Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в результаті неправомірних дій відповідача йому була завдана майнова та моральна шкода. Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 09.06.2015 року у справі №570/2040/15-к відповідача [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження). Позивач поніс витрати на лікування, в подальшому також проходив лікування з 29.12.2014 року по 21.01.2015 р., з 17.08.2015 р. по 01.09.2015 р., що також призвело до фінансових витрат. Позивачеві також була завдана моральна шкода, розмір якої він окреслює сумою 50\~000 грн. Зважаючи, що відповідач не відшкодував майнову шкоду та відмовляється від компенсації за завдану моральну шкоду, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 12\~000 грн. за завдану майнову шкоду та 50\~000 грн. компенсація за завдану моральну шкоду. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив про обставини, що описані вище. Додав, що дійсно ще в ході досудового слідства відповідвач відшкодував йому грошові кошти, про що була надна розписка. Але в подальшому позивач проходив лікування через отриману травму, знову ніс витрати. За наведеного вважає свій позов доведеним та просить його задоволити. Відповідач позов не визнав і зазначив, що він відшкодував потерпілому 8000 грн. Дана сума була визначена за домовленістю між сторонами. Не розуміє, чому позивач знову звернувся з позовом. У звязку з цим просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 09.06.2015 року у справі №570/2040/15-к [PERSON] визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження) та встановлено, що 23.11.2014 року близько 17 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у кухні житлового будинку, що в с. Городок по вул. Зеленій, 24, Рівненського району Рівненської області, під час словесного конфлікту, який виник на побутовому грунті, умисно наніс [PERSON] не менше 2-х ударів своєю ногою в ділянку грудної клітки. Внаслідок вищевказаних протиправних дій [PERSON], [PERSON] було завдано тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5-6 ребер зліва, ускладнений гемопневмоторекс зліва, обширна гематома в ділянці грудної клітки зліва, які в сукупності за єдиним механізмом виникнення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Із змісту висновку експерта судово-медичної експертизи № 150 від 17.02.2015 року, проведеної в кримінальній справі на підставі постанови старшого слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області від 06.02.2015 року, позовної заяви прокуратури Рівненського району від 25.08.2015р. № 54-3855вих15 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 10342,18 грн., рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19.10.2015 року у справі № 570/3450/15-ц за позовом прокуратури Рівненського району Рівненської області в інтересах держави в особі відділу охорони здоров'я Рівненської райдержадміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину слідує, що від отриманих 23.11.2014 року травм [PERSON] у період з 24.11.2014 року по 15.12.2014 року (21 ліжко-день) перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Рівненської центральної районної лікарні. 20.02.2015 року відповідач [PERSON] написав позивачу [PERSON] розписку, в якій зобов'язувався відшкодувати завдані збитки за нанесені тілесні ушкодження у розмірі 8 тисяч гривень до 27.02.2015 року. 23.02.2015 року позивач [PERSON] отримав кошти та написав розписку про те, що претензій матеріального та морального характеру до відповідача [PERSON] не має та в подальшому мати не буде, оскільки збиток йому відшкодовано. Під час розгляду справи позивач підтвердив отримання від відповідача коштів в сумі 8 000,00 грн. В період з 29.12.2014 року по 21.01.2015 року (згідно епікризу № 13958) [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради, з постановленим діагнозом: перелом 8-го ребра зліва зі зміщенням уламків. Діагностовано супутні хвороби: острехондроз попереково-крижового відділу хребта в стадії нестійкої ремісії. Диспометаболічна кардіоміопатія. Комбінований геморой III ступеня. Хронічний гастрит з пониженою секреторною функцією в стадії загострення. Поліп кардії. Призначене лікування: альцизон, амброксол, мукалтін, тіотріазолін, ессенціале, дексалгін, денебол-гель, екстенцеф, цепіль; рекомендовано; амброксол, мукалтін, кальцимін. З 27.07.2015 року по 07.08.2015 року (згідно епікризу № 4238) позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Рівненської центральної районної лікарні з клінічним діагнозом: гемопневмофіброз зліва після лівобічної торакотомії 02.01.15 р. з приводу ЗТГК, перелому 8-го ребра зліва, лівобічного пневмотораксу. Вторинна ЛКП СН-1 ФК-2. Синусова брадикардія (захворювання серця). Вертеброгенна торакалгія (міжреберна неврологія), гострий болевий синдром. Призначене лікування; електрофорез, масаж, наклофен, вольтарен, аертал, фастум-гель. З 17.08.2015 року по 01.09.2015 року (згідно епікризу № 8877) позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради. Встановлено діагноз: поширений фіброторакс та пневмофібріоз зліва після лівобічної торактомії, ушиваня пошкодженої н/долі лівої легені, перев'язки були в/долі лівої легені, евакуація гемотораксу, що згорнувся, дренування лівої плевральної порожнини (02.01.2015р.). Супутній: ІХС (ішемічна хвороба серця), аортокардіосклероз, артеріальна гіпертензія II ст, ризик 4. СН II (серцева недостатність), ФКП (помірне обмеження фізичних навантажень). Призначено лікування; пораксон, мукалтін, абмброксол, тіатріазолін, інгаляція бронхолітиками, амлодипін, трітаце, кардіомагніл, мілдрокард. Рекомендовано: інгаляція з бронхолітиками, муцитус, дихальна гімнастика. Рекомендовано консультацію МСЕК для встановлення III гр. інвалідності довічно. Водночас, як було зазначено позивачем, він мав III групу інвалідності і до отриманих тілесних ушкоджень 23.11.2014 року. Тобто перебування позивача на стаціонарному лікуванні в період з 17.08.2015 р. по 01.09.2015 р. було обумовлене лікуванням встановлених та супутніх хвороб, що не пов'язані з отриманими травмами 23.11.2014 р., а також з метою повторного огляду для підтвердження III групи інвалідності. Для доведення понесених матеріальних витрат на лікування в сумі 12 000,00 грн. позивач надав квитанції та фіскальні чеки про придбання наступних ліків: - 29.07.2015 - анальгетиків, предметів гігієни; - 04-05.08.2015 - гіпотензивні, анальгетиків, предметів гігієни; -19.08.2015 - ротокану (використовується для лікування запального захворювання слизової оболонки порожнини рота); амлодипіну (артеріальної гіпертензії, хронічної серцевої недостатності) -25.08.2015 - берліприлу (артеріальної гіпертензії, хронічної серцевої недостатності); обліпихової олії (при шлункових захворювань); - 25.10.2016 - бронхомаксу (лікування гострих та хронічних запальних процесів ЛОР-органів та дихальних шляхів); лизак табл. (лікування запальних процесів ротової порожнини і горла), флоксал мазь очна (засоби, що застосовуються в офтальмології), фурациліну (антибактеріальний засіб, лікування гнійних ран, пролежнів, виразкових уражень), - 25.10.2016 - аспірину, риб'ячого жиру, - 26.10.2016 - мезиму форте, но-шпа, осетрону розчин (проти блювотні засоби та препарати, що усувають нудоту); шприц. - 27.10.2016 - нукс воника гомакорд (функціональні порушення шлунково-кишкового тракту, токсикозу вагітних), цераксону (при черепно-мозковій травмі, інсульту) - 29.10.2016 - лезо для скальпеля, мовіназа (засіб при патології опорно-рухового апарату), відріз марлі, перекись водню, хлоргексидина розчин; - 31.12.2016 - гропринозину (противірусний препарат), ксефокам (нестероїдні протизапальні препарати), омезу (виразкова хвороба шлунка та дванадцятипалої кишки), хепилору (місцеве лікування інфекційних захворювань ротової порожнини: ангіни, гострі та хронічні тонзиліти); - 06.01.2017 - вітамін С, гербіону подорожника (засоби, що застосовуються при кашлі та застудних захворюваннях), тульмолор (відхаркувальні засоби), травесилу (кашель, відхаркувальний засіб); - 06.01.2017 - оспексину (антифіотик), оспамоксу (препарат групи пеніциліну); - 09.01.2017 - назолу (симптоматичне лікування застудних захворювань, грипу), система для переливання крові, розчин для ін'єкцій, голки; - 12.01.2017 - амізону, назолу (противірусні препарати); - 12.01.2017 - ангилекс спрей (препарати, що застосовуються при захворюваннях горла), аугментину (препарат групи пеніциліну), ібупрофен (протизапальні та протиревматичні засоби), - 19.01.2017 - аторис (препарати, що знижують концентрацію холестерину), сиднофарм (для профілактики нападів стенокардії); - 26.01.2017 - карсил форте (гострий та хронічний гепатит); - 02.02.2017 - тівортін (атеросклероз судин серця і головного мозку), карсил форте, аторис (препарати, що знижують концентрацію холестерину); - 07.02.2017 - сианофарм розчин (препарати, які поліпшують кровопостачання та метаболізм міокарда); - 09.02.2017 - мелбек (нестероїдні протизапальні і протиревматичні засоби). - 10.02.2017 - евраетил (спирт); - 10.02.2017 - мелбек (протизапальні і протиревматичні засоби) - 14.02.2017 - аторис (препарати, що знижують концентрацію холестерину), кардіомагніл (лікування тромбозів, емболії, інфаркту міокарда, нестабільної стенокардія). Позивач не довів, що перераховані вище медичні препарати, з огляду на їх фармакологічні властивості та способи застосування, були призначені саме для лікування отриманої ним травми чи постравматичного лікування, а не інших захворювань ніж ті, що були діагностовані у позивача внаслідок отриманих тілесних ушкоджень 23.11.2014 р. Тобто в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що понесені позивачем витрати на придбання ліків були пов'язані з його лікуванням внаслідок отримання 23.11.2014 року ним тілесних ушкоджень з вини відповідача. Допитанй в судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду показання про те, що ще до описаних подій 23.11.2014 року позивач впав з велосипеда, отримав перелом ребер. Дана обставина не була спростована позивачем. Отже, позивач не довів суду, що в подальшому проходження ним лікування було повязане саме з отриманою травмою 23.11.2014 року. Крім того, належними та достовірними доказами понесених витрат на лікування потерпілого мали б бути докази, які підтверджували в системному взаємозв'язку: факт відвідування лікаря, призначення лікування, рецепт ліків, придбання ліків згідно рекомендацій лікаря, лікування тих хвороб, які були йому діагностовані внаслідок завданих тілесних ушкоджень. Принагідно зауважити, що позивач не зумів пояснити суду, чому придбання певних препаратів здійснювалося з проміжком біля двох годин у часі; чи чому купівля ліків здійснювалася у досить пізній час. А це наводить на висновки, що долучена до матеріалів справи частина касових чеків не підтверджує купівлю ліків саме позивачем; або іншою особою за дорученням позивача. За положеннями ЦПК України обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів слід зауважити, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, (ст. 60 ЦПК України). На підставі наведеного суд дійшов висновку, що розмір майнової шкоди, визначений позивачем в сумі 12 000 грн., не підтверджений жодним належним та допустимим доказом. Щодо вимоги позивача в частині компенсації за завдану моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн. Так, відповідно до частин 1, 5 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України). Із змісту розписок відповідача [PERSON] та розписки позивача [PERSON] про отримання 8 000,00 грн. слідує, що між сторонами досягнута домовленість щодо розміру і порядку відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Відповідно до умов домовленості позивач повністю отримав грошове відшкодування (компенсацію) за завдану йому моральну шкоду. Таким чином з урахуванням вищезазначених норм матеріального права та проведеного відшкодування позовна вимога про стягнення моральної шкоди (компенсації за завдану моральну шкоду) не підлягає до задоволення, оскільки подвійне стягнення моральної шкоди діючим законодавством не передбачено. Тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про компенсацію моральної шкоди не підлягають до задоволення через їх безпідставність. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України, і в даному випадку вони не стягуються з відповідача.

Outcome: dismissed