Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON]\~\~про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 12.03.1994 року. З початку 2014 року подружні стосунки з відповідачкою не підтримує, спільне господарство не веде. Спільні діти вже повнолітні та проживають окремо. На даний час шлюб фактично розпався. Причиною розладу сімї стало непорозуміння один одного та різносторонність поглядів. Позивач створив нову сімю та примирення не бажає. Посилаючись на викладені обставини просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав свою позовну заяву, просив її задовольнити, також просив справу слухати без його участі. В разі неявки відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлявлася повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. \~ Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідачки, яка належним чином повідомлялася про час і місце судового засідання повісткою, яка направлялася рекомендованими листами, повідомлення про отримання поштового відправлення повернуте поштовим відділенням з відміткою, що 24.02.2016 року [PERSON] отримала лист із судовою повісткою. Причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у її відсутність до суду також не надходили. Суд приходить до висновку про те, що відповідачка свідомо не бажає брати участь у розгляді справи в суді, проте матеріалів справи достатньо для винесення рішення. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку. [PERSON] та [PERSON]\~\~ зареєстрували шлюб 12 березня 1994 року про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №32 від 12.03.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії ІІ-ФП №339533 від 12.03.1994 року (а.с.7). Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Позивач створив нову сімю та не бажає примирення. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено\~рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~судові витрати.\~

Outcome: approved