Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

В лютому 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], т.о. перший міський відділ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, в обґрунтування якого вказав, що 03.10.2007 року між банком та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № HMIBG40000000443, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 262500,00грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк та відповідач 03.10.2007 року уклали іпотечний договір, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно а саме 3-кімнатну квартиру, загальною площею 68,8кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., що розташована за адресою м. Хмельницький, вул. Довженка. 1 кв. 69. В подальшому 23.04.2014 року державним виконавцем першого міського відділу на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 42111373 накладено арешт на майно, що є предметом іпотеки. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2013 року звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS] шляхом продажу даної квартири банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу даної квартири. Таким чином банк має право продажу вище вказаної квартири, але оскільки на дану квартиру накладено арешт, банк позбавлений можливості реалізувати свої права іпотекодержателя за договором іпотеки та виконати рішення суду, у звязку з чим просить звільнити з-під арешту накладеного постановою державного виконавця першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 23.04.2014 року про арешт майна боржника ВП № 42111373, з 3-кімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 68,80кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON] та перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Приватбанк» згідно з договором іпотеки від 03.10.2007 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник третьої особи першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судовому засіданні надав пояснення що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь банку судових витрат в розмірі 33312,10грн. Інших провадження відносно [PERSON] не має. Оскільки сума боргу менше ніж 3 мінімальних заробітних плати, звернення стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості законом не передбачено, а тому державний виконавець не заперечує щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом за повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] діючи на підставі договору про надання правової допомоги в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 03.10.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали договір про іпотечний кредит № HMIBG40000000443, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 262500,00грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором банк та відповідач 03.10.2007 року уклали іпотечний договір, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно а саме 3-кімнатну квартиру, загальною площею 68,8кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., що розташована за адресою м. Хмельницький, вул. Довженка. 1 кв. 69. В подальшому 23.04.2014 року державним виконавцем першого міського відділу на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 42111373 накладено арешт на майно, що є предметом іпотеки. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20.12.2013 року звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS] шляхом продажу даної квартири банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу даної квартири. Постановою державного виконавця ВП № 42111373 від 23.04.2014 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Згідно з договором іпотеки від 03.10.2007 року та інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, встановлено, що приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу накладено заборону на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] у зв'язку з посвідченням договору іпотеки, до закінчення договору. Крім того, арешт вказаного нерухомого майна зареєстровано 30.04.2014 на підставі постанови першого ВДВС Хмельницького МРУЮ. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом Порядок передачі майна у заставу та звернення стягнення на це майно визначений ст. ст. 572-597 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Законом України «Про заставу», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Застава як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямована на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже, застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Відповідно до ч ч. 1 та 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Частиною 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Згідно з ч. 3 ст. 54 цього Закону для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Водночас ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Згідно з ч. 7 ст. 54 цього Закону спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Оскільки на час вирішення спору в відділі ДВС не перебуває виконавче провадження в межах якого накладено арешт, є підстави для звільнення 3-кімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 68,80кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON] та перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» згідно з договором іпотеки від 03.10.2007 року з під-арешту накладеного постановою державного виконавця від 23.04.2014р. ВП № 42111373. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1378грн.

Outcome: approved