Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ізюмської міської ради Харківської області про визнання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 28 жовтня 2014 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок по вулиці Крупській,98 ( тепер Миротворців). Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем майна, оскільки інших осіб, які б претендували на частину у спадковому майні не має. Вчасно звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини не мала можливості, оскільки перебувала у родичів в іншій області, де надавала допомогу пристарілим родичам, була матеріально обмежена. Представник відповідача позов не визнала посилаючись на те, що позивачка не надала доказів поважності пропуску строку для звернення до нотаріальної контори. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] помер 28 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.15). [PERSON] померла 24 серпня 2010 року ( а.с.16). Батьками позивачки згідно свідоцтва про народження значиться [PERSON] і [PERSON] ( а.с.9). 20 серпня 1983 року позивачка уклала шлюб і їй було присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища ( а.с.10). Ізюмська державна нотаріальна контора повідомила суду, що згідно інформаційної довідки зі спадкових реєстрів № 43531552 та № 43531496 від 08 квітня 2016 року спадкові справи після смерті [PERSON] і [PERSON] не заводились ( а.с.29-30). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частинами 1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно розяснень, викладених в абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зважаючи на те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатись судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Таким чином, суд з урахуванням того, що позивачка є єдиним спадкоємцем, вважає, що причини вказані позивачем є поважними, тому слід визначити додатковий строк для подання заяви до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, після померлого 28 жовтня 2014 року [PERSON] в один місяць, з моменту набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved