Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

В.о. Світловодського міжрайпрокурора звернувся до суду в інтересах позивачів - Державного підприємства «Світловодське лісове господарство», Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 661196, виданий 21 листопада 2011 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 11 лютого 2009 року, скасувати його реєстрацію в книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 352520001000532; визнати недійсним договір купівлі - продажу № 1940 комплексу будівель та земельної ділянки під ним за адресою [ADDRESS] , укладений 25 липня 2013 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію речових прав на нерухоме майно за даним договором; зобов'язати [PERSON] повернути у власність держави в особі постійного землекористувача ДП «Світловодське лісове господарство» земельну ділянку площею 9,8310 га, розташовану за адресою [ADDRESS], кадастровий номер 3525286900:02:000:7744. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2009 року № 2-458/09 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано на праві спільної сумісної власності земельну ділянку площею 9,8310 га, розташовану за адресою [ADDRESS], та 21 листопада 2011 року видано державний акт про право власності на вказану земельну ділянку на ім'я [PERSON] 25 липня 2013 року між співвласниками земельної ділянки та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу комплексу будівель та земельної ділянки під ним за вказаною адресою. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2013 року було скасоване рішення суду першої інстанції від 11 лютого 2009 року, на підставі якого відповідачі отримали державний акт про право власності на спірну земельну ділянку, відповідно право власності набувачів є припиненим, що тягне за собою необхідність скасування акту органів державної влади, яким це право було засвідчене, а також всіх послідуючих правочинів, що вчинялися відносно цієї землі. Оскільки земельна ділянка належить до земель лісового фонду та перебуває в довгостроковому користуванні ДП «Світловодське лісове господарство», вона підлягає поверненню із чужого незаконного володіння у власність держави в особі постійного землекористувача. В судовому засіданні прокурор, представники позивачів позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, заперечень з приводу позовних вимог не представили. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, направив до справи письмові заперечення щодо заявлених позовних вимог, у яких посилається на безпідставність позовних вимог з огляду на те, що спірна земельна ділянка не відноситься до земель лісового фонду, а відповідно до рішення сесії Світловодської районної ради 23 скликання від 30 березня 2001 року відноситься до земель рекреаційного призначення та виділена для відпочинку і обслуговування оздоровчого табору. Вважає, що позивачі не мають права звернення до суду з заявленими позовними вимогам, так як не мають жодного відношення до спірної земельної ділянки. (а.с. 36-41, т. 2) Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні також висловив заперечення з приводу позовних вимог з підстав, що наведені вище. Відповідач [PERSON] позов не визнала, звернулась до суду з зустрічним позовом, у якому свої позовні вимоги звернула до Державного підприємства «Світловодське лісове господарство», Кіровоградської обласної державної адміністрації, Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства, Світловодської районної ради, Світловодської районної державної адміністрації, Павлівської сільської ради Світловодського району та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 9, 8310 га , яка розташована за адресою [ADDRESS] , за межами населеного пункту.(а.с. 23-25, 143-144, т.2, а.с. 163, т.3) В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилалася на те, що вона є власником комплексу будівель та земельної ділянки під ним, що розташовані за адресою [ADDRESS], право власності на які набула відповідно до договорів купівлі - продажу від 25 липня 2013 року. Даний комплекс розташований на спірній земельній ділянці, цільове призначення якої відповідно до витягу з державного земельного кадастру - обслуговування оздоровчого комплексу, категорія земель - землі рекреаційного призначення. Стверджує, що є добросовісним набувачем, у якого набуте майно не може бути витребуване. Оскільки її право на придбану земельну ділянку оспорюється, просить суд його підтвердити шляхом визнання за нею такого права. Представники ДП «Світловодське лісове господарство», Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства, Світловодської районної ради , Світловодської районної державної адміністрації в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги не визнали. Представник Павлівської сільської ради до суду не з'явився. Представник третьої особи управління Держземагенства у Світловодському районі до суду не з'явився, просив розглянути справу у їх відсутність (а.с. 117, т. 3) Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] до суду не з'явилась, направила заперечення на позовну заяву, у яких просить в задоволенні позовних вимог прокурора відмовити за безпідставністю. (а.с. 6-7, т. 2) Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду від 11 лютого 2009 року № 2-458/09 було визнано право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на земельну ділянку, що розташована в [ADDRESS] та зобов'язано Світловодську районну державну адміністрацію оформити та передати у спільну сумісну власність позивачів дану земельну ділянку площею 98310 кв.м, на якій розташований комплекс будівель згідно державного акту та цільового призначення від 2001 року (а.с. 84-86, т.2) На підставі вказаного судового рішення на ім'я [PERSON] 24 листопада 2011 року було видано Державний акт серії ЯЛ № 661196 на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою [ADDRESS], за межами населеного пункту. (а.с. 19-21, т.1) 25 липня 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору купівлі - продажу, що зареєстрований в реєстрі за № 1941, продали земельну ділянку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], за межами населеного пункту площею 9, 8310 га, з кадастровим номером 3525286900:02:000:7744 [PERSON] (а.