Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] за рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2008 року, справа № 6/22-3348/08, а саме: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку і доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту подачу позовної заяви про зменшення розміру аліментів і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2008 року у цивільній справі № 6/22-3348/08 [PERSON] виплачує на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше ніж 30 відсотків ( у зв'язку зі змінами у законодавстві з липня 2017 року 50 відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, який на теперішній час стягується з [PERSON] приводить його в скрутне матеріальне становище, оскільки 07.08.2009 року у виконавчому комітеті Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області між [PERSON] [PERSON] зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу [PERSON] та його дружина [PERSON] мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Таким чином, на утриманні у позивача знаходиться троє неповнолітніх дітей. Дружина позивача [PERSON] та його троє дітей, в тому числі [PERSON] зареєстровані за адресою проживання позивача, однак, старший син [PERSON] хоча і проживає окремо з матір'ю та її новим чоловіком, проте більшу частину свого часу проводить з батьком та його сім'єю. Позивач вказує, що він однаково ставиться до всіх своїх дітей, розподіляє свою любов, добре ставлення та свій дохід між усіма дітьми. Проте, рішення суду на утримання старшої дитини стягується більша частка, ніж закріплено законодавством на утримання двох і більше дітей. На підставі викладеного, звернувся до суду з даним позовом. Позивач та його представник - [PERSON] позовну заяву підтримали повністю, просили її задовольнити. Відповідач та її представник - [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв'язку з тим, що у [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] станом на 20.08.2018 року наявна заборгованість у розмірі 54 764, грн., яка була частково сплачена позивачем у 2019 році. Крім того, вважають, що позивачем не було надано достатніх доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дитини [PERSON] та [PERSON] записані його батьками. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2008 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання їх сина - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2008 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, а також з [PERSON] на користь держави стягнуто державне мито у розмірі 51 грн. Рішення суду набрало законної сили 21.12.2008 року. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 07 серпня 2009 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу прийняла прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], яке видане 07.08.2009 року Виконавчим комітетом Староперівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Від цього шлюбу у позивача [PERSON] народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження дітей батьком записаний [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Староперівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 05.11.2018 року № 1042 видно, що за адресою місця проживання позивача [PERSON] - [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON] - позивач по справі; [PERSON] - дружина позивача; [PERSON] - син позивача від першого шлюбу; [PERSON] - син позивача від другого шлюбу та [PERSON] - донька позивача від другого шлюбу; [PERSON] - бабуся. З довідки - розрахунку заборгованості по аліментам від 30.11.2018 року, виданої Вишгородським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вбачається, що з виконання виконавчого листа № 6/2-3348 від 22.12.2008 року виданого Вишгородським районним судом Київської області про щомісячне стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO] рахується заборгованість за період з 01.10.2010 року по 30.11.2018 рік на загальну суму 61781 грн. 23.01.2019 року [PERSON] звернувся до Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про приєднання до матеріалів виконавчого провадження довідку про його доходи та копій фіскальних чеків про добровільну часткову сплату аліментів на користь [PERSON] за грудень 2018 року та січень 2019 року на суму 1015 грн. за кожен місяць. З довідки від 22.01.2019 року, яка видана Приватним підприємством «Прометей - Центр» вбачається, що [PERSON] працює у вказаному підприємстві з 16.04.2018 року та займає посаду майстра будівельних та монтажних робіт на умовах повного робочого дня. Дохід останнього за період з 01.07.2018 року по 31.12.2018 рік склав 13 975, 17 грн. З копій фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» від 21.12.2018 року, 22.01.2019 року та 18.02.2019 року видно, що [PERSON] здійснив переказ грошових коштів на користь [PERSON] у розмірі 1015 грн. за кожен місяць сплати, призначення платежу вказане як аліменти. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо матеріального забезпечення дитини, передбаченого ст.ст. 141, 180 СК України, а також приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. Відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Твердження позивача щодо зміни його сімейного стану підтверджуються належними доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема те, що у позивача на утриманні знаходяться неповнолітні діти від другого шлюбу. Крім того, з моменту прийняття Вишгородським районним судом Київської області 11.12.2008 року рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], його матеріальне становище, значно змінилося, що є обов'язковою умовою у розумінні ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів. Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме: підтвердження позивачем обставин визначених ст. 192 СК України, яка визначає обставини за якими суд має право зменшити розмір аліментів, зважаючи на розмір доходу позивача та сплату аліментів позивачем, а також, зважаючи на те, що відповідно до положень ст. 141 СК України рівнозначний обов'язок щодо утримання дитини покладається як на позивача, так і на відповідача по справі, а тому суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих та законних підстав для задоволення позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються, відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2008 року. Вимоги позивача про стягнення аліментів починаючи з дня пред'явлення позову, задоволенню не підлягають, оскільки п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді спав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням …, суд може змінити … У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.». Тому і стягувати аліменти щомісячно необхідно не з дня пред'явлення позивачем позову про зміну розміру стягнення аліментів, а з дня набрання рішенням суду законної сили. Стосовно позовної вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь понесених ним судових витрат у загальному розмірі 4 557, 20 грн., які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн., судового збору за подачу позову у розмірі 704, 80 грн. та судового збору за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 352, 40 грн. судом зазначається наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а згідно з п. 1. ч. 3 ст. 133 цього Кодексу - до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Оскільки, позивачем доведено та надано відповідні докази, які підтверджують здійснення ним витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема надано до позову погодинну розшифровку та вартість виконаних робіт (наданих послуг) між адвокатом [PERSON] та [PERSON] на загальну суму 2300 грн., а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2300 грн., а не як зазначав позивач у розмірі 3500 грн. Крім того, у зв'язку з відмовою у забезпеченні даного позову та здійсненням оплатою [PERSON] судового збору у розмірі 352, 40 грн., суд приходить до висновку про відмову у стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] цих витрат, оскільки у задоволенні вказаної заяви судом відмовлено. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: partial