Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В листопаді 2019 року заявник звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просив встановити факт належності йому архівних довідок №01-17/1505 від 10.10.2019 року та №01-17/1379 від 21.12.2017 року. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку він звернувся до районного відділу пенсійного фонду для оформлення пенсії. Однак, заявнику було відмовлено з посиланням на те, що в архівній довідці №01-17/1505 від 10.10.2019 року скорочення « [PERSON] )» та зазначене прізвище заявника як « [PERSON] » в архівній довідці №01-17/1379 від 21.12.2017 року викликають сумніви щодо належності цих архівних довідок заявнику. Встановлення факту належності архівних довідок має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право на пенсію. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявник до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві просив суд розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд заяви без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів. Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03.02.1999 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, анкетні дані заявника українською мовою зазначені як « [PERSON] , [INFO] » та російською як « [PERSON] , [INFO] года рождения». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.07.1966 року в с. Риб`янцево Новопсковського району Луганської області, [INFO] народився « [PERSON] » (російською мовою). З трудової книжки серії [NUMBER] від 26.11.1975 року вбачається, що (мовою оригіналу) [PERSON] 06.12.1976 принят на работу слесарем 2-го разряда в Новопсковский межколхозстрой, 01.08.1977 переведен шофером 3 р., 03.11.1977 уволен с работы в связи с уходом в Сов.Армию . Крім того, заявник [PERSON] у період з 02.01.1986 року по 07.02.1994 року перебував на посаді водія в Новопсковській МДСО , що підтверджується відомостями про роботу у зазначеній вище трудовій книжці. З архівної довідки від 10.10.2019 року №01-17/1505, виданою Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» вбачається, що в відомостях нарахування заробітної плати Новопсковського МДСО смт Новопсков Новопсковського району Луганської області є такі відомості про заробітну плату « [PERSON])» «так у документах» за період з січня 1986 року по грудень 1990 року. В архівній довідці від 21.12.2017 року №01-17/1379, виданою Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» зазначено, що наказом Новопсковської міжгосподарської будівельної організації смт. Новопсков Новопсковського району Луганської області №192 від 02.11.1977 року «Тов. [PERSON] шофера уволить с работы с 3 ноября 1977 г. в связи с уходом в Советскую Армию» «так у документі». Заявник не може реалізувати своє право на призначення пенсії за віком через невідповідність анкетних даних у зазначених вище архівних довідках. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належать архівні довідки №01-17/1505 від 10.10.2019 року та №01-17/1379 від 21.12.2017 року, видані Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим. Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved