Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

В липні 2018 року ТОВ «НФС» звернулося до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 10 вересня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.17912, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 125872,76 грн., зі сплатою 23.99% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Станом на 30 вересня 2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 160 204, 55 грн. 30 вересня 2015 року між ТОВ «Факторингова Компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 30/09-1, згідно якого ПАТ «Ідея Банк» відступив право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором ТзОВ «Факторингова Компанія «Рантье». Також, 28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова Компанія «Рантье» та ТОВ «Фінансова Компанія «Серет», яке змінило найменування на ТОВ «НФС» був укладений договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 910.17912 від 10 вересня 2012 року. Станом на 18 червня 2018 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 160204,55 грн., яка складається з: тіло кредиту 117615, 71 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 42588,84 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 18.09.2018 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав. Представник позивача будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. У відповідності до наявного в матеріалах справи клопотання від 02.07.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.09.2012 року між ПАТ КБ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.17912, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 125872, 76 грн, зі сплатою 23,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів (копія на а.с. 7-17). З договору факторингу № 30/09-1 від 30.09.2015 року вбачається, що ПАТ «Ідея Банк» відступив право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором ТзОВ «Факторингова Компанія «Рантье» (копія на а.с.24-31). З договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 року вбачається, що ТОВ «Факторингова Компанія «Рантье» відступив право грошової вимоги за кредитним договором № 910.17912 ТОВ «Фінансова Компанія «Серет», яке змінило найменування на ТОВ «НФС» (копія на а.с. 32-43, 44-52). З вимоги про усунення порушення кредитних зобов'язань від 05.05.2018 року вбачається, що відповідача [PERSON] письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором та попереджено про заборгованість (а.с.53-55). Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на 18.06.2018 року у відповідача виникла заборгованість за договором 910.17912 від 10.09.2012 року, яка згідно виписки по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 42-43) та розрахункам заборгованості станом на 28.02.2017 року (а.с.22) та станом на 18.06.2018 року (а.с.23), становить - 160204.55 грн, з яких 117615, 71 - заборгованість за тілом кредиту, 42588, 84 - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Відповідно до ст.. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків. Відповідно до ст.. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строки, встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога). В порушення даних норм та умов договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань і станом на 18.06.2018 року у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем, становить 160204.55 грн, з яких 117615, 71 - заборгованість за тілом кредиту, 42588, 84 - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов'язання та спростування суми заборгованості перед позивачем. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 910.17912 від 10.09.2012 року на загальну суму 160204.55 грн, з яких 117615, 71 - заборгованість за тілом кредиту, 42588, 84 - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved