Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

В квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по договору позики від 02.10.2018 року в сумі 266 400 грн., 3% річних в сумі 3963 грн. 00 коп. за період з 10.10.2018 року по 09.04.2019 року, інфляційних в розмірі 14384 грн. 00 коп. за період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року, моральну шкоду в сумі 30000 грн. та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує. Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 03.07.2019 року позовні вимоги задоволено частково. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.09.2019 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення суду від 03.07.2019 року скасовано, справу призначено до розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив не надав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 02 жовтня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 02.10.2018 року, згідно якого позивач [PERSON] надав позику відповідачу [PERSON] в розмірі 10 000 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 10.10.2018 року. Оригінал договору позики приєднано до матеріалів справи. Згідно ст..526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по договору позики від 02.10.2018 року в сумі 266 400 грн. ( відповідно до курсу НБУ), 3% річних за період з 10.10.2018 року по 09.04.2019 року в сумі 3963 грн., загалом 270363 грн. 00 коп. Щодо стягнення моральної шкоди в сумі 30000 грн.. суд вважає за необхідне відмовити позивачу у цій частині, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами не передбачають відшкодування моральної шкоди. Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог ( 86%), а саме судовий збір в сумі 2706 грн. 82 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 7998 грн.( за відрахуванням витрат на участь у судових засіданнях).

Outcome: partial