Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

В лютому 2020 року Керівник Миргородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - бюджетно - фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на користь держави в особі бюджетно - фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 2565 гривень 85 копійок. 15 лютого 2018 року близько 12 години 30 хвилин [PERSON] перебуваючи в приміщенні майстерні трудового навчання Гоголівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, яка розташована по вулиці Гор`єва в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно наніс малолітньому [PERSON] , [INFO] один удар лобовою областю голови в лобову область голови потерпілого, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 247 від 15.03.2018 року кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили розлад здоров`я. Відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2018 року за № 12018170120000043 за ч.1 ст. 125 КК України та цього ж числа розпочато досудове розслідування. 26.03.2018 року у кримінальному провадженні повідомлено про підозру [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України та 27.03.2018 року відносно нього складено та затверджено обвинувальний акт, який скерований для розгляду до Великобагачанського районного суду Полтавської області. Досудовим слідством було встановлено, що потерпілий [PERSON] , в період часу з 16.02.2018 року по 21.02.2018 р. перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтава, вартість його лікування склала 2565 гривень 85 копійок. Дитяча міська клінічна лікарня м. Полтави фінансується виконавчим комітетом Полтавської міської ради. Таким чином, лікування потерпілого [PERSON] заподіяло шкоду інтересам держави, оскільки потягло зайві витрати бюджету, у зв`язку з чим прокурор керівник Миргородської місцевої прокуратури просить стягнути з [PERSON] витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 2565 грн. 85 коп. на користь бюджетно - фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради. В судовому засіданні прокурор Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Животовська І.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити. Від начальника бюджетно - фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради до початку розгляду справи по суті надходив лист про підтримання позовних вимог прокурора в повному обсязі та проведення розгляду справи у відсутність їх представника (а.с. 100). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, він за місцем реєстрації належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, будь яких заяв та клопотань на адресу суду не надіслав, відзив на позов не подавав (а.с. 98, 106) Суд, заслухавши в судовому засіданні думку представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що у кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, [PERSON] визнано потерпілим (а.с. 7,8). В результаті вчинення кримінального правопорушення потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження та лікувався в медичному закладі. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03 травня 2018 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою представника малолітнього потерпілого [PERSON] від обвинувачення (а.с. 7). Тобто кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито з нереабілітуючих обставин, а отже [PERSON] , як особа, яка вчинила злочин, зобов`язаний відшкодувати витрати за лікування потерпілого [PERSON] . Згідно з довідки від 04 квітня 2018 року № 643, загальна вартість лікування [PERSON] у хірургічному відділенні Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтава за період з 16 лютого 2018 року по 21 лютого 2018 року без урахування витрат на медикаменти склала 2565 грн. 85 коп. (а.с. 10-11). Положеннями ст. 1166 ЦК України, передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 '' Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат '', питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до вимог п. 12 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом. Відповідно статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно статті 23 Закону України ''Про прокуратуру'', представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор наділений повноваженнями в порядку, передбаченому процесуальним законом, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням). Конституційний суд України в рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рн/99 визначив, що прокурори та їх заступники вправі звертатися до суду з позовною заявою виключно в інтересах держави в особі органів державної влади або органів місцевого самоврядування, яким надані повноваження органів виконавчої влади. Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України ''Про прокуратуру'', право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь. Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Стаття 128 КПК України передбачає, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Враховуючи викладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеними позовні вимоги Керівника Миргородської місцевої прокуратури, у зв`язку з чим вимоги позивача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на те, що позовні вимоги судом задоволено, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved