Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

В мотивуванні свої вимог позивач вказав, 30.11.2007 року між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір № 588992. Відповідно до вищевказаного Договору, банк наддав відповідачу кредит у сумі 790000,00 дол. США, в термін дії договору до 30.11.2027 року. 18.02.2009р. сторонами була укладена додаткова угода №7424181, якою до вказаного кредитного договору були внесені зміни. 29.05.2009р. сторонами була укладена додаткова угода №7679701, якою до вказаного кредитного договору були внесені зміни. 05.09.2014р. сторонами була укладена додаткова угода №1, якою до вказаного кредитного договору були внесені зміни. Відповідач зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах визначених договором. Банк свої зобовязання за Договором виконав видавши відповідачу кредит у сумі 79000 дол. США. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав в результаті чого станом на 21.10.2015 року виникла заборгованість у розмірі 50785.60 дол. США. та 31542.42грн. Тому позивач на підставі вимог ст.1048, 1054 ЦК України вимагає: - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 50785.60 дол. США. та 31542.42грн. Відповідачі заперечень суду не надали. Позивач на позові наполягав, що вказав в заяві наданої суду. Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено: Статтями 10, 11 ЦПК України зазначено, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем на підставі письмових доказів доведено, що 30.11.2007 року між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір № 588992. Відповідно до вищевказаного Договору, банк наддав відповідачу кредит у сумі 790000,00 дол. США, в термін дії договору до 30.11.2027 року. 18.02.2009р. сторонами була укладена додаткова угода №7424181, якою до вказаного кредитного договору були внесені зміни. 29.05.2009р. сторонами була укладена додаткова угода №7679701, якою до вказаного кредитного договору були внесені зміни. 05.09.2014р. сторонами була укладена додаткова угода №1, якою до вказаного кредитного договору були внесені зміни. Отже, позивач свої зобовязання за Договором виконав видавши відповідачу кредит у сумі 79000 дол.США. За вимогами ст.ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обовязки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини визначені ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) - позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до Договору, Позичальник зобов'язаний повертати Кредит щомісяця в строки визначені договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач на підставі умов договору зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах визначених договором. Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто - неналежне виконання. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідач станом на 21.10.2015 року виникла заборгованість у розмірі 50785.60 дол. США. та 31542.42грн.. яка складає: - 49 942,49 дол. США, та 31542,28 грн. заборгованість по кредиту; - 843.11дол.США та 0,14 грн. заборгованість по відсотками, за користування кредитом. Таким чином наявна заборгованість по оплаті передбачених Договором платежів свідчить про невиконання відповідачем своїх зобовязань по договору. Отже відповідач, порушив зобовязання за договором кредиту. Статтею 1050 ЦК України визначено: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правої наслідки, встановлені договором або законом. Встановлені обставини відповідають нормам Закону, яки визначає позивач як підставу позовних вимог, а тому вимоги позивача є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved