Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

В лютому 2015 року Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати виконавчий напис, що зареєстрований у реєстрі за № 2911 від 17.05.2013р., який винесений на підставі Іпотечного договору від 29.11.2007 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, як такий, що не підлягає виконанню. Позивач зазначає, що 17 травня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг України» в сумі 931143,31 гривень, з яких сума заборгованості за кредитом - 795328,90 гривень, а сума заборгованості за процентами - 134114,41 гривень. Позивач зазначає, що між ним та ЗАТ «ОТП Банк» 29.11.2007р. було укладено Кредитний договір, згідно з яким він отримав у кредит суму в розмірі 74095 доларів строком до 29.11.2022р. При цьому відповідно до додаткового договору №1 від 08.05.2008р. сума кредиту була збільшена до 103732,26 доларів США. У забезпечення виконання Позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором, як вказує [PERSON], між ним та банком було укладено Іпотечний договір №PML-009/446/2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. та зареєстрований в реєстрі за №8319. За вказаним договором Позивач передав в іпотеку банку належну йому квартиру [ADDRESS] Позивач зазначає, що до кредитного та іпотечного договорів неодноразово вносились зміни, які оформлювались відповідними додатковими договорами та угодами. Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач вказує, що Відповідачем ТОВА «ОТП Факторинг Україна» не обґрунтовано належними доказами перехід до нього прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами. Крім того, як вказує Позивач, сума заборгованості, в погашення якої нотаріусом звернуто стягнення на предмет іпотеки, не є і не була безспірною. Документи, які були подані Відповідачем разом із заявою про вчинення виконавчого напису було недостатньо для її задоволення, оскільки пакет документів не містив навіть усіх додатків до вказаних договорів, хоча вони є невід'ємними їх частинами. Крім того, як зазначає Позивач, на сьогодні спір між сторонами щодо визначення розміру заборгованості позичальника за кредитним договором від 29.11.2007р. розглядається судом, у справі про стягнення з Відповідача та його дружини заборгованості призначено судово-економічну експертизу. У судовому засіданні Позивач підтримав свій позов, звертаючи увагу суду на недостатній обсяг документів, на підставі яких нотаріусом задоволено заяву про вчинення виконавчого напису. Представник Відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих причин. Про розгляд справи Відповідач був повідомлений належним чином. За згоди Позивача суд ухвалив розглядати справу у відсутність Відповідача на підставі наявних матеріалів справи із постановленням заочного рішення. Від третьої особи приватного нотаріуса Бондар І.М. надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, просила відмовити у позові. Вислухавши пояснення представника Позивача, вивчивши письмові докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. 29 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №ML-009/446/2007, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 74095 доларів США терміном до 29 листопада 2022 року. (а.с. 17-25) Додатковим договором №1 від 08 травня 2008 року Сторони погодили збільшення суми кредиту до 103732,26 доларів США. (а.с. 26) 14 січня 2009 року між сторонами було укладено ще один Додатковий договір №1, згідно з яким було викладено графік платежів в новій редакції, а також, окрім іншого, введена збільшена на 4% річних процентна ставка у випадку порушення позичальником зобов'язань. Додатковим договором №2 від 22.07.2009р. Сторони погодили зміну процентних ставок на період з 23.07.2009р. по 22.10.2009р. (фіксована ставка 6,50% річних) та на період з 23.10.2009р. до повного виконання зобов'язань (плаваюча ставка 6,61% + FIDR). Крім того, між Сторонами були укладені також додаткові договори №3 від 23.11.2009р., №4 від 23.12.2009р., б/н від 25.05.2010р., б/н від 14.09.2010р., б/н від 22.11.2010р., яким також змінювались розміри процентних (фіксованих та плаваючих) на різні періоди строку дії договору. (а.с. 27-48) Згідно з Додатковим договором від 22.07.2011р. сторони змінили валюту кредиту та визначили, що розміром кредиту є сума у 819401,15 гривень, яка надана під плаваючу процентну ставку, яка дорівнює 2,49% + FIDR. (а.с. 49-52). В подальшому до кредитного договору також вносились зміни додатковими договорами від 11.11.2011р. та від 23.01.2012р., якими також змінювались процентні ставки та інші умови кредитування. Так, відповідно до останнього додаткового договору запроваджувалась фіксована процентна ставка на період з 23.01.2012р. по 22.04.2012р. в розмірі 9,51%, та плаваюча ставка в розмірі -1,97%+UIRD на період з 23.04.2012р. до повного виконання позичальником зобов'язань. Судом також встановлено, що в порядку забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ним 29 листопада 2007 року був укладений Договір іпотеки №PML-009/446/2007, відповідно до умов якого Позивач поручився за своїми зобов'язаннями шляхом передачі в іпотеку банку належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] (а.с. 151-156) В подальшому до Договору іпотеки було внесено зміни на підставі Додаткового договору №1 від 08 травня 2008 року та Додаткового договору №2 від 22 липня 2011 року (зафіксована зміна валюти зобов'язання). 26 жовтня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Договір факторингу від 26.10.2012р. та Договір про відступлення права вимоги, згідно з якими банк відступив права вимоги на Кредитний портфель на користь ТОВ «ОТП Факторинг», а також права вимоги за забезпечувальними договорами. (Том 1 а.с. 221-237, Том 2) 22 березня 2013 року Відповідач направив Позивачу вимогу за вих..№200016569 (а.с. 214), в якій повідомив про порушення ним зобов'язань із повернення кредиту за договором від 29.11.2007р. та про дострокове повернення усієї суми кредиту (795328,90 грн) та нарахованих процентів (51659,50 грн) та попередив про можливість звернення до нотаріуса за виконавчим написом у випадку непогашення простроченої заборгованості. В той же час, як вбачається з матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, наданих нотаріусом, на адресу [PERSON] 02 квітня 2013 року (через 10 днів) Відповідачем було надіслано ще одну досудову вимогу, в якій розмір заборгованості [PERSON] за несплаченими процентами зазначений в сумі 134114,41 гривень, тобто більше ніж у два рази більше. Більше того, звертаючись 17 травня 2013 року до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису Відповідач не надав нотаріусу: -копії Договору факторингу від 26.10.2012р. у підтвердження наявності у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за Кредитним договором №ML-009/446/2007 від 29.11.2007р.; -більшості додаткових договорів до Кредитного договору №ML-009/446/2007 від 29.11.2007р., в тому числі Додаткового договору від 22.07.2011р., яким сторони змінили валюту кредиту з доларів США на українську гривню; -жодного Додаткового договору до Договору іпотеки від 29.11.2007р., в тому числі - від 22.07.2011р., яким зафіксована зміна валюти основного зобов'язання. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно із ч. 2 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України 3 березня 2004 року N 20/5, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. З наявних у справі матеріалів справи вбачається, Відповідачем не було подано нотаріусу усіх документів, які б підтверджували безспірність заборгованості [PERSON] за кредитним договором та наявність права вимоги у ТОВ «ОТП Факторинг України» за вказаним кредитом. Суд окремо звертає увагу на те, що розрахунок заборгованості [PERSON], наданий Відповідачем нотаріусу, підтверджував наявність у нього заборгованості за кредитом в національній валюті (гривні), в той час як обсяг документів, наданих нотаріусу для вивчення свідчив про те, що кредит Позивачу надавався у доларах США. За таких матеріалів, наданих Відповідачем нотаріусу, неможливо вважати таку розраховану заборгованість узгодженою і безспірною. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу на вказані обставини уваги не звернув, у зв'язку з чим вчинення ним виконавчого напису не можна вважати обґрунтованим. Відтак, заявлений Позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved