overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивач вказав, що має на праві приватної власності жилий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрована колишня дружина [PERSON], проте в ньому не проживає і ним не користується з липня 2013 року. Тому, [PERSON] просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення в газеті «Свобода». Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] не проживає більше двох років в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою Давидківської сільської ради про право власності селянського двору у зв'язку із одержанням свідоцтва про право на спадщину №211 від 08.1999 року та довідкою Колиндянської сільської ради №1793 від 30 травня 2016 року. Згідно довідки №1289 від 06 квітня 2016 року виданої Колиндянською сільською радою вбачається, що в с. Давидківці Чортківського району зареєстрований гр. [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], пасенок [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], [INFO]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2013 року за №608/2151/13-ц. Відповідачка [PERSON] з липня 2013 року і по даний час за місцем реєстрації свого проживання не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує, що стверджується довідкою Колиндянської сільської ради №1734 від 30 травня 2016 року та актами про встановлення факту не проживання №306 від 04 квітня 2016 року та №430 від 30 травня 2016 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не користується житлом понад один рік. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України [PERSON] на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з [PERSON] понесені позивачем і документально підтвердженні судові витрати в розмірі 110 грн тасуд стягує на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 551 (п'ятсот п'ятдесят один) гривень 20 копійок судового збору з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 15 жовтня 1990 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрували у відділі ЗАГС Бучацького райвиконкому Тернопільської області, актовий запис № 111. Від подружнього життя у них є повнолітня дочка. У 2005 році дружина виїхала за кордон на роботу, звязок з ним підтримувала тільки півроку. Через чотири роки приїхала у відпустку, знялася з реєстрації з місця проживання та забрала свої речі з будинку. Таким чином, у них припинились подружні відносини, і тому [PERSON] не бажає надалі перебувати в шлюбі з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 15 жовтня 1990 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі ЗАГС Бучацького райвиконкому Тернопільської області, актовий запис № 111. У 2005 році відповідачка [PERSON] виїхала за кордон на роботу і з того часу подружні відносини між ними припинилися і на даний час вони проживають окремо. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 02 березня 2011 року у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 268, шлюб у обох перший. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачкою і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, в червні 2016 року вони припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причинами розпаду сімї були несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя, шлюб та сімю, через що виникали непорозуміння та часті конфлікти, вони втратили почуття любові один до одного, їх сімя існує лише формально. Подальше спільне проживання і збереження сімї та шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, згодна на розірвання шлюбу і пояснила, що сімя дійсно розпалась з тих причин, на які вказує позивач, з червня 2016 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах, втратили почуття любові один до одного, сімя існує лише формально, на примирення не згодна, подальше збереження сімї та шлюбу буде суперечити її інтересам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сімї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в червні 2016 року остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду їх сімї були несумісність характерів, протилежні погляди на подружнє життя, шлюб та сімю, через що все частіше виникали непорозуміння, вони втратили почуття любові один до одного, не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, на примирення не згідні, а тому суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітнього сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матірю [PERSON], з якою він проживає. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказував, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 10 серпня 2002 року у Чернівецькому міському відділі РАГС за актовим записом № 1010, шлюб у обох перший. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось, в березні 2015 року вони припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причинами розпаду сім'ї були психологічна несумісність характерів, діаметрально протилежні погляди на подружнє життя, шлюб та сім'ю, неможливість знайти спільну позицію для вирішення будь-яких сімейних питань, через що все частіше почали виникати непорозуміння, вони втратили почуття любові один до одного, не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачкою буде суперечити його інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, згодна на розірвання шлюбу і пояснила, що сім'я дійсно розпалась з тих причин, на які вказує позивач, з березня 2015 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах, втратили почуття любові один до одного, сім'я існує лише формально, на примирення не згодна, подальше збереження сім'ї та шлюбу буде суперечити її інтересам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в березні 2015 року остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду їх сім'ї були психологічна несумісність характерів, діаметрально протилежні погляди на подружнє життя, шлюб та сім'ю, неможливість знайти спільне вирішення будь-яких сімейних питань, через що все частіше виникали непорозуміння, вони втратили почуття любові один до одного, не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, на примирення не згідні, а тому суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітню доньку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матір'ю [PERSON], з якою вона проживає. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

в липні 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивач вказала, що є власником житлового будинку по вул. Грушевського, 5 у с.Нагірянка Чортківського району Тернопільської області в якому реєстрована місцем проживання з 30 травня 2014 року бувша дружина сина, відповідач [PERSON]. 07 вересня 2015 року рішенням Чортківського районного суду було розірвано шлюб між її сином та невісткою. 04 вересня 2014 році, відповідач [PERSON] залишила місце проживання у її будинку, перейшла проживати до своїх батьків у с. Нагірянка Чортківського району, однак в добровільному порядку не знялася з реєстрації, тому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в по вул..Грушевського,5 у с.Нагірянка Чортківського району, що належить позивачці на праві власності. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Пояснив суду, що відповідачка не проживають в належному їй будинку з вересня 2014 року, Забрала всі свої особисті речі та перейшла проживати до своїх батьків ц с. Нагірянка Чортківського району. Житловою площею не користуються, власних речей відповідачки будинку немає. Відповідач [PERSON]О на розгляд справи не зявилась, належним чином повідомлена судовою повісткою рекомендованим поштовим повідомленням про час і місце судового розгляду 25.07.2016 року і від неї не надійшло заяви про поважність причини неявки або відкладення розглядом справи, тому судом при не запереченні позивача проти такого вирішення справи, ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, свідків [PERSON], [PERSON], які ствердили факт не проживання відповідача з вересня 2014 року в житловому будинку позивачки, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення по слідуючих підставах. Позивач [PERSON] являється власником житлового будинку по вул.. Грушевського,5 у с. Нагірянка Чортківського району, що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстрований 15.04.2016 р. 905339861255. Згідно довідки №615 від 13.07.2016 року сільської ради с. Нагірянка Чортківського району, відповідач [PERSON] зареєстрована 30.05.2014 року по вул.. Грушевського,5 у с.Нагірянка Чортківського району. Факт не проживання в [INFO], відповідачки понад один рік, а саме з 04.09.2014 року стверджується актами про встановлення факту не проживання відповідачки від 25.02.2016 р., 20.05.2016 р.,29.06.2016 р. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], та батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що вона, її син та померлі батьки є власниками спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 11.10.1999 року Фондом комунального майна м. Херсона. [INFO] померла мати позивача [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS]. На момент її смерті, позивач та батько [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані із спадкодавцем у вказаній квартирі. У встановлений строк звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. [INFO] помер батько позивача [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS]. На момент його смерті, позивач постійно проживала та була зареєстрована у вказаній квартирі. У встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Оформити спадкові права після смерті батьків позивач не має можливості, оскільки у позивача відсутні оригінали документів, що свідчать про право власності спадкодавців зазначене майно. Позивач в судове засідання не з'явилась - про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила встановити факт прийняття [PERSON], померлим 01.05.2005 р. та [PERSON], померлим 28.06.2012 р. спадщини після померлого 19.02.2003 р. [PERSON] на житловий будинок №36, що знаходиться за адресою: м. Херсон, сел. Комишани, вул. Набережна з приналежними до нього будівлями та спорудами; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 01.05.2005 р. та [PERSON], померлого 28.06.2012 р. на житловий будинок №36, що знаходиться за адресою: м. Херсон, смт. Комишани, вул. Набережна з належними до нього будівлями та спорудами. В обгрунтування позову зазначила, що 19.02.2003 р. помер [PERSON], після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку №36, що знаходиться за адресою: м. Херсон, смт. Комишани, вул. Набережна. Спадкоємцями першої черги були сини померлого [PERSON] та [PERSON] На день смерті спадкодавця останні були зареєстровані та проживали разом з ним, до нотаріальної контори із заявими про прийняття спадщини не звертались, оскільки вважали, що є такими, що фактично прийняли спадщину та вважали, що зазначене не потребує реєстрації. 01.05.2005 р. помер [PERSON], а 28.06.2012 р. помер [PERSON] Єдиним спадкоємцем після смерті батька та дядька є вона. На її звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва на спадщину, їй було відмовлено, оскільки вона не надала оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджував право власності спадкодавців на спадкове майно. Оригінал свідоцтва втрачено. Позивач в судове засідання не зявилась про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказує, що квартира [ADDRESS] була придбана нею за договором купівлі-продажу від 25.05.2016 року у [PERSON], який виконав умови договору купівлі-продажу не в повному обсязі , звільнив квартиру та знявся з реєстраційного обліку , але не зняв з реєстраційного обліку члена своєї сімї [PERSON] що здійснює їй перешкоди у користуванні власністю. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. В судове засідання позивач не зявилась, але її представник [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати позов за її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі , з позовними вимогами ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У звязку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON], [PERSON] придбала у [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована в реєстрі за №727. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 01/6-3546 від 26.06.2016 року в квартирі [ADDRESS] , [PERSON] був зареєстрований з 11.01.2007 року по 02.06.2016 року , за даною адресою зареєстрована одна особа, який є відповідачем по справі. Відповідно до акту складеного працівниками ЦОА по Хортицькому району від 12.05.2016 року у присутності свідків: [PERSON], [PERSON], в квартирі [ADDRESS], відповідач по справі [PERSON] не проживає з червня 2014 року і по теперішній час. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS] , але залишається зареєстрованим в ній, фактично в квартирі не проживає , що створює перешкоди новому власнику квартири [PERSON], позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у шлюбі з 23.06.2007. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому дитина знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до її повноліття . В судове засідання позивач не зявилась надала суду заяву про розгляд справи без її участі , на позовних вимогах наполягає. В судове засідання відповідач не зявився , надав суду заяву про розгляд справи без його участі , проти заявлених вимог не заперечує. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 23.06.2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 138679 відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м.Запоріжжя. Актовий запис№1053. Дитина мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги всі обставини по справі, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення нею повноліття. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved