Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

В квітні 2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом відповідно до якого просила визнати квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю подружжя, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.10.1990, який між ними розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2015. В період шлюбу, у 2001 сторони набули у власність кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] , відомчий житлово будівельний кооператив «Фреза». Дана квартира зареєстрована за [PERSON] так як він був членом кооперативу, і свідоцтво про право власності на вказану квартиру було видане на його ім`я. Згоди на добровільний поділ спільно нажитого майна сторонами не було досягнуто. Оскільки квартира була придбана сторонами під час перебування у шлюбі, тобто є спільним майном подружжя, позивач вважає, що має право на 1/2 частку вказаного майна, тому звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 07.05.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 08.06.2021 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та просила визнати майно спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частку квартири за позивачем. Відповідач до судового засідання не прибув, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що з 16.10.1990 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 05.08.2015 (на 17-18 а.с.). В період шлюбу, а саме 23.08.2001, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] видане виконкомом Вінницької міської ради на ім`я відповідача [PERSON] набув кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] (на 5 а.с.). Відповідно даних технічного паспорту на квартиру: квартира квартирного типу, розташована на III поверсі та складається з двох кімнат житловою площею 28,2 кв.м., загальна площа квартири 49,2 кв.м. (на 6-9 а.с.). Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 14.01.2021 виконаного суб`єктом оціночної діяльності Вінницька торгово-промислова палата встановлено, що ринкова вартість двохкімнатної квартири загальною площею 49,2 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] становить 625885 грн (на 10 а.с.). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ст. 372 ЦК України). У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 ЦК України. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частина 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, у розумінні ст. ст. 60, 70 СК України двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю сторін, частки яких у власності рівні. Враховуючи те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін, частки яких рівні, суд вважає за можливе в порядку поділу спільної сумісної власності колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнати право власності за [PERSON] на 1/2 (ідеальну) частку квартири [ADDRESS] . Оскільки позов задоволено, понесені позивачем судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 3129,42 грн належить стягнути на його користь з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved