Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та в обґрунтування своїх позовних вимог вказував на те, що відповідно до укладеного між ним та відповідачем договору №CVCWAN02000739 від 19.09.2007 року відповідач отримав кредит в розмірі 10776 дол. США зі сплатою 12,96 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту. В рахунок забезпечення вказаного зобовязання між банком та позичальником було укладено договір застави рухомого майна предметом якого виступав автомобіль марки DAEWOO, модель Nexia, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: XWB3D31UD7A114306, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу. В подальшому рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.11.2012 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернено стягнення на зазначений вище предмет застави. Вказував на те, що в процесі примусового виконання рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 08.11.2012 року стало відомо, що 28.01.2008 року слідчим СУ УМВС України в Чернівецькій області в рамках досудового розслідування кримінальної справи № Ю-120122 винесено постанову про накладення арешту на вказаний вище предмет застави та внаслідок вказаного арешту порушується право позивача на реалізацію предмета застави у спосіб визначений рішенням суду шляхом продажу його будь-якій третій особі та тим самим задовольнити свої вимоги щодо погашення заборгованості по неповернутому кредиту. Крім того, посилався на те, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.02.2013 року відповідачу було призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна окрім житла та в процесі примусового виконання вказаного вироку суду державним виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ було складено акт опису у арешту майна та було описано вказаний автомобіль. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.09.2014 року було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та виключено з вказаного акту опису майно відповідача, яке перебуває в заставі позивача, проте залишилось обтяження накладене постановою слідчого, яке перешкоджає позивачу реалізувати своє право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив звільнити з-під арешту накладеного постановою слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області в рамках кримінальної справи №Ю-120122 від 23.05.2012 року автомобіль марки DAEWOO, модель Nexia, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: XWB3D31UD7A114306, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 158 особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представники третіх осіб також в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив та не направив відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи. У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, судом встановлено, що 19.09.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до умов якого позичальник отримав кредит та згідно п. 7.3 вказаного договору забезпеченням виконання позичальником зобовязання за даним договором виступає застава транспортного засобу (а/с 7). 19.09.2007 року відповідно до п. 7.3 кредитного договору, між банком та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, предметом якої виступав автомобіль марки DAEWOO, модель Nexia, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі: XWB3D31UD7A114306, реєстраційний номер [NUMBER] (а/с 8). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, застава вище зазначеного спірного нерухомого майна була зареєстрована в Державному реєстрі, що також підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру долученим представником позивача до матеріалів справи. У звязку з неналежним виконанням позичальником свого зобовязання рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.11.2012 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором було звернено стягнення на вище вказаний предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля з укладенням від імені боржника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПриватБанку всіх необхідних повноважень для здійснення продажу (а/с 11-13). Відповідно до ст.1, ст.20 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 585 ЦК України право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадку, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. Судом встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься в листі УДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 16.12.2013 року та УМВС України в Чернівецькій області від 22.09.2014 року в ході досудового розслідування кримінальної справи за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 205 КК України слідчим СВ УМВС України в Черніевцькій області було винесено постанову від 23.05.2012 року відповідно до якої накладено арешт на вказаний вище транспортний засіб (а/с 15, 16). Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Судом встановлено, що відповідно до листа Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23.01.2015 року, вироком вказаного суду [PERSON] визнано винним у вчинені злочинів передбачених . 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 205 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна окрім житла (а/с 17). Разом з тим, згідно ч.1,2 ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Таким чином, позивачем раніше зареєстроване обтяження на спірний автомобіль, отже ПАТ КБ «ПриватБанк» має вищий пріоритет на заставлене майно. Відповідно до ч.1, 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 5.3 розділу Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12. 1999 року № 74 / 5 зазначено, що стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що на користь стягувачів, які не є заставодержателями були винесені рішення суду раніше ніж у позивача виникло право застави, а також відсутні докази того, що вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, постанова СВ УМВС України в Чернівецькій області якою накладено арешт на спірний автомобіль порушує права банку, як заставодержателя з найвищим пріоритетом, оскільки позбавляє банк можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмета застави у спосіб визначений рішенням суду, а тому позов слід задовольнити. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved