Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

В.о. керівника Бершадської місцевої прокуратури звернувся до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради та Комунального закладу «Ладижинське міське територіальне обєднання» до [PERSON], на обґрунтування якого повідомив, що вироком Ладижинського міського суду Вінницької області у справі № 135/2070/16-к від 08.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 10.10.2017 року. Зокрема, Ладижинським міським судом встановлено, що 15.07.2016 року, близько 08 години 30 хвилин, у місті Ладижин Вінницької області [PERSON]., керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Рено», моделі «Трафік», державний номер [NUMBER], власником якого він є, рухаючись по проїзній частині вул. Наконечного в напрямку до перехрестя вулиць Будівельників та Наконечного, у районі АЗС «Авіас», що по вулиці Наконечного №131-А, порушив п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 року, та перед здійсненням повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу - скутеру марки «Хонда», моделі «Діо», який рухався по проїзній частині вул. Наконечного у напрямку вул. [PERSON], виїхав на зустрічну полосу руху, де вчинив зіткнення з скутером під керуванням [PERSON]. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди водій скутера «Хонда», марки «Діо», [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої травми грудей з множинними переломами ребер, гемоплевматораксом; важкої закритої тупої травми живота з пошкодженням внутрішніх органів - розривом селезінки і передньої стінки сечового міхура, кровотечею в черевну порожнину; закритих переломів кісток тазу і правої плечової кістки, які згідно висновку експерта №222 від 10.10.2016 в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечних для життя під час скоєння. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному та хірургічному відділеннях Ладижинського міського територіального медичного об'єднання з 15.07.2016 по 01.08.2016 та з 23.09.2016 по 31.10.2016 відповідно. Хворим проведено в реанімаційному відділенні 17 ліжко днів, вартість 1 ліжко дня становить 1\~466, 44 грн., таким чином на лікування потерпілого було витрачено 24\~929, 48 грн. Окрім того, на лікування було витрачено ліки на суму 2\~623,86грн. Також хворим проведено в хірургічному відділенні 38 ліжко днів, вартість 1 ліжко дня становить 417,60 грн., таким чином на лікування потерпілого було витрачено 15\~868, 80 грн. Окрім того на лікування було витрачено ліки на суму 358,61грн. Загальна сума коштів, витрачених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON] складає 43 780 грн. 75 коп. На час пред'явлення позову витрати на лікування [PERSON], який знаходився на стаціонарному лікуванні у реанімаційному та хірургічному відділеннях Ладижинського МТМО, не відшкодовано, Ладижинське МТМО та Ладижинська міська рада із позовом про стягнення коштів не звертались. У звязку з цим просив стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету 43780, 75 грн. у рахунок відшкодування витрат Ладижинського міського територіального медичного обєднання на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] Прокурор Веселовська О.О. у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити вимоги, викладені у ньому. [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, однак просив врахувати його матеріальний стан та те, що він має тяжку хворобу при визначенні суми, яка підлягатиме стягненню. Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав. Дані правовідносини регулюються\~ЦК України\~та\~ЦПК України. Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно з п. 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року, передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, витрачання зазначених надходжень провадиться у загальному порядку на заходи передбачені бюджетом (відомством). У судовому засіданні встановлено, що вироком Ладижинського міського суду Вінницької області у справі № 135/2070/16-к від 08.09.2017 року [PERSON]. визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаний вирок набрав законної сили 10.10.2017 року. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій скутера «Хонда», марки «Діо», [PERSON] отримав тілесні ушкодження. У зв'язку з якими він знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному та хірургічному відділеннях Ладижинського міського територіального медичного об'єднання з 15.07.2016 по 01.08.2016 та з 23.09.2016 по 31.10.2016 відповідно. Хворим проведено в реанімаційному відділенні 17 ліжко днів, вартість 1 ліжко дня становить 1 466, 44 грн., таким чином на лікування потерпілого було витрачено 24 929, 48 грн. Окрім того, на лікування було витрачено ліки на суму 2 623,86грн. Також хворим проведено в хірургічному відділенні 38 ліжко днів, вартість 1 ліжко дня становить 417,60 грн., таким чином на лікування потерпілого було витрачено 15 868, 80 грн. Окрім того на лікування було витрачено ліки на суму 358,61грн. Загальна сума коштів, витрачених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого [PERSON] складає 43 780 грн. 75 коп. Ці факти визнаються сторонами, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб, а тому приймається судом. Суд не приймає до уваги клопотання позивача про зменшення суми, яка підлягатиме стягненню, оскільки це не передбачено законодавством. Особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину у повному обсязі. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги виконувача обовязків керівника Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради та Комунального закладу «Ладижинське міське територіальне обєднання» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави для задоволення позову. Відповідно\~до\~ст. 141 ЦПК\~України\~\~з\~\~відповідача на користь позивача підлягають\~\~стягненню\~\~судові витрати\~\~у вигляді судового\~\~збору. На підставі ст. ст. 4, 7, 18, 82, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved