Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

в обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з наказом Комунального закладу «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (далі в тексті - КЗ «ІФОЦЕМД та МК») за № 30-К від 31.12.2013 року позивач з 01.01.2014 року в порядку переведення з Коломийської ЦРЛ прийнятий на посаду головного лікаря Коломийської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги КЗ «ІФОЦЕМД та МК» (надалі - Коломийська станція Е (Ш) МД КЗ «ІФОЦЕМД та МК»). Пунктами 1 наказів за № 67 від 05.06.2014 року та № 95 від 01.07.2014 року, винесеними адміністрацією КЗ «ІФОЦЕМД та МК», на позивача накладені дисциплінарні стягнення у виді догани, а наказом №96 від 02.07.2014 року позивача звільнено з роботи з 02.07.2014 року за п.3 ст.40 КЗпП України. Позивач вважає, що вказані догани накладені на нього безпідставно, а з роботи його звільнено незаконно з наступних підстав. В п.1 наказу № 67 від 05.06.2014 року « Про дисциплінарне стягнення» вказано, що позивачу оголошено догану як головному лікарю Коломийської станції Е(Ш)МД КЗ «ІФОЦЕМД та МК» за неналежну організацію роботи вказаної станції та відсутність контролю за роботою її структурних підрозділів. Однак, в даному наказі відповідач не вказав конкретні факти допущеного позивачем невиконання обов'язків, не зазначив коли саме вони мали місце, а лише зіслався на ту обставину, що даний наказ виданий з врахуванням довідки про результати перевірки стану надання екстреної медичної допомоги Коломийською станцією Е(Ш)МД КЗ «ІФОЦЕМД та МК» від 27.05.2014 року. В даній довідці зазначено факти відсутності належного матеріально-технічного забезпечення діяльності станції, яке повинно забезпечуватися саме відповідачем, а також вказано факти неналежної діяльності служб станції та зазначено ряд недоліків в роботі конкретних служб станції. При цьому позивач вказує, що Коломийська станція Е (Ш) МД КЗ «ІФОЦЕМД та МК» була створена 01.01.2014 року і до 27.05.2014 року відповідач не провів з позивачем та колективом станції будь-яких консультацій, рекомендацій, навчань щодо діяльності станції. Виявлені недоліки в роботі служб станції фактично стосуються упущень у веденні документації і звітності, а жодної обставини, яка б підтверджувала факт неналежного виконання основної діяльності станції - медичної допомоги не виявлено. В цій довідці не вказано які ж порушення конкретно допустив позивач. П.1 оспорюваного наказу № 95 «Про дисциплінарне стягнення» від 01.07.2014 року, яким позивачу знову оголошено догану, аналогічно (так як в п.1 наказу №67 від 05.06.2014 року) сформульовано підстави для застосування даного дисциплінарного стягнення. В наказі №95 від 01.07.2014 року також не зазначено конкретних фактів невиконання позивачем обов'язків, а є лише посилання на акт перевірки стану охорони праці Коломийської станції Е (Ш) МД КЗ «ІФОЦЕМД та МК» від 23.06.2014 року. В дійсності 23.06.2014 року відповідач провів перевірку стану охорони праці і цього ж дня заступник головного лікаря КЗ «ІФОЦЕМД та МК» Янків О.І. видав позивачу припис, в якому вказано недоліки щодо охорони праці та зазначено терміни усунення цих недоліків. Отже, незважаючи на те, що 27.05.2014 року на Коломийської станції Е (Ш) МД вже була проведена комплексна перевірка, в тому числі і щодо охорони праці, і за виявлені порушення позивачу та інженеру по охороні праці Капелюху Л.К. оголошено догану, керівництво відповідача 23.06.2014 року фактично організовує повторну перевірку дотримання законодавства по охороні праці і наказом за № 95 від 01.07.2014 року всупереч правилам ст. 149 КЗпП України повторно оголошує позивачу догану за той самий проступок. Отже, пункти 1 наказів за № 67 від 05.06.2014 року та № 95 від 01.07.2014 року є незаконними і їх слід скасувати. Щодо вимог про визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення на роботі, то позивач зазначає, що з посадовими обов'язками його було ознайомлено лише 26.06.2014 року, тобто за 6 днів до звільнення. Вказує позивач і на те, що в наказі про його звільнення всупереч роз'ясненням п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» не вказано в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для застосування до позивача такого крайнього заходу як звільнення, чи могло вказане порушення бути підставою для розірвання трудового договору за п.3 ст.40 КЗпП України. Відповідач обмежився лише загальним посиланням на систематичне невиконання позивачем без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та не врахував положення ч.3 ст. 149 КЗпП України, згідно з яким при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. В оспорюваному наказі про звільнення відповідач лише зазначив, що при звільненні позивача з роботи взяті до уваги вищевказані накази за № 67 від 05.06.2014 року та № 95 від 01.07.2014 року про накладення дисциплінарних стягнень. Однак, тільки правомірно накладені стягнення можуть ураховуватись і бути підставою для звільнення працівника за п.3 ст. 40 КЗпП України. Крім того, в п. 