не передбачає права подання документів, зазначених у п.4 цього Прядку, спадкоємцем померлого заявника - фізичної особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ. Виходячи з наведеного, зазначений Порядок не може бути застосований для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат померлої, паво на одержання якої перейшло в порядку спадкування за законом до [PERSON] Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відмовляючи у задоволенні позову [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказані грошові кошти, які вже стягнуті судовими рішеннями Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2011 та 28 лютого 2011 років, а тому належним способом захисту права є саме звернення позивача, яка є правонаступником померлого стягувача, щодо примусового виконання вказаних судових рішень. Однак, з таким висновком колегія суддів апеляційного суду не може погодитись. Суд першої інстанції встановив, що постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області провести [PERSON] перерахунок пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат відповідно до ст.39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла до 01 січня 2008 року, починаючи з 01 серпня 2010 року та провести необхідні виплати з урахуванням виплачених сум (а.с.9). Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області провести [PERSON] перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії ІІІ, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, встановленому ст.51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 серпня 2010 року по 28 січня 2011 року та провести необхідні виплати на користь позивача з урахуванням виплачених сум (а.с.7). Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 лютого 2011 року у справі зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області провести перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з підвищенням її розміру, як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», з 01 серпня 2010 року по 26 січня 2011 року з урахуванням виплаченого підвищення до пенсії за вказаний період (а.с.8). [PERSON], яка доводилася позивачу матір'ю, померла [INFO] (а.с.10). Згідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] залишилося належне їй спадкове майно, спадкоємцем якого є її дочка [PERSON] Тобто, з матеріалів справи вбачається, що УПФУ в Чернігівському районі Чернігівської області було проведено перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Законом України «Про соціальний захист дітей війни» нараховано доплату до пенсії в сумі 13932 грн. 11 коп. Коштів, стягнутих згідно постанов суду, відповідачем за життя [PERSON] не виплачено. Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Як зазначено у ч.2 цієї статті, члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини. 02 березня 2013 року [PERSON] звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області з заявою, в якій просила виплатити їй нараховану суму недоотриманої пенсії в розмірі 13932 грн. 11 коп., яка була включена до спадщини, але не виплачена спадкоємцю (а.с.12). Листом від 10 квітня 2013 року № 22/04/П-2 Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області повідомило позивача, що стосовно питання виплати доплат за рішенням суду з вересня 2011 року фінансування виплат за судовими рішеннями не було, виплата не проводилася, в разі фінансування даних видів доплат суми коштів будуть виплачені поштовим переказом (а.с.14). 30 жовтня 2015 року [PERSON] знову звернулася до відповідача з вимогою розглянути питання щодо виплати їй, як спадкоємцю [PERSON] недоотриманої частини пенсії в сумі 13932 грн. 11 коп. (а.с.13). Листом від 02 грудня 2015 року № 56/03/П-2 Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області повідомило позивача, що виплата недоодержаної пенсії за рішенням суду передбачена Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 03 вересня 2014 року № 440, а тому для вирішення питання щодо виплати нарахованої суми необхідно звернутися до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області (а.с.37). За таких обставин, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що позивач є спадкоємцем майна померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори 24 листопада 2012 року. Спадщина, на яку видано дане свідоцтво складається з права на земельну частку, яка перебуває в колективній власності КСГП «Полісся» с. Пакуль Чернігівського району Чернігівської обл. розміром 2,88 га, що належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку, виданого Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівської області 12 березня 1997 року серії [NUMBER], а також недоодержаної пенсії за листопад 2011 року в сумі 941 грн. 09 коп. та недоодержаної пенсії за рішенням суду за період з 01 серпня 2010 року по 22 лютого 2011 року в сумі 13932 грн. 11 коп., належної спадкодавцю згідно з довідкою №6621/05, виданою 12 липня 2012 року Управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівському районі Чернігівської області (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п.5 ч.2 цієї статті, може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Як встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати, в розмірі 13932 гривень 11 копійка, нарахованої пенсіонеру [PERSON] і не виплачене їй за життя, право власності на яку, в порядку спадкування за законом, перейшло до позивача. Таким чином відповідач порушує право власності позивача на вказану суму коштів у порядку спадкування, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов'язку в натурі, тобто стягнення її з відповідача на користь позивача. Заперечення відповідача не спростовують позову і не приймаються до уваги, оскільки Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440, не передбачає права подання документів, зазначених у п.4 цього Порядку, спадкоємцями померлого заявника - фізичної особи, на користь чи в інтересах якої ухвалено рішення суду або видано виконавчий документ. Виходячи з наведеного, зазначений Порядок не може бути застосований для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат [PERSON], право на одержання якої перейшло в порядку спадкування за законом до позивача. Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову [PERSON] та стягнення з УПФУ в Чернігівському районі Чернігівської області на її користь неотриманої пенсії, яка була нарахована, але не виплачена спадкодавцю [PERSON], у сумі 13932 грн. 11 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. за подання позовної заяви та 535 грн. 92 коп. за подання апеляційної скарги, а всього 1023 грн. 12 коп.

Outcome: approved