Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ сумісного майна подружжя та визначення частки майна,що є обєктом права спільної сумісної власності її та її чоловіка і яке складається з будинку, що розташований за адресою:смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, вул. Фрунзе, б. 130( з урахуванням уточнення позовних вимог). В судовому засіданні позивачка позов підтримала та суду пояснила, що 08.10.2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який 16 березня 2015 року було розірвано, від шлюбу 17.03.2012 року у них народився син [PERSON],який проживає з нею. Під час шлюбу вона з [PERSON] придбали будинок, що розташований за адресою: смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, вул. Фрунзе, б. 130,який є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.11.2013 року,зареєстрованого в реєстрі № 1247, майнові права на вказаний житловий будинок оформлені на її чоловіка, відповідача [PERSON] і на теперішній час, у будинку ніхто не проживає. У звязку з тим, що її з відповідачем майно до теперішнього часу не поділено, у неї виникають проблеми з реалізацією права використання спірним будинком, просила поділити дане нерухоме майно, яке є спільною сумісної власністю її та [PERSON], визнавши за нею право власності на 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, вул. Фрунзе, б. 130, в іншій частині позовні вимоги не підтримує і просить їх не розглядати,надавши про це заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився,хоча належним чином повідомлений про день та час розгляду справи,надав заяву про розгляд справи у його відсутність,з висловленням думки щодо визнання позову. Представник відповідача [PERSON],який діє за довіреністю від [PERSON] позов також визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Так, згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності зі ст. 70 того ж Кодексу, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Стаття 71 СК України, говорить про те, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. У разі коли жоден із подружжя не вчинив ніяких дій,а неподілені речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток,суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. В судовому засіданні встановлено, що під час шлюбу сторони придбали будинок № 130,що розташований за адресою: смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області,вул. Фрунзе,що підтверджується копією договору купівлі-продажу даного нерухомого майна від 04.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу (а.с. 13-14 ) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,індексний номер 12156866,дата формування 04.11.2013 року( а. с. 15), власником житлового будинку(реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 201455323245,де розмір частки зазначено 1/1),є [PERSON]; Згідно рішення про розірвання шлюбу від 16.03.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а. с. 11). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку в тому, що житловий будинок,який є обєктом права спільної сумісної власності сторін підлягає поділу порівну між колишнім подружжям [PERSON] та [PERSON] Відповідно вимог ст. 209 ЦПК України, суд при винесенні рішення повинен вирішити питання розподілу судових витрат по справі, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved