Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В лютому 2016 р. заявник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із заявою про встановленян факту родинних відносин, заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Комінтерновського районного управління юстиції в Одеській області, а саме просив суд встановити факт родинних відносин між померлим батьком [PERSON] та ним [PERSON] як між батьком та сином. Заява мотивована тим, що в паспорті померлого записано його прізвище як «[PERSON]», але у свідоцтві про смерть вказано прізвище як «[PERSON]». Метою встановлення факту родинних відносин є оформлення спадщини за заявником після смерті батька. В судовому засіданні представник заявника подану заяву про встановлення факту родинних відносин підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з викладених у ній підстав. Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Комінтерновського районного управління юстиції в Одеській області в судове засідання свого представника не направила, але про дату і час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За умовами п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення» юридичного, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що батьками заявника [PERSON] (зазначено на російській мові) є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження Серії [NUMBER] (а.с.6). Між тим, у копії паспорта громадянина України заявника, то він записаний як [PERSON] (а.с.2). [INFO] [PERSON] у віці - 58 років помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. За умовами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] як між батьком та сином. На підставі викладеного,

Outcome: approved