Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 03 листопада 2007 року, на земельну ділянку площею 9,110 га, яка має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом, яка належала померлому 03 листопада 2007 року [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ ДП № 089157, виданого на підставі рішення ХV сесії ХХХІ скликання [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 15 березня 2001 року, що зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 381. В обґрунтування позову позивачка вказала, що 03 листопада 2007 року помер [PERSON] на випадок своєї смерті він зробив заповіт, відповідно до дану земельну ділянку - заповідав [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено 25 липня 2008 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON] зареєстровано в реєстрі за № 89. Оскільки нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] вона звернулася до суду з позовом.\~\~ Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, однак надав листа про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши сторони, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~ Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2007 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 07.11.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 18 та видано свідоцтво про смерть серія І-СР № 102382 (повторно) (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 9,110 га, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка належала померлому 03 листопада 2007 року [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ ДП № 089157, виданого на підставі рішення ХV сесії ХХХІ скликання [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 15 березня 2001 року, що зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 381. За часи життя, 25 липня 2008 року [PERSON] склав заповіт, за яким належну йому земельну ділянку загальною площею 9,110 га, яка має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ ДП № 089157, виданого на підставі рішення ХV сесії ХХХІ скликання [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 15 березня 2001 року, що зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 381, заповідав [PERSON]. [PERSON] як спадкоємець за заповітом, у встановлений законом строк, на підставі ст. 1269,1270 ЦК України, звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду. Не зважаючи на те, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею, інших спадкоємців не має, осіб, які б мали право на обовязкову долю в спадковому майні не має, ніхто не оскаржує право [PERSON] на спадщину, вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, а тому і звернувся до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 116,131 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Відповідно до ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості його оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 03 листопада 2007 року на земельну ділянку площею 0,2500 га яка має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом, яка належала померлому 03 листопада 2007 року [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ ДП № 089157, виданого на підставі рішення ХV сесії ХХХІ скликання [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 15 березня 2001 року, що зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 381. На підставі викладеного,

Outcome: approved