Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та пені, в обґрунтування якого вказала, що 26.10.1995 року в неї народилась дочка [PERSON]. 28.11.1995 року між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб, в день укладення шлюбу відповідача визнано батьком [PERSON] 26.06.2007 року шлюб було розірвано. В теперішній час дитина проживає разом матірю. З 12.07.2007 року по 26.10.2013 року з відповідача на користь позивачки на підставі виконавчого листа №2-1866 від 16.08.2007 року, стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнення зупинено з 27.10.2013 року, у звязку з досягненням дочкою повноліття, виконавче провадження закрито. 28.04.2009 року ухвалою Апеляційного суду Донецької області визначено розмір заборгованості по аліментам [PERSON], який складає 5153,00грн. Загальна заборгованість по аліментам на утримання дочки з 12.07.2007 року по 26.10.2013 року складає 31899,63грн. Діючим законодавством передбачена відповідальність за просрочку сплати аліментів у вигляді неустойки. Враховуючи вищенаведене, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 31899,63грн., пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 63799,26грн. та понесені судові витрати. Позивачка під час розгляду справи зменшила та уточнила позовні вимоги, просила стягнути з [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 24029,63грн., пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2008 року по 27.05.2014 року в розмірі 48059,26грн. та понесені судові витрати. 31.07.2014 року до судового засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності. Представник позивачки [PERSON]О, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав в повному обсязі, та пояснив, що [PERSON] доводиться йому дочкою, в 2006 році відповідач пішов із сімї, протягом 2006-2007 року аліменти на утримання дочки сплачував добровільно, позивачці це не сподобалось та вона звернулась до суду. В 2008 році Апеляційним судом прийнято рішення, що аліменти повинен був сплачувати з валового доходу, в звязку з чим з 2008 року виникла заборгованість, з того моменту аліменти сплачував періодично, також допомагав дочці матеріально на навчання, лікування, купляв одяг, надавав гроші готівкою від 500,00грн. до 1000,00грн., оплачував відпочинок на узбережжі, двічі купував поїздки за кордон. Зі сторони позивачки ніколи не виникало питань про заборгованість по аліментам. Перестав сплачувати аліменти в 2011 році, також просив врахувати, що підприємницьку діяльність не здійснює з 2011 року. На теперішній час у відповідача на утримання знаходиться двоє неповнолітніх дітей, він не працює, оскільки знаходиться з дітьми, отримує лише допомогу по догляду за дітьми. Суд, вислухавши представника позивачки, відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволенні позовних вимог з наступних підстав. 26.10.1995року народилась [PERSON], батьками якої згідно свідоцтва про народження виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя, актовий запис №792, є [PERSON] та [PERSON]. 28.11.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя, актовий запис №326. Свідоцтвом про встановлення батьківства, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя, актовий запис №104, [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON], [INFO]. З довідки КСН «Центральний 1» №187 від 17.03.2014 року вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO], разом з дочкою [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ №3-13597833 від 20.05.2014 року сума заборгованості по аліментам [PERSON] станом на 27.10.2013 року складає 24029,63грн. Відповідно до повідомлення про надання державної допомоги сімям з дітьми, [PERSON] отримує допомогу по догляду за дитиною до 3 років з 14.05.2014 року по 04.02.2017 року в розмірі 130,00грн., з 14.05.2014 року по 31.10.2014 року в розмірі 400,97грн. На утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, виданими Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. З довідки про доходи ДВНЗ «ПДТУ» від 14.05.2014 року №138 вбачається, що [PERSON] працює в ДВНЗ «ПДТУ» на посаді комірника, загальна сума доходу за період з 01.11.2013 року по 30.04.2014 року становить 9783,57грн. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка державний виконавець Бондаренко І.М., пояснив, що виконавче провадження йому було передано у вересні 2013 року. Викликав боржника, зобовязував надати документи, на той момент заборгованість за період з жовтня 2008 року по жовтень 2013 року складала 31899,63грн. [PERSON] зявлявся до ДВС, надавав квитанції про сплату документи, що підтверджують оплату речей, путівок. Стягувач вказала, що з приводу речей та інших витрат з нею не узгоджували, це було ініціативою відповідача, домовленості про те, що це враховується в аліменти між ними не було. Остаточна заборгованість складає 24029,63грн., про що боржника письмово повідомили. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні пояснила, що відповідач доводиться їй батьком, який повністю її матеріально утримує. Мати заперечує проти їхнього спілкування, конфлікти між ними виникають щодня, серйозні періодичністю раз на місяць. Кожну неділю надає від 200,00грн. до 500,00грн., сплачує лікування, витрати на навчання, двічі купував путівки за кордон. Матері було відомо про куплені речі та поїздки, але вона не визнавала ці витрати в рахунок аліментів. Останній раз в травні пішла до батька та жила з ним близько місяця. Відповідно до вимог ст.195 ч.1,4 СК України, ст.74 ч.3 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем а у разі спору судом. Як було встановлено в судовому засіданні, згідно довідки Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції №3-13597833 від 20.05.2014 року сума заборгованості [PERSON] по аліментам станом на 27.10.2013 року складає 24029,63грн. В судовому засіданні державний виконавець Бондаренко І.М. вказав, що в даному розрахунку враховані всі квитанції надані відповідачем. Домовленості між боржником та стягувачем щодо врахування додаткових витрат в рахунок аліментів не було. Таким чином, суд вважає, що з боку відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума заборгованості по аліментам в розмірі 24029,63грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Оскільки згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом наведеної норми права пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, що підтверджується розрахунком заборгованості Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції, до того ж право позивача, передбачене ст.196 СК України, не може бути пов'язане з дотриманням норм державним виконавцем ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки платник аліментів отримував рішення суду про стягнення аліментів, зявлявся до державного виконавця, періодично сплачував, тож був обізнаний про свій обов'язок. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2008 року по 27.05.2014 року (період, за який позивач просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів),

Outcome: partial