Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Новосанжарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання батьківства, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 09 квітня 2015 року проживає з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу. 27 січня 2015 року в них народилася дочка [PERSON], але оскільки [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], тому в свідоцтві про народження дитини записано батьком [PERSON]. На підставі викладеного позивач просить суд визнати його батьком [PERSON] та зобовязати Новосанжарський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести зміни до актового запису в книзі реєстрації народження дитини, зазначивши його батьком дитини. Позивач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив позов задовольнити повністю, справу розглянути без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі, позов визнають повністю. Представник третьої особи Новосанжарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 212448 від 03.02.2015 року, виданого Соколово-Балківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] народилася 27 січня 2015 року (а.с. 8). В зазначеному свідоцтві про народження в графі «батько» зазначено [PERSON], в графі «мати» зазначено [PERSON]. З акту від 22.06.2016 року, складеного в присутності депутата Соколово-Балківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області [PERSON], вбачається, що [PERSON] дійсно проживає в громадянському шлюбі з [PERSON] з 09.04.2015 року (а.с. 9). Згідно письмової заяви [PERSON] він підтверджує факт, що з [PERSON] не проживає з 09.04.2015 року, батьком [PERSON] є [PERSON], який співмешкає з [PERSON] (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Частиною 3 ст. 128 СК України встановлено, що позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття; позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, а утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Виходячи з представлених доказів щодо обставин справи, а також той факт, що відповідачами позовні вимоги позивача визнані у повному обсязі, суд вважає доведеним, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Outcome: approved