Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив наступне. [PERSON]\~є власником\~? частини\~квартири,\~що розташована\~за адресою:\~[ADDRESS],\~власником іншої\~? частки\~квартири є\~[PERSON]\~його дружина.\~За даною\~адресою вони\~зареєстровані та\~фактично проживають.\~Окрім них,\~в квартирі\~зареєстрована донька\~[PERSON],\~однак у\~вищевказані квартирі\~не проживає\~з 2009\~року.\~На теперішній\~час в\~квартирі проживають\~лише він\~та його\~дружина,\~оплачують комунальні\~послуги в\~тому числі\~і за\~відповідача,\~що є\~чималі гроші.\~З цих\~же причин\~він немає\~змоги оформити\~необхідні пільги\~на оплату\~комунальних послуг,\~що ставить\~його у\~скрутне матеріальне\~становище. Збереження реєстрації за відповідачем перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися належним йому майном, у зв'язку з чим він змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надала, про причини неявки суд не інформувала. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об'єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються\~Цивільним кодексом України,\~Житловим кодексом України\~та іншими нормативно - правовими актами. У відповідності до вимог\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно положень ст.ст.317,\~319 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Права власника житлового будинку також визначені\~ст.383 ЦК України\~та\~ст.150 ЖК\~, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до\~статті 150 ЖК УРСР,громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] ? частка належить позивачу [PERSON] та ? частка його дружині [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 26.12.2002 року (а.с. 7-10). Разом з позивачем зареєстровані: дружина [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджено довідкою про склад сім'ї №б/н від 19.07.2018 року (а.с.11). Відповідно до Акту, складеного головою вуличного комітету у присутності сусідів, відповідач [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою понад один рік (а.с.12). Відповідно до копії посвідки на проживання виданого на ім`я [PERSON]М, остання постійно проживає на території РФ (а.с.17). Відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом було встановлено, що дочка не проживає в житловому приміщенні за вказаною адресою з 2009 року. Згідно\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням слід задовольнити.

Outcome: approved