Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] з вимогами про виділення в натурі частки Позивача у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що [PERSON] є власником 1/16 частки на квартиру, а іншими співвласниками є Відповідачі. Посилаючись на конфлікти, які виникають між співвласниками у питанні користування квартирою, Позивач просить виділити в натурі належну неповнолітньому [PERSON] частку у квартирі, залишивши у спільному користуванні кухню та туалет. Крім того, законний представник Позивача просить зобовязати Відповідачів не чинити йому перешкод у користуванні своєю часткою у квартирі. У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідачі проти задоволення позову заперечували, наполягаючи на тому, що ніхто з них перешкод [PERSON] у користуванні квартирою не чинить, він проживає зі своєю матірю в іншому місці і ніколи ані він, ані його мати не просили дати їм ключі від квартири. Крім того, Відповідачі зазначили, що частці Позивача відповідає лише близько 2,5 квадратних метрів житлової площі та 4,2 квадратних метри загальної площі, що унеможливлює виділення частки Позивача у натурі. Розглянувши подані Сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] перебуває у спільній власності Сторін в наступних частках: · [PERSON] 5/16 часток; · [PERSON] 5/16 часток; · [PERSON] 5/16 часток; · [PERSON] 1/16 частка. · Згідно зі ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Враховуючи, що квартира є єдиним, неподільним обєктом нерухомого майна, право власності на який підлягає державній реєстрації, виділення з нього частки та подальшої її державної реєстрації як окремого обєкту є неможливим. Позивач не ставить питання про визначення порядку користування квартирою у відповідності до ч.3 ст. 358 ЦК України, проте враховуючи, що частці Позивача відповідає лише 2,62 кв. метри житлової площі, порядок користування квартирою з виділенням Позивачу окремої кімнати також в даному випадку не може бути встановлений, оскільки в квартирі немає жодного житлового приміщення такої площі. Що стосується вимог Позивача про усунення перешкод у користуванні своєю власністю (квартирою), то в даному випадку слід виходити з того, що Позивачем не надано будь-яких доказів у підтвердження своїх позовних вимог в частині наявності таких перешкод. Враховуючи, що Відповідачі не визнають таких обставин, вони у відповідності до ст. 60 ЦПК України підлягають доказуванню Позивачем. Разом з тим, Позивач та його представник не потурбувались про докази до позову, у звязку з чим у задоволенні і цієї частини вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed