Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано 24.01.2012 рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 березня 2012 року, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття. З моменту розірвання шлюбу шлюбу і до даного часу син постійно проживає з нею. 19.10.2016 йому виповнилось 18 років. На даний час він навчається на 2 курсі географічного факультету денної форми навчання Східноєвропейського національного університету імені [PERSON], термін навчання з 01.09.2015 до 30.06.2019. Фінансування його підготовки в університеті проводиться за рахунок коштів державного бюджету України. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. Позивачка, згідно поданої заяви, просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити (а.с.21). Відповідач у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.20). Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №066327, виданого 21.11.1998 Дубенським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] народився 19 жовтня 1998 року, його батьками є сторони по справі (а.с.10). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 березня 2012 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття (а.с.8). Відповідно до довідки №8405 від 04.10.2016, виданої КП «Житловик», [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], проживає разом з матір»ю і знаходиться на її утриманні (а.с.11). Згідно довідки № 09/3913 від 15 вересня 2016 року [PERSON] є студентом 2-го курсу географічного факультету денної форми навчання Східноєвропейського національного університету імені [PERSON], термін навчання з 01.09.2015 до 30.06.2019. Фінансування його підготовки в університеті проводиться за рахунок коштів державного бюджету України (а.с.12). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Враховуючи те, що повнолітній син сторін продовжує навчання, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. Суд зазначає, що ч.2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved