Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради Миколаївської області, згідно з яким просила визнати недійсними державний акт, серії ІІІ-МК № 034049 від 20.12.1994 року, про право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку, та державний акт, серії ІІІ-МК № 034050 від 20.12.1994 року, про право власності на земельну ділянку, площею 0,0514 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані по вул. Московська, буд. 108 в м. Новий Буг Миколаївської області та видані на імя [PERSON] До розгляду судом справи по суті позивачкою було подано позов в новій редакції, за яким вона змінила предмет та підстави своїх позовних вимог, зокрема, остання в ньому вказала, що вона придбала у громадянки [PERSON] за договором дарування, посвідченим [PERSON] державною нотаріальною конторою 21.07.1994 року, житловий будинок № 108 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Московська в м. Новий Буг, Миколаївської області. Однак, будучи власником вказаного будинку, вона не має можливості відчужити його, оскільки земельна ділянка на якій розташований зазначений будинок перебуває у власності іншої особи, - попереднього власника цього домоволодіння [PERSON], яка померла 25.03.1995 року, а тому посилаючись на приписи ст.ст. 120, 140 ЗК України та факт смерті власниці земельної ділянки [PERSON], просила припинити право власності останньої на земельну ділянку площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та визнати таке право за собою. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] міської ради Миколаївської області, [PERSON], в судове засідання також не зявився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Вивчивши доводи позову в новій редакції, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, укладеного між дарувальницею [PERSON] та обдарованою [PERSON], що посвідчений [PERSON] державною нотаріальною конторою Миколаївської області 21.07.1994 року за р./№ 2-700 та зареєстрованого в [PERSON] філії ММ БТІ 22.07.1994 року за р./№ 1179, позивачка [PERSON], являється власницею житлового будинку № 108 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Московська в м. Новий Буг, Миколаївської області (а.с. 8-9). Проте, предметом вказаного договору слугував лише будинок, питання про передачу (продаж) у власність земельної ділянки, на якій розташований цей будинок (для обслуговування житлового будинку) при укладанні цього договору його сторонами не вирішувалося. Вищезазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 0,10 га з цільовим призначенням для обслуговування вказаного житлового будинку. Зазначена земельна ділянка приватизована попередньою власницею цього домоволодіння [PERSON] та значаться за нею відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-МК № 034049, виданого 20.12.1994 року [PERSON] міською радою Миколаївської області на підставі рішення виконкому цієї ради від 29.07.1994 року за № 301 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державного актів на право приватної власності на землю за р./№ 590 (а.с. 6, 32). Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України, в редакції 1991 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. З моменту передачі земельної ділянки у приватну власність [PERSON] і до цього часу цільове призначення земельної ділянки не змінилося. З огляду на викладене, у звязку з придбанням позивачкою у [PERSON] житлового будинку, до позивачки разом з правом власності на житловий будинок перейшло і право власності на земельну ділянку для його обслуговування, що автоматично припинило право власності [PERSON] як на житловий будинок так і на земельну ділянку. Крім цього, 25.03.1995 року [PERSON] померла (а.с. 5) і після її смерті жоден із спадкоємців спадщину не прийняв, що також унеможливлює укладення між нею, чи потенційним спадкоємцем, та позивачкою угоди про відчуження останній згаданої земельної ділянки. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, дослідженні при судовому розгляді справи обставини, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку, розташованої по вул. Московська, 108 в м. Новий Буг та визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку. Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачкою у зв'язку з розглядом справи, остання не заявляла, тому суд відносить ці витрати на її рахунок.

Outcome: approved