Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

В обгрунтування первісного позову позивач вказала, що перебувала в шлюбі з відповідачам [PERSON] В період шлюбу, а саме 01.11.2007 року ними був придбаний автомобіль ВАЗ 21154-110-20, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузову ТЗ ХТА21154074501698, об'єм двигуна 1.6. На даний час відповідач користується автомобілем. Ключі, правовстановлюючі документи та автомобіль знаходяться в розпорядженні відповідача. Уточнивши позовні вимоги просила суд визнати автомобіль ВАЗ 21154-110-20, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузову ТЗ ХТА21154074501698, об'єм двигуна 1.6 спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], та стягнути з [PERSON] на її користь на її користь грошові кошти за ? вартості автомобіля в сумі 43950 гривень. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом в обґрунтування якого вказав, що під час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбане майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, перелік якого навів у додатку до позову на загальну суму 167 750 гривень. Зазначене майно знаходиться у будинку, в якому вони проживали.Ппід час шлюбу ними був придбаний автомобіль ВАЗ 21154-110-20 рік випуску 2007 який був відчужений 02.09.2015року за 60 000 гривень, що підтверджується актом оцінки експертної організації «Центр комісійної торгівлі міста Черкаси» . Грошові кошти отримані від реалізації були направлені на погашення боргових зобов'язань що виникли в інтересах сім'ї. Під час шлюбних відносин на витрати сім'ї бралися в борг грошові кошти, а також споживчі кредити, які він часково сплатив та заборгованість за якими ще залишилась станом на 09.11.2015року 'Споживчий кредит в Приватбанку 15 343грн. Споживчий кредит в Дельтабанку 924,26грн. отримано у борг від [PERSON] 21500 гривень які були витрачені на погашення заборгованості перед Приватбанком та 6000 гривень на сплату оренди квартири для їхньої спільної дочки. Просив суд з урахуванням придбаного в шлюбі майна та грошових зобовязань що залишились після шлюбу виділити йому частину спільного сумісного майна подружжя віртістю 57150 гривень, та виділити [PERSON] частину майна вартістю 110600 гривень. В судовому засіданні [PERSON], та її представник [PERSON] первісний позов підтримали, просили суд його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти зустрічного позову заперечували, пояснили що майно яке просить розділити позивач за зустрічним позовом не було нажите в період шлюбу, боргові зобовязання на які вказує [PERSON] були виконані в період шлюбу, а тому не можуть бути враховані при розгляді даної справи. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON], [PERSON], проти первісного позову заперечувала, просила суд задовольнити зустрічний позов, та при розгляді справи брати до уваги грошові зобовязання сторін що виникли під час шлюбу, грошові кошти від продажу автомобіля, та врахувати і розділити все набуте під час шлюбу майно подружжя. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 16.05.1992 [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі який було розірвано рішенням Черкаського районного суду від 2.09.2015 року. За час шлюбу сторонами був придбаний автомобіль ВАЗ 21154-110-20 2007 року випуску який бав зареєстрований за [PERSON], та реалізований ним 2.09.2015 року. Проведеною під час розгляду справи судовою товарознавчою експертизою, висновок від 26.05.2016 року, встановлено вартість автомобіля в сумі 87900 гривень. За час перебування в шлюбі сторонами також було отримано споживчі кредити в банківських установах, та отримано позику [PERSON] у [PERSON] на загальну суму 21500 грн, та [PERSON] у [PERSON], та [PERSON] на загальну суму 1900 долларів США., що підтверджується письмовими доказами. Будь яких доказів щодо придбання під час шлюбу іншого майна сторонами не надано. Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі встановленій законом. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана у письмовій формі. Однак, відповідно до положень частин першої та другої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Відповідно правової позиції Верховного суду у справі № 6-7цс15 Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, суд вирішуючи первісний позов суд приходить до висновку, що він підлягає до часткового задоволення та виходить з того що позивач має право на грошову компенсацію в розмірі вартості ? частини автомобіля що був відчуджений відповідачем. Оскільки на даний час спірний автомобіль проданий відповідачем іншій особі, договір купівлі-продажу позивачем не оскаржується, то відсутні будь які правові підстави для визнання права власності на автомобіль за сторонами по справі. Вирішуючи зустрічний позов суд приходить до висновку що він не підлягає до задоволення оскільки факт придбання вказаного в позові майна за час перебуванні сторін в шлюбі не доведений жодним доказом. Також при винесенні рішення суд не враховує взяті сторонами по справі позики, та споживчі кредити, показання свідків з цього приводу, оскільки будь яких доказів щодо існування заборгованості за цими зобовязаннями на момент винесення рішення учасниками процесу не надано.

Outcome: partial