Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона протягом тривалого часу працювала на підприємствах відповідача. За час роботи на підприємствах ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», при виконанні своїх трудових обов'язків отримала трудове каліцтво. За висновком МСЕК від 02.09.2010 року їй було встановлено 60 % втрати професійної працездатності повторно та третю групу інвалідності безстроково. Стверджує, що в зв'язку з втратою професійної працездатності їй спричинена моральна шкода, вона втратила професійну працездатність, постійно змушена приймати лікарські препарати, періодично відчуває біль та шум у голові, вимушена постійно проходити лікування в лікарнях та санаторіях. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, з урахуванням вище наведених нею обставин, у розмірі 6 тис. грн. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві, а також справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» надав до суду письмове заперечення та письмову заяву, згідно якої позовні вимоги не визнав повністю та просив в їх задоволенні відмовити у повному обсязі та розглядати справу за його відсутності. Згідно наданого суду письмового заперечення представник вважає, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню з підстав пропущення позивачем передбаченого ст. 233 КЗпП України тримісячного строку на звернення до суду за вирішенням спору з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Також вважає, що комісія, яка проводила розслідування нещасного випадку, який стався 21.04.2008 року, визнала повністю винною позивача в скоєнні нещасного випадку, що підтверджується п.7 Акту за формою Н-1 від 24.04.2014 року, й сума виплати за моральну шкоду не може бути стягнена судом. Тому в задоволенні позову просить відмовити. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи письмові докази приходить, до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. В судовому засіданні встановлено, що позивач тривалий час знаходилася в трудових відносинах з підприємствами, правонаступником яких є відповідач ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», що підтверджується копією трудової книжки. За час роботи на підприємстві в шкідливих умовах вона отримала трудове каліцтво, що встановлено згідно акту форми Н-1 розслідування нещасного випадку на виробництві. За висновком МСЕК від 02.09.2010 року позивачеві було встановлено сукупно втрату професійної працездатності у розмірі 60 % повторно та визнано інвалідом третьої групи. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що факт спричинення моральної шкоди позивачеві знайшов своє підтвердження доказами, оскільки позивач несе фізичні та моральні страждання внаслідок втрати здоров'я від наявних захворювань, частково втратила професійну працездатність, є інвалідом, змушена постійно тривалий час лікуватися, що призвело до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, та вимагає від неї додаткових зусиль для подальшої організації свого життя, що також свідчить про заподіяння позивачеві моральної шкоди. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України», у випадках, коли з набуттям чинності певного закону, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. Разом з тим, судом не можуть бути прийнятті до уваги доводи представника відповідача про те, що при укладенні трудового договору позивачеві були роз'яснені умови праці, попереджено про наявність шкідливих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, через їх безпідставність, оскільки ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Також судом не можуть бути прийнятті до уваги доводи сторони відповідача про те, що позивачем не було надано висновок МСЕК про наявність спричинення їй моральної шкоди, оскільки в даному випадку позивач звернулася до суду за вирішенням виниклого спору й суд правомочний самостійно встановити факт заподіяння моральної шкоди потерпілій. В судовому засіданні наявність факту заподіяння моральної шкоди потерпілій встановлено судом. З наведених підстав судом не можуть бути прийнятті до уваги й доводи представника відповідача про те, що позивач пропустила строк звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП України, так як відповідно до ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню та необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок отримання каліцтва під час виконання трудових обов'язків, грошові кошти в сумі 6000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь УДКСУ у м. Тернівка Дніпропетровської області судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved