Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

В обґрунтування\~ заяви заявник вказала, що 23 листопада 1993 року Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидвугілля» видано свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло, зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації за № 1077 від 27 грудня 1993 року, а саме: на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого зазначене житло належить на праві особистої сумісної власності їй та членам її родини [PERSON] - чоловіку, [PERSON] доньці, [PERSON] доньці. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Однак, при видачі зазначеного свідоцтва була допущена помилка в написанні імені заявниці: зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В теперішній час усунути розбіжність неможливо в звязку із ліквідацією служби приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля», в звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. З огляду на те, що написання ім`я заявниці у свідоцтві № [NUMBER] про право власності на житло, зареєстроване в БТІ за № 1077 від 27 грудня 1993 року різниться із фактичним ім`ям у паспорті, заявниця на теперішній час позбавлена можливості розпоряджатися своєю часткою (1/4) у нерухомому майні (квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ). Просить встановити факт того, що свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло, видане Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидівугілля» та зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації за № 1077 від 27 грудня 1993 року, а саме: на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . В судове засідання заявниця не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло виданого 23 листопада 1993 року Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидвугілля», зареєстрованого в книзі реєстрації за № 1077 від 27 грудня 1993 року, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві особистої сумісної власності (російською мовою) [PERSON] , [PERSON] - чоловіку, [PERSON] - доньці, [PERSON] - доньці. Згідно з довідкою про приватизацію квартири (російською мовою) [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] приватизувала займане з родиною житло у відповідності з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження служби приватизації п/о «Селидвугілля» 2352 від 23 листопада 1993 року. У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Новогродівським МB УМВС України в Донецькій області 22 листопада 1996 року зазначено прізвище, ім`я та по батькові заявниці як « [PERSON] ». Отже, наявні розбіжності у написанні імені заявниці в паспорті громадянина України та свідоцтві про право власності на житло. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). З виписки із рішення у справі № 2-712/2001р вбачається, що 18 червня 2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] Новогродівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №24/2020 від 10 лютого 2020 року. Інша спадкоємиця донька [PERSON] від спадку відмовилася, що підтверджується листом Новогродівської державної нотаріальної контори № 213/02-14 від 13 березня 2020 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 вересня 2020 року [PERSON] після смерті [PERSON] отримала спадщину у вигляді 1/4 частки квартири за [ADDRESS] . Вищенаведені докази дають суду підстави для твердження того, що заявниця [PERSON] дійсно є співвласником квартири [ADDRESS] , про що зазначено в свідоцтві № [NUMBER] про право власності на житло, зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації за № 1077 від 27 грудня 1993 року, що дає змогу встановити факт приналежності заявниці цього свідоцтва про право власності на житло. Таким чином суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved