Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради відповідачу встановлено порядок участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , проте відповідач [PERSON] перебуває значний час за кордоном та приїжджає в Україну лише двічі на рік, що унеможливлює приймання участі у вихованні дочки, не цікавиться життям та здоров`ям дитини. Після розірвання шлюбу дитина проживає на постійній основі з позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач характеризується агресивною поведінкою, грубістю, емоційною неврівноваженістю, схильний до моральних та фізичних образ. Неодноразово висловлювався погрозами в адресу позивача, погрожував, що забере дитину від неї, тому для захисту прав та інтересів дитини позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Гнатюк Л.П. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Не заперечували щодо ухвалення судом заочного рішення, судові витрати просили з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву до суду не подавав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Вінницької міської ради до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу в її відсутність, підтримує висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 20.08.2020 року про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 42). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.11.2012 року між [PERSON] (прізвище дружини в шлюбі « [PERSON] ») і [PERSON] було зареєстровано шлюб, який було між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2015 (а.с. 8). Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 11.11.2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим 23.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 7). З довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради від 18.12.2019 року та довідки з Департаменту житлового господарства МКП «Управляюча компанія «Господар Люкс» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані і проживають позивач [PERSON] та її малолітня дочка [PERSON] (а.с. 13, 19). Вказане також підтверджується актом від 06.11.2019 року про те, що дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1529 від 16.07.2015 року відповідачу [PERSON] встановлено порядок участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] : щопонеділка, щосереди, щоп`ятниці з 18:00 год. до 20:00 год; щонеділі з 16:30 год. до 20:00 год. (а.с. 10). З довідки КЗ «ЗШ І-ІІІ ступенів із спеціалізованими класами з поглибленим вивченням математики і фізики №34 Вінницької міської ради» №244 від 28.10.2019 року суд встановив, що вихованням та навчанням дочки [PERSON] займається мати [PERSON] . Батько до доньки в школу не навідується, жодного разу не був присутній на класних та шкільних святах, не відвідував батьківські збори, не цікавиться навчанням дитини, її фізичним, розумовим та психологічним розвитком (а.с. 15). Позивач працює у фізичної особи-підприємця [PERSON] на посаді оператора служби перевезень. За час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований фахівець, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються її професійної діяльності і знаходяться в межах її компетенції, що підтверджується записами в трудовій книжці [PERSON] та характеристикою роботодавця - ФОП [PERSON] . Дохід [PERSON] з січня 2020 року по червень 2020 року склав 25200,00 грн. (а.с. 11-12, 14). Згідно медичної довідки серії 2ААЛ №733130, виданої 11.11.2019 року КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка», [PERSON] не має психічних розладів, за медичною допомогою не зверталась (а.с. 18). Згідно сертифіката про проходження профілактичного наркологічного огляду, серії РРТ №117718, виданого 14.11.2019 року, [PERSON] на диспансерному обліку в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер» не перебуває, наркологічні протипоказання відсутні (а.с.17). Позивач [PERSON] на території України станом на 07.02.2020 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується довідкою серії ААА №0833063 Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 24). [PERSON] зверталась до ВВП ГУНП у Вінницькій області по факту протиправної поведінки з боку відповідача [PERSON] , що підтверджується відповідями на звернення від 15.09.2015 року №6507 та від 25.02.2016 року №1330 (а.с. 21). Згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування від 20.08.2020 року №01-00-011-44749 визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] (а.с. 43-45). У даному висновку, зокрема, зазначено, що дитина [PERSON] на засіданні комісії повідомила, що спілкується з батьком по телефону, хоче проживати зі своєю матір`ю. Здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків регламентовано ст. 155 Сімейного кодексу України, вирішення батьками питань щодо виховання дитини - ст. 157 Сімейного кодексу України. Зокрема, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ч. 1, 2 ст. 15 даного Закону зазначено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Частиною 1 статті 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України передбачено: якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та надані докази, суд вважає необхідним задовольнити позов і з метою забезпечення інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , визначити її місце проживання з матір`ю [PERSON] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Разом з тим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 158 та ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягувати.

Outcome: approved