Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому заявила вимоги про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина, вказавши, що вони із відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] , однак відповідач разом із сином не проживає, не бере участі у його вихованні, життям та здоров`ям не цікавиться та не виконує батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом із нею. Крім того, визначені судом аліменти відповдач не сплачує, не відвідує сина та не цікавиться його здоров`ям, що свідчить про його ухилення від здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, а тому позивачка просила суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина. Ухвалою судді від 18.11.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх із підстав, наведених у позовній заяві, не заперечивши щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки він суд не повідомив. З огляду на наведене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Деражнянської районної державної адміністрації у Хмельницькій області в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, наддав до суду висновок органу опіки і піклувавння від 10.06.2020 року щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Конвенцією про права дитини у ст. 18 визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. В свою чергу, статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як встановлено судом, [PERSON] , народився [INFO] в с. Літки Деражнянського району Хмельницької області та згідно із свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим Новосілецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] відповідно. Судом об`єктивно встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю в [ADDRESS] та повністю знаходиться на її утриманні, тоді як батько дитини участі у його вихованні не бере, не відвідує вдома, не зустрічається та не спілкується із сином, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, визначені судом аліменти не сплачує. Наведені обставини, зокрема, встановлені із пояснень сторони позивача та свідків в судовому засіданні, а також із наявних у справі письмових доказів. Так, довідкою №81 від 17.10.2019 року директора Новосілецького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» підтверджується, що [PERSON] , [INFO] навчається у третьому класі навчально-виховного комплексу, навчанням і вихованням [PERSON] займається його мати [PERSON] , батько [PERSON] за період навчання сина його шкільним життям не цікавився. Крім того, письмовим розрахунком заборгованості із сплати аліментів від 17.10.2019 року, виданого начальником Ярмолинецького РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Дяком О.М. підтверджується, що із [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 24.011.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, однак станом на 01.02.2017 року [PERSON] допущено заборгованість по сплаті таких аліментів у розмірі 17 150 грн. 00 коп. В свою чергу, наведені стороною позивача в обґрунтування позову обставини також підтверджуються висновком органу опіки та піклування Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області від 10.06.2020 року, яким, зокрема, підтверджується, що [PERSON] , як батько, тривалий час не бере участі у вихованні та утриманні його сина [PERSON] , не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, не відвідує його. Із вказаного висновку також вбачається, що [PERSON] не з`явився на засідання комісії органу опіки та піклування, хоча викликався належним чином, у зв`язку з чим, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина. При цьому, судом враховується, що відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання жодного разу не з`явився та будь-яких належних та допустимих доказів в заперечення наведених в обґрунтування позову обставин не надав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню його сина [PERSON] , [INFO] , не проявляє батьківської турботи, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає свідомим та умисним, а тому вважає, що позбавлення його батьківських прав є доцільним і відповідатиме інтересам дитини. На підставі викладеного, у відповідності до ст. 280-283 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а також

Outcome: approved