Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання в якій вказував, що відповідач є його батьком та сплачував аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття. Проте, незважаючи на досягнення повноліття, [PERSON] навчається, а саме є студентом першого курсу Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури. Навчається за денною формою. Строк закінчення навчання - червень 2019 року. Посилаючись на те, що [PERSON] є працездатною особою, отримує прибуток, тобто має змогу та зобов'язаний утримувати його протягом періоду навчання, а тому позивач просив про щомісячне стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі ним позовної заяви і до закінчення навчання. Ухвалою від 14 квітня 2016 року до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. При цьому пояснив, що він має задовільний стан здоров'я, не працює, проте має тимчасові заробітки, інших осіб на утриманні не має, в тому числі аліменти на користь інших осіб не сплачує. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, необхідних для ухвалення рішення, а тому суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі позивача. Заслухавши пояснення відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про можливість часткового застосування передбачених ст.. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлена та обставина, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] досяг повноліття, проте є студентом першого курсу Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури. Навчається за денною формою. Строк закінчення навчання - 30 червня 2019 року. В зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. У відповідності зі ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України розмір аліментів на утримання повнолітніх доньки, сина визначаються судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища доньки, сина, платника аліментів, наявності в останнього інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Виходячи з встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що [PERSON] зобов'язаний та має змогу сплачувати аліменти на утримання [PERSON] у визнаному ним розмірі - 1/4 частини його заробітку. Проте вимога щодо визначення аліментів в розмірі, не меншому ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є безпідставною, оскільки [PERSON] досяг повноліття, згідно ч.1 ст. 6 СК України втратив статус дитини, а тому це правило на нього не поширюється. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial