overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03.08.2003 року він уклав шлюб [PERSON] Від даного шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Так як подружнє життя у них не склалось, з липня 2016 року шлюбні відносини між ними фактично припинені, відповідачка покинула його з сином та без попередження виїхала за кордон, де перебуває по даний час. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 13.01.2017 року шлюб між ними розірвано. З липня 2016 року син проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні. Восени 2017 року, а саме під час канікул у загальноосвітній школі, він має намір з»їздити з сином на відпочинок до Єгипту. Оскільки відповідачка не надає йому дозволу на вивіз дитини за кордон, він змушений звертатись до суду із вказаним позовом. З вище наведених підстав просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO] за кордон до Єгипту на період з 01.09.2017 року по 01.12.2017 року без згоди та супроводу матері, [PERSON], [INFO] у його, [PERSON] супроводі. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить дати згоду на виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO] за кордон на відпочинок. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, надала суду письмові заперечення. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідачка на даний час перебуває за кордоном, відмовляється добровільно надати згоду на виїзд дитини за кордон для відпочинку, про що надала письмове заперечення. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України „ Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України „ оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду, а тому виходячи з наведеного, а також того, що відповідачка не надає письмової згоди на виїзд неповнолітнього сина за кордон для відпочинку, чим перешкоджає оздоровленню дитини, тому є підстави для дачі згоди на виїзд за кордон неповнолітнього [PERSON], [INFO] на період з 01.09.2017 року по 01.12.2017 року без згоди матері [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 05.09.2007 року [PERSON] та ПАТ КБ «НАДРА» уклали Кредитний Договір № 23/10060032/1432/02.. Відповідно до умов Кредитного [PERSON] зобов'язався надати Відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в національній валюті, а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі (а саме надав Відповідачу (позичальнику) грошові кошти в обсязі та у строк, встановлений кредитним договором). Проте, відповідно до покладених на Відповідача умов кредитного договору та згідно до ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач не виконав свої зобов'язання - припинив вносити щомісячні платежі, передбачені умовами Кредитного договору, як повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв'язку із припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 18.04.2012 року ПАТ КБ «НАДРА» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект Капітал»,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що в травні 2013 року він познайомився із відповідачкою, а 08.06.2013 року вони зареєстрували шлюб. Після укладення шлюбу вони посварилися і стали мешкати окремо. У 2016 році він дізнався, що відповідачка 12.12.2013 року народила сина [PERSON], про що ВДРАЦС РС Рубіжанського МУЮ у Луганській області складено актовий запис №538 від 25.12.2013 року та що його записано батьком дитини. Вказаний запис його батьком в свідоцтві про народження дитини позивач вважає не відповідаючим дійсності, позивач він спілкувався з відповідачкою нетривалий час, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач просить суд виключити його прізвище, ім'я і по батькові, дату народження, громадянство, місце проживання в графі «батько» із запису № 538 від 25.12.2016 року про народження [PERSON] , свідоцтво про народження 1-ЕД № 292319, видане Відділом ДРАЦС Рубіжанського МУЮ у Луганській області 25 грудня 2013 року. Позивач в судове засідання поштою надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, наслідки визнання позову їй зрозумілі. Підтвердила, що позивач не є біологічним батьком її сина [PERSON]. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлена вимога обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно приписів ст 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківаство, пред»явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини (ч1). У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (ч2). Згідно, копії свідоцтва про народження 12 грудня 2013 року [PERSON], свідоцтво про народження серії 1-ЕД № 292319, видане Відділом ДРАЦС Рубіжанського МУЮ у Луганській області 25 грудня 2013 року /ас.3/ в графі батько вказаний позивач, - [PERSON] на підставі приписів ст 122 СК України, що збігається із даними свідоцтва про шлюб (ас2). Свідчення, надані в судовому засіданні відповідачкою в справі, підтверджують факт відсутності кровної спорідненості позивача та дитини, -сина [PERSON], що народився у відповідачки 12 грудня 2013 року, що виключає факт батьківства і підтверджує позовні вимоги позивача. А тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що 14 липня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Проте подружні відносини з відповідачем склалися погано, причиною тому стало те, що у них різні погляди на життя, неможливість дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. На протязі останніх 6 років спільного проживання вона не відчуває підтримки та розуміння відповідача, що призвело до припинення подружніх стосунків, з серпня 2016 року вона з дітьми проживає у своїх батьків, примирення між ними виключається, шлюб існує формально, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд визнає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Як передбачено ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом обєктивно встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть тривалий час, тому примирення між ними виключається. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної із сторін. Термін даний судом для примирення сторін позитивних результатів не дав. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя розпалась і не може бути збережена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

в обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON],[INFO], батьком якого відповідач визнав себе через органи ДРАЦС. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина з вересня 2016 року не надає, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просить його задоволити в повному обємі. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, в сумі 500 грн. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим часковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах. В них народився син [PERSON],[INFO], батьком якого відповідач визнав себе через органи ДРАЦС. Неповнолітній син сторін знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом з врахуванням матеріального становища обох сторін. Стаття 184 СК України зазначає, що якщо патник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, інших утримань з нього не проводиться, тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягаючими задоволенню, проте відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказав, що на протязі подружнього життя він з дружиною не зміг порозумітися, через що почали виникати скандали. В травні 2011 року дружина повідомила його, що більше не бажає проживати однією сім`єю, і від тоді шлюбно-сімейні відносини фактично припинились. Збереження сім`ї, на думку позивача, неможливе, оскільки вона розпалася остаточно, спільного господарства вони не ведуть та не мають наміру в подальшому проживати разом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подала до суду заяву визнання позову в повному обсязі та проведення розгляду справи за її відсутності. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 29 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 29 грудня 2007 року відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області, та мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились в травні 2011 року та від тоді носять формальний характер через відсутність бажання перебувати у шлюбі. Сторони проживають окремо один від одного і спільного господарства не ведуть, що випливає зі змісту поданих сторонами заяв. Примирятися сторони не бажають, оскільки втратили почуття любові і поваги один до одного через різні погляди на сімейне життя, що призвело до взаємного відчуження, і наголошують на розірванні шлюбу. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказала, що з чоловіком сімейні відносини почали погіршуватися в липні 2018 року, а остаточно припинені в жовтні 2019 року, коли чоловік пішов з сім`ї до іншої жінки. З того часу спільного господарства вони не ведуть. Спільне життя припинилось через сварки на ґрунті відсутності порозуміння, бо відповідач не вважав за обов`язок матеріально забезпечити сім`ю. Збереження сім`ї, на думку позивача, неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився без поважних на то причин та відзив на позов не подав. Заяву про відкладення розгляду справи до суду відповідач не подавав. Тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 21 березня 2015 року [PERSON] , яка народилась [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим повторно 18 серпня 2017 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківській області. Гр. [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені [NUMBER] від 04 січня 2018 року, виданого Відділом державної РАЦС по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області. В період шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим повторно 15 травня 2018 року Відділом державної РАЦС по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області. В жовтні 2018 року сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились і відтоді носять формальний характер через відсутність бажання кожного з подружжя перебувати у шлюбі, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо один від одного. Сім`я розпалась через різні погляди кожного з подружжя на життя і взаємовідносини в сім`ї, що призвело до взаємного відчуження і втрати ними почуття кохання. Примирятися позивач не бажає і наголошує на розірванні шлюбу. Намір позивача розірвати шлюб є остаточним та не суперечить його інтересам. За таких обставин суд вважає,що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказала, що з чоловіком сімейні відносини припинені в листопаді 2019 року і того часу спільного господарства вони не ведуть. Спільне життя припинилось через різні погляди на життя та взаємовідносини в сім`ї, що й призвело до взаємного відчуження та небажання підтримувати шлюбні відносини. Збереження сім`ї, на думку позивача, неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився без поважних на то причин та відзив на позов не подав. Заяву про відкладення розгляду справи до суду відповідач не подавав. Тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 21 липня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 21 липня 2017 року Харківським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від шлюбу сторони дітей не мають. В листопаді 2019 року сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились і відтоді носять формальний характер через відсутність бажання позивача перебувати у шлюбі з відповідачем, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо один від одного. Сім`я розпалась через різні погляди кожного з подружжя на життя і взаємовідносини в сім`ї, що призвело до взаємного відчуження і втрати ними почуття кохання. Примирятися позивач не бажає і наголошує на розірванні шлюбу. Намір позивача розірвати шлюб є остаточним та не суперечить його інтересам. За таких обставин суд вважає,що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказала, що на протязі останніх двох років у них з чоловіком відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, у кожного з них різні погляди на життя. Це призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Збереження сім`ї, на думку позивача, неможливе, оскільки вона розпалася остаточно, спільного господарства вони не ведуть. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву визнання позову в повному обсязі та проведення розгляду справи за його відсутності. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 06 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 06 липня 2013 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, та мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились в 2019 року та від тоді носять формальний характер через відсутність бажання перебувати у шлюбі. Сторони проживають окремо один від одного і спільного господарства не ведуть, що вказує на припинення сімейних відносин. Примирятися сторони не бажають, оскільки втратили почуття любові і поваги один до одного через різні погляди на сімейне життя, що призвело до взаємного відчуження, і наголошують на розірванні шлюбу. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказував, що з дружиною сімейні відносини припинені з березня 2018 року через різні погляди на життя та взаємовідносини в сім'ї. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але в позові просив справу розглядати без його участі, вказував, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала та просила розглянути його в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав. Ознайомившись із заявою відповідача [PERSON] про визнання позову, суд приходить до висновку, що така заява, подана нею особисто, не суперечать закону та достовірно відображає позицію відповідача в даній справі, та її обізнаність про обставини, які відбувались в дійсності. Від так, визнання відповідачем позову не порушує її прав, свобод чи інтересів, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті заявлених вимог у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 30 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим 30 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №116, але на даний час вони проживають окремо один від одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 21 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області, та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 03 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились у березні 2018 року та носять формальний характер через різні погляди на шлюб та сім'ю, крім того позивач та відповідач проживають окремо один від одного. Сторони спільне господарство не ведуть. Примирятися вони не бажають і наголошують на розірванні шлюбу. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved