Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

В лютому 2015 р. позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.09.2007 року між ПАТ «КБ «Експобанк» (надалі по тексту позивач) та [PERSON] (надалі по тексту відповідач) було укладено кредитний договір №26/АК-2007, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі - 31 000,00 доларів США із процентною ставкою - 12 % річних. ПАТ КБ «Експобанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, перерахуваши кошти на купівлю автомобіля марки «Мітсубісі» згідно заяви про видачу готівки №05 від 13.09.2007 року. Між тим, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконують, ні кошти кредиту ні проценти за його користування в повному обсязі згідно затвердженого графіку не погашає, тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі - простроченої заборгованості за кредитом в сумі - 21 597,08 доларів США; за нарахованими відсотками в сумі - 10 877,79 доларів США; за нарахованою комісією в розмірі - 6039,31 грн.; пені за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості в сумі - 196 538,97 доларів США, за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі - 158 509, 66 доларів США та щомісячної комісії в розмірі - 111 622 грн., а всього в розмірі - 6 229 387,66 грн., а також суму сплаченого судового збору. Представник ПАТ «КБ «Експобанк» в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої письмові заперечення проти позову та пояснив, що він по можливості сплачував кредит та за увесь час погасив - 9403 доларів США, але останнім часом коштів на сплату кредиту у нього немає. Сума, запропонована до стягнення з нього позивачем є занадто завищеною, а тому просив суд зменшити суму нарахованої банком пені, застосувавши ч.3 ст.551 ЦК України, а також застосувати строки спеціальної позовної давності до пені, що встановлюється в 1 рік з дня звернення позивача до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 13.09.2007 року між ПАТ КБ «Експобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26/АК-2007, за умовами якого відповідач отримав в банку кредит на суму - 31 000,00 доларів США на строк до 30.08.2014 рок зі сплатою відсотків за користування кредитом - 12,00 % річних (а.с. 12-18). Відповідно до 1.1. кредитного договору позичальник повертає банку кредит і сплачує проценти за його користування на умовах, що передбачені цим договором. Графік погашення наведений у Додатку №1. Позивач відповідно свої зобов'язання по договору виконав та надав відповідачу кредит шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку банку на картковий рахунок відповідача (а.с. 25-64). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. За умовами п.1,3, 3.5, 4.5.1 позичальник щомісяця сплачує проценти за користування кредитом та комісію за кредитне обслуговування в розмірі - 0,2 % від залишку заборгованості за кредитом у національній валюті України. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 19.09.2014 р. сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем становить: заборгованість за кредитом в сумі - 21 597,08 доларів США; заборгованість по сплаті процентів в сумі - 10 877,79 доларів США та комісія в сумі - 6039,31 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Як вбачається із матеріалів справи, позивач повністю виконав перед відповідачем свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору, але останній в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором,а відтак нараховані суми заборгованості по кредиту, відсотків за його користування та сума комісії підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Згідно з п.5.2, 5.3 кредитного договору за несвоєчасне повернення кредиту або несвоєчасну сплату процентів позивальник сплачує пеню у розмірі - 1% від суми заборгованності за кожний день прострочення до повного повернення кредиту та процентів по ньому. За несвоєчасну сплату комісії за розрахункове обслуговування по кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі - 1% від суми боргу за кожний день прострочення. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 19.09.2014 р. сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем у формі нарахованих сум пені за несвоєчасну сплату за період з 15.04.2009 року по 15.01.2015 року від заборгованість за кредитом становить - 196 538,97 доларів США; від заборгованості по сплаті процентів в сумі - 158 509,66 доларів США та від несвоєчасно сплачених сум щомісячної комісії - 111 622,26 грн. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За умовами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно умов ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За таких обставин, судом було встановлено необхідність стягнення нарахованих банком сум пені з позичальника. Між тим, в судовому засіданні у поданих запереченнях відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності до вимог щодо нарахованих сум пені, оскільки заборгованості по сплаті розрахованих позивачем коштів пені обрахована з перевищенням 12-ти місячного строку позовної давності (а.с.50). Вказане клопотання суд вважає за можливе задовольнити, зменшити період нарахування відповідних сум пені у відповідності до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України в межах 12-ти місяців, що передує дню зверненню позивача із цим позовом до суду, яке визначено як 30.01.2015 року. За таких обставин, підлягає стягненню нараховані суми пені на усі обраховані позивачем заборгованості тільки за період з 30.01.2014 року по 30.01.2015 року, у розмірі - 1 246 642,59 грн. із суми основного боргу по кредиту в - 340 612,73 грн.; у розмірі - 627 895,84 гр. із суми нарахованих відсотків в розмірі - 171 556,24 грн. та в розмірі - 408 537,47 грн. із суми нарахованих щомісячних комісій в 111 622,26 грн., а всього в розмірі - 2 283 075,90 грн. При цьому, на підставі ч.3 ст.551 ЦК України суд вважає за можливе зменшити загальну суму усіх вирахуваних судом коштів пені з усіх нарахувань з 2283075,90 грн. до розміру пені у сумі - 340 612,73 грн. - розміру основного боргу з огляду на наступне. Так, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). За встановлених судом обставин, що не оспорюється сторонами, позивачем було сплачено більш як 9 000 доларів США коштів по кредиту, що свідчить про те, що на час розгляду даної справи відповідач сплатив більше 30% суми кредиту наданого кредиту. Крім того, станом на даний час відповідач існує завдяки отримуваної ним пенсії в розмірі - 2902 грн. на місяць, його дружина в 2014 році померла та він самостійно утримує двох малолітніх дітей. Вказані обставини мають істотне значення для вирішення питання щодо визначення розміру пені. Відтак, суд вважає за необхідне клопотання відповідача про застосування вимог ст.551 ч.3 ЦК України задовольнити, зменшивши розмір усіх сум пені до суми основного боргу в розмірі - 340 612,73 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання по кредитному договору № 26/АК-2007 від 13 вересня 2007 і станом на 15.01.2015 року утворилась заборгованість у розмірі тіла кредиту в сумі - 21 597,08 доларів США, що станом на 19.09.2014 року еквівалентно - 340 612,73 грн. згідно офіційного курсу НБУ України за 1 долар США; за нарахованими відсотками в сумі - 10 877,79 доларів США, що станом на 19.09.2014 року еквівалентно - 171 556,24 грн. згідно офіційного курсу НБУ України за 1 долар США; за нарахованою комісією в розмірі - 6039,31 грн.; обрахованої і зменшеної судом пені за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості, за несвоєчасну сплату відсотків та щомісячної комісії у загальному розмірі - 340 612,73 грн., а всього в розмірі - 855 167,01 грн. З врахуванням наведеного позовна заява підлягає частковому задоволенню, оскільки сума нарахованої пені була судом зменшена. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: partial