Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що в ході вивчення інформації Коломийського дитячого будинку-інтернат Івано-Франківської області встановлено, що на підставі путівки Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації №45 від 07.05.2009 в даний заклад влаштована на повне державне утримання неповнолітня [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS]. Згідно витягу з протоколу діагностичного засідання Дубенської районної психолого-медико-педадогічної консультації №2 від 11.03.2009, неповнолітня [PERSON] має діагноз «Важка розумова відсталість внаслідок синдрому Дауна» та її рекомендовано соціально-побутова реабілітація в закладах соціального захисту населення ІІІ ступеня. Згідно з довідки №13 від 17.03.2010 управління праці соціального захисту населення міста Коломия, Івано-Франківського області неповнолітня [PERSON] перебуває на обліку як дитина-інвалід до 18 років та отримує державну соціальну допомогу в управлінні праці соціального захисту населення з 20.05.2009. Згідно інформації Коломийського дитячого будинку-інтернат встановлено, що у період з 01.01.2013 по 26.03.2014 матір'ю [PERSON] було знято з рахунку неповнолітньої [PERSON] кошти на загальну суму 7705 грн. На запити адміністрації Коломийського дитячого будинку-інтернат про використання коштів підопічної [PERSON] від матері [PERSON] відповідей не отримано. Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законом України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» (ст.1) встановлено, що право на державну соціальну допомогу мають інваліди з дитинства і діти-інваліди віком до 18 років. Згідно Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства фінансів України 30.04.2002 за № 226/293/169 4.8. дітям-інвалідам, які перебувають у будинках-інтернатах, навчальних закладах, інших стаціонарних установах (закладах) на повному державному утриманні, призначена державна соціальна допомога виплачується в розмірі 50 відсотків та перераховується на їх особисті рахунки у банку. При цьому частина державної соціальної допомоги, що залишилася після виплати суми державної соціальної допомоги, перераховується на банківський рахунок установи (закладу) за місцем перебування дитини і спрямовується виключно на поліпшення умов проживання дітей. Як з'ясовано, згідно виписок з банку ПАТ КБ «Хрещатик», актів про відвідування та приймання особистих речей всупереч вищезазначених норм, [PERSON] кошти, які перебували на особистому рахунку дитини [PERSON] використано на власні потреби, а не на потреби неповнолітньої дитини. Зокрема з особистого рахунку [PERSON] в період часу з 01.01.2013 по 26.03.2014 матір'ю [PERSON] було знято кошти на загальну суму 7705 грн., які на даний час не повернуті. [PERSON], [INFO], є дитина-інвалід, а тому через своє становище не може самостійно захистити своє порушене право, вказані обставини у даному випадку є підставою для звернення прокурора в суд для захисту інтересів дитини-інваліда. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в зал судового засідання не з»явилась, хоча про день та час слухання справи повідомлялась належними чином, через друковані засоби масової інформації. Представник служби у справах дітей Дубенської районної державної адміністрації не заперечує проти заявлених вимог, вважає їх обґрунтованими. В судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з протоколу діагностичного засідання Дубенської районної психолого-медико-педадогічної консультації №2 від 11.03.2009, неповнолітня [PERSON] має діагноз «Важка розумова відсталість внаслідок синдрому Дауна» та її рекомендовано соціально-побутова реабілітація в закладах соціального захисту населення ІІІ ступеня (а.с.12). Згідно з довідки №13 від 17.03.2010 управління праці соціального захисту населення міста Коломия, Івано-Франківського області неповнолітня [PERSON] перебуває на обліку як дитина-інвалід до 18 років та отримує державну соціальну допомогу в управлінні праці соціального захисту населення з 20.05.2009. Згідно інформації Коломийського дитячого будинку-інтернат встановлено, що у період з 01.01.2013 по 26.03.2014 матір'ю [PERSON] було знято з рахунку неповнолітньої [PERSON] кошти на загальну суму 7705 грн. На запити адміністрації Коломийського дитячого будинку-інтернат про використання коштів підопічної [PERSON] від матері [PERSON] відповідей не отримано (а.с.27, 28). Згідно виписок з банку ПАТ КБ «Хрещатик», актів про відвідування та приймання особистих речей всупереч вищезазначених норми, [PERSON] кошти, які перебували на особистому рахунку дитини [PERSON] використано на власні потреби, а не на потреби неповнолітньої дитини (а.с. 20-26). Зокрема з особистого рахунку [PERSON] в період часу з 01.01.2013 по 26.03.2014 матір'ю [PERSON] було знято кошти на загальну суму 7705 грн., які на даний час не повернуті (а.с.32). Згідно статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законом України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» (ст.1) встановлено, що право на державну соціальну допомогу мають інваліди з дитинства і діти-інваліди віком до 18 років. Згідно Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства фінансів України 30.04.2002 за № 226/293/169 4.8. дітям-інвалідам, які перебувають у будинках-інтернатах, навчальних закладах, інших стаціонарних установах (закладах) на повному державному утриманні, призначена державна соціальна допомога виплачується в розмірі 50 відсотків та перераховується на їх особисті рахунки у банку. При цьому частина державної соціальної допомоги, що залишилася після виплати суми державної соціальної допомоги, перераховується на банківський рахунок установи (закладу) за місцем перебування дитини і спрямовується виключно на поліпшення умов проживання дітей. Таким чином, з урахування вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved