overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 26 січня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, проти розірвання шлюбу з позивачкою заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 січня 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 38, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Що стосується посилань відповідача на відсутність його згоди на розірвання шлюбу, то згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 9 жовтня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Неповнолітніх дітей вони не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обовязки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. Сторони в судове засідання не зявилися. Про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 9 жовтня 2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 827, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка Таранов, дружини [PERSON]. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обовязки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 21 квітня 2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Посилалася на те, що вона не має відомостей щодо дійсного місця проживання відповідача, наявності у нього інших утриманців, та чи працює він офіційно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 600 грн.. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сьомаківської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер\~ 08.06.2015 року, був її батьком. Позивач посилається на те, що 08.06.2015 року помер її батько [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована на території с. Сербанівка Хмільницького району Вінницької області по вул. 50-річчя СРСР, 36. Звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, заявнику було відмовлено у прийняті спадщини і при цьому розяснено, що факт родинних відносин із спадкодавцем не підтверджується так як є розбіжності, а саме в свідоцтві про народження позивача батьком вказаний [PERSON], а в свідоцтві про смерть батька записано [PERSON]. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 08.06.2015 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 325255, виданим 15.06.2015 року Сьомаківською сільською радою Хмільницького району Вінницької області. (а.с. 3). [PERSON] є рідною дочкою [PERSON]., що підтверджується свідоцтвом про її народження серії VІІ УР № 0192438 від 01.10.1966 року.(а.с.8) Відповідно до довідки Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 121 від 26.01.2016 зазначено, що [PERSON], який помер 08.06.2015 року, був батьком [PERSON]Ф.(а.с.4) \~Цей факт для позивача є юридичним фактом, оскільки його встановлення дає заявнику право на\~ отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.\~ Спір про право в даній заяві відсутній. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати по даній категорії справ\~ не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ягодинської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць з дня набранням рішенням законної сили, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем [PERSON], яка померла [INFO], однак, у встановлений законом шестимісячний строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подала, оскільки їй не було відомо про наявність спадкового майна. В судове засідання представники позивача та відповідача не з'явилися, згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 16.02.2013 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №173. Під час перебування у шлюбі народилась донька [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з грудня 2015 року. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб, доньку залишити з нею на виховання та відновити дівоче прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Судом встановлено, що 16.02.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №173. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що [INFO] року помер її батько - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, у встановлений строк спадщину не прийняла в зв'язку зі значним погіршенням стану здоров'я, знаходженням на стаціонарному лікуванні, відсутністю коштів та помилково вважаючи, що сам факт знаходження у неї заповіту свідчить про прийняття спадщини. Тому [PERSON] просила про визнання поважною причини пропуску строку для прийняття нею спадщини та про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає повністю. Представники відповідачів - Вознесенської міської ради, Бузької сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з'явилися, направивши на адресу суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, питання щодо задоволення позову залишили на розсуд суду. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі осіб, що не з'явилися в судове засідання, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна. Позивачка, як спадкоємець за заповітом, у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини не вчинила необхідних дій, що можуть свідчити про її прийняття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 37) вбачається те, що [PERSON] не подала вчасно заяву про прийняття спадщини в зв'язку зі значним погіршенням стану здоров'я, знаходженням на стаціонарному лікуванні і ці причини суд визнає поважними. Інші зазначені позивачкою обставини не належать до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини та не доведені належними доказами. Тому суд, виходячи з обставин справи, вважає необхідним надати позивачці додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №008864, виданого 02 липня 2007 року Щиборівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області на імя [PERSON], зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010775600015, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 30.05.2005 року, Щиборівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області 02.07.2007 року їй видали державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №008864, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010775600015, де замість правильного імені «Гілена», помилково вказано «Олена», а тому просила заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав. Представник Щиборівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, вважає вимоги заяви обґрунтованими. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті батька [PERSON], який помер 30.05.2005 року. В ході оформлення спадщини 02.07.2007 року Щиборівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №008864, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010775600015, де замість правильного імені «Гілена», помилково вказано «Олена». Дані обставини стверджуються: поясненнями представника заявника, паспортом [PERSON] серії НВ №434076 виданим 29.12.2006 року Красилівським РВ УМВС України в Хмельницькій області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №015894 виданим 21.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВСК №721193 від 15.12.2005 року зареєстрованим за №3828, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №008864 виданим 02.07.2007 року Щиборівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, що передбачено п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності померлій її матері [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) Г.І. державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧВ № 035424 від 14 серпня 2003 року, посилаючись на те, що при оформлені вказаного акту помилково було записано анкетні дані матері «Єремчук Анна Іванівна» замість «Єременчук Ганна Іванівна». Визнання факту належності її матері державного акту на право приватної власності на земельну ділянку має для неї юридичне значення для оформлення спадщини. В судовому засіданні представник заявниці підтримав подану заяву і просив задовольнити її вимоги. Зацікавлені особи в судове засідання не зявилися, надавши заяви про те, що заявлені вимоги визнають в повному обсязі та просять розглянути справу у їх відсутності. Вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на імя померлої [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) Г.І. серії ЧВ № 035424 від 14 серпня 2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Новоселицької райдержадміністрації № 329-р від 04 серпня 2003 року помилково було записано анкетні дані власника «Єремчук Анна Іванівна» замість «Єременчук Ганна Іванівна». Вказане підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, довідкою Черленівської сільської ради Новоселицького району № 272 від 17 лютого 2016 року та іншими зібраними по справі доказами. Задоволення заяви має юридичне значення для заявниці. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила позбавити [PERSON] права на спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який за життя [PERSON] знущався з неї, принижував, обмежував її права у володінні приватним майном. У грудні 2014 року та січні 2015 року [PERSON] перенесла дві операції, внаслідок чого перебувала в дуже важкому стані, потребувала ретельного і постійного післяопераційного догляду. Відповідач всіляко перешкоджав одужанню своєї дружини, створював нервові ситуації, вчиняв сварки, ображав.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1992 року, про що свідчить актовий запис № 376, Відділу ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2004 року, про що свідчить актовий запис № 547, Відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved