Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

В липні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з спільним позовом до відповідача [PERSON] міської ради, згідно з яким просили визнати право власності на квартиру № 9, розташовану по вул. Харчука, 23 «а» в м. Новий Буг Миколаївської області, у розмірі ? частки за кожним з них. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі вказали,\~що на підставі свідоцтва про право власності, виданого їм Службою приватизації житлового фонду Новобузького КП «МПМК 17.03.1998 року, вони являються співвласниками цієї квартири з визначенням частко кожного. В червні 2016 року при вирішенні питання про відчуження належної їм квартири, було виявлено втрату оригіналу вищезазначеного правовстановлюючого документу. Наголосили, що відновити втрачений документ чи отримати його дублікат у позасудовому порядку неможливо, що і змусило їх звернутися до суду з вказаним спільним позовом. При судовому розгляді справи позивачі [PERSON] та [PERSON], посилаючись на обставини викладені ними у своєму спільному позову, заявлені вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, кожним з них направлено до суду письмові заяви про можливість розгляду справи без їх участі, заявлені вимоги також підтримали і просили їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Новобузької міської ради, також не зявився, втім направив на адресу суду письмове клопотання про можливість розгляду справи за його відсутності, зазначивши при цьому в заяві про визнання позовних вимог позивачів. Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази у справі, суд приходе наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Ордеру на житлове приміщення, виданого [PERSON] Новобузькою міською радою 29.05.1997 року на підставі рішення виконкому цієї ради від 27.05.1997 року за № 186, останньому дозволено разом зі своєю сімєю, дружиною [PERSON], та дітьми, синами: [PERSON] та [PERSON], вселитися у житлову квартиру № 9, розташована по вул. Харчука, 23 «а» в м. Новий Буг Миколаївської області (а.с. 10). Згодом, Службою приватизації житлового фонду Новобузького КП «МПМК» було видано 17.03.1998 року Свідоцтво на право власності на житло за № 1/95 (копія), яке вже посвідчувало право спільної часткової власності кожного з чотирьох цих мешканців на дану квартиру, що визначена їм у рівних частках, тобто по ? частці кожному (а.с. 9). При цьому, як встановлено в судовому засіданні, набуте позивачами право спільної часткової власності на вищевказану квартиру було також зареєстроване Новобузькою філією ММ БТІ 22.07.1998 року за р./№ 144 (а.с.9). Однак, позивачі втратили оригінал вищевказаного правовстановлюючого документу, про що свідчить відповідне оголошення в газеті «Вперед», що, відповідно, перешкоджало їм реалізувати своє право титульних володільців на розпорядження цим майном на власний розсуд (а.с. 11). При зверненні до Новобузької міської ради, остання відмовила позивачу у видачі дублікату вищевказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно, як вбачається з повідомлення міської ради від 06.05.2014 року № М. 244.03.05, з набранням чинності 01.01.2013 року окремих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» витратило чинність Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту від 07.02.2002 оку за № 7/5, яке дозволяло органу місцевого самоврядування видавати свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в тому числі і дублікати відповідних свідоцтв. Приймаючи до уваги втрату співвласниками квартири правовстановлюючого документу, що посвідчує їх право спільної часткової власності на цю квартиру, і неможливість його відновлення чи отримання дублікату тим органом який його видавав чи іншим органом згідно чинного законодавства, зважаючи також на те, що таке право позивачів не було внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,\~суд вважає, що право власності позивачів підлягає захисту у судовому порядку. Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позовні вимоги позивачів про визнання права власності на квартиру ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачами на оплату судового збору, останні не заявляли, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved