Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, просила стягнути на її користь додаткові витрати на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Також просила в подальшому стягувати такі витрати в розмірі не менше 500 грн. 00 коп. В обґрунтування позову посилалась на ті обставини, що суми аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини недостатньо для задоволення потреб дитини, також посилалась на те, що сама вона тяжко хворіє через що не має можливості повністю забезпечувати потреби дочки. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, позивач, згідно наданої заяви просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28.01.2013 року постановлено про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дочки в розмірі 450 грн. 00 коп. щомісяця. В силу ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Отже, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері), незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі у таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору. У даному випадку особливими обставинами суд визнає витрати позивача на лікування дитини, підтверджені квитанціями з аптек від 29.01.2014 року та 30.01.2014 року в загальному розмірі 81 грн. 45 коп. (а.с. 6) Довідки дитячої стоматологічної лікарні м. Миколаєва, а також Миколаївської обласної дитячої лікарні з приводу того, що [PERSON] проходила лікування в зазначених закладах (а.с. 6, 7) не можуть бути прийняті до уваги судом як докази витрат на лікування дитини, оскільки матеріали справи не містять платіжні документи на підтвердження обставин фактичної сплати таких витрат або відомості про їх розмір. Згідно довідок дошкільного навчального закладу № 1 від 28.01.2014 року за вих. № 497/2 [PERSON], [INFO], відвідує зазначений заклад з 19.10.2010 року по час видачі довідки, також відвідує платний гурток хореографії з 2011 року по час видачі довідки (а.с. 3, 4) Згідно довідки Миколаївського міського палацу творчості учнів від 30.01.2014 року за вих. № 6 [PERSON] займається в ансамблі класичного танцю «Дивертисмент», а також у гуртку «Школа майбутнього гуртківця» (а.с. 5) Проте, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення витрат на дитячий садок, так само як і на випускний вечір в дитячому садку, канцелярське приладдя, продукти харчування, задоволенню не підлягають, оскільки ці витрати є складовими загальних аліментних зобов'язань відповідача. Також не підлягають стягненню витрати на відвідування дитячих гуртків, придбання необхідної для цього форми, оскільки вони не підтверджені платіжними документами. Отже, оскільки в силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а матеріали справи не містять підтвердження заявленої у позові суми додаткових витрат, позивачу також слід відмовити і в стягненні додаткових витрат наперед. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial