Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення боргу за борговою розпискою. Свої вимоги Позивач мотивував тим, що 17 вересня 2012 року Відповідач взяв у Позивачки в борг грошові кошти 2 500,00 доларів США і зобов'язався їх повернути 25 грудня 2012 року, що підтверджується розпискою від 17.09.2012р. Як зазначає Позивач, Відповідач відмовляється виконати належним чином свої грошові зобов'язання щодо повернення позики, ігнорує прохання Позивача щодо повернення суми позики, та всіма можливими способами ухиляється від виконання зобов'язань щодо повернення позики і до теперішнього часу не виконав свій обов'язком, порушивши строки повернення суми коштів. У зв'язку з тим, що Відповідач не виконав у строк своїх зобов'язань по поверненню грошових коштів Позивачу, на підставі ст.1049 ЦК України останній просив стягнути з Відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 2 500,00 доларів США, що складає по курсу НБУ на 04.11.2014 року (100 доларів США - 1295,55 грн.) 32 388,75 грн., та стягнути з Відповідача всі судові витрати. В судовому засіданні 31.03.2015р. Позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.. Як встановлено в судовому засіданні, 17 вересня 2012 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позики, згідно якого Позивач надав Відповідачу позику в розмірі 2 500,00 доларів США, а Відповідач прийняв на себе зобов'язання повернути суму позики до 25.12.2012 року, що підтверджується розпискою Відповідача від 17.09.2012 року. (а.с. 4). Таким чином, вказаною розпискою підтверджується укладення між Позивачем та Відповідачем договору позики на суму 2 500,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 04.11.2014р. складає 32 388,75 грн. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, у встановлений сторонами строк та по теперішній час відповідач не виконав зобов'язань та суму позики не повернув. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики щодо повернення Позивачеві суми позики у розмірі 2 500,00 доларів США, гривневий еквівалент станом на 04.11.2014 року складає 32 388,75 грн., в строк обумовлений сторонами, суд вважає, що заявлені Позивачем вимоги в частині стягнення на його користь з Відповідача суми заборгованості є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 статті 31 ЦПК України визначено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. Відповідно до ст. 174 ЦПК України , позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ЦПК України). За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що в судовому засіданні Відповідач визнав позовні вимоги Позивача в повному обсязі, та Позивачем доведено належними та допустимими доказами в межах заявлених позовних вимог обставини, якими обґрунтовуються заявлені вимоги, суд вважає, що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню шляхом стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу за договором позики у загальній сумі 2 500,00 доларів США, що по курсу НБУ на 04.11.2014р. (100 доларів США - 1295,55 грн.) складає 32 388,75 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь Позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 325,00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 253, 525, 526, 530, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України та

Outcome: approved