Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] (надалі - заявник) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просить суд встановити факт розірвання шлюбу 26 січня 2016 року, укладеного між громадянкою України [PERSON] та громадянином України [PERSON] , який був укладений 14 червня 2014 року, відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Євпаторійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що зроблено актовий запис №324. В обґрунтування своєї вимоги заявник, зазначила про те, що з 14 червня 2014 року між [PERSON] [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Євпаторійського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що 14.06.2014р. зроблено відповідний актовий запис № 324. Сімейне життя у подружжя не склалося, а тому на підставі спільної заяви подружжя, 26 січня 2016 року розірвано шлюб, про що було видано свідоцтво Євпаторійським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 26.01.2016 року, актовий запис № 24. Тобто, місце реєстрації розірвання шлюбу є тимчасово окупованою територією України. Оскільки територія м. Євпаторія Автономної Республіки Крим є окупованою, заявниця повернулася до місця своєї реєстрації, в м. Києві. В листопаді 2019 року заявниця звернулась до Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою щодо розірвання шлюбу на підставі Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Листом № 9360/17-17-36т2 від 20.11.2019 року заявниці відмовлено, оскільки відповідно до законодавства України будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Крім того, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та або особами на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, отримати свідоцтво про розірвання шлюбу українського зразка у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт розірвання шлюбу з [PERSON] відбувся на тимчасово окупованій території України. Видане органами на території м. Євпаторія свідоцтво про розірвання шлюбу не засвідчує у встановленому порядку факту розірвання шлюбу з [PERSON] , що створює перешкоди та робить неможливим здійснення заявником права на вільне укладення шлюбу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання, яке відбулось 09 липня 2021 року заявник не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. У відповідності до положень ст.1 Закону України від 15.04.2014 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Тимчасово окупованою територією України у відповідності до п. 1 ст. 3 вищевказаного закону є, в тому числі, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Разом з тим, згідно ч. 2, 3 ст. 9 Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що починаючи з 20.02.2014 року шлюби, зареєстровані на тимчасово окупованій території, та документи, видані на підтвердження такої реєстрації, на території України є недійсними. А тому, шлюби зареєстровані на тимчасово окупованій території, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року звернуто увагу суддів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 10 вказаної Постанови визначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. В пункті 18 Постанови зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Статтею 317 ЦПК України, визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Вказане, на думку суду, є невипадковим та свідчить про реалізацію державної політики в сфері захисту та забезпечення прав і свобод громадян України на тимчасово окупованій території, оскільки народження та смерть особи є незворотнім процесом та від волі особи не залежить. Поряд з цим, питання про встановлення факту укладення шлюбу зареєстрованого на тимчасово окупованій території, законодавством України не передбачені. Відповідно до ст. 21, 27, 28 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. З урахуванням наведеного, суд вважає, що заявниця та [PERSON] , будучи обізнаними про офіційне визнання території АРК з 20 лютого 2014 року тимчасово окупованою, 26 січня 2016 року розірвано шлюб, про що було видано свідоцтво Євпаторійським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 26.01.2016 року, актовий запис № 24. Тобто, подружжя, знаючи про правові наслідки розірвання шлюбу на тимчасово окупованій території, своїм правом на подачу заяви про розірвання шлюбу до будь-якого українського органу державної реєстрації актів цивільного стану за своїм вибором не скористались, що на думку суду, свідчить про явне порушення законодавства України. При цьому, як встановлено судом, у заявниці був наявним паспорт громадян України, який і на даний час є чинним. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту розірвання шлюбу 26 січня 2016 року, на тимчасово окупованій території України органами, які утворені цією окупаційною владою, оскільки всі документи, складені органами окупаційної влади, є недійсними та незаконними (в тому числі - і з точки зору міжнародного права), не створюють юридичних прав і обов`язків та не можуть визнаватися на території інших держав (України зокрема) як офіційні.

Outcome: dismissed