Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ДП „Чернігівський військовий лісгосп, в якому просила зобовязати відповідача поновити їй кваліфікаційну 1-шу категорію інженера з лісових культур, стягнути різницю в заробітній платі за час незаконного зняття категорії в сумі 16886 грн. та завдану моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що їй 02 червня 2015 року наказом директора військового лісгоспу незаконно було скасовано першу та другу категорії інженера з лісових культур у звязку з відсутністю вищої освіти, хоча вона має значний досвід роботи та стажу, а категорії їй було присвоєно за рішенням атестаційної комісії. Моральну шкоду обґрунтовувала тим, що внаслідок незаконного зняття категорії вона отримала душевні, психічні та фізичні страждання, погіршення стану здоровя, зазнала приниження честі та гідність, а також ділової репутації. Оскаржуваним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2016 року в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий 551 грн. 20 коп. судового збору. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню, оскільки є необґрунтованим, необєктивним і незаконним. При ухваленні рішення судом було порушено норми матеріального і процесуального права, неповно зясовано обставини, що мають істотне значення для справи, не надано відповідної оцінки доказам, не вжито заходів щодо всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи. [PERSON] зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем були порушені вимоги ст. 103 КЗпП України і тому наказ №125-К від 02 червня 2015 року винесений з порушенням закону, проте безпідставно відмовив їй в позові через пропуск без поважних причин тримісячного строку звернення до суду з позовом. [PERSON] вважає, що при зверненні до суду з позовом їй не треба було ставити питання про поновлення строків звернення до суду, оскільки відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. Своїм незаконним рішенням відповідач позбавив її права на отримання посадового окладу (заробітної плати) як інженера з лісових культур 1 категорії, чим порушив законодавство про оплату праці. Також [PERSON] звертає увагу на те, що вона зверталася до директора ДП Укрдіпроліс з приводу зняття з неї раніше присвоєної 1 категорії інженера з лісових культур. На її звернення їй було повідомлено про необґрунтованість рішення ревізорів та видання наказу по лісгоспу №125-к від 02.06.2015 року. Для присвоєння їй 1 категорії інженера з лісових культур були всі підстави, а саме: багаторічна сумлінна трудова діяльність, послідовний перехід на вищі посади по мірі освоєння і розширення сфери лісогосподарського виробництва, впровадження нових технологій, передового досвіду в лісокультурній справі, вирішення складних професійних завдань, проходження кваліфікаційних атестацій. У такому разі особи, які не мають відповідної освіти, але мають достатній практичний досвід та успішно виконують у повному обсязі покладені на них завдання та обовязки, можуть бути залишені на посаді, яку вони обіймали, або призначені на відповідні посади за рекомендацією атестаційної комісії. Така сама позиція була висловлена і в листі заступника департаменту заробітної плати Міністерства соціальної політики України. В поданих запереченнях на апеляційну скаргу ДП „Чернігівський військовий лісгосп в особі представника адвоката [PERSON] просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги повністю, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначають, що [PERSON] була ознайомлена з наказом №125-к від 02.06.2015 року, з ним погодилася, його не оскаржувала у встановлений законом строк. З [PERSON] була досягнута домовленість про отримання нею вищої освіти за рахунок ДП „Чернігівський військовий лісгосп (копія договору від 04.08.2015 року надана суду). Також вважають, що позивачкою пропущено без поважних причин встановлений ст. 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору. Твердження позивачки про те, що строк звернення до суду є безстроковим є помилковим, оскільки заробітна плата позивачці виплачувалася, а предметом її позовних вимог є протиправність прийняття наказу від 02.06.2015 року №125-к про скасування категорії. Позовні ж вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними, позивачкою не було надано суду належних та допустимих доказів щодо заподіяння їй моральної (немайнової) шкоди. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] працює в Чернігівському військовому лісгоспі на посаді інженера з лісових культур з 03 лютого 2006 року згідно наказу №33 від 03.02.2006 року. Цим же наказом їй було присвоєну другу категорію інженера з лісових культур. Наказом №61 від 02.03.2015 року [PERSON] було присвоєно 1 категорію інженера з лісових культур (а.с.6-10). Наказом № 125-к від 02 червня 2015 року скасовано 1 та 2 категорію інженеру з лісових культур [PERSON] у звязку з відсутністю вищої освіти відповідного напрямку підготовки з 02.06.2015 року ( а.с.16). Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції визнав встановленим факт порушення вимог закону при винесенні наказу № 125-К від 02 червня 2015 року, оскільки з витягу зі штатного розпису державного підприємства Чернігівський військовий лісгосп на 2015 рік вбачається, що посадовий оклад інженера з лісових культур менше посадового окладу інженера з лісових культур 1 категорії, а отже при винесенні наказу про скасування категорії [PERSON] умови оплати її праці змінились в бік погіршення, про що остання повинна була бути попереджена за два місяці, чого зроблено не було. Проте, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог щодо визнання дій неправомірними, зобовязання поновити кваліфікаційну категорію та виплати різниці в заробітній платі і, як наслідок, стягнення моральної шкоди у звязку з пропущенням [PERSON] без поважних причин тримісячного строку звернення до суду з позовом. Суд першої інстанції зазначив, що про порушення свого права, а саме щодо скасування їй категорій, [PERSON] дізналась з моменту винесення наказу 02 червня 2015 року, з яким ознайомлена під розписку, але в тримісячний строк, передбачений ст.233 КЗпП України із вимогами до суду без поважних причини не звернулась, і позов було предявлено тільки 19 липня 2016 року, тобто через 1 рік та 1 місяць. Проте, з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд повністю погодитись не може, враховуючи наступне. Відповідно до Національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженого наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 № 327, назва посади «Інженер з лісових культур» (код 221.2), належить до класифікаційного розділу «Професіонали». Для професій зазначеного розділу визначено вимоги повної вищої освіти з освітньо-кваліфікаційним півнем магістра, спеціаліста та чотирирівневе кваліфікаційне категоріювання. Так, кваліфікаційною характеристикою «Інженер з лісових культур», яка міститься у Випуску 3 «Лісове господарство і повязані з ним культури» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого 12.09.2013 Першим заступником голови Державного агентства лісових ресурсів України, для цієї посади передбачаються такі кваліфікаційні вимоги: інженер з лісових культур повна вища освіта відповідного напряму підготовки (спеціаліст) без вимог до стажу роботи; інженер з лісових культур П категорії - повна вища освіта відповідного напряму підготовки (спеціаліст), стаж роботи за професією інженера з лісових культур не менше 1 року; інженер з лісових культур І категорії - повна вища освіта відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст), для магістра без вимог до стажу роботи, спеціаліста - стаж роботи за професією інженера з лісових культур П категорії не менше 2 років; провідний інженер з лісових культур - повна вища освіта відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст), для магістра без вимог до стажу роботи, спеціаліста - стаж роботи за професією інженера з лісових культур І категорії не менше 2 років. Відповідно до Загальних положень Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, які містяться у Випуску 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» (Розділ І «Професії керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців»), затвердженого наказом Мінпраці України від 29.12.2004 № 336, кваліфікаційні категорії підвищуються насамперед тим працівникам, які успішно виконують посадові інструкції та обовязки, творчо і сумлінно ставляться до службових доручень і вимог посадових інструкцій. Особи, які не мають відповідної освіти або стажу роботи, встановлених кваліфікаційними вимогами, але мають достатній практичний досвід та успішно виконують у повному обсязі покладені на них завдання та обовязки, можуть бути, як виняток, залишені на займаній посаді або призначені на відповідні посади за рекомендацією атестаційної комісії, якщо інше не передбачено актами, що мають вищу юридичну силу. Для підвищення кваліфікаційної категорії працівнику керівник структурного підрозділу виходить з клопотанням до керівника установи. При позитивному вирішенні питання видається наказ про підвищення категорії, і у разі наявності вакансії за отриманою категорією, працівник може зайняти цю вакансію. Порядок присвоєння кваліфікаційної категорії може регламентуватися положенням, яке приймається в установі як додаток до колективного договору чи затверджується керівником, за погодженням з профспілковим органом, у відповідності до якого можливе створення комісії для вирішення вищезазначених питань. Таке положення відповідач суду не надав. Отже, кваліфікаційна категорія інженеру з лісових культур встановлюється послідовно відповідно до кваліфікаційних вимог, передбачених кваліфікаційною характеристикою «Інженер з лісових культур». По справі встановлено, що [PERSON] має достатній практичний досвід у сфері лісового господарства та працює на посаді інженера з лісових культур І категорії (в т.ч. з 2006 року по лютий 2015 року інженером з лісових культур П категорії), що відповідає кваліфікаційним вимогам щодо стажу роботи за цією посадою для підвищення І категорії. Прийнятому на роботу працівнику за певною посадою, який не має відповідної освіту, передбаченої кваліфікаційними характеристиками, не може бути знижена кваліфікаційна категорія тільки з причини відсутності документа про освіту. Отже, [PERSON] незаконно була скасована І та П категорія інженера з лісових культур відповідно до наказу від 02.06.2015 р. № 125-к (а.с.16). Зазначені обставини підтверджуються також розясненнями, що містяться в листах заступника директора Департаменту Мінсоцполітики та директора ДП «Укрдіпроліс», адресованих [PERSON] (а.с.17-19). Крім того, по справі встановлено, що на підставі договору про навчання від 04.08.2015 року, [PERSON] навчається за заочною формою в Житомирсському національному агроекологічному університеті за спеціальністю лісове та садово-паркове господарство з 01.09.2015 по 30.06.2018 р. (а.с.45-46). Зважаючи на наведене вище, позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити в частині її позовних вимог про зобовязання Державного підприємства „Чернігівський військовий лісгосп поновити [PERSON] Першу кваліфікаційну категорію інженера з лісових культур. Зважаючи на те, що [PERSON] без поважних причин пропустила тримісячний строк звернення до суду для оскарження наказу від 02.06.2015 р. № 125-к, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на її користь різниці в заробітній платі за час незаконного скасування кваліфікаційної категорії за період з 02 червня 2015 року до дати набрання законної сили даним рішенням суду та про відшкодування моральної шкоди. Висновок суду першої інстанції в частині пропуску [PERSON] без поважних причин строку звернення до суду для оскарження наказу від 02.06.2015 р. № 125-к, є вірним та обґрунтованим. Проте пропуск зазначеного строку для оскарження наказу не позбавляє позивачку права на відновлення її порушеного права мати відповідну кваліфікаційну категорію, яка впливає на розмір оплати її праці. За даних обставин справи належною сатисфакцією буде поновлення порушеного права позивача шляхом поновлення [PERSON] Першої кваліфікаційної категорії інженера з лісових культур, з дати набрання законної сили даним рішенням суду, що дасть їй право на отримання відповідної доплати після поновлення їй кваліфікаційної категорії. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] належить відмовити та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України належить стягнути з Державного підприємства „Чернігівський військовий лісгосп на користь [PERSON] 606 грн. 32 коп. в рахунок сплаченого останнью при подачі апеляційної скарги судового збору.

Outcome: partial