Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення дитиною навчання 30 червня 2018 року. Заявлені вимоги мотивує відмовою батька надавати допомогу на утримання сина, який з 01 вересня 2014 року навчається на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач спроможний надавати. До суду позивач не зявилась, направивши заяву про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] надіслав до суду заяву аналогічного змісту. Відповідач до суду не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина [PERSON] (а.с. 4), який з 01 вересня 2014 року навчається за рахунок держбюджету на денній формі навчання в Дніпропетровському Національному гірничому університеті (а.с. 7). Інші документи /зокрема стосовно матеріального становища відповідача та місця його роботи/ в матеріалах справи стороною позивача не представлені. Вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд наголошує про наступне: Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій, або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги також можливість надання утримання другим із батьків. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, за відсутності даних стосовно того, що платник аліментів має регулярний доход, що у відповідності до положень ст..183 СК України виключає можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку, суд з врахуванням рівного обовязку батьків щодо утримання дитини, яка навчається за рахунок держбюджету, визнаючи згадані обставини такими, що мають істотне значення для вирішення справи, суд вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] з врахуванням положень ст. 7 ЗУ Про державний бюджет України на 2015 рік щодо розміру прожиткового мінімуму на одну особу відповідного віку та працездатності, має бути визначений сумою 800 грн. на місяць, що з врахуванням рівного обовязку батьків по утриманню дитини, буде цілком достатнім для забезпечення витрат на навчання та задоволення його розумних побутових потреб. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial