Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

В лютому 2017 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що 22.03.2006 р. відповідачка отримала кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, відповідно до умов договору відповідачка зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому кредитним договором. Проте, відповідачка свої зобовязання за кредитним договором не виконала, в звязку з чим станом на 31.01.2017 р. утворилась заборгованість за кредитом. Посилаючись на вищевикладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 25 155 грн. 82 коп. за кредитним договором № б/н від 22.03.2006 р., а також судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила застосувати строк позовної давності до заявлених вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 22.03.2006 р. між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»), був укладений Договір № б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 36,00 % на рік на залишок заборгованості, а також зобовязувалась сплачувати інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Відповідно до умов Договору Клієнт ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Згідно п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобовязувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перерахунком платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 8.6 Договору у випадку порушення Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш, ніж на 120 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, відповідачка грошові зобовязання перед кредитодавцем належним чином не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням. Відповідно до наданого позивачем [PERSON], станом на 31.01.2017 р. заборгованість відповідачки складає 25 155 грн. 82 коп., а саме: 1 549 грн. 69 коп. заборгованість за тілом кредиту, 18 737 грн. 84 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3 194 грн. 20 коп. заборгованість з комісії, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1 174 грн. 09 коп. штраф (процентна складова) . Відповідно до статті \~256 ЦК \~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина \~4 статті \~267 ЦК). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Відповідно до частин 1, 3 статті 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини \~1, 3 статті \~264 ЦК ). Загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК). Оскільки з наданого позивачем витягу з особового рахунку \~вбачається, що останній платіж відповідач здійснила, шляхом переказа особистих коштів - 19.10.2013 року, то з цього часу почався перебіг позовної давності . \~Отже, звернувшись до суду \~у лютому 2017 року, ПАТ «ПриватБанк» пропустив строк позовної давності за вимогами про стягнення кредитної заборгованості. При цьому суд не погоджується із поясненнями представника позивача стосовно дати останнього погашення боргу - 28.04.2015 року, оскільки сума у 5,80 грн. зазначена у витягу з особового рахунку, як переказ між рахунками, який здійснюється без безпосередньої участі боржника, як й інші автоматичні списання процентів, штрафів та інших нарахувань з використанням рахунку боржника безпосередньо банком. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають через пропуск строку позовної давності.

Outcome: dismissed