с. 3-5, т.2) Крім того, 25 липня 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до договору купівлі - продажу, що зареєстрований в реєстрі за № 1940, продали [PERSON] комплекс будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS], за межами населеного пункту та розташований на земельній ділянці площею 9, 8310 га, з кадастровим номером 3525286900:02:000:7744.(а.с. 31-33, т.2) Рішенням апеляційного суд Кіровоградської області від 03 грудня 2013 року № 22-ц/781/2955/13 заочне рішення Світловодського міськрайонного суду від 11 лютого 2009 року було скасоване з підстав порушення при його ухваленні норм процесуального і матеріального права та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку та зобов'язання передати її у власність було відмовлено в повному обсязі з тих підстав, що позивачами було обрано спосіб захисту, що не відповідає змісту порушеного права та встановленому порядку набуття права власності на земельну ділянку із земель державної власності. (а.с. 13-18, т.1) Таким чином, право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на спірну земельну ділянку нівельоване і правова підстава, якою керувалися при видачі Державного акта про право власності на ім'я [PERSON] відпала. У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Правом порушувати питання про витребування майна від добросовісного набувача згідно з положеннями ст. 388 ЦК України наділений власник. Звертаючись з позовними вимогами в інтересах позивачів, прокурор посилався на те, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] є земельною ділянкою лісового фонду та перебуває у постійному користуванні ДП «Світловодське лісове господарство». Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 56 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення. Статтею 57 ЗК України передбачено, що земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом. Відповідно до ч. 3 ст. 126 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Виходячи із норм зазначених статей, право постійного користування земельною ділянкою лісогосподарського призначення може бути підтверджено відповідним рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства та державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Однак позивачі, підтверджуючи належність спірної земельної ділянки до земель лісового фонду та факт перебування її у довгостроковому користуванні ДП «Світловодське лісове господарство» посилаються лише на картографічні матеріали та таксаційний опис (а.с. 233-235, т.2), які суд, з огляду на положення 58 та 59 ЦПК України не може визнати належними та допустимими доказами в обґрунтування заявлених обставин. В той же час, матеріали справи містять належні докази, які свідчать про наступне. Рішенням сесії Світловодської районної ради № 270 від 30 березня 2001 року «Про надання земельних ділянок ВАТ «Чисті метали» надано ВАТ «Чисті метали» в постійне користування земельні ділянки, в тому числі ділянку, на якій розташований оздоровчий табір «Чайка», площею 9, 8310 га, та ділянку, на якій розташований профілакторій «Сатаєво», площею 3,7653 га, з цільовим призначенням її використання - землі , що використовуються для відпочинку та оздоровлення. (а.с. 140, т.1) 18 липня 2001 року ВАТ «Чисті метали» було видано Державний акт на право постійного користування землею площею 13, 6 га в межах згідно з планом, для обслуговування оздоровчого комплексу. (а.с. 141, т.1) З інформації відділу Держкомзему у Світловодському районі від 07 травня 2012 року вбачається, що земельна ділянка , яка розташована за адресою [ADDRESS] на території Павлівської сільської ради і надавалась згідно рішення сесії Світловодської районної ради народних депутатів від 30 березня 2001 року № 270 для обслуговування оздоровчого комплексу «Чайка» загальною площею 9, 8310 га, яку передано ВАТ «Чисті метали» в постійне користування, згідно земельно - облікових даних обліковується як землі рекреаційного призначення. Відомості про рішення органу, уповноваженого на розпорядження вищевказаною земельною ділянкою , на підставі якого вона могла передаватись у користування ДП «Світловодське лісове господарство» чи інша землевпорядна документація, яка б підтверджувала її належність до земель лісового фонду відсутні. Згідно державної статистичної звітності форми 6-зем. земельна ділянка з кадастровим номером 3525286900:02:000:7744, яка розташована за адресою [ADDRESS] обліковувалася як землі рекреаційного призначення, склад угідь - забудовані землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі ( кемпінгів, будинків для відпочинку або для проведення відпусток). Межі вказаної земельної ділянки співпадають з межами ділянки, що раніше використовувалась для обслуговування оздоровчого табору «Чайка». (а.с. 142, т.1) Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст.20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Доказів про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки суду позивачами не представлено. Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Проте в судовому засіданні не доведено наявності порушення прав позивачів, з огляду на не підтвердження їх права на земельну ділянку площею 9, 8310 га з кадастровим номером 3525286900:02:000:7744, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Позивачі не довели суду наявності у них права власності ( постійного користування) на спірну земельну ділянку, відтак вони не є належними позивачами за заявленими позовними вимогами. В зв'язку наведеним, первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню. Вирішуючи зустрічні позовні вимоги, суд виходив з такого. Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. [PERSON] відповідно до Договору купівлі - продажу, укладеного 25 липня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1941, купила у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] земельну ділянку площею 9, 8310 га у межах згідно з планом, з кадастровим номером 3525286900:02:000:7744, яка розташована за адресою [ADDRESS], за межами населеного пункту. (а.с. 3-5, т. 2) На даний час договір є дійсним, право власності [PERSON] на набуту за вказаним договором земельну ділянку підтверджене відповідно до закону, а тому зустрічні позовні вимоги заявлені безпідставно. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed