Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» страхового відшкодування в розмірі 37484 грн. 35 коп., з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 8056 грн. 30 коп., франшизи в розмірі 510 грн., моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.01.2015 року близько 23 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по проспекту Миру в м. Чернігові, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння не вибрав безпечної швидкості руху, безпечного бокового інтервалу, не врахував стан проїзної частини (мокро), здійснив наїзд на стоячий автомобіль «NISSAN X TRAIL 25 VIN JN1TANT31U0014637», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігів від 10 березня 2015 року [PERSON], був визнаний винним у порушенні п.2.9 «а», п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП. Внаслідок взаємодії автомобілів, автомобіль позивача отримав механічні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON], як номінального володільця (користувача) автомобіля [NUMBER] на час заподіяння шкоди була забезпечена, згідно діючого договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( поліс № АІ/7197667) укладеного з ПАТ « СК «Універсальна». Після проведення розслідування обставин ДТП страховою компанією, пригоду, яка мала місце 31 січня 2015 року було визнано страховим випадком та виплачено позивачу страхове відшкодування( регламентну виплату) в розмірі 12005,65 гривень, яку позивач отримав. Не погоджуючись з розміром страхової виплати та вважаючи, що вона страховою компанією занижена, за заявою позивача субєктом оціночної діяльності було проведено автотоварознавче дослідження. Відповідно до результатів якого, вартість відновлювального ремонту значно перевищує суму страхового відшкодування, тому позивач в позові і просить стягнути різницю між сумою виплаченого страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту визначеного в автотоварознавчому дослідженні. Крім того, пошкодженням автомобіля позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка ним оцінена в розмірі 2000 гривень та полягає : в емоційному навантаженні, порушенні звичного способу й ритму життя. Вказана сума зможе на думку позивача відновити порушений пригодою та її наслідками психоемоційний баланс. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2015 року позов [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 2000 грн., судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 2243 грн. 60 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу в розмірі 510 грн., судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 753 грн. 60 коп. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції в порушення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» неправомірно та безпідставно стягнув з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на його користь 2 000,00 грн. моральної шкоди, оскільки вказаним законом не передбачено відшкодування страховиком потерпілому моральної шкоди, що пов'язана зі знищенням чи пошкодженням майна. Апелянт вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано та неправомірно погодився в цілому із сумою страхового відшкодування визначеного страховою компанією прийшовши до висновку, що розмір шкоди, який заподіяний позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди страховою компанією визначений вірно, безпідставно відхиливши наданий позивачем висновок автотоварознавчого дослідження, як такий що до нього необґрунтовано включені заміна дверей, їх замка та панелі, які можливо піддати ремонту. Крім того, апелянт зазначає, що судом не зясовувалося, які фактичні витрати були понесені позивачем в звязку з проведенням ремонту автомобіля і чи на час розгляду справи автомобіль відремонтовано. В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в частині вимог до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна». Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення є незаконним - судом першої інстанції не враховано норми ст. 261 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та стягнуто моральну шкоду з страхової компанії, а не із особи, яка заподіяла шкоду. Також, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» зазначає, що нею виконано в повному обсязі свої зобов'язання по Полісу № АI/7197667 та виплачено потерпілій особі [PERSON] страхове відшкодування обґрунтованих витрат на відновлювальний ремонт. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. По справі встановлено, що 31 січня 2015 року близько 23 год. 30 хв. по проспекту Миру в м. Чернігові, [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння не вибрав безпечної швидкості руху, безпечного бокового інтервалу, не врахував стан проїзної частини (мокро), здійснив наїзд на стоячий автомобіль «NISSAN X TRAIL 25 VIN JN1TANT31U0014637» , д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], порушивши таким чином вимоги п.2.9 «а», п.12.1, п.13.1 ПДР України. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.03.2015 року винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] та застосовано до нього стягнення за ст.124 ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу розміром - 3400 грн., яка порушником не оскаржувалася та набрала законної сили (а.с.15) Автомобіль «ВАЗ-217130», д.н.з. [NUMBER] було застраховано власником в ПАТ «Страхова компанія «Універсальна». по полісу № АI/7197667 обовязкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності страховика, 100000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю ( на одного потерпілого) та 50000 грн. за шкоду, заподіяну майну, при франшизі 510 гривень(а.с.16). Після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» з заявою про відшкодування матеріального збитку, отриманого в результаті ДТП згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.( а.с.17) Страховою компанією було проведено розслідування обставин ДТП та визнано пригоду, яка мала місце 31 січня 2015 року страховим випадком, виплачено страхове відшкодування ( регламентну виплату) в розмірі 12005,65 гривень( а.с.19) Не погоджуючись з розміром страхового відшкодування та вважаючи його значно заниженим позивач звернувся до субєкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю « Експертно-правовий центр « Правекс», яким було проведено автотоварознавче дослідження та встановлено, що вартість відновлювального ремонту, легкового автомобіля «NISSAN X TRAIL 25 VIN JN1TANT31U0014637», д.н.з. [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 31.01.2015 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без урахування суми ПДВ 20% - 8056,30 гривень у вартість складників складає 50617,71 гривень, вартість матеріального збитку 58674,01 гривень( а.с.23-46) В апеляційній скарзі [PERSON] зазначає, що на час звернення до суду з позовом пошкоджений в ДТП 31 січня 2015 року автомобіль «NISSAN X TRAIL 25 VIN JN1TANT31U0014637», д.н.з. [NUMBER] був відремонтований, та надав суду в якості доказів накладну № 59424 від 3 червня 2015 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 6939 про оплату запчастин та паливно-мастильних матеріалів, квитанції про оплату послуг по ремонту автомобіля на суму - 57699 гривень.( а.с.101-106) За клопотанням представника позивача ухвалою колегії суддів апеляційного суду Чернігівської області призначено автотоварознавчу експертизу. За висновками якої: двері задку, панель задку зовнішня автомобіля «NISSAN X TRAIL 25 VIN JN1TANT31U0014637», д.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП 31 січня 2015 року, отримали складні механічні пошкодження, для усунення яких, згідно п.2.8,2.9,2.11,2.17,2.21 таблиці В.1 Додатку В « [PERSON] визначення обсягу ремонтних дій» , для відновлення яких необхідно застосувати вид відновлювального ремонту заміна, фарбування. Замок дверей задку, пошкоджень, унаслідок ДТП, не отримав, та під час виконання відновлювального ремонту 19.06.2015 року, ремонту не піддавався. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу легкового автомобіля «NISSAN X TRAIL 25 VIN JN1TANT31U0014637», д.н.з. [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 31.01.2015 року з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без врахування суми ПДВ у вартості складників, на час відновлення автомобіля 19.06. 2015 року, з вихідних даних наданих з документів, які надані суду позивачем по справі складає 48969,90 гривень, з врахуванням суми ПДВ складає 56762,68 гривень; вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу легкового автомобіля «NISSAN X TRAIL 25 VIN JN1TANT31U0014637», д.н.з. [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 31.01.2015 року з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без врахування суми ПДВ у вартості складників, на час відновлення автомобіля 19.06. 2015 року, з вихідних даних наданих з документів, які надані суду відповідачем ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» по справі складає 44542,99 гривень, з врахуванням суми ПДВ складає 51162,32 гривень. Матеріальний збиток легкового автомобіля «NISSAN X TRAIL 25 VIN JN1TANT31U0014637», д.н.з. [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП 31.01.2015 року, на час відновлення автомобіля 19.06.2015 року, з урахуванням вихідних даних з документів наданих суду позивачем по справі становить - 60944,68 гривень; з урахуванням вихідних даних з документів наданих відповідачем по справі - 55298.40 гривень ( а.с.1-78 т.2) Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що особа винна в дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність згідно полісу № АІ/7197667 , а тому виходячи з положень ст. 22 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою компанією відшкодовано в межах ліміту відповідальності матеріальну шкоду позивачу. Розмір страхового відшкодування визначений страховою компанією, суд вважає обєктивним і таким що узгоджується з довідкою інспектора ВДАІ про характер отриманих механічних пошкоджень автомобілем позивача, відхиливши при цьому звіт автотоварознавчого дослідження до якого на думку суду необґрунтовано включені заміна дверей, їх замка та панелі, які можливо було піддати ремонту. Враховуючи всі вищезазначені обставини, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності правових підстав покладення на страхову компанію обов'язку відшкодувати позивачу моральну шкоду виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Апеляційний суд частково не погоджується з висновком суду першої інстанції. У відповідності до вимог ст.22 Закону України« Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, поклав в основу судового рішення висновок про виплату страхового відшкодування проведений страховою компанією не врахувавши, що на момент розгляду справи автомобіль було відремонтовано. Крім того, акт огляду транспортного засобу від 5 лютого 2015 року позивач не підписував, підпис вчинено довіреною особою, але доказів на підтвердження повноважень довіреної особи матеріали справи не містять, отже обсяг зафіксованих пошкоджень отриманих автомобілем не було доведено до [PERSON] Враховуючи зазначене, апеляційний суд, не може прийняти висновок страхової компанії щодо розміру розміру відшкодування,як належний та допустимий доказ. Суд апеляційної інстанції, не приймає, як доказ також висновок автотоварознавчого дослідження проведенного за заявою позивача, оскільки про його проведення та результати дослідження не було повідомлено страхову компанію. З метою усунення розбіжностей щодо розміру матеріального збитку та необхідності проведення об»єму ремонтних робіт, апеляційним судом було проведено судову автотоварознавчу експертизу, висновки якої суд кладе в основу судового рішення. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до вимог ст. 29 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Оскільки розмір матеріального збитку за висновками автотоварознавчої експертизи перевищує розмір фактичних витрат позивача на ремонт автомобіля, то суд приймає до уваги розмір фактичних витрат понесених позивачем та документально підтверджених, при цьому суд виходить за межі позовних вимог заявлених позивачем, оскільки надані суду докази підтверджують реальні витрати позивача на відновлення порушеного права, за захистом якого він звернувся до суду, а отже з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 8209 гривень . Враховуючи відсутність запасних частин, що були замінені у позивача, не можливості визначення їх вартості в ході експертного дослідження та враховуючи відсутність в матеріалах справи заяви заподіювача шкоди про передачу йому запасних частин, які були замінені суд, не вирішує питання про передачу замінених запасних частин відповідачу [PERSON] Відповідно до вимог ст.26-1 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо- транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Виплата моральної шкоди потерпілому, чиє майно було пошкоджено, вказаним законом не передбачено, а врегульовано ст. ст. 23,1167 ЦК України. Під моральною шкодою, відповідно до чинного законодавства, зокрема п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Отже, суд першої інстанції вірно визначив розмір моральної шкоди - 2000 гривень, яка повязана із пошкодженням автомобіля позивача, але прийшов до невірного висновку про її стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» , тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про стягнення моральної шкоди на користь позивача з відповідача [PERSON] На підставі вище зазначеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача [PERSON] Відповідно до вимог ч. 5 ст.88 ЦПК України при ухваленні судом апеляційної інстанції нового рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Outcome: partial