Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

В липні 2015 року заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання свого чоловіка [PERSON] 1949 року народження, недієздатним. В обґрунтування своїх вимог на те, що вона є дружиною [PERSON], який зареєстрований за адресою [ADDRESS] і перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері №1 з приводу хронічного психічного захворювання, при цьому, він не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, схильний до суїциду, наразі його стан значно погіршився і дружина боїться за його життя. Вирішення даного питання їй необхідно для встановлення опіки. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала із викладених підстав та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні підтримав заяву, просив задовольнити, також надав подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуном, яке просив задовольнити в разі визнання особи недієздатною та призначити опікуном дружину - заявника [PERSON] Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється чоловіком заявниці [PERSON] [INFO] та зареєстрований в [ADDRESS] Згідно довідки Київського міського психоневрологічного диспансеру №1 від 26.06.2015 р. за №182 [PERSON] перебуває на обліку в КМПНД №1 м. Києва з приводу психоневрологічного захворювання. Як вбачається з довідки МСЕК №2 серії КИ-1 №052407 від 2.04.2003 вбачається, що [PERSON] визначено другу групу інвалідності безстроково з висновком про умови і характер праці : непрацездатний. Як свідчить висновок судово-психіатричного експерта № 1049 від 22 грудня 2015 року, [PERSON] страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді Шизофренії параноїчної, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний тип дефекту - F20.0 згідно МКХ-10. [PERSON] за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує за своїм психічним станом встановлення над ним опіки. За положеннями ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 40 ЦК України встановлено, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. За таких обставин, зважаючи на висновок судової психіатричної експертизи суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення заяви і визнання недієздатним [PERSON] 1949 року народження. Орган опіки і піклування в особі Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації згідно подання № 109/01/35-1232 від 18.02.2016 року просить встановити опіку над [PERSON] в разі визнання його недієздатним та призначити [PERSON], 1951 року народження опікуном. Як свідчать матеріали справи заявник ознайомлений з правами тпа обов»язками опікуна, стан здоров»я, який дозволяє виконувати відповідні обов»язки. [PERSON] не має судимостей, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, має постійне місце проживання. Таким чином перешкод для встановлення опіки та призначення [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] відповідно до ст.64 ЦК України судом не встановлено. Відповідно до вимог ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання особи недієздатною, встановлює над нею відповідно опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. З урахуванням всебічного вивчення матеріалів справи, мотивів, на підставі яких особа бажає бути опікуном, суд вважає необхідним подання про встановлення опіки та призначення опікуном [PERSON] над недієздатним [PERSON] задовольнити. Судові витрати, відповідно до положень ст. 240 ЦПК України, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved