Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] предявила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з березня 2002 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбу. Від сумісного проживання мають двох малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони окремо проживають з літа 2015 року, діти проживають з нею і перебувають на її утриманні, так як відповідач не надає матеріальної допомоги. Їй одній важко утримувати двох малолітніх дітей. Відповідач здоровий, працездатний, займається підприємництвом, має нерегулярний та мінливий дохід, його місячний заробіток становить 20000 грн., тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Представник адвокат позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, в подальшому подав до суду заяву, якою просив задовольнити позов та розглянути справу без участі сторін. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, пояснивши що має нерегулярний та мінливий дохід від підприємницької діяльності, тому невзмозі сплачувати аліменти в заявленому розмірі. В подальші судові засідання не зявлявся, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2002 року, що підтверджується даними повторного свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 015073, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 21 березня 2006 року. Від спільного сумісного проживання мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO](свідоцтво про народження серії І-БВ № 123814, видане Пеньківською сільською радою Старокостянтинівського районного Хмельницької області 15 серпня 2002 року), та [PERSON], 09 березня 2006 року народження (свідоцтво про народження серії І-БВ № 014336, видане Пеньківською сільською радою Старокостянтинівського районного Хмельницької області 21 березня 2006 року). Сторони з літа 2015 року проживають окремо, діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, інші аліментні зобовязання відсутні. За змістом повідомлення Красилівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області за № 1580/10/22-10-13-01 від 02 червня 2016 року відповідач перебуває на обліку як СПД з 31 серпня 2015 року по даний час на спрощеній системі оподаткування. Згідно поданої декларації платника єдиного податку за 3 квартал 2015 року сума отриманого доходу становить 0,00 грн. Станом на 02 червня 2016 року за 4 квартал 2015 року та 1 квартал 2016 року до податкового органу платником не подано податкову декларацію платника єдиного податку. Дані обставини визнаються сторонами та ними не оспорюються. За змістом ч. 8\~ст. 7 , ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Наведені норми імперативно закріплюють обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно положень ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач неналежно виконує свої зобовязання по утриманню дітей, тому аліменти на їхнє утримання підлягають стягненню в судовому порядку. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обовязку по утриманню дітей та перекладення батьківського обовязку по утриманню та вихованню дітей на позивачку, хоча зобовязаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що по віку та здоровю відповідач являється працездатним, займається підприємницькою діяльністю, має нерегулярний та мінливих дохід, інших аліментних зобовязань немає. Проаналізувавши всі докази наявні в матеріалах справи кожний окремо та в їх сукупності, суд прийшов до висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей, які потребують регулярної батьківської матеріальної допомоги, в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~ суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: partial