Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

В інтересах заявника [PERSON] звернулась до суду його представник адвокат Осьмак Я.В. із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] у м. Сорокине Луганської області помер [PERSON] , [INFO] , який був чоловіком заявниці [PERSON] та вона ж здійснила поховання померлого. 14 лютого 2020 року заявниці було видане лікарське свідоцтво про смерть № 60 на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі. Під час консультації зі спеціалістами відділу державної реєстрації актів цивільного стану, їй було роз`яснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті, оскільки ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, яка видана закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, медичне свідоцтво про смерть, яке видане на території непідконтрольній українській владі, є недійсним та позбавляє права оформити свідоцтво про смерть належного зразку та отримати спадщину. Просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Краснодон Луганської області, який помер [INFO] у м. Сорокине Луганської області. Заявник та його представник адвокат Осьмак Я.В. в судове засідання не з`явились, представником надана заява, згідно якої просить суд розглядати справу без їхньої участі (а.с.15). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, в матеріали справи надана заява про розгляд справи без участі представника, справу вирішити на розсуд суду (а.с.16). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заявниця [PERSON] перебувала з померлим [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5), також заявниця здійснила поховання померлого, що підтверджено копією довідки (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 60 від 14 лютого 2020 [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Сорокине Луганської області (а.с.11), даний юридичний факт підтверджено й копією довідки про причину смерті (а.с. 8). На підставі цього заявнику видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18 лютого 2020 року, однак видане органом, який розташований на тимчасово непідконтрольній українській владі території (а.с. 9). Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та м. Голубівка Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) № 185 від 19 березня 2020 року відмовлено заявнику у реєстрації смерті, оскільки для реєстрації смерті не пред`явлені відповідні документи (а.с. 12). Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до абз. 3\~ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»\~діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, які видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території слід вважати такими, що створюють правові наслідки. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Сорокине Луганської області. У відповідності до п. 8 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved