Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

В липні 2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Києво- Святошинського району Київської області про визнання права власності на земельну частку (пай), посилаючись на наступні обставини. 28.04.2015 померла бабуся позивача, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, загальною площею 0,3109 га, кадастровий номер 3222485200:03:001:5068, що розташована на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. 31.05.2016 р. за № 194 до державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори від імені позивача надійшла заява про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за законом. Проте, постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори від 31.05.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності оскільки спадкодавцем не було завершено процедуру належного оформлення права власності на вказане нерухоме майно - отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно та не було проведено реєстрацію такого права в Державному реєстрі речових прав. А, отже, жодних правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно спадкоємець надати не може. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 0,3109 га (сади, кадастровий номер 3222485200:03:001:5068), яка розташована на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, наданої для ведення особистого селянського господарства, що належала на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії РН №372883, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 04.09.2000 за №631, [PERSON], в порядку спадкування за законом після померлої 28 квітня 2015 року [PERSON]. В судове засідання представник позивача не з»явився надав суду заяву в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Києво -Святошинського району Київської області в судове засідання свого представника не направила. Звернулась до суду із клопотанням про слухання справи у відсутності представника відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2015 року померла бабуся позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №342999, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Києво- Святошинського району Київської області, актовий запис - № 26. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, загальною площею 0,3109 га, кадастровий номер 3222485200:03:001:5068, розташовану на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори від 31.05.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності оскільки спадкодавцем не було завершено процедуру належного оформлення права власності на вказане нерухоме майно - отримання Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та не було проведено реєстрацію такого права в Державному реєстрі речових прав. А, отже, жодних правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно спадкоємець надати не може. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки КСП АФ «Рубежівська» від 21.06.2016 р., зазначені у сертифікаті 3,07 умовні кадастрові гектари складалися з 1,97 умовних кадастрових гектарів ріллі; 0,34 умовних кадастрових гектарів частки багаторічних насаджень (саду); 0,57 умовних кадастрових гектарів ріллі осушенної (пойми). На момент смерті [PERSON] отримала державні акти на ріллю і ріллю осушену (пойму). Залишилось невикористаним право на частку багаторічних насаджень (саду) в розмірі 0,34 умовних кадастрових гектарів в межах [PERSON] сільської ради. Щодо права на частку багаторічних насаджень (саду) в розмірі 0,34 умовних кадастрових гектарів в межах [PERSON] сільської ради розпорядженням Києво-Святошинської районної адміністрації Київської області №400 від 19.06.2014 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,3109 га. сади, кадастровий номер 3222485200:03:001:5068. Згідно ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право власності на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини іще припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved