Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

В липні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог вона вказувала, що 29 серпня 2011 року надала відповідачці в борг 358800грн., які остання на її вимогу відмовляється повертати. Перед зверненням до суду вона письмово просила повернути борг, але ж [PERSON] гроші не повернула. Просила стягнути з відповідачки означену суму. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Почивач та відповідач до суду не зявились, просили розглядати справу без їх участі, про що письмово повідомили суд. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що ці кошти були внесені позивачкою на кредитний рахунок відповідачки на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, право власності на яке перейшло до позивачки за подальшим основним договором. Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Боргові відношення за договором позики, на наявності яких між сторонами наполягає позивачка, регулюються нормами глави 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст. 1049 ЦК). Встановлено, що 31.08.2011 року між сторонами був укладений нотаріально посвідчений попередній договір, за умовами якого відповідачка зобовязалася продати позивачці частину нежитлової будівлі № 50 по вул. Челюскінців в смт.Сартана м.Маріуполя за 55187 грн. та виконання у повному обсязі кредитних зобовязань продавця перед АКБ «Форум» згідно з договором іпотеки № 0009/08/15-GL(I) від 17.01.2008 року. Відповідно до п. 8 цього договору покупець, яким є позивачка у даній справі, вніс на кредитний рахунок продавця в АКБ «Форум» 358800 грн. як погашення кредиту та кредитних зобовязань продавця перед АКБ «Форум» згідно з договором іпотеки № 0009/08/15-GL(I) від 17.01.2008 року, предметом якого є вищевказана нежитлова будівля. При цьому відповідачка нотаріально посвідченою заявою підтвердила факт внесення на її кредитний рахунок в АКБ «Форум» 358800 грн. позивачкою та зобовязалася (п. 9) у разі невиконання умов попереднього договору сплатити позивачці 431987 грн. (55187 + 358800). Того ж дня на виконання попереднього договору між сторонами було укладено договір купівлі-продажу 1/5 частки нежитлової будівлі за адресою: м. Маріуполь, смт.Сартана, вулиця Челюскінців,50. Сторони досягли домовленості з істотних умов договору купівлі-продажу, повністю виконали свої зобовязання. Договір є чинним і ніким не оспорюється. Таким чином, між сторонами склалися зобовязальні відношення, що випливають з договору купівлі-продажу, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК). А отже правові підстави для стягнення з відповідачки частини вартості придбаного позивачкою майна, в межах предявленого позову відсутні. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд не стягує з відповідачки сплачену позивачкою під час звернення до суду з цим позовом суму судового збору, оскільки рішення ухвалено не на її користь.

Outcome: dismissed