Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - відповідач) про визнання договору застави припиненим та припинення обтяження. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір «Автопакет» № 163/П/20/2007-840. В забезпечення виконання умов кредитного договору в п. 3.1. було передбачено передання в заставу банку автомобіля TOYOTA FJ CRUISER, рік випуску 2007, червоний колір, заводський номер кузова: [NUMBER] . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27.01.2014 року з позивача та [PERSON] було достроково стягнуто суму боргу за вказаним кредитним договором в сумі 164521,79 грн. та 1645,21 грн. і 120 грн. судових витрат. Вказане рішення позивачем було виконано в повному обсязі, оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» боргу в розмірі 166 287,00 грн. завершено. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2018 року у справі № 369/4984/17, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.01.2019 року, в задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про звершення стягнення на предмет застави - автомобіль TOYOTA FJ CRUISER, рік випуску 2007, червоний колір, заводський номер кузова: [NUMBER] було відмовлено. Судами встановлено факт виконання позивачем умов договору Автопакет» № 163/П/20/2007-840 від 19.12.2007 року. Проте, відповідач не визнає виконання умов основного договору та заперечує проти припинення застави. Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати договір застави, що міститься у договорі «Автопакет» № 163/20/2007-840 від 19.12.2007 року припиненим та припинити приватне обтяження, зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, тип обтяження: застава рухомого майна, об`єкт обтяження: автомобіль легковий марки TOYOTA FJ CRUISER, рік випуску 2007, червоний колір, заводський номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 14 грудня 2007 року, виданого МРЕВ при УДАІ УМВС України в Києво-Святошинське МРЕВ. Ухвалою суду від 27.05.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.07.2019 року. 08.07.2019 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких він заперечував проти задоволення позову. При цьому зазначав, що станом на 25.06.2019 року у позивача перед банком наявна заборгованість в загальній сумі 464352,65 грн. Ухвалою суду від 09.07.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду справи по суті на 03.09.2019 року. 03.09.2019 року розгляд справи було відкладено на 18.10.2019 року у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи на підставі ст. 223 ЦПК України. 18.10.2019 року розгляд справи було відкладено на 10.12.2019 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. В судовому засіданні 10.12.2019 року представник позивача позов підтримав та просив суд про його задоволення. Представник відповідача в судове засідання 10.12.2019 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку. 10.12.2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів та призначення у справі судової експертизи. Ухвалою суду від 10.12.2019 року в задоволенні клопотання було відмовлено. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, що надані сторонами, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 163/П/20/2007-840, відповідно до умов п. 1.1. якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 23318,81 доларів США, в порядку і на умовах, визначених цим договором, зі сплатою річних відсотків 11,15%, з терміном погашення до 18 грудня 2012 року. Для забезпечення належного виконання зобов`язання згідно п. 3.1.1. договору «Автопакет» [PERSON] передав у заставу придбаний автотранспортний засіб, а саме, транспортний засіб «Toyota FJ Cruiser», 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 14 грудня 2007 року. Відповідно до умов пунктів 2.2.1, 2.2.2 та 2.2.3 договору «Автопакет» [PERSON] зобов`язався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 510 доларів США 92 центи. Рішенням Шевченківського районного суду Київської області від 27 січня 2014 року позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість в сумі 164521,79 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 1645,21 та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. Із вказаного рішення вбачається, що відповідно до п. 4.2.5. договору «Автопакет» позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором «Автопакет», можливих штрафних санкцій, якщо Відповідач № 1 несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж. Та суд дійшов висновку, що скільки відповідач, згідно договору взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений строк борг не повернув, а умови кредитного договору не суперечать діючому на час його укладання законодавству, суд вважає необхідним солідарно стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 164521,79 грн. та судові витрати. В подальшому, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.08.2018 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 22.01.2019 року в задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про звернення стягнення на предмет застави було відмовлено. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При цьому, судами було встановлено, що [PERSON] виконав зобов`язання за договором «Автопакет» № 163/П/20/2007-840 від 19 грудня 2007 року, оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» боргу в розмірі 166 287,00 грн. завершено. Заперечення відповідача щодо того, що у позивача станом на 25.06.2019 року перед банком наявна заборгованість в загальній сумі 464352,65 грн. не підтверджені жодним доказом, окрім власного розрахунку заборгованості, який не є бухгалтерським документом. Окрім того, згідно із Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц зазначено про те, що правовий висновок щодо нарахування та стягнення процентів від суми позики після спливу строку кредитування викладено у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Зокрема, зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. В даному випадку банк, ще у 2010 році скористався своїм правом на дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, пред`явивши позов до [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтями 599, 600, 601, 604-609 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняються у разі: виконання, проведеного належним чином; за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо); зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; за домовленістю сторін; внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає; смерті фізичної особи; ліквідації юридичної особи. Таким чином, в судовому порядку було встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 163/П/20/2007-840 від 19 грудня 2007 року, а тому зобов`язання вважаються припиненими виконанням, проведеним належним чином. За частиною 3 ст. 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання. А згідно із ч. 1 ст. 28 названого Закону, застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Таким чином, застава за договором № 163/П/20/2007-840 від 19 грудня 2007 року є припиненою, а тому позовні вимоги за даним позовом підлягають задоволенню і суд вважає за можливе визнати договір застави, що міститься у договорі «Автопакет» № 163/П/20/2007-840 від 19.12.2007 року припиненим та припинити приватне обтяження, зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, тип обтяження: застава рухомого майна, об`єкт обтяження: автомобіль легковий марки TOYOTA FJ CRUISER, рік випуску 2007, червоний колір, заводський номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 14 грудня 2007 року, виданого МРЕВ при УДАІ УМВС України в Києво-Святошинське МРЕВ. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до с. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1536,00 грн., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved