Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

В липні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.08.2008 року [PERSON] уклала договір №б/н про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, на підставі якого вона отримала кредитну картку. Банк відкрив кредитний картковий рахунок, встановив кредитний ліміт 13000 грн., в подальшому кредитний ліміт було збільшено, базова процентна ставка 30%. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов кредитного договору, [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком, яка станом на 31 травня 2020 року становить 91761,91 грн., з яких: 60277,01 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 26639,09 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 4345,81 грн. штрафу (процентна складова). В порушення Умов і правил надання банківських послуг відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Відповідно до частини 4 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з частиною 1 статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Враховуючи, що дана справа є малозначною, тому суд розглянув її в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Представник позивача Леонтьєв В.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що анкета-заява, яка міститься в матеріалах справах не є кредитним договором і їй не зрозуміло чому банк виніс всю суму на прострочку. На запитання суду повідомила, що дійсно, в серпні 2008 року вона отримувала в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку, тривалий час користувалася нею. З огляду на заперечення позовних вимог, в тому числі щодо «капіталізованих» відсотків у тіло кредиту, суд неодноразово роз`яснював відповідачу принцип диспозитивності цивільного судочинства, право відповідача заявити клопотання про призначення відповідної судової експертизи щодо нарахування позивачем у відповідних розмірах тіла кредиту та відсотків або надати власний розрахунок, проте відповідач своїми процесуальними правами не скористалася і будь-яких заяв чи клопотань з даного приводу суду не заявляла, тому суд розглянув дану справу за наявними в ній доказами. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Доказування не може гуртуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів (ст. ст. 76 - 79 ЦПК України). Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне найменування банку з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання останньою анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, де вказано, що заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. На підставі даного кредитного договору [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна Gold Light». Старт карткового рахунку - 04.09.2008 року, банк відкрив кредитний картковий рахунок, встановив кредитний ліміт 13000 грн., в подальшому кредитний ліміт було збільшено (а.с. 62 та на звороті). Умови кредитного договору узгоджені сторонами в наданій позивачем і підписаній відповідачем довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold Light» (а.с. 63). В зазначеній довідці сторони погодили тип картки, тип кредитної лінії, базову ставку в 2,5% в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році), визначили строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, і їх розмір (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Дана довідка містить конкретні умови договору, підписана [PERSON] , що свідчить про її обізнаність і згоду з умовами надання кредитних коштів, розміром та порядком нарахування відсотків за їх використання. Крім того, в судовому засіданні відповідач [PERSON] на запитання суду підтвердила справжність її підписів на Заяві та довідці, що містяться на а.с. 62-63. На а.с. 39-59, 126-145, 150-170 міститься банківська виписка по рахунку [PERSON] , з якої вбачається рух коштів за кредитною карткою (зняття та переказ коштів, здійснення покупок в магазинах, поповнення телефонного рахунку, погашення кредитної заборгованості, тощо). Вказані докази свідчать про те, що відповідач активно користувалася даною кредитною карткою більше десяти років поспіль. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 31.05.2020 року становить 91761,91 грн., з яких: 60277,01 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 26639,09 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 4345,81 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 6-38). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак відповідачем не здійснювалось погашення кредитних коштів. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 525-526, 530, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Твердження відповідача [PERSON] про те, що нею не було підписано відповідного письмового кредитного договору із позивачем як на підставу про відмову в задоволенні позову, суд не приймає до уваги, оскільки вказана обставина не спростовує висновки суду про отримання [PERSON] кредиту у відповідному розмірі, ознайомлення нею з вищезазначеними Умовами, зважаючи на підписання відповідачкою особисто Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», а також Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold Light». Відповідач [PERSON] обізнаність з вищевказаними Умовами, що містяться в довідці про умови кредитування і їх погодження, в тому числі, про нарахування відсотків не спростувала, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 60277,01 грн. підлягає задоволенню. Разом з тим, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення відсотків, зокрема, про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в сумі 220,84 грн. з огляду на таке. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, умови кредитного договору узгоджені сторонами в наданій позивачем і підписаній відповідачем довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна Gold Light» (а.с. 63). В зазначеній довідці сторони погодили тип картки, тип кредитної лінії, базову ставку в 2,5% в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році), визначили строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, і їх розмір (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 6-38), починаючи з вересня 2008 року відповідачці відсотки нараховувались вірно, відповідно до погоджених умов кредитування та довідки про умови кредитування (а.с. 63). Станом на 29.08.2014 року заборгованість [PERSON] за відсотками склала 220,84 грн. (а.с. 21 на звороті), проте починаючи з вересня 2014 року банк почав нараховувати відсотки у підвищеному розмірі без погодження такого підвищення із відповідачкою [PERSON] . Тому суд вважає, що сума нарахованих підвищених відсотків стягненню з відповідача не підлягає, а лише підлягає стягненню заборгованість за відсотками в сумі 220,84 грн., яка виникла станом на 29.08.2014 року, оскільки є доведеною позивачем допустимими і належними доказами. Також позивач не довів суду належними та допустимими доказами суму нарахованих штрафів - 500 грн. (фіксована частина), 4345,81 грн. (процентна складова), не обґрунтував підстави здійснення ним саме такого розрахунку заборгованості за штрафами. Як вбачається з матеріалів справи, в Заяві та довідці про умови кредитування відсутні домовленості сторін про відповідальність за прострочене зобов`язання, зокрема, щодо стягнення штрафів. Тому за відсутності підтверджень про конкретні домовленості сторін у Заяві та довідці про умови кредитування щодо сплати штрафів за користування кредитом, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог банку про стягнення штрафів. Враховуючи всі в сукупності обставини справи, доводи сторін та надані докази, а також беручи до уваги правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) суд вважає, що відповідач [PERSON] не довела суду розмір «капіталізованих» відсотків у тіло кредиту, а позивач не довів розмір заборгованості за відсотками за погодженою із відповідачем процентною ставкою після 29.08.2014 року, оскільки згідно умов договору та довідки сторонами було погоджено базову ставку в 2,5% в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році), визначили строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, і їх розмір (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, а також позивач не довів суду домовленості сторін про відповідальність за прострочене зобов`язання, підстави та розмір нарахованих штрафів за користування кредитом, тому заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, тому розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно сумі задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1385,85 грн.

Outcome: partial