Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

В липні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на садовий будинок № 243 в садовому товаристві «Дніпро» [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною площею 94,8 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 29 жовтня 2011 року. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області надав суду заяву в якій просив розглянути справу без участі представника. Представник третьої особи Садового товариства «Дніпро» [PERSON] сільської ради надав суду заяву в якій просив розглянути справу без участі представника та ухвалити рішення згідно діючого законодавства, проти позовних вимог не заперечували. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, матеріалі спадкової справи № 306/12, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 29 жовтня 2011 року помер чоловік позивачки [PERSON], про що свідчить актовий запис № 7597 від 08 листопада 2011 року в свідоцтві про смерть серії 1-КИ № 436076 виданому Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з: квартири [ADDRESS]; грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією в Ощадному банку № 6716/0215 м. Дніпропетровськ; 1/3 частини квартири [ADDRESS]; садового будинку та земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський район [PERSON] сільська рада с/т «Дніпро» ділянка № 243. Заповіту [PERSON] не залишав. На підставі ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги та відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України звернулася у встановлений законом шестимісячний строк до державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва. Інші спадкоємці відсутні. Так, позивачка отримала на своє імя свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] (а.с.57), грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією в Ощадному банку № 6716/0215 м. Дніпропетровськ (а.с.62), на 1/3 частини квартири [ADDRESS] (зворотній бік а.с.65), та на земельну ділянку площею 0,06 га в межах та згідно з планом для ведення садівництва, розташованої на території с/т «Дніпро» ділянка № 243 [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.72). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок, що розташований на території с/т «Дніпро» ділянка № 243 [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, [PERSON] було відмовлено, оскільки не підтверджено факт належності спадкодавцю [PERSON], померлому 29 жовтня 2011 року спадкового садового будинку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.20). Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкодавцем за життя не було зареєстровано право власності та не отримано правовстановлюючі документи на садовий будинок, що розташований на території с/т «Дніпро» ділянка № 243 [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Згідно довідки Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» від 28 квітня 2015 року № 483, станом на 31 грудня 2012 року за адресою: [PERSON] сільська рада с/т «Дніпро» № 243, Дніпропетровський район Дніпропетровська область, архівна справа та інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно на імя [PERSON] відсутні (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на момент будівництва садового будинку позивачкою та спадкодавцем та прийняття рішення загальними зборами членів с/т «Дніпро» - Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року п. 8 у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. Відповідно до довідки с/т «Дніпро» № 16/1 від 05 березня 2015 року, заборгованість по оплаті членських та цільових внесків немає, пайовий внесок відсутній згідно зі Статутом товариства, а будинок побудував [PERSON] в період з 1989 року по 1990 рік (а.с.17). У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому право власності на спадкове майно, у звязку з чим позивачка не має можливості скористатися належним їй правом на отримання спадщини. Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право позивача, вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки спадкодавцем [PERSON] за життя не оформлено правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, встановлено неможливість оформлення [PERSON] спадкових прав на садовий будинок у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на будинок, що розташований на території с/т «Дніпро» ділянка № 243 [PERSON] сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved