Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

в квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Зауважила, що з жовтня 2008 року вона не проживає з відповідачем однією сім'єю, має іншу родину, і весь цей час донька проживає з нею та її новою сім»єю, перебуває на її повному утриманні. Донька має вроджені вади ЦНС, потребує медичної реабілітації двічі на рік. В свою чергу, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, не приймає участі у її матеріальному забезпеченні. Відсутність фінансової допомоги не дає можливості утримувати дитину належним чином у відповідності до її вікових умов та стану здоров»я. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі з обставин, викладених в позові. Одночасно додатково пояснила, що дитина є інвалідом та потребує додаткових витрат, в зв»язку з чим, вважала суму в розмірі 1000,00 грн. достатньою. Крім того, просила допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] є його донькою та він не заперечує проти часткового задоволення позову, а саме стягнення з нього аліментів у розмірі 300 грн. Одночасно зазначив, що постійного місця роботи та доходу він немає, на даний час має офіційно зареєстрований шлюб та на утриманні перебуває донька [PERSON], [INFO]. Крім того, на даний час його дружина перебуває в стані вагітності. За наведених обставин вважав достатнім розміром аліментів суму в розмірі 300 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що з червня 2006 року по жовтень 2008 року сторони перебували в цивільному шлюбі, що не заперечувалось останніми в ході розгляду справи. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Відповідно до індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, [PERSON] з 2006 року має інвалідність, пов»язану з вадами розвитку ЦНС та потребує відповідного лікування (а.с. 25). Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, обидва мають нові родини. Зокрема, позивач перебуває в шлюбі з [PERSON] та мають статус багатодітної родини (а.с. 15), а відповідач перебуває в шлюбі з [PERSON] та від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 26, 27). Позивач самостійно несе витрати, пов'язані з утриманням дитини, її оздоровленням, лікуванням, проте її доходів, зокрема, соціальних виплат держави на дитину інваліда, не достатньо для забезпечення потреб доньки, її розвитку та належного лікування. Доказів зворотного, як того вимагає ст. 60 ЦПК України, в розпорядження суду, зокрема, з боку відповідача, не надано. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. ст. 181, 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованими, оскільки в розпорядження суду не надано доказів щодо офіційного працевлаштування відповідача та розміру його постійного заробітку. Судом також встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання дочки не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено у 2014 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років є 1286 гривень. При зверненні до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень на місяць, це сума, яка іде на утримання дитини, на її харчування, речі першої необхідності, лікування. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], суд враховує обставини справи, положення вказаного Закону та СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача та позивача на утриманні інших дітей, їх сімейні стани та стани здоров'я. Оскільки з боку позивача не надано достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів - 1000 грн., які вона просить стягнути з відповідача і витрат, які вона несе на утримання дитини, а також, враховуючи те, що батьки мають рівні обов»язки щодо утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів з моменту пред»явлення позову і до повноліття дитини в розмірі 1000 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 600 гривень. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення утримання неповнолітньої [PERSON], оскільки рівнозначний обов'язок щодо її утримання ст. 141 СК України покладається як на відповідача, так і на позивача по справі. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 185, 191 СК України,

Outcome: partial