Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулась до суду з названим позовом. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що 24 жовтня 2009 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, в тому числі, входить земельна ділянка та садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Юрівка, вул. Одеська, садове товариство «Роднічок-1», буд. 35. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив. Позивачка, як дружина померлого, є спадкоємцем першої черги. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Спадщину вона прийняла шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, оскільки проживала разом з померлим на день його смерті. Державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] 12 квітня 2011 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки площею 0,0766 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Юрівка, вул. Одеська, садове товариство «Родничок-1», буд. 35. Інша ? частка вказаної земельної ділянки належить позивачці як частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте за час шлюбу. Однак, у видачі свідоцтва на садовий будинок позивачці було відмовлено, у звязку з тим, що нею не надано правовстановлюючі документи. А тому, просила суд визнати за нею право власності на садовий будинок ? якого належить їй в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON],а інша ? як частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте за час шлюбу. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про час, день та місце слухання справи повідомлена. Направила до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. Направив клопотання про слухання справи у відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи садового товариства «Роднічок-1» в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином. Направив клопотання про слухання справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №168370, виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26 жовтня 2009 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, в тому числі, входить земельна ділянка та садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Юрівка, вул. Одеська, садове товариство «Родничок-1», буд. 35. [PERSON] був чоловіком позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯР №829681, виданим 31 липня 1959 року Лучанським сільським ЗАГС Таращанського району Київської області. Таким чином, позивачка є спадкоємцем першої черги до майна померлого. З матеріалів спадкової справи №11 за 2010 рік вбачається, що на випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, а інші спадкоємці першої черги до майна померлого [PERSON] - відсутні. Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. У відповідності до встановленої законом черговості у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Позивачка спадщину прийняла шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, оскільки проживала разом з померлим на день його смерті, що підтверджується довідкою виданою КП «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району, Київської області за №1281 від 15 жовтня 2015 року. Статтею 1297 ЦК України встановлюється обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, за заявою позивачки державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] 12 квітня 2011 року відкрито спадкову справу №11 зо 2010 рік до майна померлого [PERSON] та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки площею 0,0766 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Юрівка, вул. Одеська, садове товариство «Роднічок-1», буд. 35. Інша ? частка вказаної земельної ділянки належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12 квітня 2011 року державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], як частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте за час шлюбу. Однак, постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] від 20 жовтня 2015 року за №1094/02-14/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності у спільному майні подружжя на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Юрівка, вул. Одеська, садове товариство «Роднічок-1», буд. 35 у звязку з тим, що нею не надано правовстановлюючі документи да вказаний садовий будинок. Згідно роз'яснень у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статею 392 ЦК України встановлено, що власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. При цьому, відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Належність житлового будинку померлому [PERSON] підтверджується технічним паспортом на садовий будинок, з якого вбачається, що садовий будинок 1990 року побудови, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 квітня 2015 року та свідоцтвом про право власності від 12 квітня 2015 року, виданими державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON] на земельну ділянку на якій розташований спадковий садовий будинок. Однак, з незалежних від нього обставин [PERSON] за життя не встиг або не зміг зареєструвати право власності на спадковий житловий будинок, у звязку з чим спадкоємці не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції від 16 січня 2003 року, тобто до 01 січня 2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] був власником спадкового садового будинку та господарських будівель і споруд. Оскільки, іншим чином, ніж в судовому порядку, визнати право власності на спадкове майно за позивачкою неможливо, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене, на підставі статей , 252, 549, 548ЦК України в редакції 1963 року Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та

Outcome: approved