Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-07 00:00:00

В обґрунтування первісного позову позивач за первісним позовом [PERSON] вказував, що двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності йому [PERSON] , його братові [PERSON] , його батькові [PERSON] , та його матері [PERSON] . [INFO] батько позивача [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина на частку в праві спільної сумісної власності на вказану двокімнатну квартиру. Ще за життя батько позивача склав заповіт, відповідно до якого належну йому частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру він заповідав [PERSON] . Спадщину позивач за первісним позовом [PERSON] прийняв, оскільки подав в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено через наявність розбіжностей та невідповідностей у документах, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно та державної реєстрації цього майна. Саме тому він був змушений звернутися з даним позовом до суду. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказувала, що двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності її синові [PERSON] , її синові [PERSON] , [PERSON] , та їй [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина на частку в праві спільної сумісної власності на вказану двокімнатну квартиру. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв один із синів спадкодавця [PERSON] , оскільки спадкодавець [PERSON] належну йому частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру заповідав саме [PERSON] . Проте отримати в нотаріальному прядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачу за первісним позовом [PERSON] не вдалося, то він був змушений звернутися з позовом до суду. А так, як в первісному позові [PERSON] просить суд припинити право спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та визнати за ним право власності на 1/2 частини вказаної квартири, то в зв`язку із припиненням права спільної сумісної власності [PERSON] була змушена подати до суду зустрічну позовну заяву про визнання за нею 1/4 частини зазначеної квартири. Також в обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказував, що двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності його братові [PERSON] , йому [PERSON] , його батькові [PERSON] , та його матері [PERSON] . [INFO] його батько [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина на частку в праві спільної сумісної власності на вказану двокімнатну квартиру. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його брат [PERSON] , оскільки спадкодавець [PERSON] належну йому частку в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру заповідав саме [PERSON] . Проте отримати в нотаріальному прядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачу за первісним позовом [PERSON] не вдалося, то він був змушений звернутися з позовом до суду. А так, як в первісному позові [PERSON] просить суд припинити право спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та визнати за ним право власності на 1/2 частини вказаної квартири, то в зв`язку із припиненням права спільної сумісної власності [PERSON] був змушений подати до суду зустрічну позовну заяву про визнання за ним 1/4 частини зазначеної квартири. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, але його представник [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача [PERSON] , вказувала, що первісний позов підтримує повністю та просить суд його задовольнити. Також в своїй заяві [PERSON] повідомила, що визнає зустрічні позовні заяви [PERSON] та [PERSON] та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] вона визнавала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Свій зустрічний позов вона також підтримала повністю та просила суд його задовольнити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, первісний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] він визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Свій зустрічний позов він також підтримав повністю та просив суд його задовольнити. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірною є квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке було видане відділом житлово-комунального господарства Любтинської міської ради народних депутатів 29 березня 1999 року №905, та зареєстрованого 16 червня 1999 року в КП «Люботинське БТІ» за реєстровим номером 799А, що також підтверджується довідкою КП «Люботинське АПБ» №127/01-29 від 20 травня 2020 року. Як вбачається із копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення [PERSON] КП «Люботинське БТІ» станом на 23 березня 1999 року квартира [ADDRESS] , складається з двох житлових кімнат, має загальну площу 47,80 кв.м., та житлову площу 24,90 кв.м.. 18 квітня 2003 року [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, та відповідно до якого належну йому частку квартири [ADDRESS] заповідав своєму синові [PERSON] , що підтверджується копією заповіту серія [NUMBER] . Згідно із копією наказу №121, виданого відділом з питань містобудування, архітектури та держархбудконтролю виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області від 09 червня 2020 року змінено поштову адресу житловому будинку [ADDRESS] , відповідно до фактичного розташування в кварталі житлової забудови й читати її так: « [ADDRESS] ». Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином суд приходить до висновку про те, що квартира [ADDRESS] , належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 частині кожному з них. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 26 листопада 2019 року, актовий запис про смерть №405. Після його смерті відкрилася спадщина у виді частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із 1/4 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] є його син [PERSON] ., оскільки він зазначений спадкоємцем у заповіті. Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) №51/01-16/п від 20 січня 2021 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини згідно заповіту звернувся син спадкодавця [PERSON] . Крім того, із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] на користь брата [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] . 25 вересня 2020 року до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області звернувся [PERSON] із заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] було відмовлено та винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також із повідомлення вбачається, що в нотаріальній конторі зберігається заповіт № 3-386 від імені [PERSON] , який складений 18 квітня 2003 року на користь сина спадкодавця [PERSON] , який за життя [PERSON] скасований чи змінений не був. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] також підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим Люботинським міським бюро ЗАГС 23 листопада 1982 року. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв після смерті свого батька [PERSON] спадщину у виді 1/4 частини квартири [ADDRESS] , а тому задовольняє первісний позов в частині визнання за позивачем права власності на вказану частину квартири в поряду спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Також стосовно позовних вимог [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , визнання за ним права власності на 1/4 частини вказаної квартири в порядку розподілу спільної сумісної власності, та аналогічних позовних вимог, викладених в зустрічних позовних заявах [PERSON] та [PERSON] слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Тобто, зважаючи на те, що квартира [ADDRESS] , була передана на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для спільного використання та проживання, та те, що між позивачем та відповідачами за первісним та зустрічними позовами досягнуто згоди щодо розподілу належної їм квартири, суд припиняє право спільної сумісної власності на неї та визнає за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності по 1/4 частині вказаної квартири за кожним із них. Отже, суд також задовольняє позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] про припинення права спільної сумісної власності та визнання за ним права власності на 1/4 частини квартири [ADDRESS] , в порядку розподілу спільної сумісної вланості, та задовольняє позовні вимоги за зустрічними позовними заявами [PERSON] , [PERSON] в повному обсязі. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах. А відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2021 року встановлений в розмірі 2270,00 грн.. Тобто, зважаючи на те, що ціна позову в зустрічних позовних заявах визначена в розмірі 59750,00 грн., то позивачі за зустрічними позовними заявами [PERSON] та [PERSON] мали б сплатити кожний із них судовий збір за подачу з 01 січня 2021 року до суду відповідних зустрічних позовних заяв в сумі 908,00 грн.. Проте до зустрічних позовних заяв, які подані до суду 25 січня 2021 року [PERSON] та [PERSON] долучили квитанції про сплату судового збору лише в розмірі 840,80 грн.. Тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] недоплачену суму судового збору в розмірі 67,20 грн. з кожного відповідно. На підставі викладеного,

Outcome: approved