Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що, рішенням Вишеньківської сільської ради Бориспільського району № 1184-34-VII від 23.03.2018 року йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель комунальної власності орієнтованою площею 0,2500 га. На підставі цього рішення ФОП [PERSON] був розроблений проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Вишеньки в межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району, а земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер 32208814300:04:001:4318. Всупереч цьому рішенням Вишеньківської сільської ради Бориспільського району № 1886-52-VII від 02.09.2019 року позивачу було відмовлено у затверджені проекту землеустрою у зв`язку з тим, що земельна ділянка знаходиться у користуванні третьої особи. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 0,2280 га з кадастровим номером 32208814300:04:001:4318 на підставі рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району №2023-57-VII від 02.12.2019 року «Про передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» зареєстровано за [PERSON] . Позивач вказав, що передання земельної ділянки у власність [PERSON] здійснено з порушенням процедури відведення новоствореної земельної ділянки та у такий спосіб порушені його права на отримання спірної земельної ділянки у власність. У зв`язку з цим [PERSON] просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району № 1886-52-VII від 02.09.2019 року, яким йому відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с. Вишеньки в межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області; визнати протиправним та скасувати рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району № 2023-57-VII від 02.12.2019 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,2280 га з кадастровим номером 32208814300:04:001:4318; скасувати рішення державного реєстратора Щасливської сільської ради Бориспільського району № 50162583 від 11.12.2019 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 32208814300:04:001:4318 за [PERSON] . Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.59). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.106). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі в розгляді цивільної справи залучено Золочівську сільську раду Бориспільського району Київської області в якості правонаступника Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.141). Представник позивача не з`явився у судове засідання. До суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Золочівський сільський голова Лазаренко О. направив до суду заяву, якою він просив провести розгляд справи за відсутності представника сільської ради та при вирішенні справи поклався на розсуд суду (а.с.123). [PERSON] також не з`явилась у судове засідання. Про час та місце розгляду справи вона повідомлялась належним чином. Державний реєстратор Пристоличної сільської ради Бориспільського району Тимошенко О.О. направила до суду лист, яким просила розглянути цивільну справу за її відсутності (а.с.145). Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що рішенням Вишеньківської сільської ради Бориспільського району № 1184-34-VII від 23.03.2018 року [PERSON] був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель комунальної власності в с. Вишеньки (а.с.18). За замовленням позивача ФОП [PERSON] розробила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.13-27) та відділ у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області здійснив державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2280 га з кадастровим номером 32208814300:04:001:4318 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в с. Вишеньки Бориспільського району Київської області (а.с.40-41). В подальшому, рішенням Вишеньківської сільської ради № 1886-52-VII від 02.09.219 року [PERSON] було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,2280 га з кадастровим номером 32208814300:04:001:4318 в с. Вишеньки Бориспільського району у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка знаходиться у користуванні третьої особи. Спірні правовідносини врегульовані гл.19 «Набуття права на землю громадянами та юридичними особами» ЗК України. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно з ч.6, ч.7, а також ч.9 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Вказані органи розглядають клопотання у місячний строк і дають дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надають мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. У відповідності до ч.1 ст.123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). За змістом ч.5 та ч.6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, зокрема є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Згідно з вимогами ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Положеннями ст.50 Закону України «Про землеустрій» також передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що рішенням Вишеньківської сільської ради Бориспільського району № 2023-57-VII від 02.12.2019 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2280 га з кадастровим номером 32208814300:04:001:4318 передана у приватну власність [PERSON] (а.с.28). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.33-34) право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . За таких обставин, на спірну земельну ділянку претендують як позивач, так і відповідач. При цьому, [PERSON] звернувся з відповідною заявою раніше, аніж відповідач, саме дії позивача щодо оформлення земельної ділянки були послідовними та своєчасними, з дотриманням вимог законодавства. Оскільки, Вишеньківська сільська рада, всупереч вимогам ч.7 ст.118 ЗК України, під час розгляду заяви [PERSON] про передачу їй земельної ділянки у власність не пересвідчилась у відповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законодавства. Зокрема, не зважаючи на державну реєстрацію 03.06.2019 року проекту землеустрою за заявою [PERSON] , тобто на те, що вже здійснено формування земельної ділянки у відповідності до ст.79-1 ЗК України, передала спірну земельну ділянку у власність [PERSON] . У такий спосіб права [PERSON] на отримання у власність земельної ділянки були порушені. Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 31 липня 2019 року у справі №472/1286/17-ц (провадження №61-42797св18), від 11 вересня 2019 року у справі №472/1284/17 (провадження №61-39982св18). При цьому, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання ним процедури безоплатної приватизації вказаної земельної ділянки. Зокрема, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.32), спірна земельна ділянка сформована саме на підставі проекту землеустрою, виготовленого за замовленням [PERSON] . Вказана обставина додатково свідчить про порушення вимог ч.1 ст.123 ЗК України, що призвело до порушення прав позивача на завершення процедури приватизації земельної ділянки. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про порушення Вишеньківською сільською радою Бориспільського району порядку надання земельної ділянки в порядку приватизації, що свідчить про протиправність оспорюваних рішень, прийнятих Вишеньківської сільської ради Бориспільського району за № 1886-52-VII від 02.09.2019 року та № 2023-57-VII від 02.12.2019 року, а також з метою забезпечення ефективного захисту порушених прав позивача необхідність скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 2522 гривні 40 копійок. Це підтверджується квитанцією №0.0.1605244910.1 від 04 лютого 2020 року (а.с.52). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. Ці обставини свідчать про те, що у відповідачів виник обов`язок відшкодувати [PERSON] витрати на оплату судового збору в розмірі 2522 гривні 40 копійок. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Адже солідарне відшкодування судових витрат процесуальним законодавством не передбачено. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1261 гривні 20 копійок (2522,40 : 2). На підставі викладеного та

Outcome: approved