Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

В квітні 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому виклала свої наступні вимоги. 20 лютого 2001 року між її дідом [PERSON] та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу, за яким перший набув у власність будинок та земельну ділянку, площею 0,1675 га, виділену для його обслуговування, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Вподальшому рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 липня 2008 року цей договір був визнаний дійсним. [INFO] дід помер і вона є спадкоємицею після його смерті, однак не може оформити право власності на зазначену земельну ділянку, так як дід не зареєстрував своє право власності на ділянку в державному органі, не оформив правовстановлюючий документ на неї у виді державного акту і ділянка до цього часу значиться за первісним власником - [PERSON] Вважаючи, що земельна ділянка фактично перейшла у власність діда і належала йому на праві власності на час його смерті, тому після відкриття спадщини повинна перейти до її власності в порядку спадкування за законом. В підготовчому судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, виходячи з положень ст. 200 ЦПК України, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи в підготовчому судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог а на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 21 лютого 2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого перший продав, а другий купив житлового будинку, розташований за адресою: [ADDRESS]. Будинок розташовувався на земельній ділянці, площею 0,1675 га, яка належала [PERSON] відповідно до державного акту серії [NUMBER], виданого 19 лютого 2001 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області. Рішенням виконавчого комітету цієї ж сільської ради № 14 від 05 лютого 2007 року нумерація будинку по вул. Ювілейна була змінена з № 11 на № 5. Також, рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 01 липня 2008 року договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки був визнаний дійсним. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 30 ЗК України 1990 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього ж кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо іншк не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. За таких положень закону до [PERSON] з переходом права власності на будинок перейшло право власності і на земельну ділянку, виділену для його будівництва та обслуговування. Таким чином на час відкриття спадщини згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України земельна ділянка входила до спадкової маси і має спадкуватися спадкоємцями. Відповідно до спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Вітовського районного нотаріального округу після смерті [PERSON], єдиною спадкоємицею за законом після його смерті є спадкоємиця п'ятої черги - [PERSON], тобто позивачка, яка прийняла спадщину, а інші спадкоємці попередніх черг відмовилися від неї на її користь. Таким чином ділянка на час відкриття спадщини [PERSON] належала йому на праві власності і в порядку спадкування повинна відійти спадкоємцям, тобто позивачці як єдиний спадкоємиці, яка прийняла спадщини за законом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє майнове право через зміни у законодавстві щодо реєстрації власності на земельні ділянки, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved