overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, вказуючи, що за рішенням суду на утримання неповнолітнього сина з позивача стягуються аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно. Аліменти відповідач отримує, шляхом відрахування з позивача пенсії по інвалідності, інших доходів позивач не має. З часу присудження сплати аліментів значно погіршився стан здоровя позивача. З 09.02.2012 року позивачу встановлена перша група інвалідності, позивач прикутий до ліжка та лише частково здатен до самообслуговування. Позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів з ? частини до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позов в повному обсязі. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Судом досліджені докази, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: За рішенням суду на утримання неповнолітнього сина з позивача стягуються аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно. Аліменти відповідач отримує, шляхом відрахування з позивача пенсії по інвалідності, інших доходів позивач не має. З часу присудження сплати аліментів значно погіршився стан здоровя позивача. З 09.02.2012 року позивачу встановлена перша група інвалідності, позивач прикутий до ліжка та лише частково здатен до самообслуговування. Позивач не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини заробітку, оскільки на лікування та забезпечення життя позивача необхідні додаткові кошти, працювати позивач не може, у звязку із 100 % втратою працездатності та отримує лише пенсію, якої недостатньо навіть для лікування позивача. На даний час позивач може надавати допомогу сину [PERSON] у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, і тому суд вважає, що з урахуванням матеріального становища позивача суд може змінити розмір стягуваних з позивача аліментів. За ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути зменшений в разі зміни матеріального становища сторін. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в суд не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони 06 січня 1996 року уклали шлюб, від шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з листопада 2014 року в звязку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сімї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 05.05.2010 року , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.05.2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 31.01.2015 р. виникла заборгованість на суму 13564,65 грн.. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не зявився. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 05.05.2010 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 31.01.2015 р. виникла заборгованість на суму 13564,65 грн., яка складається з наступного: 4097,29 грн. заборгованість за кредитом; 6445,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1900,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 622,13 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача Державна адміністрація залізничного транспорту України «Укрзалізниця» (далі - «Укрзалізниця») на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.10.2014 по 22.09.2015 в розмірі 157 919,65 грн., мотивуючи свої вимоги наступним. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2014 року, визнано незаконним наказ Державної адміністрації залізничного транспорту України від 23 травня 2014 року №591/ос «Про звільнення [PERSON].», поновлено останнього на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «Розрахунковий центр Міністерства інфраструктури України», стягнуто з ДП «Розрахунковий центр Міністерства інфраструктури України» на користь [PERSON] 59 146,73 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнуто з Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниці» на користь [PERSON] 5 000,00 грн. моральної шкоди, вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року вищезазначені рішення залишені без змін. Посилаючись на те, що на даний час позивача на роботі не поновлено, що саме внаслідок з незалежних від позивача причин він не може приступити до виконання роботи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до судуі з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 15 червня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська Донецької області, актовий запис №84. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом із батьком та перебуває на його утриманні. Зазначає, що з 2008 року фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені спільне господарство не ведеться. Відповідач мешкає за межами України, з позивачем не спілкується. Суперечок про місце проживання дитини та розподілу майне немає. Просить суд розірвати шлюб, оскільки його збереження неможливе. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач, в судове засідання не зявилася, справа розглядається на підставі ст.224 ЦПК - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб, який укладений між ним та [PERSON], що\~ зареєстрований 08.09.1984 року в\~ Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 477.\~ В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені в лютому 2015 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають трьох повнолітніх дітей. Спору майнового характеру між сторонами немає. \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб, який укладений між ним та [PERSON], що\~ зареєстрований 13.09.1985 року в\~ міському РАГС м. Лисичанськ, актовий запис № 824.\~ В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені в лютому 2013 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Спору майнового характеру між сторонами немає. \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду телеграму, в якій просила справу розглядати в її відсутність, позов визнала. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 17 вересня 2010 року у Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 415. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо місця проживання дитини та спільно нажитого майна відсутній. \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві, позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 2456,32 грн., утворену за час з 01.01.2014 р. по 28.02.2015 року включно та судові витрати по справі.\~\~ В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, вказавши, що між сторонами наявні фактичні договірні відносини з приводу надання та отримання послуг з теплопостачання, позивачем надавалися відповідачеві такі послуги належно і своєчасно, а відповідачем споживалися, однак в указаний в позовній заяві період за отримані послуги відповідач розрахунку не здійснила, хоча скарг на кількість і якість послуг не надходило. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи вважається повідомленою в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Встановлено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини, позивач постачає споживачу [PERSON] теплову енергію, яка відповідно до адресної довідки зареєстрована в [INFO]. Однак внаслідок несплати наданих послуг за період з 01.01.2014 р. по 28.02.2015 рік включно заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію склала 2456,32 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказану суму коштів, оскільки її не сплачено добровільно, слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. У справі наявні судові витрати - судовий збір в сумі 121,80 грн., сплачений при зверненні позивача до суду. Вказану суму коштів слід також стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 21 листопада 2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 263. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Спільне життя з чоловіком не склалося, у зв'язку з різницею характерів, відсутності між ними взаєморозуміння і довір'я. Шлюбні відносини припинилися з лютого 2015 року. Збереження сім'ї неможливо, це суперечить їх інтересам, тому неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишити при розірванні шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові вона вказує, що з 23 грудня 2011 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі [PERSON]. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє проживання сторони припинили і однією сім'єю не проживають. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час позивач позбавлена коштів на проживання, син перебуває на повному утриманні позивача. Так як, відповідач добровільно систематично матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити і стягнути із відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2015 року до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] належним чином, відповідно до вимог чинного ЦПКУкраїни, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився. Причини його неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.3). Дитина знаходиться на утриманні матері. Згідно довідки про склад сім'ї № 435 від 09.04.2015 року виданої Уманським КП ВЖ «РЕУ -1 » [PERSON]., 1992 року народження, та її син - [PERSON], 2014 року народження, проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.-5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON]є батьком [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно систематично не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved