Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 11 липня 2008 року в Відділі реєстрації актів громадського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 676. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO]. Вони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Шлюб розривають через те, що не зійшлись характерами та поглядами на життя , у зв'язку з чим між ними виникали постійні сварки. Після фактичного припинення шлюбних відносин дитина проживає разом з позивачем. Майновий спір між ними відсутній. Зазначила, що вона не має можливості належним чином самостійно без участі відповідача утримувати дитину. Враховуючи викладене позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просилазадовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 11 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів громадського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 676. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства з червня - вересня 2015 року . Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя. Шлюб набув формального характеру. Спільне життя сторін та збереження сім'ї неможливе, а тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав, а тому суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів також підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved