overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що вона є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк вона не подала нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки вважала, що спадщину після смерті батька прийняла його співмешканка. У підготовче засідання учасники справи не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю, а відповідач позов визнав. За змістом частини 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання позову ухвалення у підготовчому засідані судового рішення проводиться в порядку статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Садківської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначила, що 13 жовтня 2008 року померла її мати [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~ вона є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк вона не подала нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки вона не була обізнана про існування заповіту, позивач просить визначити їй додатковий строк для подачі такої заяви.\~ В судове засідання учасники справи не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за \~наявності \~для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились вісім років тому, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 1994 року, про що свідчить актовий запис № 888, Відділу реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини вісім років тому, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з травня 2017 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року, про що свідчить актовий запис № 808, Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з травня 2017 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2002 року, про що свідчить актовий запис № 283, Відділу реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2005 року, про що свідчить актовий запис № 883, Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 грудня 2004 року, про що свідчить актовий запис № 1058, Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зі [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з вересня 2017 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Після розірвання шлюбу просить повернути дошлюбне прізвище «Сайфудінова». В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2008 року, про що свідчить актовий запис № 250, Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 5). Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2017 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Щодо вимоги позивача про повернення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища «Сайфудінова», суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище це прізвище, яке дружина чи чоловік мали до одруження. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ОЛ № 029217 від 20.06.2008 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 5), прізвище позивача до реєстрації шлюбу зі [PERSON] «Юрах». Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги [PERSON] про відновлення їй прізвища «Сайфудінова». Проте, суд вважає за необхідне розяснити, що позивач не позбавлена можливості змінити своє прізвище шляхом звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про зміну імені, форма та порядок подання якої визначений Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася із зазначеною позовною заявою до суду з тих підстав, що з 13 лютого 2015 року вона перебуває в шлюбних відносинах з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось внаслідок взаємного непорозуміння, різних поглядів на життя та різні характерів, що призвело до втрати взаємного почуття любові, поваги та довіри. Відповідач не цікавиться не її життям, не життям їхньої спільної малолітньої доньки. Весь свій вільний час відповідач присвячує своїм друзям, особистим справам. З липня 2017 року вони проживають окремо. Зазначила, що шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем не можливе, тому просить шлюб розірвати. В судове позивачка не зявилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні підтримує повністю , просить їх задовольнити . Відповідач в судове засідання також не з'явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 13 лютого 2015 року перебувають у шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Під час перебування у шлюбних відносинах у них 13 березня 2016 року народилася дочка - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 7). Суд, згідно ч.2 ст. 112 СК України , постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як свідчать доводи позивачки на даний час між ними з відповідачем шлюбні відносини припинені, підстав для примирення немає. Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати, та витрати за надану позивачці правову допомогу при зверненні до суду із зазначеною позовною заявою, згідно ст. ст. 79,80,84, 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.11.2018 позов [PERSON] до [PERSON], про стягнення суми боргу, інфляційних витрат та 3% річних було задоволено та стягнено з [PERSON], [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], [ADDRESS]), на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], [ADDRESS]) кошти в розмірі 281 111 (двісті вісімдесят одну тисячу сто одинадцять) гривень 99 копійок, з яких 174 935, 85 гривень - основа сума боргу, 81 503, 15 - інфляційні витрати, та 24 672, 99 - три відсотки річних; При ухваленні рішення, суд в резолютивній частині рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат по справі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішене питання про судові витрати. В порядку ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд розглядає заяву про постановлення додаткового рішення без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність постановлення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2811 (дві тисячі вісімсот одинадцять) гривень 12 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON]О звернулась з позовною заявою до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з квітня 2013 р., подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги .Відповідач позов визнав, згідно заяви. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2013 р. , мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] та [PERSON] подали адресовану суду свою спільну заяву про розірвання шлюбу, вказуючи, що з серпня 2017 року вони припинили проживати однією сімєю та вести спільне господарство, що подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам кожного з них, та що вони досягли письмової згоди про визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав стосовно малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]; та договір про сплату аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Заявники просили розглянути дану справу без їх участі, про що подали адресовані суду свої письмові заяви, в яких зазначили, що просять розірвати шлюб між ними. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Заявники зареєстрували шлюб 17 лютого 2010 року у Другому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 70. Від шлюбу заявники мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначають заявники в своїй заяві, їх сумісне життя не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними, тому з серпня 2017 року вони припинили проживати однією сімєю та вести спільне господарство, а їх донька залишилася проживати з матірю. В цій заяві заявники також вказують, що вважають збереження їх шлюбу недоцільним, та що подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам кожного з них. Крім того, заявники надали суду копію укладеного між ними 17 жовтня 2017 року договору між батьками про проживання, виховання дитини, в якому визначили, що їх донька буде проживати з матірю, визначили порядок і спосіб участі батька, який буде проживати окремо, у забезпеченні умов життя доньки, та визначили порядок і спосіб здійснення батьком права на особисте виховання дитини. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя заявників та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

В листопаді 2017 року директор Красносільського дитячого будинку інтернату [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в якій зазначив, що [PERSON],[INFO] з 25.09.2014 року інвалід дитинства підгрупи А, перебуває на повному державному забезпеченні в Красносільському дитячому будинку інтернаті, який підпорядкований Одеській обласній раді з 19.04.2017 року. В заяві просить визнати [PERSON],[INFO], недієздатною. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та дату засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації в судове засідання з'явився. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД №351761 від 20.06.2001 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Арцизського районного управління юстиції в Одеської області, [PERSON] народилась 16.05.2001року. Відповідно до довідки №537 від 06.11.2017 року виданої Красносільським дитячим будинком інтернатом, [PERSON],[INFO], дійсно знаходиться в дитячому будинку інтернаті з 11.09.2017 року на повному державному забезпеченні по теперішній час. \~\~\~\~У відповідності до ч.1\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. \~\~\~\~В судовому засіданні встановлено, що [PERSON],[INFO], за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що стверджується висновком проведеної судово-психіатричною експертизи № 354 від 12.09.2018 року. \~\~\~\~Відповідно до ч.1\~ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. \~\~\~\~Відповідно до ч. 6\~ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. \~\~\~\~Аналізуючи викладене, суд вважає, що заява обґрунтована та має бути задоволена, [PERSON],16.05.2001року народження, повинна бути визнана недієздатною.

Outcome: approved