Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі - продажу від 22.08.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Банніковим С.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 4750 та договором купівлі - продажу 1/2 частки житлового будинку від 31 травня 2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Банніковим С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1262. Відповідач, [PERSON] був власником 1/2 частини вказаного вище будинку, однак після продажу своєї частки позивачці в будинку не проживає, на неодноразові прохання виписатися відмовляється з різних причин. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, будинком [ADDRESS] та зобов'язати Ізюмський районний сектор ДМС України в Харківській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач, [PERSON] та її представник, [PERSON], надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надсилав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, справи, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що позивачці, відповідно до договору купівлі - продажу від 22 серпня 1997 року посвідченого приватним нотаріусом Банніковим С.О та зареєстрованого в реєстрі за № 4750, належить 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] в Харківській області ( а.с.8). Згідно договору купівлі - продажу 1/2 частки житлового будинку від 31 травня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Банніковим С.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1262 відповідач, [PERSON], продав, а позивачка [PERSON] купила 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]( а.с.9-10). Згідно довідки Голови квартального комітету кварталу № 2 [PERSON]. зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але з 31 травня 2016 року ( за договором купівлі - продажу) не проживає ( а.с.20). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ст. 311 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимогати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» позивач у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном має право вимогати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з ним одну із таких вимог: - про позбавлення права власності на житлове приміщення; - про позбавлення права користування житловим приміщенням; - про визнання особи безвісно відсутною; - про оголошення фізичної особи померлою. Реєстрація місця проживання відповідача в будинку, що належить на праві власності позивачу обмежує права позивача у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном. При таких даних позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved