Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просив суд: стягнути з [PERSON] на його користь суму завданого збитку у розмірі 101 994,37 грн.; судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, 27.02.2018 року по вул. Парково-Сірецька, 3, в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Рено», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності. Згідно з постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 15.05.2018 року винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано водія автомобіля марки «Рено», державний номерний знак [NUMBER], - [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» згідно Полісу №АК/3277213. При цьому, відповідно до Звіту №6053 про оцінку колісного транспортного засобу від 05.02.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], становить 100 194,37 грн., з яких: 88667,81 грн. - вартість відновлювального ремонту, а 11 526,56 грн. - втрата товарної вартості КТЗ. Разом з тим, позивач вказує, що він не звертався до страхової компанії відповідача для виплати страхового відшкодування, так як з 01.02.2018 року ПрАТ «СК «Здорово» позбавлено ліцензії та членства у МТСБУ. За вказаних обставин, а також посилаючись на своє абсолютне право обирати спосіб захист свого порушеного права, зокрема відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 18.07.2018 року заяву про забезпечення позову в даній цивільній справі було повернуто представнику позивача з підстав, передбачених ч.9 ст.153 ЦПК України. Ухвалою від 05.09.2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 01.10.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що він є неналежним відповідачем у справі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов задоволенню підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 27.02.2018 року по вул. Парково-Сірецька, 3, в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Рено», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 15.05.2018 року винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано водія автомобіля марки «Рено», державний номерний знак [NUMBER], - [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» згідно Полісу №АК/3277213 з лімітом відповідальності 100 000,00 грн. Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду вказаної цивільної справи. Як встановлено в судовому засіданні, в результаті вказаної ДТП автомобілю марки «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], що належить позивачу на праві власності, були завдані механічні пошкодження. При цьому, відповідно до Звіту №6053 про оцінку колісного транспортного засобу від 05.02.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], становить 100 194,37 грн., з яких: 88667,81 грн. - вартість відновлювального ремонту, а 11 526,56 грн. - втрата товарної вартості КТЗ. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач, в обґрунтування заявлених вимог, вказував, що оскільки з 01.02.2018 року ПрАТ «СК «Здорово» позбавлено ліцензії та членства у МТСБУ, він, враховуючи абсолютне право потерпілого обирати спосіб захист порушеного права, має право одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала. Разом з тим, як роз'яснила Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 04.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених устатті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування (п. 35 Постанови). Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (п. 36 Постанови). При цьому, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (п. 71 Постанови). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (п. 72 Постанови). В свою чергу, покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (п. 73 Постанови). Крім того, як передбачено ч. 5 ст. 52 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов'язаний виконати свої зобов'язання згідно з укладеними ним договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тобто, оскільки припинення членства страховика в МТСБУ не припиняє його зобов'язання згідно з укладеними ним договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, саме страховик, а не винуватець ДТП, має відшкодовувати завдану матеріальну шкоду в порядку, визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі викладеного, а також враховуючи те, що страховик - ПрАТ «СК «Здорово» не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку, обов'язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АК 3277213 підлягає виконанню саме ПрАТ «СК Здорово» в порядку, визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Водночас, що стосується відшкодування втрати товарної вартості КТЗ у розмірі 11 526,56 грн., то відповідно до вимог п.32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» вказана сума підлягає стягненню на користь позивача з відповідача по справі, якого визнано винним у скоєнні ДТП. Також, в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 473,20 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial