overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.08.1997 року Горностаївським відділом РАГС Херсонської області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 29. Від шлюбу сторони мають трьох доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось. Впродовж трьох останніх трьох років відносини між сторонами ставали дедалі гіршими, вони не розуміють один одного, шлюб існує лише формально. Позивач намагалась зберегти стосунки та сім'ю, однак її дії не призвели до бажаного результату. Тому вона прийшла до переконання, що шлюб є лише формальністю і його слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватися прізвищем «Махнюк». В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Доповнила, що у відповідача є інша жінка, наданий судом строк для примирення результату не дав, а тому просила задовольнити позов та розірвати її шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява з проханням розглядати справу у його відсутність, проти розірвання шлюбу він не заперечує. За таких обставин суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. З свідоцтва про одруження серії І-КГ № 037750, виданого 09 серпня 1997 року Горностаївським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 09 серпня 1997 року зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 29 (а.с. 3). Також судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5, 6). За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось, сторони проживають окремо, відповідач має іншу жінку, вжиті судом заходи для примирення сторін, бажаного результату не дали, у звязку з чим суд вважає можливим розірвати шлюб, оскільки він носить формальний характер і подальше його збереження може суперечити інтересам сторін. Розриваючи шлюб, суд у відповідності до ст. 113 СК України залишає за позивачем її шлюбне прізвище «Махнюк», так як вона виявила бажання і надалі іменуватися ним. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на майно, і вона, як спадкоємець за законом, з поважних причин не звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Представник відповідача - Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району подала клопотання про розгляд справи у відсутності представника, проти позову не заперечує. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Позивачка, як спадкоємець за законом з поважних причин не звернулася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки не була обізнана про порядок і строки прийняття спадщини. Згідно повідомлення Старокостянтинівської державної нотаріальної контори №1463/01-16 від 17.04.2015 року спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], державним актом на право земельної ділянки [NUMBER], довідками Стецьківської сільської ради №101 від 24.03.2015 р. та №259 від 13.09.2013 р., повідомленням Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 17 квітня 2015 року. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилаєся на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 24.09.2003 року № 2687. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач - колишній чоловік позивачки, шлюб між ними розірвано 06 грудня 2012 року, з того часу відповідач в квартирі не проживає та не приймає участі у витратах на її утримання. В позасудовому порядку відповідач не бажає вирішити дане питання, а тому позивачка звернулася до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачці на підставі договору дарування від 24.09.2003 року № 2687. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1610351 від 30.09.2003 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] Згідно довідки про склад сім'ї від 06.04.2015 року за № 043347 в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] Встановлено, що заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 06 грудня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Крім того, свідок [PERSON] показала, що 06.12.2012 року між її дочкою [PERSON] та відповідачем розірвано шлюб і з того періоду відповідач не проживає у вказаній квартирі. Відповідач не бере участі в утриманні будинку, не відвідує сина та де він зараз проживає їм невідомо. Згідно ч. 2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд вважає, [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка вказала, що 04 вересня 2010 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує заробітку плату. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивачка у судове засідання на з'явилася, надала заяву у якій просила справу розглядати без її участі. Позов уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму необхідного для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення і до досягнення повноліття. Просила не допускати негайного виконання рішення. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 26 квітня 2011 року. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою від 02 квітня 2015 року №241, що видана Іванівською сільською радою Очаківського району. Відповідач заперечень проти позову не надав. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.04.2012. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені з грудня 2014 року в зв'язку з тим, що мають різні характери, різні погляди на життя. Сторони з початку подружнього життя проживали окремо, позивач в м. Кременчуці, відповідач в м. Києві, зустрічалися один-два рази на місяць. Домашнє господарство вели окремо. Через це були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив суд розглядати справу за його відсутності. Суд, оцінивши письмові докази, приходить до наступного. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 25 квітня 2012 року уклали шлюбу, який був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів громадського стану Кременчуцького управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.05.2014, актовий запис № 167. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], 22.05.2012 року, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження від 17.12.2014, актовий запис № 628. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені з грудня 2014 року з причин, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем. Сторони з початку подружнього життя проживали окремо, позивач в м. Кременчуці, відповідач в м. Києві, зустрічалися один-два рази на місяць. Домашнє господарство ведуть окремо. Через це були втрачені почуття любові та поваги один до одного. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд зауважує за необхідне, після розірвання шлюбу між сторонами, за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - Захаріна. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.12.2009. В шлюбі сторонами було усиновлено малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені з серпня 2014 року в зв'язку з тим, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем. Сторони проживають і ведуть домашнє господарство окремо. Відповідач створив нову сімю. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просила суд шлюб розірвати, прізвище залишити їй - [PERSON]. Позивач у судове засідання не прибула, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив суд розглядати справу за його відсутності. Суд, оцінивши письмові докази, приходить до наступного. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 25 грудня 2009 року уклали шлюб, який був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів громадського стану Кременчуцького управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.12.2009, актовий запис № 1131. В шлюбі сторонами було усиновлено малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.05.2011 та копією свідоцтва про народження дитини від 07.07.2012, актовий запис № 03. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені з серпня 2014 року у зв'язку з тим, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем. Сторони проживають і ведуть домашнє господарство окремо. Відповідач створив нову сімю. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне, після розірвання шлюбу між сторонами, за згодою позивача, встановити [PERSON] прізвище - [PERSON]. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 06.07.2013. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені в зв'язку з тим, що сторони мають несумісні характери, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Останнім часом відповідач почав зловживати спиртними напоями, вчиняти сварки та застосовувати фізичну силу, морально знущатися, ображати. Все це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. По цій причині відповідач переїхав проживати до помешкання своїх батьків, що привело до фактичного розпаду сім»ї. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась. В своїй заяві просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. В свій заяві просив справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступного. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 06 липня 2013 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені у березні 2015 року з причини, що сторони мають несумісні характери, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Зловживання відповідачем спиртними напоями привело до сварок та застосовування фізичної сили, морального знущання, образ. Все це призвело до втрати відчуття любові та поваги один до одного. По цій причині відповідач переїхав проживати до своїх батьків, що привело до фактичного розпаду сім»ї. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами, за згодою відповідача, встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 31.05.1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені в зв'язку з тим, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем. Запальний характер відповідача та розбіжності в фінансових питаннях привели до погіршення шлюбних відносин, у зв»язку з чим в сім»ї виникли сварки, суперечки. Через це були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство і проживають окремо. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON]., просила суд шлюб розірвати. Також просила визначити місце проживання дитини з нею, зазначила, що дитина на даний час знаходиться на її утриманні та проживає з нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась. В своїй заяві просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. В свій заяві просив справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, оцінивши письмові докази, приходить до наступного. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 31 травня 1997 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені з причин, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем. Запальний характер відповідача та розбіжності в фінансових питання привели до погіршення шлюбних відносин, у зв»язку з чим в сім»ї виникли сварки, суперечки, через що були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство і проживають окремо. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд зауважує, що після розірвання шлюбу між сторонами, за згодою відповідача необхідно встановити [PERSON] прізвище - [PERSON]. Оскільки дитина на даний час проживає з [PERSON] та знаходиться на її утриманні, місце проживання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], визначити з матір»ю - позивачем [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 01 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та сварок, спільне господарство вони не ведуть. Тому подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивача є неможливим та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Надали до суду заяви, в яких зазначили, що просять проводити розгляд справи за їхньої відсутності. Крім цього, [PERSON] вказала, що на позові наполягає та просить його задовольнити, а [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між [PERSON], та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сім'ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON], на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved