Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

В липні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину на час навчання. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 09.11.2019 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є студентом 4 курсу денної контрактної форми навчання Коледжу Луганського національного університету імені Тараса Шевченка факультету за спеціальністю «Середня освіта (фізична культура)», термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Позивач зазначає, що матеріальна допомога, яку вона надає сину, не достатня для його утримання та забезпечення необхідних матеріальних умов на належному рівні. Відповідач є працездатною особою, фізично здоровий, інших утриманців не має та може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не здійснює. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 14.09.2020 року. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, до початку розгляду справи надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.11.2001 року Риб`янцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області. Згідно довідки №337 від 08.07.2020 року та договору №4 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 01.09.2017 року - [PERSON] навчається на 4 курсі денної контрактної форми навчання Коледжу Луганського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю «Середня освіта (Фізична культура)», термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Відповідач добровільно не надає необхідних для утримання дитини коштів, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до вимог ч.3 ст. 181, ст. 183 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а тому позов стягнення аліментів на дитину на час навчання підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки розмір аліментів сторонами не оспорюється, а відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 15.07.2020 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь держави слід стягнути 50 відсотків суми судового збору, що підлягала сплаті за подання позову у розмірі 420,40 грн. Інша частина судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Outcome: approved