overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу під час підготовчого судового засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 1994 року. Шлюб перший, від шлюбу мають трьох дітей, одна з яких [PERSON], 26 січня 2013 року, є неповнолітньою. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо та не бажають збереження сімї, наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. У звязку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 384 гривень 20 копійок. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 03.10.1998 року вона уклала шлюб з відповідачем у Маріупольському міському відділі\~ реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 883. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З 2010 року сторони однією сімєю не проживають, спільного господарства не ведуть, оскільки не можуть знайти взаєморозуміння, що перешкоджаю подальшому сімейному життю. Просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй прізвище «Дмитрова». Відповідач в судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірвання з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 03.10.1998 року у Маріупольському міському відділі\~ реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 883. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили в 2010 році, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. \~ Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сім?єю, втратили почуття любові та поваги один до одного.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.08.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 09. Від шлюбу [INFO] народився син - [PERSON] . З жовтня 2018 року вони однією сім`єю не проживають, оскільки ними втрачено почуття любові і поваги один до одного, постійно виникають сварки, які негативно впливають на виховання сина. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. Ухвалою суду від 23.10.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували 11.08.2012 року у виконкомі Сартанської селищної ради Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 09 (а.с. 5). [INFO] від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч.3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони тривалий час не проживають однією сім`єю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Оскільки син перебуває на її утриманні просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше ніж половина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.6,7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.4 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня встановлений у розмірі 2118 грн., тому половина прожиткового мінімуму становить 1059 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що докази про те, що матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти у розмірі вказаному позивачкою суду не надані, то суд частково задовольняючи позов, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1059 грн. (1/2 прожиткового мінімуму), щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід бюджету судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2002 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через подружню зраду відповідача їх сім'я розпалась. Оскільки у відповідача є інша жінка між ними часто виникали сварки, зникли почуття розуміння одне одного, поваги та взаємодопомоги. З листопада 2018 року сім'єю не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Оскільки шлюб з відповідачем існує формально, просила його розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07 грудня 2002 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 384,20 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову повернути позивачці з державного бюджету 384,20 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та насилля до неї з його боку. Протягом тривалого часу разом не проживають. Відповідач зібрав речі та покинув її з дитиною. Наразі вони чужі люди, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач не цікавиться їх життям, з сином не спілкується та не надає допомоги на його утримання. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 30 червня 2017 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 384,20 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову повернути позивачці з державного бюджету 384,20 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через несумісність характерів та різні погляди на життя між ними постійно виникали конфлікти, тому у 2015 році шлюбні відносини між ними припинені. З цього часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07 вересня 2002 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Здвижівської сільської ради Бородянського району Київської області, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження, копіями свідоцтв про народження (а.с.3, 5-6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сімейні стосунки, втрати почуття кохання та поваги одне до одного, відсутності взаєморозуміння та довіри. Протягом трьох років разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 29 серпня 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6) Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до\~ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору, що становить 352,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті 27 червня 2008 року її рідного брата [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Центральна, 35 в с.Дмитрівка Бородянського району Київської області. Однак, оскільки на вказаний будинок відсутній правовстановлюючий документ вона не може отримати його у спадок. Тому просила визнати за нею право власності на житловий будинок по вул. Центральна, 35 в с.Дмитрівка Бородянського району Київської області, в порядку спадкування після смерті 27 червня 2008 року [PERSON] Представник позивачки [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав. Представник Бородянської селищної ради в підготовче судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі, подав заяву про визнання позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 червня 2008 року помер [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його сестра [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, про народження, про шлюб (а.с.9-11) та визнається відповідачем. З копії технічного паспорта вбачається, що в с.Дмитрівка Бородянського району по вул. Центральна, 35 знаходиться житловий будинок, 1960 року побудови (а.с.22-27) право власності на який не зареєстроване, що підтверджується копією інформаційної довідки №Б-003, виданої 02 січня 2019 року КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації» (а.с.28). З копії довідки №175 від 12 липня 2018 року вбачається, що згідно із записами погосподарських книг сільської ради в період 2001-2005 р.р. о/р №66 ст.132 о/р №60 ст.122 власником житлового будинку за адресою: Київська область, Бородянський район, с.Дмитрівка вул. Комсомольська, 35 був [PERSON] (а.с.15). З копії постанови приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу [PERSON] від 08 листопада 2018 року вбачається, що представнику позивачки відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №35 по вулиці Центральна в с. Дмитрівка Бородянського району, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.13). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на будинок №35 по вул.Центральна с.Дмитрівка Бородянського району Київської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та з 2005 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та стягнути на її користь судові витрати. Одночасно, просила розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 травня 1991 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивачка не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб має бути розірваний. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на звернення позивачки до суду з позовом, яка послалася на порушення її прав відповідачем подальшим перебуванням у шлюбі, та задоволення позову судом, судові витрати мають бути стягнуті на її користь з відповідача. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та з грудня 2018 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та присвоїти їй дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2018 року. Шлюб перший, сторони дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивачка не бажає збереження сімї та наполягає на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею\~113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що в судовому засіданні позивачка заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачкою прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved