Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 999-00027720/1 від 04.10.2012 року в сумі 54 669,31 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] 04.10.2012 року було укладено кредитний договір № 999-00027720/1, згідно якого останній отримав від банку кредит на споживчі цілі у розмірі 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 03.10.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 04.10.2012 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконував, внаслідок чого станом на 01.07.2013 року виникла заборгованість в сумі 54 669,31 грн. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» до [PERSON] та [PERSON] задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Імексбанк», згідно кредитного договору № 999-00027720/1 від 04.10.2012 року, заборгованість за кредитним договором в сумі 45669 грн. 31 коп., заборгованість по сплаті відсотків в сумі 3687 грн. 44 коп., за розрахункове обслуговування поточного рахунку в сумі 3600 грн. та судовий збір в розмірі 546 грн. 69 коп., а всього 53513 грн. 44 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить частково скасувати рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір солідарного стягнення з неї та [PERSON] на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості за кредитним договором з 45669 грн. 31 коп. до 27930,51 грн.; скасувати солідарне стягнення з неї та [PERSON] заборгованість по сплаті відсотків в сумі 3687,44 грн. та за розрахункове обслуговування поточного рахунку в сумі 3600,00 грн.; зменшити розмір судового збору з 546,69 грн. до 279,31 грн. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що сума заборгованості за кредитним договором становить 27930,51 грн. Крім того, апелянт вказує, що Кредитором в порушення п. 3.4.1 договору поруки, не направлялась поручителю письмова вимога з визначеним обсягом невиконаного позичальником зобов'язання. В апеляційній скарзі ПАТ «Імексбанк» просить скасувати рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення, оскільки висновки суду, викладені у рішенні суперечать фактичним обставинам справи, крім того рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що ним в позовній заяві, а також у рішенні суду допущено описку в сумі залишку заборгованості за кредитом - 45 669,31 грн., тоді як в розрахунку заборгованості зазначено 45 681,87 грн. [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою зазначеною ним особисто в заяві від 18.01.2014 року (а.с. 72). Оскільки за вказаною адресою [PERSON] відсутній, відповідно до п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України, вважається, що судове повідомлення вручено йому належним чином. [PERSON] належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, неявка її в судове засідання, відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи. Представники позивача в апеляційному суді підтримали апеляційну скаргу, просили рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга [PERSON] підлягає відхиленню, апеляційна скарга ПАТ «Імексбанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з таких підстав. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідачів солідарно з позичальника та поручителя в межах його відповідальності, заборгованість по тілу кредиту, по процентам за користування кредитом та по комісії за користування кредитом загальною сумою 53513 грн. 44 коп., в тому числі заборгованість по тілу кредиту -45669 грн.31 коп., по сплаті відсотків в сумі 3687 грн.44коп., за розрахункове обслуговування поточного рахунку в сумі 3600 грн. та витрати по судовому збору у сумі 546 грн. 69 коп. Відмовляючи у задоволенні частини вимог позивача про стягнення штрафних санкцій в сумі 1700 грн., суд мотивував тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду за вказаними вимогами. Проте апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду. По справі встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 999-00027720/1 від 04.10.2012 року банком надано [PERSON] овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron з максимальною сумою 50000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.10.2015 року (а.с.9-15). Відповідно до п.1.4 кредитного договору сторонами було встановлено, що зменшення ліміту овердрафту здійснюється згідно додатку №1, який є невід»ємною частиною цього договору, та відповідно до якого погашення основної суми кредиту має здійснюватися щомісячно. Загальна сума щомісячного платежу по вищевказаним зобов»язанням визначена в додатку №1 до кредитного договору. Пунктом 2.6 вказаного договору передбачено, що сплата процентів [PERSON] здійснюється щомісячно за фактичний термін користування кредитом не пізніше 04 числа, починаючи з 04 листопада 2012 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Згідно п.3.3.5 кредитного договору [PERSON] зобов»язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у терміни визначені договором. Відповідно до п.4.8 цього договору сторони домовились, що у випадку невиконання [PERSON] зобов»язань, визначених п.3.3 договору протягом більше 30 днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що не настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання [PERSON] відповідної письмової вимоги банку. Повернення кредиту здійснюється останнім протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення. Пунктом 4.9 вказаного договору визначено, що за порушення строків встановлена відповідальність [PERSON] за повне або часткове прострочення повернення овердрафту та /або/ сплати процентів за користування ним та або інших платежів за договором у вигляді обов»язку сплатити банку штраф у розмірі 200.00 грн. за перший прострочений платіж та 500.00 грн. за кожний наступний платіж. Також, 04 жовтня 2012 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] (поручителем) було укладено договір поруки (а.с.22-24), відповідно до якого поручитель зобов»язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов»язань [PERSON] за вказаним кредитним договором (а.с.22-24). Відповідно до п.5.2 договору поруки сторони домовилися, що договір поруки діє до повного виконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку погашення заборгованості за кредитним договором вбачається, що загальні зобов»язання позичальника по кредитному договору станом на 01.07.2013 року складають 54669 грн.31 коп., в тому числі, основна заборгованість за тілом кредиту-45 681,87 грн., прострочена заборгованість по відсоткам - 3 687,44 грн., заборгованість по комісії - 3 600,00 грн., заборгованість по штрафним санкціям - 1 700,00 грн.(а.с.25). Згідно вказаного розрахунку боржник станом 01.07.2013 року сплатив в погашення боргу 10218 грн. 80коп., з яких на погашення строкової заборгованості за тілом кредиту 4318 грн.13 коп., за комісією 2880 грн.00коп. та 3020 грн.67 коп. відсотки за користування кредитом, останній платіж був 04.02.2013 року (а.с 26). Отже остаточна заборгованість позичальника за вищевказаним кредитним договором складає 54 669,31 грн., в тому числі: основна заборгованість за кредитом - 45 681,87 грн., прострочена заборгованість по відсоткам - 3 687,44 грн., заборгованість по комісії - 3 600,00 грн., заборгованість по штрафним санкціям - 1 700,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с.25). Правові наслідки порушення зобов»язання, забезпеченого порукою, передбачені ст..554 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК в разі порушення боржником зобов»язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 559 ЦК України врегульовано питання припинення поруки. Частиною 4 ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. З пунктів 1.1 та 5.2 договору поруки від 04.10.2012 року вбачається, що поручитель відповідає перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку як солідарний боржник, вказаний договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором. Враховуючи, що з вимогою до поручителя банк звернувся до суду під час дії основного зобов»язання, тобто в листопаді 2013 року, підстав для припинення поруки відповідно до п.4 ст. 559 ЦК України не вбачається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial