Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 січня 2013 року вона подала до Клавдієво-Тарасівської селищної ради заяву з проханням надати їй у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га, а так як відповіді на її заяву не надходило, то 12 липня 2013 року подала повторну заяву. Рішенням Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 22 листопада 2013 року їй було відмовлено у виділенні вказаної земельної ділянки. Вважала дане рішення в частині відмови їй (позивачці) в наданні у власність земельної ділянки незаконним, так як відмова ради в наданні земельної ділянки в порушення діючого законодавства не мотивована. Тому просила вказане рішення селищної ради визнати незаконним та скасувати, зобов»язати Клавдієво-Тарасівську селищну раду розглянути на засіданні сесії подану нею 30 січня 2013 року заяву про надання у власність земельної ділянки в строки, порядку та у спосіб, передбачений Земельним Кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства рішення. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і викладене підтвердила. Клавдієво-Тарасівська селищна рада свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 січня 2013 року позивачка звернулася до Клавдієво-Тарасівської селищної ради із заявою та просила надати їй у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку орієнтовною площею 0,15 га (а.с.10). Вказана заява була розглянута на 27-ій позачерговій сесії Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 22 листопада 2013 року, але рішення щодо надання позивачці земельної ділянки прийняте не було, тобто, їй фактично в цьому було відмовлено ( а.с.13). Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зважаючи на вищевикладене, оскільки селищною радою взагалі не мотивовано відмову у наданні позивачці земельної ділянки, то суд вважає, що оспорюване рішення радою винесене неправомірно, а тому позов необхідно задовольнити, визнати дане рішення незаконним та скасувати його, зобов»язати відповідача розглянути на засіданні сесії подану позивачкою 30 січня 2013 року заяву щодо надання їй у власність земельної ділянки відповідно до діючого законодавства.

Outcome: approved