Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

В квітні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить стягувати щомісячно із [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, їх сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду та досягнення дитиною повноліття. Крім того [PERSON] звернулася до суду з позовною вимогою про стягнення із [PERSON] грошових коштів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на її, [PERSON], утримання, щомісячно, але не менше ніж прожитковий мінімум на одну особу, до досягнення [PERSON], [INFO] трьох років. Також судові витрати пов'язані із розглядом цивільної справи покласти на відповідача. Разом з тим у вересні 2013 року до суду звернувся [PERSON] із зустрічним позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства в якому просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису № 123 від 26 березня 2013 року, зробленого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції про народження [PERSON]. Також стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та просила її позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю. При цьому вона пояснила, що 12 лютого 2010 року, Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 15. Вже [INFO] року від цього шлюбу у них народився син - [PERSON] про що в Книзі реєстрації народжень 26 березня 20013 року зроблено відповідний актовий запис № 123. Але після народження сина відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню їх дитини. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. При цьому син знаходиться на її повному утриманні. Тому вона вимушена звернутися в суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Представник відповідача - [PERSON], в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити, а у задоволені позову [PERSON] просив відмовити. При цьому в обґрунтування своєї позиції він пояснив, що відповідач [PERSON] оспорює факт свого батьківства, оскільки [PERSON] колишня дружина відповідача народила свого сина - [PERSON], [INFO] року, тобто після припинення між ними шлюбних відносин в квітні 2012 року. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2010 року, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 15. Так [INFO] року від цього шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON] про що в Книзі реєстрації народжень 26 березня 20013 року зроблено відповідний актовий запис № 123. Також 2 квітня 2012 року сторони припинили шлюбні відносини і сторони проживають окремо. На даний час спільне господарство не ведеться. Як встановлено судом відповідач не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Син знаходиться на повному утриманні [PERSON] Статтею 180 СК України встановлено - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином позов [PERSON] в частині вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення. Разом з тим судом встановлено, що 19 липня 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] з яким відповідно до рішення Ленінським районним судом м. Полтави від 28 травня 2014 року з листопада 2013 року перебував у фактичних шлюбних відносинах. При цьому сама [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що із 2013 року не потребує утримання від [PERSON], оскільки перебуває на утриманні свого чоловіка [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] в частині стягнення із [PERSON] грошових коштів на її утримання. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства, то вказаний позов підлягає залишенню без розгляду виходячи із наступного. Так судом було встановлено, що [INFO] року відповідачка народила сина [PERSON], а 26 березня 2013 року зареєструвала, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №123. Батьком народженої дитини згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України [PERSON] було записано [PERSON]. Саме це є предметом оскарження в зустрічному позові відповідача [PERSON] Разом з тим саме на вимогу відповідача суд тричі призначав експертизу методом ДНК-аналізу для вирішення питання, хто є батьком народженої дитини. Але [PERSON] ні разу не з'явився на призначену експертизу, чим позбавив суд можливості вирішити його позовні вимоги по суті. Відповідно до статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо в тому числі провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк. Разом з тим відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач по зустрічному позову [PERSON] в невиконання вимог ст. 119 ЦПК України не подав докази на які посилався при подачі зустрічного позову, оскільки тричі на з'явився на заявлену ним же експертизу методом ДНК-аналізу для вирішення питання, хто є батьком народженої дитини. З огляду на викладене його зустрічний позов підлягає залишенню без розгляду, оскільки суд позбавлений можливості встановити чи спростувати факт його батьківства по його зустрічному позову. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати понесені позивачем при розгляді цивільної справи в розмірі 114 грн. 70 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial