Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення господарства. Позивач переконана, що примирення між нею та відповідачем неможливе, а тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Проте, подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що на позові наполягає та просить суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Як вбачається з довідки Івано-Золотівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області [PERSON] був зареєстрований в [INFO] та з 16 травня 2012 року знятий з реєстрації за вказаною адресою (а.с.14). Тому, [PERSON] повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик у пресі в газеті «Урядовий курєр» №202 (6071) від 27 жовтня 2017 року (а.с.52). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.8). Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved