Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] пред'явила позов до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,100 га в межах згідно з планом для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована на [ADDRESS], що належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 01380, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 17 липня 1997 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за № 23 від 19 березня 1997 року. 17 червня 2013 року земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер і проведено її державну реєстрацію 23 липня 2013 року. Оригінал вищевказаного Державного акту вона втратила, однак у зв'язку із змінами в земельному законодавстві, не може отримати його дублікат, що перешкоджає їй реалізувати своє право власності на землю. Тому вона просить визнати за нею право власності на заявлену земельну ділянку в порядку ст. 392 ЗК України. Позивачка подала до суду заяву, якою підтримала обставини, викладені в позовній заяві, та позовні вимоги, які просила задовольнити, розглянувши справу без її участі. Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради направила до суду аналогічну заяву, якою не заперечила проти задоволення позовних вимог та просила справу розглянути без участі представника міської ради. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 01380, виданого Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області 17 липня 1997 року на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за № 23 від 19 березня 1997 року, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,100 га в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі Старокостянтинівська міська рада; від Б до В землі Дреліховська; від В до Г землі Гордійчук; від Г до А землі Городнюк) для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована на [ADDRESS] Хмельницької області, що підтверджується архівною копією Державного акту на право приватної власності на землю. У відповідності до даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого Реєстраційною службою Старокостянтинівського районного управління юстиції за № 6693710 від 23 липня 2013 року державна реєстрація права власності за позивачкою на вищевказану земельну ділянку за кадастровим номером 6810800000:05:006:0042 здійснена 17 червня 2013 року. Аналогічна інформація викладена у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого управлінням Держземагенства у Старокостянтинівському районі за № НВ-6800324712013 від 17 червня 2013 року. За інформацією Державного проектно - виробничого підприємства «Архітектура» Старокостянтинівський район Хмельницька область за № 20 від 15 серпня 2013 року земельна ділянка по [ADDRESS] вільна від забудови. В №№ 71-72 (№№ 11640-11641) від 07 вересня 2013 року газети Старокостянтинівської районної ради та Старокостянтинівської районної державної адміністрації «Життя Старокостянтинівщини» розміщено оголошення про те, що «втрачений державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ № 01380, виданий на ім'я [PERSON]». Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення земельних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом. У зв'язку із набуттям чинності з 01 січня 2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач не може отримати дублікат правовстановлюючого документу на земельну ділянки у порядку, який був визначений Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах України № 43 від 04 травня 1999 року. Згідно положень ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Нормами ч. 1 ст. 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. За змістом відповіді управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі від 04 вересня 2013 року за № 5-1-7/1172 на звернення позивачки було надано роз'яснення про неможливість видачі дублікату Державного акту на права власності на землю взамін втраченого, у зв'язку з тим, що 01 січня 2013 року набрали чинності Закону України «Про державний земельний кадастр» та «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», де не передбачена видача дублікатів державних актів. Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 23 грудня 2013 року за № 4601/02-31 було відмовлено у посвідчені договору купівлі - продажу вищезазначеної земельної ділянки через відсутність, зокрема, правовстановлюючого документу на землю, а саме, Державного акту на право приватної власності на землю. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна за № 20459272 від 14 квітня 2014 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб'єкта за № 20457665 від 14 квітня 2014 року відповідно стосовно заявленої позивачкою земельної ділянки відсутні відомості про обмеження в її використанні, а також відсутні обмеження щодо самої позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені права позивачки підлягають захисту, оскільки вона являється власником заявленої земельної ділянки, однак не може розпорядитися своїм правом власності на вказане нерухоме майно у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, що не може бути підставою відмови у захисті її права. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved