Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

В лютому 2018 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27 січня 2012 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Зобов'язання за кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконала свої обов'язки, тому станом на 31 січня 2018 року виникла заборгованість в сумі 16633, 87 гривень, яка складається з: 1787,29 гривень заборгованості за кредитом; 13438,30 гривень - заборгованості по процентах за користування кредитом; 100 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень (фіксована частина) та 768,28 гривень (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Представник позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, від нього разом із позовною заявою надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позов, у встановлений судом строк не подала. Про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення на веб. сторінці суду. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № б/н від 27 січня 2012 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг,- при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Зобов'язання за кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконала свої обов'язки, тому станом на 31 січня 2018 року виникла заборгованість в сумі 16633, 87 гривень, яка складається з: 1787,29 гривень заборгованості за кредитом; 13438,30 гривень - заборгованості по процентах за користування кредитом; 100 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень (фіксована частина) та 768,28 гривень (процентна складова). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із відповідача заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті 1762,00 гривень судового збору.

Outcome: approved