Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сторони перебувають у шлюбі з 28.08.2008 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони є різними за характером людьми, протягом тривалого часу кожен з подружжя живе своїм життям, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, відсутній спільний бюджет. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2021 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Ізяславського районного суду Хмельницької області. Ухвалою Ізяславського районного суду від 24.06.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибула, до початку розгляду справи по суті направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Крім того, вказаною заявою позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, зазначивши, що з наслідками визнання позову ознайомлена. В зв`язку із викладеним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час, місце судового розгляду, просили провести судовий розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28.08.2008 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 02.11.2016 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 02.11.2016 року. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, наміру відновлювати сімейні стосунки не мають, шлюбні відносини припинили. Зважаючи на визнання відповідачем позову, а також на те, що таке визнання не суперечить закону, не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, позовні вимоги слід задовольнити, а шлюб між сторонами розірвати. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50% слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved