Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В обґрунтування позову позивач зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 09.09.2006 р. по 24.01.2012 р. Шлюб розірвано на підставі рішення Черкаського районного суду у Черкаській області від 24 січня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає разом з позивачем за адресою с. Червона Слобода, Черкаського району по вул. Б. Вишневецького, 21, перебуває на повному її утриманні. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05 березня 2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], станом на сьогодні заборгованість по сплаті аліментів становить більше 20\~000 гривень. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та має намір у період з червня по серпень 2016 року оздоровити дитину за кордоном, відпочити з сином на березі моря. На думку позивача така подорож матиме неабияке значення для духовного та фізичного розвитку дитини. Батько дитини [PERSON], заперечує проти виготовлення для дитини проїзних документів та виїзду дитини за межі України. Неодноразово позивач зверталась до відповідача в телефонному режимі та надсилала листи з проханням звернутись до нотаріуса та оформити відповідну заяву, але відповідь отримала негативну. Враховуючи те, що добровільно отримати згоду колишнього чоловіка неможливо, позивач вимушена звернутись до суду в інтересах свого малолітнього сина, з метою захисту його права на належний відпочинок та оздоровлення. Просила суд дозволити [PERSON], без згоди батька [PERSON], оформити документи та виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], без згоди і супроводу [PERSON] в період часу з 1 червня 2016 року по 1 листопада 2016 року. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, після оголошення перерви надали суду заяву про те, що відповідач надав дозвіл на виготовлення дитині проїзного документу, у зв`язку з чим позовні вимоги зменшили та уточнили, просили суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України, громадянину України, неповнолітньому [PERSON], [INFO], у супроводі матері [PERSON] до країни Єгипту в період часу з 1 червня 2016 року по 1 листопада 2016 року, без згоди та супроводу батька [PERSON]. Судові витрати просили залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, уточненні та зменшені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи Служби в справах дітей РДА позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006 р. по 24.01.2012 р. Шлюб розірвано на підставі рішення Черкаського районного суду у Черкаській області від 24 січня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає разом з матір`ю за адресою с. Червона Слобода, Черкаського району по вул. Б. Вишневецького, 21, перебуває на повному її утриманні. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05 березня 2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON]. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та має намір у період з червня по серпень 2016 року оздоровити дитину за кордоном, відпочити з сином на березі моря. Відповідно до довідки Черкаської центральної районної лікарні дитина [PERSON] перебуває на обліку та потребує оздоровлення. Батько дитини [PERSON], заперечує проти виготовлення для дитини проїзних документів та виїзду дитини за межі України. Неодноразово позивач зверталась до відповідача в телефонному режимі та надсилала листи з проханням звернутись до нотаріуса та оформити відповідну заяву, але відповідь отримала негативну. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений також в нормах міжнародного права. Відповідно до приписів ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обов'язків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними. Відповідно до \~ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1-4\~ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до\~ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовано цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. 3\~ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до \~ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»\~та\~постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57\~(57-95-п) «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі\~ст. 212-215 ЦПК України, суд, -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved