Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову представник позивача [PERSON] , вказувала, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. [INFO] [PERSON] помер внаслідок чого відкрилася спадщина у виді вказаного житлового будинку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] , оскільки вступили в управління спадковим майном, так як використовували вказаний житловий будинок для власного проживання. Тобто даний житловий будинок став належати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частині кожному. [PERSON] за життя склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповідала своїм дітям, які проживали разом із нею [PERSON] та [PERSON] .. [INFO] померла [PERSON] , а тому відкрилася спадщина, що складалася із 1/3 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після її смерті прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] , так як вступили в управління спадковим майном та використовували вказану частину житлового будинку для свого проживання. Тому житловий будинок став належати [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному. Так, [PERSON] померла [INFO] , тому після її смерті відкрилася спадщина, що складалася із 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки у [PERSON] спадкоємців першої черги не було, то спадщину прийняв її брат [PERSON] , який на момент відкриття спадщини був зареєстрований разом із спадкодавцем. Таким чином житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , став належати [PERSON] , хоча за життя він так і не оформив право власності на нього. [PERSON] помер [INFO] , проте в актовому записі про смерть була допущена описка та невірно зазначено прізвище померлого, як « [PERSON] ». Спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] прийняв брат спадкодавця [PERSON] , так як проживав разом спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Однак оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку [PERSON] не має можливості, так як не може підтвердити родинні відносини із померлою особою, яка зазначена в свідоцтві про смерть як « [PERSON] », та не може підтвердити факт спільного проживання із спадкодавцем, окрім того позивач не має можливості надати письмові докази того, що [PERSON] є його рідною сестрою. Саме тому позивач був змушений звернутися із вказаною позовною заявою до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але його представник [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Спірним є житловий будинок, житловою площею 52,60 кв.м., загальною площею 87,80 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який згідно із довідкою КП «Люботинське АПБ» №103/01-29 від 30 липня 2021 року зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, яке було видане виконавчим комітетом Люботинської міської ради народних депутатів 11 січня 1980 року, що також підтверджується копією вказаного свідоцтва. Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] станом на 27 липня 2021 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , були побудовані: житловий будинок літ. «А-1», з верандою літ. «а», ґанком літ. «а1», загальною площею 87,80 кв.м, житловою площею 52,60 кв.м, допоміжною площею 15,60 кв.м., а також літня кухня літ. «Б», з погребом літ. «бп», сарай літ. «В», з тамбуром літ. «в»,\~ убиральня літ. «Г», гараж літ. «Д», сарай літ. «Е», сарай літ. «Ж», свердловина літ. «К», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, №3. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке було видано Люботинським міським бюро ЗАГС 01 жовтня 1983 року. Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] , тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв`язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Згідно із повідомленням Харківського обласного державного нотаріального Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) №3211/01-21 від 09 вересня 2021 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину до Другої нотаріальної контори не надходили, спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцями на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його дружина [PERSON] , та діти [PERSON] , [PERSON] , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] , син [PERSON] , та донька [PERSON] , оскільки фактично вступили в управління спадковим майном та використовував вказаний житловий будинок для власного проживання, що підтверджується записами з книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] . Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією акту про укладення шлюбу №113, який було складено Люботинським міським бюро ЗАГС 25 квітня 1971 року, та копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке було видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області 19 серпня 2014 року. А щодо факту родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] , то необхідно зазначити, що відповідно до копії актового запису про укладення шлюбу №287, складеного Люботинським міським Бюро ЗАГС 18 жовтня 1972 [PERSON] уклала шлюб та змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а відповідно до ст.ст. 13, 26, 130 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб та акти громадянського стану Української РСР 1926 року, в редакції чинній за період 1935-1972 роки, діти іменуються прізвищем своїх батьків, місцем проживання неповнолітніх дітей є місце проживання їх батьків, а тому [PERSON] та [PERSON] є батьком та донькою по відношенню один до одного. Вказана обставина підтверджується записами книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] . Окрім того з повідомлення Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №421 від 24 вересня 1985 року вбачається, що державним нотаріусом було встановлено факт родинних відноси між спадкодавцем [PERSON] та його спадкоємцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а тому суд вважає за доведене факт перебування [PERSON] та [PERSON] в родинних відносинах. Таким чином суд приходить до висновку про те, що житловий будинок після смерті [PERSON] став належати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] порівну по 1/3 частині кожному. 17 травня 1985 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом другої Харківської державної нотаріальної контори, відповідно до якого вона заповідала все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося своїй доньці [PERSON] та синові [PERSON] , що мешкали разом із нею. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке було видано Люботинським міським бюро ЗАГС 17 березня 1986 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємцями на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є її діти [PERSON] , [PERSON] , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Згідно із повідомленням Харківського обласного державного нотаріального Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) №3211/01-21 від 09 вересня 2021 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину до Другої нотаріальної контори не надходили, спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Спадщину у виді 1/3 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] , оскільки фактично вступили в управління або володіння спадковим майном, та використовували житловий будинок для проживання, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] .\~ Таким чином суд приходить до висновку, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , став належати [PERSON] , та [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/2 частині кожному.\~ [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке було видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області 12 серпня 2014 року. Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] є її брат [PERSON] , що відповідає ст. 1262 ЦК України, відповідно до вимог якої у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) №970/01-16/п від 15 вересня 2021 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за період з 2014 року по 2021 рік нікому не видавались, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались.\~ Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270\~ ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно із записами книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою. А тому у суду не виникає сумнівів з приводу, того, що [PERSON] та [PERSON] на момент смерті останньої проживали однією сім`єю. Тобто суд приходить до висновку про те, що після смерті [PERSON] її брат [PERSON] успадкував належну їй 1/2 частину житлового будинку, а тому житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , став належати [PERSON] в цілому. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке було видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 22 березня 2019 року, однак, при оформленні даного свідоцтва про смерть була допущена описка в написанні прізвища померлого, а саме вказано, що помер « [PERSON] », а не « [PERSON] ».\~ Як вбачається із копії актового запису про смерть №104, яка була складена відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 22 березня 2019 року та витребувана на запит суду, померлий [PERSON] , народився [INFO] , та на момент своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . А з копії свідоцтва про народження про народження серія [NUMBER] , яке було видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області 19 серпня 2014 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Люботині Харківської області. Тому суд приходить до висновку про те, що [PERSON] , [INFO] , що був власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (актовий запис про смерть №104 від 22 березня 2019 року) є однією і тією ж особою. Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] є його брат [PERSON] , що відповідає ст. 1262 ЦК України, відповідно до вимог якої у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) №970/01-16/п від 15 вересня 2021 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за період з 2019 року по 2021 рік нікому не видавались, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались.\~ Згідно із довідками, виданими органом самоорганізації населення №52, посвідченими відділом забезпечення діяльності виконкому та внутрішньої політики 28 липня 2021 року, що знаходяться в матеріалах справи, [PERSON] фактично на момент своєї смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , а разом із ним проживав його брат [PERSON] та здійснював за ним догляд та поховав за власний рахунок. Як вбачається із договору-замовлення на організацію та проведення поховання №109 від 20 березня 2019 року [PERSON] здійснив за власний рахунок поховання [PERSON] .. А тому у суду не виникає сумнівів з приводу, того, що [PERSON] та [PERSON] на момент смерті останнього проживали однією сім`єю. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке було видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 27 березня 2019 року, та копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке було видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області 19 серпня 2014 року. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв після смерті свого брата [PERSON] спадщину у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому задовольняє позов повністю і визнає за позивачем право власності на житловий будинок в поряду спадкування за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved