Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся, та визнання права власності на нерухоме майно. Після уточнення позову свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що він купив у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Варварівка, вул. Миру, 2, Новосанжарського району Полтавської області, та земельну ділянку площею 0,76 га, що розташована на території с. Варварівка Новосанжарського району Полтавської області і призначена для обслуговування житлового будинку 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,32 га та 0,29 га. Житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка належали померлому 21 лютого 2017 року [PERSON], який заповів вказане майно [PERSON]. Остання оформляти спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки відмовляється, та не заперечує, щоб спадковим майном розпорядилася [PERSON]. За вказані житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку позивач повністю сплатив кошти [PERSON] В даний час позивачу [PERSON] потрібні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, але оскільки договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі вони не оформили, тому він змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява, в якій він просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Богданівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 88 від 30.03.2017 року житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Варварівка, вул. Миру, 2, Новосанжарського району Полтавської області, належали померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори [PERSON] 27.10.1995 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2927 (а.с. 16). У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 025364, виданого Богданівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області04.09.1997 року, перебувала земельна ділянка площею 0,76 га у межах згідно з планом, що розташована на території Богданівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областіі призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 14). З плану встановлення меж належної [PERSON] земельної ділянки, що розташована на території с. ВарварівкаНовосанжарського району Полтавської області, вбачається, що площа земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, становить 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,32 га та 0,29 га (а.с. 15). Згідно заповіту від 24 червня 2016 року [PERSON] заповів належні йому житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: с. Варварівка, вул. Миру, 2, Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] (а.с. 11). З письмової заяви [PERSON] вбачається, що вона оформляти спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки відмовляється, та не заперечує, щоб спадковим майном розпорядилася [PERSON] (а.с. 18). [PERSON] помер 21 лютого 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 347877, виданим виконавчим комітетом Богданівськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області 22.02.2017 року (а.с. 10). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON]є батьком [PERSON](а.с. 12). Позивач [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Варварівка, вул. Миру, 2, Новосанжарського району Полтавської області, та земельну ділянку площею 0,76 га, що розташована на території с. Варварівка Новосанжарського району Полтавської області. Даний факт підтверджується відповідною розпискою від 30.03.2017 року, наявною в матеріалах справи, згідно якої [PERSON] отримала від позивача обговорену суму за зазначене майно (а.с. 17). В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1047/01-16 від 23.05.2017 року вказано, що після померлого 21.02.2017 року [PERSON]спадкова справа не заводилась (а.с. 33, 34). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що між сторонами договір купівлі-продажу було укладено 03 березня 2017 року, позивач вказує на відсутність правовстановлюючих документів, у звязку з чим у нього виникають складнощі щодо реєстрації його права власності нотаріально,суд приходить до висновку про необхідність захисту його прав та задоволення позову.

Outcome: approved