Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.06.2014р. вона з відповідачем уклали шлюб, від якого 29.07.2015р. у них народився син [PERSON]. Разом з тим, спільне життя між ними не склалося, вказуючи зокрема на такі причини, як різні погляди на життя та побут, виховання дитини, зазначає, що відповідач не приділяє уваги позивачці та самоусувається від будь-яких труднощів, які виникають у сім?ї та з січня 2017 року вони проживають окремо, кожен у своїх батьків. Зазначає, що взаємного бюджету вони не мають, а малолітній син проживає з позивачкою та рішенням Острозького районного суд від 17.03.2017р. з відповідача на її користь присуджені аліменти на її утримання та утримання їх спільного сина. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача понесені нею при зверненні до суду судові витрати. Позивачка у відкрите судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву із проханням не надавати строку для примирення, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, спору щодо місця проживання дитини та спільного майна подружжя у них з відповідачем нема. Просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву із проханням не надавати строку для примирення, зазначивши, що позов визнає, спору щодо місця проживання дитини та спільного майна подружжя у них з позивачкою нема. Просив справу розглянути за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, ч. 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований між ними 17.06.2014р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №70, про що свідчить Свідоцтво про одруження серії 1-ГЮ №098761 (а.с.6). Від шлюбу народилась дитина син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ГЮ №238007, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області 28.08.2015 року (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що сім?я фактично розпалася, позивач та відповідач просять не надавати їм строку для примирення, відсутній спір щодо місця проживання дитини та щодо спільного майна подружжя, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та їх дитині інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається із ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідача необхідно стягнути понесені позивачкою судові витрати при зверненні до суду із даним позовом. Враховуючи викладене та

Outcome: approved