Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] , а сааме на: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0324 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,0324 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом, є позивач, дружина померлого та рідні діти померлого, а саме син який помер у 2020 році та донька, місце перебування якої позивачу не відоме. У видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом постановою приватного нотаріуса було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ухвалою судді від 02 липня 2021 року було відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.43). Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.57). В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.54). Також представник відповідача подав до суду відзив у якому просив у задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0325 га відмовити, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження виникнення права власності на дану земельну ділянку у спадкодавця (а.с.51). Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 квітня 2006 року (а.с.13). Позивач є дружиною померлого [PERSON] , та відповідно спадкоємцем першої черги. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з земельною ділянкою, на якій він розташований розміром 0,0324 га. З відповіді наданої Бориспільською районною державною нотаріальною конторою Київської області №184/01-16 від 22 жовтня 2021 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася. Дана обставина також підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №66942008. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, з відомостей з по господарського обліку Любарецької сільської ради вбачається, що на момент смерті [PERSON] , з ним була зареєстрована та вела спільне господарство [PERSON] , [INFO] - дружина спадкодавця (а.с.30-31). З відповіді приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Гадуп`яка С.М. вбачається, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок було відмовлено, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с.14). Згідно довідки №12-31/2150, виданої 07 червня 2021 року Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради встановлено, що згідно записів Погосподарської книги домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , рахується за нині покійним [PERSON] (а.с.32). Як вбачається з довідки № 12-31-2289, виданої 17 червня 2021 року Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради ( а.с.33), земельна ділянка, яка розташована по [ADDRESS] у приватну власність [PERSON] не передавалась і рішення про передачу у власність Любарецькою сільською радою не приймалося. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку розміром 0,0324 га, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. ст. 177, 181 ЦК України, об`єктами цивільних прав є зокрема нерухомі речі до яких належать земельні ділянки. Згідно із статтею 79-1 ЗК України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. У відповідності до ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення. Статтею 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Проте, позивачем не надано доказів, що померлому [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка за місцем розташування успадкованого житлового будинку. У зв`язку з чим, суд вважає, що право вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку заявлено необґрунтовано, оскільки спадкодавцем вказане право не набуто в порядку визначеному законодавством. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції Постанови КМУ від 23 серпня 2016 року №553), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: partial