Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В листопаді 2014 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 27 грудня 2012 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, згідно якої Банк надав відповідачу кредит в сумі 11378 грн. 54 коп. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31 грудня 2017 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 8 липня 2014 року існує заборгованість перед Банком в сумі 13703 грн. 92 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,527,530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 13703 грн. 92 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності відповідачки до суду не надходило. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги позивач підтримав, просив позов задовольнити, погодився на заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2012 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, згідно якої Банк надав [PERSON] кредит в сумі 11378 грн. 54 коп. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 31 грудня 2017 року. Згідно п. 2.2 генеральної угоди позичальник зобов'язався сплатити Банку штраф у розмірі 888 грн. 63 коп. Згідно п. 2.5 генеральної угоди позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, процентів, винагороди у відповідності з Умовами і правилами забезпечення зобов'язань. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 8 липня 2014 року існує заборгованість перед Банком. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачу нарахована заборгованість в сумі 13703 грн. 92 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 10573 грн. 06 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 2242 грн. 23 коп., штрафу - 888 грн. 63 коп. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов Банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: approved