Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідач по справі [PERSON] згідно заяви № б/н приєднався до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10. 07. 2012 року з позивачем отримав кредитні кошти в сумі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00 % за користування кредитом на суму залишку заборгованості, та зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця. Але відповідач по справі цей кредит не погашає, згідно чого станом на 30. 09. 2019 року з`явилася заборгованість в загальній сумі 124 071 грн. 86 коп. Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору, а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 25 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. З наявної у матеріалах справи оголошення про повідомлення розгляду справи відповідача яке було розміщено на веб-сайті Диканського районного суду вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав, що в свою чергу суд вважає свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно нього. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з заяви № б/н 10. 07. 2012 року відповідно до якої відповідач приєднався до умов та правил надання продукту кредитних карт позивач дійсно надав відповідачу по справі [PERSON] кредитні кошти у розмірі 1000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карточку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Між відповідачем та Банком відповідно до укладеного Договору та на підставі ст. 509 ЦК України виникли зобов`язання: правовідносини, згідно з якими, одна сторона - Боржник, зобов`язана вчинити на користь іншої сторони - Кредитора, певну дію, а Кредитор має право вимагати від Боржника виконання його обов`язку. З наведеного вище вбачається, що відповідач по справі [PERSON] як позичальник договірні зобов`язання взяті на себе згідно вказаної вище угоди не виконує, згідно чого з`явилася заборгованість в загальній сумі 124 071 грн. 86 коп., де 974 грн. 06 коп. - заборгованість за тілом кредита, 123 097 грн. 80 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 10. 07. 2012 року по 31. 12. 2018 року, тому суд вважає за необхідне стягти з відповідача вказану суму боргу в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду, які необхідно стягувати в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved