Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського звернувся в суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про навчання на комерційних засадах. Позов мотивовано тим, що 01.09.2010 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON] укладено договір про навчання на комерційних засадах, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання за період з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року за рахунок коштів відповідача у розмірі 32000гривень здійснити навчання [PERSON] на денній формі навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем «бакалавр» напрям підготовки 6030102 «Психологія». Згідно п. 5.3 договору відповідач зобов'язаний вносити безготівково плату кожного семестру, тобто з 01.09. та до 01.02 протягом всього періоду навчання. Проте в порушення умов договору та не виконуючи взяті на себе зобов'язання, замовник сплатив лише 6000гривень. Наказом університету № 180 від 12.04.2012 року було відраховано [PERSON] з університету за порушення умов договору та припинено дію договору. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за отримані освітні послуги становить 7920гривень. Просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 8521,27гривень, та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за обставин викладених в позові. Просила позов задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин. Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з'явились, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.09.2010 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON] укладено договір про навчання на комерційних засадах, згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання за період з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року за рахунок коштів відповідача у розмірі 32000гривень здійснити навчання [PERSON] на денній формі навчання за освітньо - кваліфікаційним рівнем «бакалавр» напрям підготовки 6030102 «Психологія» (а.с.7-8). Згідно п. 5.3 договору відповідач зобов'язаний вносити безготівково плату кожного семестру, тобто з 01 вересня та до 01 лютого протягом всього періоду навчання. Наказом університету № 180 від 12.04.2012 року було відраховано [PERSON] з університету за порушення умов договору та припинено дію договору (а.с.9). Згідно довідки Вінницького державного педагогічного університету № 03/77 від 05.03.2014 року [PERSON] навчалась з 01.09.2010 року по 12.04.2012 року. За навчання нараховано 13920гривень, з них [PERSON] сплатила 6000гривень, заборгованість за навчання складає 7920 гривень (а.с.11). Відповідно до п.6.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язання за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі ,у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення ,в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача борг за договором навчання на комерційних засадах в розмірі 8521,27гривень, з яких: 7920 гривень - сума основного боргу, 316,80 гривень - індекс інфляція, 284,47 гривень - 3% річних. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір - 243,60грн.

Outcome: approved