Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

В липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (Позивач, ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач, Позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 серпня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є АТ «ОТП Банк», та Відповідачем було укладено Договір № 267 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), згідно якого банк надав позичальнику овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафта, який становить 7 500,00 грн., а Позичальник в свою чергу зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Договорі, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом, яка становить 21% річних - за користування непростроченим кредитом, та 36% річних - за користування простроченим до повернення кредитом. Відповідно до п.1.1. Договору Позичальник погоджується з тим, що Ліміт Овердрафта може бути змінений Банком (збільшений чи зменшений) в односторонньому порядку. Банк виконав свої зобов'язання за Договором № 267 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) у повному обсязі. Разом з тим, згідно з умовами договору факторингу від 27.01.2012р. та у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за Договором № 267 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30.08.2005р., укладений між ПАТ «ОТП Банк» та Відповідачем, таким чином до Позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором. Всупереч умовам Кредитного договору, Відповідач порушує умови кредитного договору, не повертає кредит та відсотки за його користування у строки/терміни, передбачені графіком, в результаті чого станом на 07 травня 2014 року має заборгованість у сумі 12 228,17 грн., що складається з: - залишку заборгованості за кредитом - 6 884,38 грн.; - суми несплачених відсотків за користування кредитом - 5 343,79 грн., яку Позивач просить стягнути з Відповідача. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 27). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 30 серпня 2005 року між Акціонерним комерційний банком «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № СL-006/267/2005, згідно якого Банк надає Позичальнику кредит в розмірі 28 885,00 доларів США на купівлю автомобіля, зі сплатою фіксованої процентної ставки 11,00% річних з датою остаточного повернення кредиту 29.09.2011р. (а.с.28-30). Водночас, 30 серпня 2005 року між Акціонерним комерційний банком «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено Договір № 267 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) (далі - Кредитний договір), за умовами якого Банк надає Позичальнику Овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER], відкритого в відділенні «Сінне» Райффайзенбанк Україна, МФО 300528 в розмірі, що не перевищує Ліміт Овердрафта, який становить 7 500,00 грн., а Позичальник приймає Кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму наданого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати внші зобов'язання, як це зазначено в договорі (а.с.5-6). Згідно п.2 Кредитного договору передбачено, що цільове використання кредиту є здійснення позичальником чи за його дорученням банком: безготівкових платежів з Поточного рахунку, для виконання Позичальником своїх зобов'язань перед Страховиком щодо оплати страхових сум (платежів) за договорами страхування; погашення відсотків за користування непростроченим кредитом. Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов'язаний сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах договором, а саме: - за користування непростроченим кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 21,00% річних, з розрахунку 365 днів в році; - за користування простроченим кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 36,00% річних, з розрахунку 365 днів в році Відсотки за користування непростроченим кредитом нараховуються в останній робочий день місяця на фактичну суму наданих кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами на протязі усього календарного місяця, включаючи день видачі т виключаючи день повернення зазначених коштів. При простроченні повернення кредиту відсотки за користування простроченим до повернення кредитом нараховуються щоденно на фактичну суму прострочених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день виникнення та виключаючи день погашення прострочки (п.п.4.3., 4.4. Кредитного договору). Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. Договору встановлено, що будь-який кредит, виданий в рамках овердрафту, має бути погашений не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем надання такого кредиту. Надання позичальнику овердрафту в межах дії цього Договору закінчується 29 серпня 2011 року. Згідно п.7.1. Кредитного договору визначено, що у випадку, якщо Позичальник не здійснить оплату наданих страховиком платіжних вимог, в порядку, передбаченому договором стархування, чи не здійснить оплату нарахованих відсотків за користування непростроченим кредитом в порядку, передбаченому цим Договором, Банк надає позичальнику кредит в обсязі, передбаченому в п.1.2. цього договору шляхом оплати: - наданих страховиком Платіжних вимог, - нарахованих банком відсотків за користування непростроченим кредитом. Після надання банком кредиту в порядку, передбаченому в п.7.1. цього Договору, Позичальник вважається таким, що прийняв належну йому суму кредиту в повному обсязі (п.7.2. Кредитного договору). Як вказує Позивач за даним Договором АКБ «Райффайзенбанк Україна» свої зобов'язання виконав та надав Відповідачу овердрафт. Судом встановлено, що правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна» є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», що підтверджується витягом зі статуту ПАТ «ОТП Банк» (а.с.19-10), свідоцтвом про державну реєстрацію ПАТ «ОТП банк» від 30.06.2009р. (а.с.11) та довідкою АБ № 526450 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.12). 27 січня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір факторингу № 27/01/12 (а.с.13-16), за умовами клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом та Боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості. За вказаним договором фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами (п.1.3. Договору факторингу). Як вбачається з Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу від 27.01.2012р., ПАТ «ОТП Банк» передав право вимоги за кредитним договором №267, укладеним 30.08.2005р. з [PERSON] з розміром заборгованості в сумі 12 228,17 грн., на користь Позивача - ТОВ «ОТП Факторинг» (а.с.17). Статтею 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відбулась заміна кредитора за зобов'язаннями по Договору № 267 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30.08.2005р., укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] Новим Кредитором за зобов'язаннями по Договору № 267 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30.08.2005р. в результаті відступлення прав вимоги став Позивач - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який правомірно звернувся з вимогами до Відповідача за зобов'язанням про стягнення суми заборгованості по вказаним кредитним договором, оскільки Відповідач не виконує зобов'язання взяті на себе за кредитним договором. Судом встановлено, що Відповідачем не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, в результаті чого, в останнього станом на 07 травня 2014 року виникла заборгованість в сумі 12 228,17 грн., що складається з: - залишку заборгованості за кредитом - 6 884,38 грн.; - суми несплачених відсотків за користування кредитом - 5 343,79 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 07.05.2014р. (а.с.8). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В червні 2013 року Позивач направив Відповідачу досудову вимогу про дострокове виконання боргових зобов'язань за Договором про кредитування поточного рахунку (овердрафт) № CL-006/267/2005DD30-08 з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором, а саме залишку заборгованості за кредитом - 6 884,38 грн. та суми відсотків за користування кредитом - 5 343,79 грн. (а.с.7). Однак, вимоги Позивача щодо погашення заборгованості за Кредитним договором Відповідач залишив без уваги. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язання за Договором № 267 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30.08.2005р. станом на 07.05.2014р. сума його простроченої заборгованості становить 12 228,17 грн., що складається з: - залишку заборгованості за кредитом - 6 884,38 грн.; - суми несплачених відсотків за користування кредитом - 5 343,79 грн. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому присуджує до стягнення з [PERSON] заборгованість по Договору № 267 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 30.08.2005р. на загальну суму 12 228,17 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved