Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з 22 вересня 2012р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 94. Вказує, що під час спільного подружнього життя у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося так як вони втратили одне до одного почуття любові, родинної близкості та мають різні погляди на подружнє життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. На даний час вони фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, впродовж останніх чотирьох років проживають окремо, зокрема, позивачка разом з малолітньою донькою в [ADDRESS] , а відповідач в [ADDRESS] . Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки подружніх стосунків не підтримують, взаємних прав та обов`язків не мають. Зазначила, що вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, підтримки та допомоги, між ними втрачений інтерес один до одного, перспектив для збереження шлюбу не має. Вказала, що питання утримання їхньої спільної доньки між ними вирішено шляхом добровільної достатньої та належної участі у її матеріальному утриманні. Вважає, що подальшого змісту підтримувати сімейні відносини немає, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просила позовні вимоги задовольнити, судові витрати залишити за нею. Ухвалою суду від 13.09.2021 року відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивачки - адвокат Кордиш А.А. подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розгляд справи здійснювати у його відсутності та відсутності позивачки. Відповідач в судове засідання не з`явився, у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзив на позовну заяву та заперечень проти позову не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22.09.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 94, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.2012 р. Під час шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому будинку Острозької міської ради Рівненської області №2343 від 26.08.2021р. позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає разом з донькою [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , та згідно адресної довідки від 10.09.2021 р. відповідач [PERSON] проживає окремо від них за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки сторони, як сім`я разом не проживають впродовж останніх чотирьох років, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 07.09.2021 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved