Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~В квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 24 січня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей немає. Спільне подружнє життя у них не склалось, між ними постійно виникали сварки, що призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносини між ними припинились вже протягом тривалого часу. Вони з 23 лютого разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше сімейне життя між ними є неможливим, їх сімя розпалась, вона перестала сприймати відповідача, як свого чоловіка. Як наслідок, у неї повністю зникли почуття до відповідача, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Шлюб між ними носить формальний характер, тому вона просить розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав з підстав, викладених в позові, просив їх задоволити, пояснивши, що сторони разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами зникли взаєморозуміння та почуття. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду через свого представника заяву про розгляд справи за участю його представника та без його участі. У заяві також просив не надавати строк на примирення але врахувати, що дійсні підстави розірвання шлюбу викладені у його заявах та клопотанні на примирення, позивачка неправдиво пише про причини звернення до суду. Він являється інвалідом другою групи, тому судові витрати просив з нього не стягувати. В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, разом з тим він не погоджується із причинами розірвання шлюбу вказаними позивачем у позовній заяві, та вважає що відносини зіпсувались, оскільки погіршився його стан здоров'я, він не в змозі працювати, являється інвалідом. Він відчужив на користь сина майно, після чого став їм непотрібний. Також представник суду пояснила, що примирення між сторонами не відбулось. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24.01.1993 року Хмельницьким міським ЗАГС, актовий запис №127. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БВ №311913; свідоцтвом про народження серії ІІІ-БВ №399405. Спільне життя не склалось, сторони разом не проживають. Ухвалою суду від 14.09.2018 року сторонам надавався строк на примирення, яке не відбулось. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, [PERSON] являється інвалідом 2-ої групи, в 2013, 2016 роках проходив стаціонарне лікування в Хмельницькій міській лікарні, та в 2012, 2015, 2018 році в Хмельницькому обласному кардіологічному диспансері з приводу наявних захворювань, що підтверджується: виписками з історії хвороби та епікризами - № 428 за 2018р., №06458 за 2016р., №08807 за 2013р., №1887 за 2015р., №2334 за 2012р., довідкою до акта огляду МСЕК від 25.01.2016р. Разом з тим, вказані докази не підтверджують того факту, що причиною розірвання шлюбу є саме погіршення здоровя відповідача, оскільки, як вбачається з вказаних доказів відповідач хворіє з 2012 року, а позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулась до суду в 2018 році. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сімї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору у всіх судових інстанціях як інвалід ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 25.01.2016 року, а тому сума судового збору, яка підлягає стягненню з нього (704,80 грн.) в силу дії ст.141 ЦПК України компенсується позивачеві за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved