Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернулася з вищезазначеним позовом до суду в якому вказала, що 02 серпня 2014 року померла її мати - [PERSON], яка проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] (колишня вул.Максютова,32-а). Після смерті матері відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі квартиру № 6 у м.Житомирі по вул.Індустріальній,4 (колишня вул.Максютова,32-а). Позивач є спадкоємцем першої черги. Маючи намір прийняти спадщину 13.03.2015 року позивач звернулась в нотаріальну контору (нотаріус [PERSON]). Проте, у прийнятті заяви було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку на прийняття спадщини. Позивач зазначила, що пропустила строк через юридичну необізнаність, та перебування в депресії й пригніченому стані через смерть матері. Тому просила визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. При прийнятті рішення по даній справі покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~\~\~ Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а .с. 4). Згідно свідоцтва про смерть , виданого 04.08.20014 р., [PERSON] померла 02.08.2014 р. (а. с. 3).\~\~На підставі свідоцтва про право власності на житло № 1115 від 22.04.1993 року [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с.11). Статтею 1217 ЦК України \~передбачено, що \~спадкування здійснюється за законом чи заповітом. У статті 1261 ЦК України \~зазначено, що в першу чергу право на спадкування за законом \~мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для \~\~прийняття \~спадщини \~встановлюється \~строк \~у \~шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. \~\~ \~Однак, у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від13.03.2015 року за № 44 (а. с. 10). \~\~\~\~\~ У відповідності до ч.3 ст. 1272 Цивільного кодексу України суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини спадкоємцю, який пропустив даний строк з поважної причини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Відповідно до абз. 6 п. 24 ППВСУ № 8 « Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що поважними є причини, повязані з обєктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В супереч вимоги ч.5 ст. 59 ЦПК України, відповідно до якої, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, позивачкою не було надано суду жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Позивачка в судовому засіданні посилалася лише на депресивний, пригнічений стан, та юридичну необізнаність, проте визнала та підтвердила, що незнання діючого законодавства не звільняє особу від передбаченої законом відповідальності. Ст. 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи, що позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження поважності пропуску встановленого чинним законодавством строку для прийняття спадщини, навіть з тих причин, які були зазначені в позовній заяві, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 57,208,210,213,214,215 ЦПК України, ст. ст. 1272 ЦК України, суд,

Outcome: dismissed