overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про звільнення з-під арешту належної їй квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що вказану квартиру вона придбала на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2006р. у [PERSON]. Право власності на зазначену квартиру, як вказує Позивач, було зареєстроване в БТІ 10.07.2006р. Нещодавно, як зазначає Позивач, вона дізналася, що на квартиру було накладено арешт, який внесений до реєстру обтяжень 28.12.2006р., тобто вже коли квартира належала їй. Арешт, як виявлилось, було накладено в межах виконавчого провадження, в якому боржником виступала саме попередній власник - [PERSON], яка насправді власником квартири на той час вже не була. З огляду на таке Позивач просить звільнити квартиру з-під арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва від 06.12.2006р. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити, оскільки на момент накладення арешту на квартиру [PERSON] вже ніякого відношення до неї не мала. Відповідач [PERSON] у судове засідання з невідомих причин не з'явилася, про розгляд справи була повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання, суд ухвалив розглядати справу у її відсутність на підставі наявних матеріалів із постановленням заочного рішення. Третя особа [PERSON] позов підтримав, просив суд його задовольнити. Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 17 травня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, у відповідності до якого [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. (а.с. 4-5) Зазначений договір було зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації за №3553 від 10.07.2006р. У відповідності до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 03.04.2014р. (а.с. 3) на підставі постанови державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві від 06.12.2006р. на квартиру [ADDRESS] було накладено арешт. При цьому власником квартири у постанові зазначена [PERSON], яка, як вбачається з досліджених вище документів, на той час власником уже не була. З відповіді ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві вбачається, що матеріали виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], були знищені у зв'язку з закінченням термін уїх зберігання. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність безпідставного накладеного обтяження нерухомого майна, належного Позивачу, порушує її права, що дає підстави для їх судового захисту. Спосіб захисту, запропонований Позивачем у вигляді звільнення майна з-під арешту передбачений ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», а тому є обґрунтованим. Відтак, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду в м. Миколаєві із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. У шестимісячний строк вона звернулася до нотконтори, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через розбіжності в написанні прізвища її матері у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про її - заявниці - народження. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка є її матір'ю. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала. Заінтересовані особи покладалися на розсуд суду. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявниці, отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості через відмінності у написанні прізвища спадкодавиці у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження спадкоємиці. Відповідно свідоцтва про шлюб 1 червня 1991 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, виданого 9 серпня 1973 року українською мовою,[INFO] року народилася [PERSON]. В графі «мати» українською мовою зазначено «[PERSON]», в графі «батько» - «[PERSON]». Як вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про укладення шлюбу, виданого російською мовою), 26 липня 1961 року укладено шлюб між «[PERSON].» та «[PERSON]», 1938 року народження, яка народилася у с. Оливка Жовтневого району Миколаївської області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] Таким чином, суд вважає встановленим, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є матір'ю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 06 серпня 1983 перебуває із відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя із відповідачем не склалося так як останній зловживає алкоголем, вчиняє сварки. Хоча на даний час вони й проживають разом та ведуть спільне господарство, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. При цьому зазначила, що під час терміну наданого сторонам на примирення вона з чоловіком не примирилася. Відповідач в судовому засіданні вимоги позовної заяви не визнав, та зазначив що не бажає розривати шлюб, укладений з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 06 серпня 1983 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі зареєстрованому Киселівською сільською радою Менського району Чернігівської області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06 серпня 1983 року (а.с. 3). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт припинення шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 14 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили почуття поваги один до одного, між ними виникають постійні сварки та суперечки. Внаслідок цього, шлюбні відносини між ними припинені. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та пояснила, що з відповідачем шлюбні відносини вони припинили з початку 2014 року, спільного господарства не ведуть та більше місяця проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що бажає зберегти сімю. Наданий сторонам строк для примирення не змінив думку позивача, щодо збереження сімї. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажає позивач та має намір в подальшому створити іншу сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом: просить розірвати шлюб, укладений 22 січня 2011 року між нею та [PERSON], зареєс-трований Вознесенською сільською радою Золотоніського району Черкаської області. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 22 січня 2011 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Возне-сенською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис №1. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.3) та копією свідоц-тва про народження дитини (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збере-ження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істот-не значення. Встановлено, що сторони не бажають жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. З огляду на це шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом: просить розірвати шлюб, укладений 26 вересня 2008 року між нею та [PERSON], зареєс-трований відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва. Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не з'явилась в судове засідання, надіслала заяву про розгляд цивільної справи в її відсутності. Вона підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не з'явився в судове засідання, надіслав заяву, в якій просить проводити розгляд цивільної справи в його відсутності. Він позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволен-ню з таких підстав. Встановлено, що 26 вересня 2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №672. Ця обставина підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збере-ження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істот-не значення. Встановлено, що сторони не бажають жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. З огляду на це шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. На підставі ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона уклала шлюб з відповідачем. Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить задовольнити його. [PERSON] не з'явився у судове засідання, він завчасно у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд виніс протокольну ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 23 липня 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис №261. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. З огляду на ці обставини суд вважає, що шлюб укладений між сторонами, допустимо розірвати. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що особа, яку вона просить визнати недієздатною - [PERSON] - є її донькою. Внаслідок хронічного психічного захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Посилаючись на наведені обставини, заявниця просила визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши її - [PERSON] опікуном. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Від органу опіки і піклування до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, проти задоволення заяви не заперечували. Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON], [INFO], є донькою заявниці [PERSON] Згідно висновків судово-психіатричної експертизи № 296 від 1 липня 2014 року [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням в формі шизофренії, дитячий тип, злоякісне протікання. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст.41 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 241 ЦПК України визначеного, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно подання виконкому Миколаївської міської ради № 677/020201-22/09/14/14 від 26 березня 2014 року [PERSON] на підставі прийнятого опікунською радою при департаменті праці та соціального захисту населення рішення, рекомендовано призначити опікуном [PERSON], [INFO], у разі визнання останньої недієздатною. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON]. В обґрунтування заявниця зазначала, що вона є неповнолітньою, а саме [INFO]. Також вказувала на те, що вона та [PERSON] бажають укласти шлюб, оскільки фактично створили сім'ю та очікують на народження спільної дитини. [PERSON] позбавлена можливості укласти шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану, оскільки не досягла шлюбного віку. Посилаючись на викладене, заявниця просила заяву задовольнити, надати їй право на шлюб з [PERSON] в судовому порядку та допустити негайне виконання рішення суду. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала в повному обсязі. Заінтересовані особи - [PERSON] [PERSON] та представник відділу ДРАЦС Стрєльнікова Л.О. в судовому засіданні проти надання заявниці права на шлюб не заперечували, посилаючись на те, що це буде відповідати її інтересам. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Зокрема ч. 1 ст. 291 ЦК України передбачає, що фізична особа незалежно від віку та стану здоров'я має право на сім'ю. Вказана норма повністю узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 4 СК України. Відповідно до ст.ст. 4, 22, 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, який для чоловіка та жінки встановлюється у вісімнадцять років. Проте за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], не досягла шлюбного віку, але бажає укласти шлюб з [PERSON], [INFO], що є їх спільним волевиявленням. Відповідно до довідки КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» від 07 квітня 2014 року [PERSON] перебуває на обліку поліклінічного відділення лікарні в зв'язку з вагітністю (а.с. 5). За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки надання права на шлюб відповідає інтересам заявниці, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню згідно ст.23 СК України. Проте суд не вбачає підстав для застосування негайного виконання судового рішення, оскільки така можливість по вказаній категорії справ не передбачена ст.. 367 ЦПК України

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що вона є опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є батьком дитини, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку щомісячно з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і дату судового засідання повідомлені належним чином. Від позивачки до суд у надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 31 травня 2013 року № 481 над малолітньою [PERSON], [INFO], встановлено опіку, [PERSON] призначено її опікуном. Як вбачається з матеріалів справи, мати дитини - [PERSON] померла [INFO], батько дитини - відповідач [PERSON]. матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, знаходиться на стаціонарному лікуванні з приводу захворювання легенів та у зв'язку з важкістю стану здоров'я виконувати батьківські обов'язки не в змозі. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved