Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

В липні 2019р. позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-до відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс», в якому просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь 88390,0 грн. витрат, пов`язаних з зберіганням пошкодженого транспортного засобу; у відшкодування моральної шкоди - 100000,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] , мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за наступних обставин, співробітник відповідача [PERSON] , керуючи вантажним сміттєвозом «Ford Cargo», д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом не забезпечив безпеку маневру, в результаті чого здійснив наїзд на гараж, розташований у м. Києві, по провул. Шишкінський, 11-Б, в якому знаходився належний позивачу автомобіль «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок цієї ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль та гараж. З метою зберігання пошкодженого автомобіля позивачем було укладено з [PERSON] договір оренди приміщення № 15/07 від 15 липня 2016р. (далі по тексту - договір оренди), відповідно до якого позивачу було передано в платне користування (щомісячна плата складала 2500,0 грн. щомісяця) приміщення гаражу № [NUMBER] ГК «Гірський», в якому він зберігав пошкоджений автомобіль. Строк оренди становив з 15 липня 2016р. по 30 квітня 2019р. та загальна сума витрат склала 88390,0 грн. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/26164/16-п від 18 січня 2017р. встановлено порушення водієм [PERSON] п. 10.9 ПДР України та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, внаслідок пошкодження майна позивача (автомобіля та гаражу), йому також було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 100000,0 грн., внаслідок перенесених ним страждань та змін у звичному житті. Оскільки в досудовому порядку відповідач відмовляється відшкодувати заподіяні збитки та моральну шкоду, позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11 лютого 2020р. на адресу суду надійшли додаткові пояснення на позов, подані стороною позивача (а.с. 70-73). 07 червня 2021р. на адресу суду надійшла відповідь на запит суду від ГК «Гірський». Відзив на позов стороною відповідача не подавався. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, просив суд позов задовольнити, наголошуючи, що в розписках на оплату орендної плати була допущена описка в даті укладення договору оренди. Представник відповідача проти позову заперечила, зазначивши, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва з відповідача вже було стягнуто на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди, збитки, пов`язані з пошкодженням його автомобіля та гаражу. При цьому судом вже було встановлено, що гараж було відновлено позивачем, і він мав можливість зберігати належний йому автомобіль в своєму гаражу і не орендувати інший гараж. Також на думку сторони відповідача вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, і задоволенню не підлягають. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 11 липня 2016р., мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за наступних обставин, співробітник відповідача [PERSON] , керуючи вантажним сміттєвозом «Ford Cargo», д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом не забезпечив безпеку маневру, в результаті чого здійснив наїзд на гараж, розташований у м. Києві, по провул. Шишкінський, 11-Б, в якому знаходився належний позивачу автомобіль «Mercedes-Benz GL 450», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок цієї ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль та гараж. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/26164/16-п від 18 січня 2017р. встановлено порушення водієм [PERSON] п. 10.9 ПДР України та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018р. по цивільній справі № 761/583/17, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Галаксі», [PERSON] про відшкодування шкоди - задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 1086704,88 грн. (911939,88 грн. - розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу + 174765,0 грн. - вартість робіт з відновлення зруйнованого гаражу) та судовий збір у розмірі 6890,0 грн. 16 квітня 2019р. відповідачем було виконано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018р. по цивільній справі № 761/583/17. Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2019р. по цивільній справі № 761/583/17, яке набрало законної сили, заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» - задоволено. Зобов`язано [PERSON] передати автомобіль «Mercedes Benz», модель «GL 450», д.н.з. [NUMBER] , Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» після відшкодування збитків, завданих [PERSON] . Судом встановлено, що 15 липня 2016р., з метою зберігання пошкодженого автомобіля позивачем було укладено з [PERSON] договір оренди, відповідно до якого позивачу було передано в платне користування (щомісячна плата складала 2500,0 грн. щомісяця) приміщення гаражу № [NUMBER] ГК «Гірський», в якому він зберігав пошкоджений автомобіль. Строк оренди становив з 15 липня 2016р. по 30 квітня 2019р. Згідно з ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено, судом під час розгляду цивільної справи № 761/583/17 (рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2018р.) позивачем було здійснено за власні кошти відновлення пошкодженого належного йому гаражу, і проведено відповідні розрахунки з підрядником, станом на 14 грудня 2016р. Таким чином, 14 грудня 2016р. позивач мав можливість використовувати належний йому гараж для зберігання транспортного засобу. Судом, протягом всього часу розгляду справи в суді не встановлено, що позивач позбавлений був можливості користуватися належним його гаражем після його відновлення і зберігати там свій пошкоджений автомобіль. Як і не встановлено судом, що відновлений гараж позивач використовував з 14 грудня 2016р. для зберігання іншого транспортного засобу. Положеннями ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача, з урахуванням додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2019р. по цивільній справі № 761/583/17, підлягає стягненню витрати позивача, понесенні ним з оренди гаражу № [NUMBER] в ГК «Гірський`за період часу з 15 липня 2016р. по 14 грудня 2016р. у розмірі 12500,0 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрати на утримання цього гаражу, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з довідки за № 141 від 16 травня 2019р. (а.с. 38) такі витрати позивачем понесені не були. Вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав Моральна шкода полягає: - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб (ч. 1-3 ст. 23 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце пошкодження майна позивача (автомобіля та гаражу), з вини співробітника відповідача , внаслідок ДТП, що спричинило у позивачки тривалий стресовий стан та душевні переживання, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню у розмірі 30000,0 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536,8 грн.

Outcome: partial