Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обгрунтував тим, що житловий будинок № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області належить йому на праві особистої власності, яке він набув отримавши право спадщину за заповітом, що підтверджує Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. У вище згаданому житловому будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], але вже багато років не проживають в ньому. Вони добровільно залишили без будь-яких поважних причин, житловий будинок № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області і до цього часу в ньому не проживають, ніякого інтересу до житла не проявляють. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку за адресою м. Боярка, вул.. Короленка, 30 підтверджує акт депутата Боярської міської ради [PERSON], який засвідчений підписами свідків [PERSON] та [PERSON] \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] не має інформації де на даний час проживають [PERSON] та [PERSON], багато років не підтримують родинних зв»язків, тому не може звернутись до них з проханням про добровільне зняття з реєстрації з його будинку і вимушений звертатись до суду, оскільки не має можливості скористатись своїм правом розпоряджатись своєю власністю. \~ \~ \~ \~Тому позивач просив визнати [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO], такими особами, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.07.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. \~ \~ \~ \~Позивач направив до суду письмову заяву, згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. \~ \~ \~ \~За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~При розгляді справи судом було встановлено, що [PERSON] на праві особистої власності, яке він набув отримавши право на спадщину за заповітом належить житловий будинок № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджує Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно акту депутата у даному будинку зареєстровано дев»ять осіб, а саме [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на даний час зареєстровані в за вище вказаною адресою, однак 2012 року вони добровільно залишили без будь-яких поважних причин, житловий будинок № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області і до цього часу в ньому не проживають, ніякого інтересу до житла не проявляють, що підтверджується актом депутата Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.04.2018 року, який засвідчений підписами свідків [PERSON] та [PERSON] \~ \~ \~ \~Ст. ст.\~47,\~48 Конституції України\~гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч. 4\~ст. 9 ЖК УРСР\~ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. \~ \~ \~ \~Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно зі\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому в цій частині вимоги позову підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав більше року, що відповідно до вимог\~ст. 405 ЦК України\~дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком № 30 по вулиці Короленка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області. \~ \~ \~ \~Ст. ст.\~47,\~48 Конституції України\~гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4\~ст. 9 ЖК УРСР\~ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. \~ \~ \~ \~Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно зі\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тому в цій частині вимоги позову підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав більше року, що відповідно до вимог\~ст. 405 ЦК України\~дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: будинком № 22 по вулиці Московська в селі Хотів, Києво-Святошинського району Київської області. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, на підставі ст. ст.\~391,\~405 ЦК України,\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та

Outcome: approved