Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») посилається на те, що згідно умов договору без номера від 16.01.2007 року відповідач отримав від нього кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 2900 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору,він автоматично лонгується на той самий строк. Свої зобов'язання за цим договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 31.12.2014 року заборгував ПАТ КБ «Приватбанк» 18479,77 гривні. Від цієї суми віднімається сума в розмірі 8571,78 грн., яка була задоволена рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 29.06.2011 року, різниця становить 9907,99 грн. і додається сума штрафу в загальній сумі 995,40 грн., в зв'язку з чим борг становить 10903,39 грн.. Вказану суму боргу та понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити, в разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який за місцем реєстрації був повідомлений судовою повісткою під розписку про час і місце судового засідання, в суд не з'явився, причину неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідач заперечень щодо позовних вимог позивача суду не надав. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що згідно умов договору без номера від 16.01.2007 року відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 2900 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На протязі цього строку жодна з сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору,він автоматично лонгувався на той самий строк. Свої зобов'язання за цим договором відповідач не виконує, внаслідок чого станом на 31.12.2014 року заборгував ПАТ КБ «Приватбанк» 18479,77 гривні. Частина цієї суми в розмірі 8571,78 грн. була сплачена відповідачем за рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 29.06.2011 року. Решта боргу з врахуванням штрафу становить 10903,39 грн.. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням , проведеним належним чином. Відповідно до п.п.6.5.,8.6. Умов надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, а у разі невиконання зобов'язання оплатити винагороду Банку, сплатити штраф. Статтями 1054 ч.2, 1050 ч.2 ЦК України встановлено, що в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Позивачем доведено, що внаслідок порушення зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2014 року заборгував позивачу 10903,39 грн. за кредитним договором №б/н від 16.01.2007 року. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 гривень за сплачений судовий збір.

Outcome: approved