Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовом до відповідача - Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, треті особи без самостійних вимог - Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби в Житомирській області про стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми по виплаті державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 77855 грн. 93 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.04.2012 р. було задоволено його позов до Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплату яких передбачено ст.ст. 50,54 Закону України від 28.02.1991 р. «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постановою суду, яка набрала законної сили 10.10.2012 р. визнано протиправною бездіяльність УПФ в Коростишівському районі щодо неперерахуванню позивачу державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в порядку ст. 49 вказаного Закону та зобов'язано УПФ в Коростишівському районі провести донарахування та виплату державної пенсії щомісячно в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком за період з 27.07.2009 р. по 22.07.2011 р. та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, щомісячно за той же період в розмірі 75% пенсії за віком, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Виконавчий лист по виконанню вищевказаного судового рішення позивачем був поданий до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, який був прийнятий для обліку та включено до Першої черги задоволення вимог згідно пункту 7 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 р. № 440. Відповідно до проведеного Управлінням ДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області розрахунку, за вищевказаним судовим рішенням суду на користь позивача підлягають виплаті грошові кошти в сумі 56365 грн. 40 коп. Однак з моменту набранням постановою суду законної сили, тобто з 10.10.2012 р. до цього часу кошти, що присуджені за рішенням суду на користь позивача невиплачені. Стягнення коштів згідно постанови Коростишівського районного суду від 17.04.2012 р. має характер грошового зобов'язання та до даних правовідносин підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України. Відповідно до розрахунку ціни позову, сума інфляційних втрат по виплаті коштів станом на 01.11.2017 р. складає 69295 грн. 62 коп., а 3% річних від простроченої суми - 8560,31 грн. Стягнення зазначених сум викликано необхідністю компенсації втрат позивача внаслідок знецінення національної валюти через невиплату органами державної влади коштів протягом тривалого часу та є наслідком ухилення відповідача від сплати коштів за рішенням суду. Позивач просив стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати по виплаті коштів згідно постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.04.2012 р. в сумі 69295,62 грн. та 3% річних за весь час прострочення виконання зобов'язань - 8560,31 грн., а всього на загальну суму 77855 грн. 93 коп. Ухвалою суду від 09.11.2017 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. В судовому засіданні 19.12.2017 р. позивач [PERSON], а в подальшому його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Коростишівського об'єднаного УПФ в Житомирській області - Рудківська Т.М. позовні вимоги не визнала, в їх задоволенні просила відмовити. З усних та письмових заперечень слідує, що постанова Коростишівського районного суду від 17.04.2012 року в частині нарахування пенсії позивачу виконана своєчасно. Виконавчий лист щодо зобов'язання вчинення дій щодо виплати коштів перебуває на виконанні в Головному управлінні державної казначейської служби України в Житомирській області. Виплата коштів не проведена через відсутність фінансування з Державного бюджету. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватись норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання ( ст. 625 ЦК України). Третя особа без самостійних вимог - Державна казначейська служба - в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи містяться письмові заперечення щодо позовних вимог, відповідно до яких просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а справу розглядати без участі їх представника. В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області Федорчук О.В. позовні вимоги не визнав в повному обсязі, в їх задоволенні просив відмовити. В обгрунтуванння заперечення представник вказав, що виконавчий лист щодо виплати коштів на користь [PERSON] надійшов до Головного управління 10.07.2017 р. Відповідно до наказу ДКС України від 19.10.215 р. № 295 «Про затвердження Порядку здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, головним управлінням буде здійснюватись облік та зберігання виконавчого листа до настання його черги для виконання за бюджетною програмою КПКВ 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою». В подальшому виконавчий документ буде надіслано з відповідним пакетом документів до Державної казначейської служби України для виконання. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності, в межах позовних вимог приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), що підтверджується копією посвідчення, доданого до матеріалів справи (а.с.5). Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.04.2012 р. у справі № 611/721/12 задоволено позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Визнано незаконною діяльність Управлінння Пенсійного фонду України в Коростишівському районі щодо неперерахування [PERSON] державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в порядку ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі нарахувати та провести виплату [PERSON] пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 27.07.2009 р. по 22.07.2011 року включно, з урахуванням фактично сплачених сум ( а.с.6-7). Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2012 р. постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 17.04.2012 р. залишено бе змін. ( а.с. 8-9). На виконання постанови суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії [PERSON] - додаткової пенсії в розмірі 56365,40 грн. , однак вказані кошти позивачу не сплачені до теперішнього часу. Вказана обставина сторонами не заперечується. З повідомлення Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області від 10.10.2017 р. № 12-08/1847-6712 слідує, що виконавчий лист Коростишівського районного суду Житомирської області у справі № 611/721/12 надійшов від УДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, у відповідності до п.15 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого ПКМУ від 03.03.2014 р. № 440 по акту приймання-передавання за ІІ квартал 2017 р. Безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів відповідно до п.п.37,47 «Порядку виконання рішень про стягненння коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого ПКМУ від 03.08.2011 р.№ 845 здійснюється Державною казначейською службою України за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у дежавному бюджеті на зазначену мету, у порядку черговості надходження таких документів. Після виконання рішень судів, що надійшли раніше виконавчого листа № 611/721/12 Казначейство здійснить заходи щодо перерахування коштів на користь [PERSON] ( а.с.11). У своїх позовних вимогах [PERSON], посилаючись на норми цивільного законодавства, зокрема ст.625 ЦК України, вираховує суму 3% річних та інфляційних втрат із суми 56365,40 грн., яку не сплачено позивачу відповідачем та просить стягнути з останніх - 77855,93грн. Розглядаючи справу в межах позовних вимог про стягнення індексу інфляції та 3 % річних, суд виходить з того, що відсутні підстави для застосування положень ст. 625 ЦК України, оскільки така передбачає наявність договірних правовідносин і поширюється насамперед на порушення грошового зобов'язання, а рішення суду про стягнення грошових коштів, у разі наявності між сторонами правовідносин, які регулюються нормами іншого законодавства, не дає підстав для застосування ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» Книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Частиною другою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена ст. 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.82 цього Кодексу. Встановивши при розгляді справи про стягнення передбаченої ст. 625 ЦК України відповідальності за весь час невиплати пенсії, що між сторонами не існує грошового зобов'язання, спірні правовідносини регулюють спеціальні норми права, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування цієї статті. Таким чином, суд приходить до остаточного висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed