Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовної заявою про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, 05 травня 2016 року вранці, він передав свій автомобіль «RENAULT TRAFIC» відповідачу [PERSON] для того, щоб відповідач, який на той час працював автомеханіком зробив технічне обслуговування цього автомобіля. Після цього, він разом з громадянином [PERSON] виїхав в сторону « Соцміста ». Приблизно через 30 хвилин йому подзвонив відповідач і сказав, що він разом з автомобілем позивача знаходиться на вул.Світлогірська в напрямку Криворізького ПНД і автомобіль ушкоджений. Позивач разом з громадянином [PERSON] терміново прибув на місце ДТП та виявив, що автомобіль розбитий, стоїть навпроти будинку, де знаходиться федерація «Самбо» м.Кривий Ріг. Поряд з автомобілем був відповідач, який пояснив, що взяв автомобіль та поїхав на ньому у власних справах. Оскільки відповідач визнав факт того, що він є винним у ДТП (допустив зіткнення з деревом), поліцію не викликали, тому що не було потерпілих. Вирішили, що відповідач буде повертати позивачу автомобіль, що буде співмірним по вартості з розбитим або виплатить кошти у сумі 370 000 гривень, що дорівнювало вартості розбитого автомобіля. На підтвердження вказаних обставин відповідач написав власноручно у присутності свідків розписку. Таким чином, виник юридичний факт (спричинення шкоди майну позивача), який породив юридичний наслідок, а саме - обов`язок відповідача відшкодувати шкоду. Взятий на себе обов`язок відповідач до цього часу не виконав. Позивач намагався владнати у досудовому порядку спірні відносини, направляв 12 жовтня 2017 року на адресу відповідача досудову вимогу, але відповідач ухиляється від виконання взятого на себе обов`язку. Таким чином до цього часу існує невирішений по суті спір. Виходячи з викладеного, просить стягнути з [PERSON] кошти у сумі 370 000 гривень у якості відшкодування шкоди за розбитий автомобіль; кошти у сумі 3 500 гривень у якості відшкодування процесуальних витрат - на правову допомогу; кошти у сумі 3 700 гривень у якості відшкодування процесуальних витрат - судовий збір. Позовна заява надійшла до суду 26 листопада 2018 року. На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, судом для перевірки зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача [PERSON] направлено відповідний запит. Відповідь на запит судом отримана 14 грудня 2018 року, справа підсудна Жовтневому районному суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, тому ухвалою від 17 грудня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, відповідачу було встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, його право на пред`явлення зустрічного позову. Ухвалою від 18 лютого 2019 року розгляд справи відкладено, у зв`язку з неявкою у судове засідання належним чином повідомлених сторін. Ухвалою від 11 квітня 2019 року розгляд справи відкладено, у зв`язку з неявкою сторін. 20 червня 2019 року розгляд справи відкладено, в зв`язку з перебування судді в колегії по кримінальному провадженню. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином під розписку. Від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідач правом подання відзиву в порядку статті 179 ЦПК України, не скористався. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Просив суд стягнути з відповідача кошти, у якості відшкодування шкоди за розбитий автомобіль в розмірі 370 000 гривень, понесені витрати за послуги адвоката та витрати за сплачений судовий збір при звернення з позовом до суду. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гуртовий С.В. у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, та зазначив, що при розгляді зазначеного спору слід покладатись як на правову підставу позову - на ст.11,1166 ЦК України, яка визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Вважав, що суду надано усі докази про завдання відповідачем матеріальної шкоди, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі. Допитаний судом в якості свідка [PERSON] пояснив, що позивач є його батьком. 05 травня 2016 року відповідачем було розбито автомобіль, який належав позивачу. На місце ДТП працівники поліції не викликались з приводу того, що постраждалих не було і всі питання щодо відшкодування шкоди, сторони вирішили з`ясувати між собою без притягнення сторонніх осіб чи представників правоохоронних органів. [PERSON] в присутності свідків написав розписку, якою зобов`язався відшкодувати шкоду в розмірі 370 000 гривень, або повернути автомобіль. До теперішнього часу своїх зобов`язань відповідач не виконав. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного. Так, частиною 1 статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, згідно до вимог ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому, положеннями ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з наведених норм права, потрібно зазначити наступне. Розписка, яка наявна в матеріалах справи та надана суду як доказ існуючого зобов`язання не дає змоги предметно з`ясувати правову природу зобов`язання, що зі слів позивача виникло між сторонами спору на користь останнього. В розписці говориться про наявність зобов`язання відповідача повернути автомобіль. Незрозуміло, з приводу чого і який саме автомобіль (ідентифікаційні дані автомобіля - номер кузова, шасі, кому належить, на підставі чого тощо) підлягає поверненню і, що саме головне, з яких підстав: автомобіль був взятий в оренду, відбулося фактичне передання за узгодженими попередньо умовами про купівлю-продаж чи інше. Дослідження тексту даної розписки не дало змоги суду визначитися з відповідями на питання, що наведені вище. Позивач, у своєму обґрунтуванні правової природи зобов`язання відповідача повернути гроші спирається на положення статті 1166 ЦК України. Тобто, мається на увазі відшкодування шкоди. Слід зазначити, що для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. в) Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. В позові [PERSON] посилається на спричинення матеріальної шкоди з боку відповідача [PERSON] , при обставинах викладених вище: 05 травня 2016 року, вранці, позивач передав свій автомобіль «Renault Trafic» відповідачу [PERSON] з метою його ремонту останнім, який на той час працював автомеханіком. Внаслідок ДТП по вул.Світлогірська в м.Кривий Ріг, його автомобіль було розбито шляхом зіткнення з деревом. Керував, при цьому, автомобілем відповідач. Позивач, між тим, не надав суду доказів наявності ушкодження автомобіля і самого факту ДТП. Ним була надана тільки довідка про те, що автомобіль RENAULT TRAFIC, 2008 року випуску, держ.знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] дійсно належав позивачу в період з 24.05.2013 року по 18.07.2018 року. Якихось, при наймі, додаткових доказів існування факту ДТП (звернення до страхової компанії, фотографування місця ДТП тощо) позивачем, також, не надано. Достатні, допустимі прямі докази (протокол притягнення до відповідальності водія, фіксування ДТП патрульною поліцією тощо), при цьому, повністю відсутні у матеріалах справи, оскільки надані позивачем не були. Таким чином, відсутня головна передумова настання зобов`язання по відшкодуванню шкоди - доведення самого факту її наявності. З розписки не можна з`ясувати, з приводу чого відповідачем було взято на себе зобов`язання повернути гроші або автомобіль. Зі слів самого позивача та свідка по справі - його сина [PERSON] можна зробити висновок, що автомобіль належний позивачеві, якщо він і знаходився у відповідача, його все ж таки, було повернуто власнику, оскільки він був відчужений у 2018 році. В судовому засіданні позивач підтвердив факт відсутності у нього зафіксованих в законному порядку документів та доказів, що автомобіль було пошкоджено відповідачем шляхом зіткнення з деревом. Як наслідок, не було зроблено експертного дослідження пошкоджень автомобіля, де зазначались, які внаслідок ДТП були пошкодження, розмір завданої у зв`язку з цим майнової шкоди та чи підлягає автомобіль відновленню (не підлягав як це стверджував позивач). Надана суду розписка чітко не дає змоги визначитися з природою правовідносин, що виникли між сторонами. Фактичний зміст розписки дуже неточно свідчить про зобов`язання, яке виникло у боржника за розпискою і, що саме головне, на підставі чого воно виникло - який договір було укладено між сторонами з самого початку, а пізніше - який укладено остаточно. Можна було б припустити, що в даному випадку, наявна новація боргу у позикове зобов`язання. Але цей факт потрібно довести належним чином існуванням належним чином оформленого (а відтак, і укладеного) договору, за яким у відповідача виникло зобов`язання певного роду на користь позивача. Взагалі, позивач не надав жодних доказів того, чи відбувся сам факт укладання такого первісного договору (на підставі якого була побудована конструкція новації боргу у позикове зобов`язання - якщо саме це мав на увазі позивач звертаючись до суду), і що саме слугує підтвердженням його укладення. В свою чергу, суд не може будувати рішення на припущеннях, а зі слів позивача та свідка з його сторони, незрозумілим залишився той факт, чи відбулася новація, якогось зобов`язання в договір позики. Принаймі, суду не надано, передбаченої матеріальним законом форми договору про новацію боргу у позикове зобов`язання. Юридичною підставою договору позики, що виникає при новації, буде угода сторін про припинення первісного зобов`язання. Тому дійсність нового договору залежить від дійсності первісного. В даному випадку, і на це потрібно зауважити ще раз, наявність первісного зобов`язання (відшкодувати шкоду), ніяким чином не доведено позивачем з приводу того, що відсутні докази самого факту спричинення шкоди, а відтак: неможливо об`єктивно встановити винного у деліктному зобов`язанні, не доведено належним чином розміру самої шкоди (зазначена сума 370 000 гривень, не підтверджена документально і, до того ж, не доведено належним чином взагалі розмір вартості автомобіля «Рено Трафик», що належав позивачу) та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача (якщо така мала місце) та шкодою, способу її відшкодування тощо. Підстави і умови для відшкодування шкоди відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - наведено судом вище. Тобто наявність всіх вищезазначених умов в сукупності є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Отже, позивач, який звертається з вимогою про стягнення коштів, мав довести наявність підстав і умов для відшкодування шкоди, оскільки в своєї конструкції позову він спирався саме на положення статті 1166 ЦК України. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в зв`язку з їх необґрунтованістю. Позивач також просив стягнути з відповідача понесені процесуальні витрати за правову допомогу кошти в сумі 3500 гривень. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір, до складу якого входять витрати на професійну правничу допомогу, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладається на позивача. Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню - витрати на професійну правничу допомогу не стягуються з відповідача і покладаються на позивача. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed