Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

В липні місяці 2016 року позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами зазначивши, що [INFO] померла його баба:[PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно в с.Богодухівка Чорнобаївського р-ну Черкаської області. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину оскільки в визначений законом 6-ти місячний строк, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але не може нотаріально оформити свої спадкові права на житловий будинок з господарськими спорудами та присадибну ділянку біля нього площею - 0,31 га. які розташовані по [ADDRESS] так, як на наявні будівлі відсутні правоустановчі документи, що і спонукало його звернутись до суду з даними позовними вимогами . В судове засідання подав клопотання з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з»явились, ними подано клопотання про визнання позову та розгляд справи без їх участі тому суд проводив розгляд справи у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, тобто без участі сторін та здійснення звукозапису. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Диспозицією ст. ст.1217,1268 та 1270 ЦК України-2003 року визначено можливість спадкування спадкового майна за заповітом, порядок та строки прийняття спадщини. Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.01.2015року, підтверджено факт відкриття спадщини після смерті [PERSON]. Наявним в матеріалах справи не скасованим і незміненим на час відкриття спадщини заповітом від 28 жовтня 2014 року, підтверджено право позивача на спадкування даного спадкового майна заповідача, як спадкоємцем за заповітом. Наявність в спадкодавця на праві приватної власності житлового будинку з надвірними спорудами та присадибної земельної ділянки площею - 0,31 га., розташованих по [ADDRESS], на які правоустановчі документи не видавались підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування № 1000 від 14.06.2016 рок, рішенням органу місцевого самоврядування № 28 від 29 грудня 1994 року про передачу за життя спадкодавцю, у приватну власність присадибної земельної ділянки площею-0,31 га., документами технічної інвентаризації житла від 21.06.2016 року та довідкою з Чорнобаївської Державної нотаріальної контори № 1142/01-11 від 29.07.2016 року, стверджується факт прийняття позивачем спадщини після смерті [INFO] [PERSON]. Змістом п .№ 1Декрету КМ України від 26.12.1992 року (чинним до 2007 року) органи місцевого самоврядування, були зобов»язані на протязі 1993 року розпочати передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства . Пунктом № 3 даного Декрета визначено, що право власності громадян на дані земельні ділянки посвідчується даним органом місцевого самоврядування, шляхом проведення відповідного запису у земельно-кадастрових документах . Пунктом № 7 розділу Х ,,Перехідних положень,, ЗК України 2002 року визначено, що громадяни які одержали в приватну власність земельну ділянку до 01 січня 2002 року, зберігають дані права і в подальшому на дані земельні ділянки. Змістом ст.86 ЦК УРСР 2003 року закріплено поняття права власності та її види , включаючи і приватну форму власності. Судом встановлено, що відповідачем (сільською радою) [PERSON], правовстановлюючий документ на земельну ділянку не видався, але передача земельної ділянки сільською радою спадкодавцю в приватну власність відбулася на підставі відповідного рішення сесії сільської ради про, що органом місцевого самоврядування проведено відповідний запис до земельно-кадастрових документів, що підтверджено в судовому засіданні записом про протокол відповідного рішення № 28 (а.с.-11) та письмовим визнанням позову відповідачем (а.с.-25), тобто тією ж сільською радою, що передавала спадкодавцю наявну земельну ділянку на підставі свого рішення від 29 грудня 1994 року. Положення ст.ст.125 та 126 ЗК України, щодо підтвердженням права власності на земельну ділянку Державним актом набули чинності лише з прийняттям нового ЗК України - 2002 року і зворотної дії у часі не мають, а тому суд вважає, що для прийняття рішення по даній справі суд має враховувати не лише положення матеріального права що діє на даний час, а і те законодавство, що було чинне на час передання сільською радою спадкодавцю земельної ділянки у приватну власність. Таким чином, судом встановлено відповідні обставини справи в ході яких позивач визнав позовні вимоги позивача та не заперечує стосовно його задоволення, інших спадкоємців на спадкове майно на яке претендує позивач судом не встановлено, що являється підставою для задоволення позову. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved