Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому, з урахуванням остаточно уточнених в ході розгляду справи позовних вимог, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за угодою б/н від 28.09.2015 року в розмірі 44642,19 грн., з яких 29775,49 грн. заборгованість за кредитом, 5153,42 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 9713,28 грн. заборгованість по пені. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали і просять його задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов визнала частково на суму 29013,64 грн., з яких визнає заборгованість за тілом кредиту в сумі 24855,84 грн., за процентами в сумі 524,58 грн., за пенею в сумі 3633,22 грн. В решті проти позову заперечує. Просить розстрочити сплату присудженої суми коштів до 30.09.2017 року. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що між сторонами 28.09.2015 року з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань за кредитним договором б/н від 21.01.2013 року, договору № SAMDN42000007516924 від 30.05.2006 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі: генеральна угода), згідно котрої банк надав позичальнику строковий кредит в сумі 33166,20 грн. на строк 24 місяців, з 28.09.2015 року по 30.09.2017 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 33166,20 грн. з умовою повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту шляхом сплати щомісячного платежу 1659,64 грн. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Сторони погодили (п. 2.2. генеральної угоди), що в разі порушення позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день за зобовязаннями, строк котрих не настав, строком повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення, заборгованість вважається простроченою і позичальник сплачує банку штраф в сумі 8430,03 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач сплачувала заборгованість, однак з 30.11.2015 року допустила прострочення, внаслідок чого її заборгованість перед позивачем станом на 7.11.2016 року становить: за тілом кредиту 29775,49 грн., за відсотками 5153,42 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком і не був спростований розрахунком відповідача, оскільки згідно наданих сторонами виписок по рахунках [PERSON] всі суми, які були внесені відповідачем добровільно та списані позивачем самостійно на погашення заборгованості, позивачем обліковано і підтверджено, неврахованих сум не виявлено. Крім того, судом було розяснено відповідачу її право заявити клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи на предмет обрахування суми заборгованості за генеральною угодою, однак вона заявити таке клопотання відмовилась, мотивуючи відсутністю коштів на оплату проведення експертизи. Таким чином, вище вказані суми заборгованості за тілом кредиту та відсотками слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі. При цьому суд не бере до уваги пояснень відповідача про те, що вона не повинна сплачувати всю суму боргу, оскільки реструктуризація діє до 30.09.2017 року, - так як внаслідок допущення прострочення з повернення чергового платежу строк виконання основного зобовязання згідно п. 2.2. генеральної угоди змінився і є таким, що настав. Таке прострочення визнає і сама відповідач, що випливає зі змісту її письмової заяви від 16.11.2016 року, в якій вона обраховує неустойку, виходячи із сум простроченої заборгованості, починаючи з листопада 2015 року. Крім того, згідно п. 2.8. генеральної угоди, в разі порушення позичальником зобовязань з погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню, розмір котрої вказаний в Умовах і правилах, за кожен день прострочення. У відповідності до п. 2.7.7.5. Умов та правил надання банківських послуг, у разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі 4%, але не менше 100 грн. від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочення, але не менше однієї гривні. Внаслідок несвоєчасної сплати чергових платежів позивачем було нараховано відповідачу неустойку пеню в сумі 9713,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно частин 1 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 552 ЦК України, сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. За таких обставин суд не бере до уваги заперечень відповідача щодо того, що вона сплачує пеню, тож не повинна сплачувати проценти за договором. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки позивач систематично частково сплачує заборгованість за генеральною угодою, а також нею в ході судового розгляду справи було сплачено банку нарахований у первісній позовній заяві штраф в сумі 6088,98 грн., тобто в межах наявних в неї фінансових можливостей добросовісно докладає зусиль для виконання наявних в неї грошових зобовязань перед банком, суд вважає дані обставини такими, що мають істотне значення, і зменшує розмір нарахованої до стягнення пені з 9713,28 грн. до 4000,00 грн. Таким чином, у стягненні неустойки на суму 5713,28 грн. позивачеві слід відмовити. Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становитиме: 29775,49 грн. тіла кредиту + 5153,42 грн. відсотків + 4000,00 грн. пені = 38928,91 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Однак відповідачем не надано доказів існування виняткових обставин, які могли б бути підставою для розстрочення виконання рішення суду до вересня 2017 року. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1378 грн., сплаченого позивачем при зверненні до суду, і підлягають стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1201,64 грн., виходячи з наступного розрахунку: 1378,00 грн. сплаченого судового збору х 38928,91 грн. присуджених до стягнення коштів : 44642,19 грн. заявлених до стягнення коштів = 1201,64 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial