Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

В липні 2015 року ТОВ «Дата [PERSON]» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 003-07/2008 від 05.08.2008 р. у загальному розмірі 157302,25 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 113131,15 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 38003,32 грн.; нарахована пеня 6167,78 грн.), посилаючи на невиконання відповідачем своїх зобовязань за цим договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], яка просила розглянути справу без участі представника позивача, про що подала адресоване суду своє письмове клопотання, яка приєднано судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою його місяця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що він не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ч.1 ст.530 ЦК України встановлює, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом установлено, що згідно з кредитним договором № 003-07/2008 від 05.08.2008 р. акціонерний банк «АвтоЗАЗбанк» , правонаступником якого є відкрите акціонерне товариство «БАНК КІПРУ», назва якого згодом була змінена на публічне акціонерне товариство «БАНК КІПРУ», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «НЕОС БАНК», надав [PERSON] кредит у розмірі 124146,00 грн. на час користування з 05.08.2008 р. по 03.08.2013 р., із сплатою процентів за користування кредитним коштами за процентною ставкою у розмірі 21 % річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни та розмірах, що встановлені цим договором, з кінцевою датою повернення кредиту та усіх нарахувань за ним 03.08.2013 р. Свої зобовязання за цим договором АТ «АвтоЗАЗбанк» виконав належним чином в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 124146,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 4 від 06.08.2008 р. Однак відповідач [PERSON] встановлені цим договором терміни повернення наданого кредиту та терміни внесення плати за кредит не дотримав. Відповідно до п. 2.2.7. цього кредитного договору, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом позичальник зобовязується сплачувати банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Через невиконання відповідачем своїх зобовязань за згаданим кредитним договором, його заборгованість за цим договором станом на 21.05.2015 р. склала у загальному розмірі 157302,25 грн., з яких : заборгованість за кредитом 113131,15 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами 38003,32 грн.; нарахована пеня 6167,78 грн. Також судом установлено, що 08.12.2014 р. між ПАТ «НЕОС БАНК» та ТОВ «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу № 2, відповідно до умов якого ПАТ «НЕОС БАНК» відступило ТОВ «Дата [PERSON]» свої права вимоги по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі право вимоги по кредитному договору № 003-07/2008 від 05.08.2008 р., укладеному з боржником [PERSON] Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1573,02 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved