Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернувся до суду з позовом до Нижньолипицької сільської ради, Рогатинської РДА про визнання права власності на земельну частку (пай), яка розташована на території Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району, як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 02 травня 2019 року представник позивача уточнила позовні вимоги, просила також визнати недійсним сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий [PERSON] на підставі розпорядження Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 14 квітня 2000 року. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка склала заповідальне розпорядження на ім`я позивача [PERSON] До складу спадкового майна входить земельна частка (пай), розміром 26,97 ум.кад.га, яка знаходиться на території Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині в порядку ст.1241 ЦК України немає. Проте, постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Окрім цього сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий після смерті [PERSON] , а тому змушений звертатися із позовом до суду. У зв`язку із цим просив визнати за ним право власності на вказане спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, від його представника - адвоката Падучак І.І. надійшло письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. Представник Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району - сільський голова Вітчистий О.В. та представник Рогатинської районної державної адміністрації Челядин Т.Я. в підготовче засідання не з`явилися, подали заяви про визнання позову та розгляд справи у їхній відсутності. В зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює у підготовчому засіданні рішення про задоволення позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Враховуючи визнання позову відповідачами, суд вважає, що є законні підстави для ухвалення у судовому засіданні рішення про задоволення позову з огляду на таке. 24 квітня 1991 року секретарем виконавчого комітету Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району посвідчено заповіт [PERSON] , згідно якого все своє майно вона заповіла [PERSON] [PERSON] померла [INFO] в с.Нижня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00022392737 від 20 березня 2019 року. Згідно довідки виконавчого комітету Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району №48 від 21 березня 2019 року заповіт [PERSON] не змінений і не скасований. Судом встановлено та підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Рогатинському районі №С-7/0-0.26-10/137-19 від 01 квітня 2019 року, що [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай) у СВСГ «Липиця» розміром 26,97 умовно кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2019 року становить 17 959 грн 68 коп. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюк Х.Я. від 20 березня 2019 року [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом. Цією постановою [PERSON] . відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), що розташована на території Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на землю. В газеті «Голос Опілля» від 29 березня 2019 року №13 опубліковано оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №132 від 14 квітня 2000 року на ім`я [PERSON] Між сторонами виникли правовідносини щодо спадкування права на земельну частку (пай), яка розташована на території Нижньолипицької сільської ради Рогатинського району, та регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Цивільного кодексу України 2003 року та Земельного кодексу України 2001 року. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за заповітом тощо. Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, а тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Частиною другою ст.9 ЦК УРСР 1963 року, ст. 25 ЦК України 2003 року передбачено, що здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов`язки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обов`язків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на підставі розпорядження Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №132 від 14 квітня 2000 року після смерті [PERSON] , що суперечить вимогам вимогам ч.2 ст.9 ЦК УРСР 1963 року, ст. 25 ЦК України 2003 року. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У силу статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved