Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Донвуглереструктуризація» про зобов'язання забезпечити його твердим паливом відповідно до статті 48 Гірничого Закону України за 2013 рік в розмірі 5,9 тонн для побутових потреб. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що необхідний стаж, який дає йому право на отримання палива для побутових потреб відповідно до ст. 48 Гірничого закону України, він здобув на ШУ «Червона Зірка», що згодом увійшло до складу ДП «Донвуглереструктуризація». На ТОВ «Вікінг» він працював після звільнення із ШУ «Червона Зірка» в зв'язку із його ліквідацією, однак довідки про заробітну плату для отримання пенсії отримував саме від ШУ «Червона Зірка». А тому саме відповідач має забезпечити його вугіллям. Рішенням Пролетарського районного суду міста Донецька від 13 січня 2014 року позовні вимоги [PERSON] до Донецької обласної дирекції з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств ДП «Донвуглереструктуризація» Донецької виконавчої дирекції з ліквідації шахт про зобов'язання забезпечити твердим паливом задоволено. Зобов'язано Донецьку обласну дирекцію з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств ДП «Донвуглереструктуризація» Донецької виконавчої дирекції з ліквідації шахт забезпечити [PERSON] вугіллям на побутові потреби за 2013 рік в розмірі 5,9 тонни. Не погодившись з вказаним рішенням ДП «Донвуглереструктуризація» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] В обґрунтування доводів скарги апелянт зазначив, що відповідно до ст. 48 Гірничого Закону України передбачено забезпечення вугіллям на побутові потреби категоріям осіб, перелік яких зазначений цією статті. Посилаючись на п.12.10.8 Галузеву угоду між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, та всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03 липня 2001 року з подальшими змінами та доповненнями, якою передбачено, що категорія осіб, яка передбачена ст. 48 Гірничого Закону України, забезпечується вугіллям на побутові потреби тим підприємством, з якого вони вишли на пенсію, а відповідно до п. 12.10.9 Галузевої угоди, особи, які мають право на безоплатне забезпечення вугіллям на побутові потреби, в тому числі і ті, які вишли на пенсію з підприємств інших галузей економіки України, забезпечуються вугіллям на побутові потреби за останнім місцем роботи на вугледобувному (перероблювальному) або шахтовуглебудівному підприємстві або їх правонаступниками. Відповідно до запису в трудовій книжці [PERSON] з 26.03.1996 року по 03.01.1998 року він працював в ТОВ «Вікінг», дата виходу на позивача на пенсію 01.03.1998 року. Таким чином, апелянт вважає, що оскільки останнім вугледобувним (переробним) або шахтобудівним підприємством перед виходом на пенсію позивача було ТОВ «Вікінг», яке і повинно забезпечувати [PERSON] вугіллям на побутові потреби. Також відповідно до п. 3.9 Уставу ДП «Донвуглереструктуризиція» не є правонаступником шахт, а виконує роботи по їх ліквідації. В судовому засіданні представник ДП «Донвуглереструктуризиція» доводи апеляційної скарги підтримав та просив скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову [PERSON] [PERSON] заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив скаргу відхилити, а рішення суду - залишити без змін. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ДП «Донвуглереструктуризація» слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового рішення по справі, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що згідно трудової книжки та довідки Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька, [PERSON] має стаж підземних робіт 18 років 1 місяць 14 днів (а. с. 7-12, 14). Останнім місцем роботи позивача на гірничому підприємстві є ТОВ «Вікінг» (ідентифікаційний номер 24309848), діяльність якого припинена 28.11.2007 року без правонаступництва (а. с. 13). У лютому 2013 року [PERSON] звернувся до ДП «Донвуглереструктуризація» із заявою про надання йому вугілля для побутових потреб та отримав відмову, яка мотивована тим, що саме ТОВ «Вікінг» має забезпечити позивача паливом, так як із цього підприємства він вийшов на пенсію (а. с. 4). Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги, виходячи з того, що позивач, який є пенсіонером та який відпрацював на підприємствах з видобутку вугілля не менше ніж 10 років, відповідно до статей 43, 48 Гірничого Закону України, п.12.10 Галузевої угоди має право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби у кількості 5 900 кг вугілля на рік. ТОВ «Вікінг» як гірниче підприємство після ліквідації правонаступників немає. Дана обставина не залежала від волі позивача, а тому не може бути пов'язаною із обсягом його прав, гарантованих державою. У цьому зв'язку суд першої інстанції вважає, що вимога до відповідача, як до державного підприємства, яке займається безпосередньо реструктуризацією підприємств галузі і відноситься до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, про забезпечення вугіллям для побутових потреб є належним способом захисту у цій справі, оскільки у протилежному випадку позивач в жодному разі не зможе відновити своє порушене право. Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими. Відповідно до вимог ст. 43 та 48 Гірничого Закону України передбачено, що особи, які мають право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, але пішли на пенсію з інших галузей економіки України забезпечуються паливом за останнім місцем роботи на вугледобувному (перероблюваному) або шахтовуглебудівельному підприємстві. З наведеного вбачається, що останнім місцем роботи позивача є ТОВ «Вікінг», а тому воно повинно було надавати позивачу вугілля, або правонаступник, в разі ліквідації зазначеного підприємства. Як встановлено судом, дане підприємство ліквідовано без правонаступництва. Згідно наказу Міністерства вугільної промисловості України № 99 від 2.04.2010 року було утворено ДП «Донвуглереструктурізація» , яке також забезпечувало побутовим паливом пенсіонерів тих шахт, які увійшли до складу підприємства, як суб'єкти, які підлягають ліквідації. ТОВ «Вікінг» не ввійшло до складу цього підприємства. Отже, державне підприємство «Донвуглереструктурізація» не має законних підстав забезпечувати позивача безоплатним вугіллям. Таким чином у позивача відсутнє право на безоплатне отримання вугілля у відповідача, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed