Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 29 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено договір приєднання, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Невід'ємною частиною та умовами цього договору є заява позичальника, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, Тарифи банку. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконав, порушив порядок та періодичність внесення платежів у рахунок погашення кредиту, внаслідок чого станом на 30 вересня 2014 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 7218 грн. 02 коп., з яких: 1357 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом, 5040 грн. 92 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 319 грн. 91 коп. - штраф (процентна складова). Покликаючись на вимоги ст. 526-530, 631, 1046-1056 ЦК України просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 7218 грн. 02 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. При цьому подав заяву про застосування строку позовної давності, вказавши на те, що термін дії платіжної картки - « 0210», тобто по лютий 2010 року. Перебіг позовної давності розпочався з 01.03.2010 року, а закінчився через три роки - 01.03.2013 року. Із вказаним позовом позивач звернувся до суду лише 20.10.2014 року, тобто після спливу встановленого законом строку позовної давності. З наведеної підстави просив у позові відмовити. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, однак у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності приходить до висновку про відмову в позові. Ч. 2 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 29 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, невід'ємною частиною та умовами якого є заява позичальника, Умови і правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, Тарифи банку. За умовами цього договору відповідач отримав кредит у розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою позичальника від 29.07.2008 року та зобов'язався погашати кредит, сплачувати проценти за користування ним шляхом внесення щомісячних платежів. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг зазначений договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. П. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за порушення позичальником строків платежів за вказаним договором більше як на 120 днів, останній зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову. Свої зобов`язання перед позичальником згідно вказаного кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав у повному обсязі. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 527, 530, 532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, належними сторонами та у встановлений у зобов`язанні строк. Відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконав, допустив істотне порушення умов договору щодо порядку та строку сплати кредиту. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 30 вересня 2014 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 7218 грн. 02 коп., з яких: 1357 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом, 5040 грн. 92 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 319 грн. 91 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору. Разом з тим, відповідно до п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на карті. Верховний Суд України своєю правовою позицією, висловленою у постанові від 19 березня 2014 року в справі №6-14цс14 визначив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Згідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх судів України. У заяві позичальника зазначено, що термін дії картки « 0210», тобто вона діє до останнього календарного дня лютого місяця 2010 року. З наведеного вбачається, що термін дії картки закінчився 28 лютого 2010 року, а право вимоги на стягнення кредитної заборгованості виникло у позивача наступного дня, тобто 01 березня 2010 року, тому позовна давність закінчилася 01 березня 2013 року (01.03.2010 року + 3 роки). Із зазначеним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося лише 20 жовтня 2014 року, тобто через півтора роки після спливу строку позовної давності, встановленого законом для звернення до суду. Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.1 ст. 261 ЦК України вказує, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно до ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Клопотань про поновлення строку позовної давності від позивача не надходило. За наведених обставин суд приходить до висновку про відмову у позові у зв'язку зі спливом позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed