Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

В обґрунтування свого позову позивач послалась на те, що 08 листопада 2016 року на вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі за вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль відповідача здійснив на неї наїзд, у звязку з чим вона отримала закриту черепно-мозкову травму, забій мяких тканин голови та СГМ забій, велику гематому правого стегна, у звязку з чим відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Такими протиправними діями відповідача їй було завдано матеріальної шкоди, яку було відшкодовано страховою компанією, а також моральної шкоди: у звязку з ДТП вона отримала тілесні ушкодження та перенесла стрес, тому неодноразово проходила лікування, на що витрачала грошові кошти та свій час, її здоровя погіршилось, вона досі відчуває фізичні болі та, у звязку з цим, душевні страждання, її звичайний порядок життя було порушено, тому завдану їй з боку відповідача моральну шкоду оцінює в розмірі 32000 грн. Позивача надала суду заяву про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить вирішити справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Так, обставини вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди 08 листопада 2016 року, коли він на вул. Володимира Великого у м. Кривому Розі, керуючи автомобілем [NUMBER], допустив наїзд на позивача, підтверджується відповідним судовим рішенням від 21.12.2016 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.9, 10). У результаті цієї ДТП позивач отримала тілесні ушкодження у виді міжмязової гематоми, сероми правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а діагноз «ЗЧМТ, СГМ, забій мяких тканин голови» не підтвердився (а.с.11-14). Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виходячи з положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що дорожньо-транспортна пригода сталась за вини відповідача. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд ураховує такі критерії визначення розміру її відшкодування, як характер правопорушення, яке є проступком, скоєним з необережності, ступінь вини відповідача, яка на протязі тривалого часу не намагався усунути шкідливих наслідків правопорушення, глибину душевних страждань позивача, повязаних з тим, що вона отримала у звязку з ДТП тілесні ушкодження, а, отже, безперечно, й душевну травму, наслідки якої мали вплив на її психічний стан, що позивач тривалий час була позбавлена можливості отримати з боку відповідача відшкодування моральної шкоди, тож була вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права, тому визначає моральну шкоду в розмірі, визнаному відповідачем 5000 грн. Отже, у звязку з наведеним суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 640 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial