Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

В лютому 2019 р.[PERSON]звернувся до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.1970 р.,на праві власності його батьку [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями по вул.Тунельній 21 в м.Запоріжжі. На підставі розпорядження голови Шевченківської райадміністрації № 2827р від 31.08.2007 р.»Про встановлення ідеальних часток на житловий будинок за адресою м.Запоріжжя,вул.Тунельна 21»,за [PERSON]встановлено 27/100 часток домоволодіння,за [PERSON]встановлено 73/100 часток домоволодіння. 08.09.2007 р.співвласник житлового будинку [PERSON]отримала свідоцтво про право власності на 73/100 частки домоволодіння та 29.09.2007 р.продала 33/100 частки домоволодіння [PERSON] [PERSON]свідоцтво про право власності на 27/100 часток домоволодіння не отримав. 04.12.2007 р.[PERSON]помер,відкрилася спадщина за законом,яку фактично прийняла спадкоємиця за законом першої черги-мати позивача [PERSON](дружина спадкодавця),документально спадкові права не оформила. 27.09.2014 р.померла мати позивача [PERSON],спадщину після її смерті прийняв позивач як спадкоємець за законом першої черги,який 03.12.2014 р.подав заяву про прийняття спадщини до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори. Постановою нотаріуса 22.01.2019 р.було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON]на 27/100 частини спірного будинку,які належали його батьку [PERSON],через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Посилаючись на те,що в інший,позасудовий спосіб,захистити майнові права спадкоємця неможливо, позивач просить суд визнати за ним право власності на 27/100 часток спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Провадження у справі відкрито ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2019 р. Відповідно до ст.274 ЦПК України,справа розглянута в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON]не зявився,надав письмову заяву про розгляд справи без його участі,підтримав вимоги позову в повному обсязі. В підготовче судове засідання представник відповідача не зявився,надав письмову заяву про відсутність заперечень проти позову та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України,за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Третя особа [PERSON]К.в підготовче судове засідання не зявилась,надала письмову заяву про розгляд справи без її участі,підтримала вимоги позову в повному обсязі. Третя особа [PERSON],повідомлена належним чином про дату та час проведення підготовчого судового засідання,не зявилась з невідомих причин,заяв жодного змісту до суду не подавала,що не перешкоджає розгляду справи без її участі. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами,що на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.1970 р.,нотаріально посвідченого державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори за № 2-6209,[PERSON]на праві власності належала Ѕ частина житлового будинку адресою м.Запоріжжя,вул.Тунельна 21 з відповідною частиною надвірних будівель,право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 13.08.1970 р. Як передбачено ст.355 ЦК України,майно,що знаходиться у власності двох або більше осіб(співвласників),належить їм на праві спільної власності(спільне майно).Майно може належати особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності. На підставі розпорядження голови Шевченківської райадміністрації № 2827р від 31.08.2007 р.»Про встановлення ідеальних часток на житловий будинок за адресою м.Запоріжжя,вул.Тунельна 21»,за [PERSON]встановлено 27/100 часток домоволодіння,за [PERSON]встановлено 73/100 часток домоволодіння. Зобовязано Управління житлового господарства Запорізької міської ради видати [PERSON]та [PERSON]свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння по вул.Тунельній 21 в м.Запоріжжі згідно їх часток,ОП ЗМБТІ зобовязано погасити старі правові документи на житловий будинок та провести реєстрацію нових документів згідно цього розпорядження. 31.08.2007р.за [PERSON]було зареєстровано право власності на 73/100 часток домоволодіння по вул.Тунельній 21 в м.Запоріжжі на підставі вказаного вище розпорядження та свідоцтва про право власності САВ № 570006 від 08.09.2007 р. На підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2007 р.,нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]за № 1776,[PERSON]продала 33/100 частки житлового будинку за адресою м.Запоріжжя,вул.Тунельна 21 [PERSON],право власності якої зареєстровано 10.10.2007 р.в ОП ЗМБТІ. [PERSON]свідоцтво про право власності на 27/100 часток домоволодіння не отримав. 04.12.2007 р.[PERSON]помер. Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обовязків є,зокрема,акти цивільного законодавства,а згідно ст.1220 ЦК України встановлено,що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини. Як передбачено ст.1216,1218 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини)від померлої фізичної особи (спадкодавця)до інших осіб(спадкоємців);до складу спадщини входять всі права та обовязки ,які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217,1223 ЦК України,спадкування здійснюється за законом або заповітом,право на спадкування мають особи,які визначені у заповіті.У разі відсутності заповіту,визнання його недійсним,неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини,право на спадкування за законом одержують особи,визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу. Як передбачено ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON]відкрилася спадщина за законом,яку фактично прийняла спадкоємиця за законом першої черги-мати позивача [PERSON](дружина спадкодавця),яка постійно мешкала та була зареєстрована разом із спадкодавцем [PERSON]на час відкриття спадщини,документально спадкові права не оформила,прийнята спадщини належить їй як спадкоємиці за законом після смерті [PERSON]О.з часу відкриття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON]не заводилась. 27.09.2014 р.померла мати позивача [PERSON],спадщину після її смерті прийняв позивач як спадкоємець за законом першої черги,який 03.12.2014 р.подав заяву про прийняття спадщини до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори. Згідно матеріалів спадкової справи № 687-2014 до майна померлого [PERSON],інші спадкоємці відсутні. До складу спадщини після смерті [PERSON]входить 27/100 часток спірного будинку,успадковані [PERSON]після смерті чоловіка [PERSON] Постановою нотаріуса 22.01.2019 р.було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON]на 27/100 часток спірного будинку,які належали його батьку [PERSON],через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як розяснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Постанова нотаріуса про відмову видати позивачу свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON],якою завершена процедура нотаріального розгляду його заяви про це,перешкоджає позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ним права власності на успадковану частку у спадщині,що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно. На підставі ст.ст.16,328,370,1217,1223,1261,1266,1268 ЦК України,ст. 12,13,76,81,258,259,265,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: approved