Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

В липні 2020 року АТ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.08.2018 року у розмірі 107732,14 грн. станом на 16.04.2020 р. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 08.08.2018 року [PERSON] отримав кредит. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, як наслідок, станом на 16.04.2020 року виникла заборгованість у розмірі 107732,14 грн., яка складається з 78519,07 грн. - заборгованості за тілом кредита, 4198,79 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками, 19407,99 - заборгованості за простроченими відсотками, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5106,29 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи знаходиться його заява про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що кредитний договір № б/н між позивачем та відповідачем був укладений шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також Паспорту споживчого кредиту. Дата укладання договору 08.08.2018 року, що підтверджується Анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦПК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формуляторах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов`язання своєчасно не виконав та не повернув банку грошові кошти для погашення існуючої заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Отже між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно - правових угод, а саме кредитного договору. Так, згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та в валюті, визначеними кредитним договором. Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови на яких ним було взято кредит, а тому вимога банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредита, заборгованості по нарахованих та по прострочених відсотках, та фіксованої частини штрафу підлягає повному задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача процентної складової штрафу, то суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Як вбачається із розрахунку заборгованості, окрім нарахування фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн., позивач нарахував також 5106,29 грн. - штрафу (процентна складова) за таке ж саме порушення. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, одночасне застосування різних видів штрафів за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на наведене судом не встановлено підстав для стягнення штрафу (процентна складова) в сумі 5106,29 грн., оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. Отже, враховуючи викладене, а також те, що рішення повинно бути не тільки законним, але і справедливим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредита - 78519,07 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 4198,79 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 19407,99 грн., та штраф (фіксована частина) - 500 грн., а всього 102625,85 грн. Також наявні підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат у розмірі 2102 грн.

Outcome: partial