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Позивач також зазначає, що фактично відповідач звільнив його з роботи лише по тій причині, що колектив Коломийської станції Е (Ш) МД звернувся до депутатів Коломийської районної ради з клопотанням про внесення на розгляд сесії Івано-Франківської обласної ради питання реорганізації станції з наданням їй статусу окремої юридичної особи. Керівництво відповідача, категорично заперечуючи проти цього і вважаючи позивача ініціатором вказаного, вирішило звільнити його з роботи. Тому, на думку позивача, і наказ за № 96 від 02.07.2014 року є незаконним і підлягає скасуванню. Позивач також зазначає, що незаконними діями адміністрації відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що в зв'язку з накладенням дисциплінарних стягнень він отримав душевний неспокій та великий нервовий стрес, був змушений витрачати час на звернення до відповідача про видачу копій оспорюваних наказів, довідки про заробіток, що завдавало позивачу значних хвилювань і стан його здоров'я з цих причин погіршився. В зв'язку з цим він був змушений двічі звертатися за медичною допомогою. Позивач також вказує, що він більше 22 років пропрацював лікарем, користується повагою і авторитетом в колективі Коломийської ЦРЛ та станції швидкої медичної допомоги, отримував заохочення, а відповідач своїми діями підірвав авторитет позивача. Тому останній просить: визнати незаконними і скасувати вищезазначені накази № 67 від 05.06.2014 року та № 95 від 01.07.2014 року «Про дисциплінарне стягнення» в частині, що стосується позивача, та наказ за № 96 від 02.07.2014 року «Про звільнення [PERSON]»; поновити позивача на роботі головним лікарем Коломийської станції Е (Ш) МД КЗ «ІФОЦЕМД та МК»; стягнути на користь позивача втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 02.07.2014 року по день поновлення позивача на роботі, 5 000 грн. відшкодування завданої моральної шкоди та понесені позивачем судові витрати (оплату юридичної допомоги). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві. Він також пояснив, що на зборах персоналу Коломийської станції Е (Ш) МД, які відбувалися 04.06.2014 року, персонально від нього представниками відповідача не було зажадано письмових пояснень з приводу перевірки, яка проводилася 27.05.2014 року. Довідка, яка була складена за наслідками даної перевірки, була оголошена на цих зборах і це був єдиний спосіб, яким її зміст доведено до відома персоналу Коломийської станції Е (Ш) МД. До оголошення позивачу догани 01.07.2014 року він мав можливість надати письмові пояснення, і 26.06.2014 року він надіслав ці пояснення відповідачу факсимільним зв'язком, а 27.06.2014 року особисто їх подав представникам адміністрації відповідача. На підставі вищенаведеного позивач просить його позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що підставами для накладення на позивача 05.06. та 01.07.2014 року дисциплінарних стягнень у виді догани стали виявлені під час перевірок відповідно 27.05. та 23.06.2014 року порушення. Зокрема, 27.05.2014 року проводилася перевірка стану надання екстреної (швидкої) медичної допомоги Коломийською станцією Е (Ш) МД. Оспорюваним наказом №67 від 05.06.2014 року позивача також зобов'язано усунути виявлені порушення до 24.06.2014 року. На зборах персоналу Коломийської станції Е (Ш) МД, які проводилися 04.06.2014 року з участю позивача, останньому та всім іншим присутнім працівникам Коломийській станції Е (Ш) МД оголошено зміст довідки, складеної за наслідками перевірки 27.05.2014 року, та запропоновано надати пояснення. Однак, ні позивач, ні працівники таких пояснень не надали, мотивуючи відмову тим, що їм необхідно детальніше ознайомитися із зазначеною довідкою, про що представниками відповідача 04.06.2014 року складено відповідний акт. В подальшому жодних пропозицій щодо надання позивачем чи працівниками Коломийської станції Е (Ш) МД письмових пояснень зі сторони адміністрації відповідача не було. До 04.06.2014 року зазначена довідка не була поміщена на дошку оголошень чи в інший спосіб надана працівникам для ознайомлення. 23.06.2014 року представниками відповідача у Коломийській станції Е (Ш) МД проводилася перевірка зовсім з інших підстав, а саме щодо дотримання вимог законодавства про охорону праці. Порушення законодавства про охорону праці, виявлені під час цієї перевірки, були доведені до відома позивача 25.06.2014 року під час його присутності на нараді в кабінеті керівника КЗ «ІФОЦЕМД та МК» [PERSON] Під час цієї наради позивач самовільно покинув цю нараду. Представник відповідача підтвердив надання позивачем письмових пояснень 26 та 27 червня 2014 року. Представник відповідача чітко пояснив, що підставою для звільнення позивача 02.07.2014 року за систематичне невиконання посадових обов'язків послугувала лише наявність оголошених позивачу 05.06. та 01.07.2014 року доган. Представник відповідача не заперечив, що позивача було офіційно ознайомлено з посадовою інструкцією за 2014 рік 26.06.2014 року. Представник відповідача також вважає, що позивачу не заподіяно будь-якої моральної шкоди, оскільки жодних підтверджуючих погіршення його стану здоров'я чи інших негативних наслідків документів позивачем не надано. Тому представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними і в їх задоволенні просить відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] в жодне із судових засідань не з'явився та не заявив про свою участь у справі. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з витягом з наказу № 30-К від 31.12.2013 року, винесеного головним лікарем КЗ «ІФОЦЕМД та МК» [PERSON], позивача в порядку переведення з Коломийської ЦРЛ з 01.01.2014 року прийнято на посаду головного лікаря Коломийської станції Е (Ш) МД КЗ «ІФОЦЕМД та МК» (а.с.6). Судом також встановлено, що наказом №67 від 05.06.2014 року «Про дисциплінарне стягнення», винесеним вказаною посадовою особою, позивачу оголошено догану за неналежну роботу Коломийської станції ЕМД КЗ «ІФОЦЕМД та МК» та відсутність контролю за роботою структурних підрозділів станції. В даному наказі зазначено, що дане стягнення накладено на позивача, враховуючи довідку про результат перевірки стану надання екстреної (швидкої) медичної допомоги Коломийською станцією Е (Ш) МД КЗ «ІФОЦЕМД та МК» (а.с.11). В матеріалах справи наявна зазначена довідка, складена за наслідками вказаної перевірки, яка проводилася представниками відповідача у Коломийській станції Е (Ш) МД КЗ «ІФОЦЕМД та МК» 27.05.2014 року. Дана перевірка була комплексною (а.с.8-10). Відповідно до правил ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Обидві сторони визнали, що до накладення на позивача вказаного дисциплінарного стягнення позивач фактично не надав письмових пояснень, а тому цю обставину суд вважає встановленою, так як вона в силу ч.1 ст.61 ЦПК України не потребує доказування. Представник відповідача, вважаючи, що позивач відмовився від надання пояснень, посилається на акт про відмову від надання письмового пояснення від 04.06.2014 року. В останньому зазначено, що 04.06.2014 року об 11 год. 30 хв. представниками відповідача Янківим О.І., Сидораком В.П. та Нейлюком Т.М. ознайомлено персонал станції ШМД з результатом комплексної перевірки, що відбулася 27.05.2014 року. Персонал станції ШМД м.Коломиї відмовився від надання пояснень, мотивуючи це тим, що вони повинні детальніше ознайомитися з довідкою (а.с.75). Представник відповідача в судовому засіданні чітко пояснив, що до 04.06.2014 року вказана довідка не була доведена до відома персоналу Коломийської станції Е (Ш) МД шляхом поміщення її на дошці оголошень чи будь-яким іншим загальнодоступним способом. Таким чином, із змісту даного акту випливає, що відмова персоналу носила тимчасовий характер, і вона була по суті проханням персоналу надати можливість детальніше ознайомитися з оголошеною довідкою, оскільки написання пояснень потребує такого ознайомлення. Однак, незважаючи на це, вже наступного дня головний лікар КЗ «ІФОЦЕМД та МК» виніс оспорюваний наказ №67. Крім того, в зазначеному акті від 04.06.2014 року не вказано, що конкретно позивач відмовився від надання письмових пояснень. Тому суд приходить до висновку, що при винесенні зазначеного наказу керівник відповідача не дотримав вимоги ч.1 ст.149 КЗпП України. В зв'язку з цим вказаний наказ слід визнати незаконним та скасувати. Згідно з п.1 наказу головного лікаря КЗ «ІФОЦЕМД та МК» від 02.07.2014 року №96 «Про звільнення [PERSON]» позивача з цього дня звільнено із займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання ним без поважних причин обов'яків, покладених на нього трудовим договором. В цьому наказі зазначено, що при його винесенні взято до уваги оспорювані накази №67 від 05.06.2014 року та №95 від 01.07.2014 року (а.с.7). Представник відповідача в судовому засіданні однозначно ствердив, що наказ про звільнення позивача винесений за фактом наявності вказаних наказів про оголошення позивачу догани, а не за вчинення нового дисциплінарного проступку. Однак, відповідно до положень ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)догана; 2) звільнення. Згідно з правилами ч.2 ст.149 вказаного Кодексу за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Відповідно до положень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9 за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Однак, в наказі про звільнення позивача не вказано за яке саме порушення трудової дисципліни до позивача застосований такий вид стягнення як звільнення. В судовому засіданні встановлено, що до позивача застосоване звільнення не за вчинення ним дисциплінарного проступку, а за оголошення йому 05.06. та 01.07.2014 року доган. А тому суд приходить до висновку, що звільнення позивача проведене з грубим порушенням керівником відповідача наведених законодавчих положень та правил усталеної судової практики. В зв'язку з цим слід визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення позивача та поновити останнього на раніше займаній посаді головного лікаря Коломийської станції ЕМД. В зв'язку із поновленням позивача на вказаній посаді на його користь підлягають стягненню з відповідача суми втраченого заробітку за час вимушеного прогулу з 02.07.2014 року, які слід вирахувати,

Outcome: partial