Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

В липні 2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом відповідно до якого просив зобов`язати приватне акціонерне товариство «Хмельницьке Шляхо-Будівельне Управління № 56» далі ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» нарахувати та виплатити грошову компенсацію за всі дні невикористаної додаткової відпустки за період з 2018 по 2020. Мотивував тим, що з 15.02.2018 по 15.06.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем. При звільненні [PERSON] не виплачено компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки передбаченої йому як ветерану війни - особі з інвалідністю внаслідок війни, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 21.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 10.08.2020 від ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» до суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема позивач є ветераном війни - особою з інвалідністю внаслідок війни, що не є тотожним учаснику бойових дій, тому не має права на додаткову відпустку передбачену п. 12 ст. 12 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Процитована позивачем норма, яка передбачає компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки ним спотворена та в дійсності надає таке право тільки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Крім того [PERSON] не звертався до роботодавця з заявою про надання йому додаткової відпуски. Ухвалою суду від 03.09.2020 заперечення ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення. Позивач у встановлений судом строк відповідь відзив не подав, а тому суд у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами. Судом встановлено, що 15.02.2018 [PERSON] прийнятий на роботу до ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» на посаду механіка з ремонту транспорту (на 7 а.с.). З 10.02.2020 [PERSON] присвоєно статус ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни (на 8 а.с.). 15.06.2020 [PERSON] звільнений з ПрАТ «Хмельницьке ШБУ № 56» за згодою сторін (на 7 а.с.). Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 КЗпП України. Згідно ст. 77-2 КЗпП України часникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік. Згідно п. 17 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надається використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (ч. 1 ст. 83 КЗпП України). Право на виплату грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки у рік звільнення, передбачено також за військовослужбовцями зазначеними в абзацах 1 та 2 п. 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей (абз. 3 п. 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Враховуючи, що позивач не належить до категорій осіб, яким надано право на компенсацію при звільненні за невикористані дні додаткової відпустки, в задоволенні позовних вимог належить відмовити. Крім того з 2018 по 09.02.2020 [PERSON] не мав права на додаткову відпустку, оскільки набув статусу особи з інвалідністю внаслідок війни тільки 10.02.2020. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed