Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась із позовною заявою до [PERSON] про виселення. Вказувала на те, що вона є зареєстрованою та проживає в [ADDRESS], на її ім`я відкрито особовий рахунок. У вказаній квартирі також зареєстрований син позивачки - [PERSON] та відповідачка по справі - [PERSON], дружина сина позивачки, яка вселилась до спірної квартири без належних правових підстав, зареєстрована за адресою проживання своєї матері та не набула права користування квартирою, є лише тимчасовим жильцем. Крім того [PERSON] зазначала, що відповідачка чинить їй перешкоди в користуванні квартирою, а саме кухнею, ванною кімнатою, тощо. Посилаючись на вищевикладене, позивачка [PERSON] просила суд виселити [PERSON] з [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що відповідачка вселилась до спірного житлового приміщення на законних підставах та проживає там протягом тривалого часу. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважав, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належить до державного житлового фонду, складається з трьох житлових кімнат. Наймачем вказаної квартири є [PERSON] [PERSON] є сином позивачки - [PERSON]. У вищезазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON] Відповідачка по справі [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 21.10.1985 р. Після укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS], де з 1986 р. та до теперішнього часу зареєстрована відповідачка. 2/3 частини вищевказаного житлового будинку належать матері позивачки - [PERSON], яка в ньому проживає. В 1986 р. у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] У 1991 р. син позивачки [PERSON], відповідачка по справі [PERSON] та їх донька вселились до [ADDRESS] З того часу [PERSON] та [PERSON] мешкають у вищезазначеній квартирі, в якій проживали відокремлено своєю сім`єю, і не вели спільного господарства з позивачем [PERSON] Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем та ведуть спільне господарство. Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі у встановленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселились до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Як вбачається з матеріалів справи, [ADDRESS] належить до державного житлового фонду. Її наймачем є позивачка по справі - [PERSON] В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачка [PERSON] вселилась до вказаної квартири в установленому порядку як член сім'ї т [PERSON], та несла обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Крім того, відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2013 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Отже, [PERSON], вселившись у спірну квартиру разом із чоловіком, членом сім'ї наймача не стала та права користування житловим приміщенням не набула, є тимчасовим мешканцем. На пропозицію позивача звільнити житлове приміщення, відповідач відмовляється. Відповідно до ст. 99 ЖК України тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі відмови звільнення приміщення, вони підлягають виселенню в судовому порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. Посилання відповідачки [PERSON] на те, що вона вселилась до спірної квартири на правах члена сім'ї спростовуються матеріалами справи. Суд не може прийняти до уваги твердження позивача щодо чинення перешкод у користуванні квартирою відповідачем, оскільки звернення обох сторін до міліції скоріш носять характер взаємних неприязних стосунків, чим доказ неможливості спільного проживання, яке дійсно потребує громадянського впливу або запобігання. Але суд погоджується с тим, що права позивача, як хворої літньої людини, порушуються проживанням під одним дахом із відповідачкою, з якою в неї виникли вкрай неприязні стосунки та, внаслідок цього, напруга у спільному користуванні житлом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved