Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Від спільного проживання сторін, у них народилось два сина: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. Оскільки з відповідачем позивач не підтримує сімейно-шлюбних відносин і сторони проживають окремо, відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає із позивачем не надає, тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на дітей, до досягнення ними повноліття щомісячно, та на її утримання в сумі 500 грн. до досягнення сином трьох років. В судове засідання позивачка не зявилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги змінила, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі - 400 грн., на утримання сина [PERSON] в сумі - 400 грн., та на її утримання - 400 грн., до досягнення сином [PERSON] трьох років. Не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки, згідно довідки про доставку SMS, [PERSON] - 03.03.2015р. о 12 год. 18 хв. одержав повідомлення в форматі SMS про виклик до суду з зазначенням дати, місця та часу розгляду справи. Також, 03.03.2015 року [PERSON] була направлена телеграма про виклик до суду. Однак згідно довідки від 11.03.2015 року, працівник пошти [PERSON], в телефонній розмові повідомила про те, що вказана телеграма повернулась з відміткою адресат відмовився від отримання, а тому, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ст. 224 ч.І ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 184 ч. ч. 1, 2 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно свідоцтва про народження серія 1-БВ № 44326 від 07 лютого 2007 року в графі батько записано [PERSON]; згідно свідоцтва про народження серія 1- БВ № 229638 від 03 вересня 2014 року в графі батько записано [PERSON]; згідно довідки Летичівської селищної ради Летичівського району № 638 від 22.01.2015 року, діти: [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утримані матері [PERSON] Враховуючи наведене, а також те, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, які проживають разом з позивачкою, між сторонами не досягнуто згоди, щодо обовязку утримування дітей, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в сумі 400 грн. на кожного, та аліменти на утримання дружини в сумі 400 грн. до досягнення дитиною трьох років. На підставі наведеного, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved