Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

В лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27.11.2019 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) та просив в подальшому стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти у повному розмірі, оскільки на його утриманні перебуває син від іншого шлюбу на утримання якого він, згідно відповідного рішення суду, також сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Крім того, його сім`я (батьки з якими він проживає) знаходиться у вкрай важкому матеріальному становищі, а тому просить суд змінити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти у вказаному ним в позовній заяві розмірі, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання позивач не з`явився, проте подав на адресу суду письмове клопотання в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач на повторні виклики в судове засідання також не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , позивач якої вказаний батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На підставі судового наказу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27.11.2019 року з позивача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.ст. 183 та 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка визначається судом або суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В свою чергу, Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України). Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові посилався на те, що його дохід значно змінився, оскільки він на даний час являється військовослужбовцем за контрактом, дохід його обмежений, він проживає з літніми батьками, які являються пенсіонерами та перебувають на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області отримуючи пенсію у мінімальному розмірі та часто хворіють потребуючи відповідного лікування. Таким чином, судом встановлено, що наразі має місце зміна матеріального становища позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення судового наказу про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, оскільки він також має на утриманні ще одну дитину сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу)за відповідним рішенням суду. Судом взято до уваги, що наведені позивачем доводи не спростовані відповідачем, а натомість, встановлені та підтверджені рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05.08.2020 року, яке має приюдиційне значення для вирішення даної цивільної справи. З огляду на викладене, суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази в цілому свідчать про можливість позивачем надавати матеріальну допомогу своїй дитині, оскільки з матеріалів справи не вбачається даних про обставини, які б повністю перешкоджали йому у виконанні батьківських обов`язків щодо його неповнолітньої дочки [PERSON] , проте, суд дійшов висновку про можливість зміни розміру аліментів з 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved