overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 25.02.2014 року укладено кредитний договір № [NUMBER] між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], за яким останній отримав споживчий кредит у сумі 21302.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік, строком до 25.02.2017 року. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н., у відповідності до умов якого, ПАТ «ОТП Банк» відступив, а позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняв на себе усі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за зазначеним договором. Однак, відповідач не виконав умов кредитного договору належним чином, тому має заборгованість 26401, 51 грн. Позивач прохав суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 26401, 51 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю та прохав його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. З матеріалів справи вбачається, що 25.02.2014 року укладено кредитний договір № [NUMBER] між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] (а.с.5-7). 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу (а.с.21-24). Відповідачеві [PERSON] повідомлено про відступлення права грошової вимоги та про зміну умов кредитного договору № 712/3413SFPR7 від 29.06.2012р. (а.с.15-16). Станом на 25.08.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед банком становить 26401,51 грн.: заборгованість по тілу кредиту 20710, 09 грн., заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам - 1.54 грн., заборгованість зі сплати комісії за обслуговування кредиту 5689, 88 грн. Згідно ст.ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 ч.2, ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Оскільки відповідач неналежним чином виконував зобовязання внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, суд вважає стягнути з нього на користь позивача заборгованість в сумі 26401,51 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 20.10.1995 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO]. Останній рік сторони не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведуть, втратили почуття поваги і любові один до одного. Сімейні відносини між позивачем і відповідачем фактично припинені і їх відновлювати сторони не бажають. Дитина проживає з матір'ю. У зв'язку із вищевикладеним просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 20.10.1995 року в Відділі реєстрації актів громадського стану Подільського району м. Києва, актовий запис № 561. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Спір щодо поділу майна відсутній. Сторони не проживають однією сім'єю на протязі останнього року, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, а тому шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу стало відсутність взаєморозуміння між сторонами. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

В листопаді 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказа-ною заявою та обґрунтовує її тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 5 листопада 2015 року позов [PERSON] задоволений частково: скасований наказ в.о. гене-рального директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-389/п від 18 травня 2015 року та рішен-ня комісії по трудових спорах ДП «МА «Бориспіль» №3 від 28 травня 2015 року. Крім того, з ДП «МА «Бориспіль» на користь [PERSON] стягнута премія за виконання якісних показ-ників за травень 2015 року в розмірі 1392 гривень 93 копійок. Однак суд не вирішив питання про відшкодування витрат на оплату правової допомоги. Тому представник позивача [PERSON] просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ДП «МА «Бориспіль» на користь [PERSON] витрати на оплату правової допомоги. Представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні заяви. Інші учасники цивільного процесу не зявились у судове засідання. Згідно з ч.3 ст.220 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Вислухавши пояснення представника відповідача [PERSON] та дослідивши мате-ріали цивільної справи, суд дійшов до таких висновків. Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 5 листопада 2015 року (а.с.68-74 т.3) позов [PERSON] задоволений частково: скасований наказ в.о. генераль-ного директора ДП «МА «Бориспіль» №11-07/1-389/п від 18 травня 2015 року та рішення комісії по трудових спорах ДП «МА «Бориспіль» №3 від 28 травня 2015 року. Крім того, з ДП «МА «Бориспіль» на користь [PERSON] стягнута премія за виконання якісних показ-ників за травень 2015 року в розмірі 1392 гривень 93 копійок. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Встановлено, що [PERSON] витратив грошові кошти в розмірі 2000 гривень на опла-ту правової допомоги. Ця обставина підтверджується квитанцією №473479 від 28 серпня 2015 року (а.с.30 т.3). Однак зі змісту мотивувальної та резолютивної частини рішення (а.с.74 т.3) вбачається, що суд не вирішив питання про розподіл цих судових витрат. З огляду на це суд вважає, що з метою усунення цього недоліку належить ухвалити до-даткове рішення, яким вирішити питання про розподіл витрат на правову допомогу. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуд-жує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що ціна предявленого позову становить 10393 гривні 93 копійки (1392,93 + 9000). Однак позов задоволений лише на 13,40% (1392,93 : 10393,93 * 100%). З огляду на це суд вважає, що з ДП «МА «Бориспіль» на користь [PERSON] належить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 268 гривень (2000 : 100% * 13,40%).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес - Банк» ( далі ПАТ «АБ «Експрес - Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Посилаючись на те, що [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору, щодо сплати кредиту та відсотків за користування ним представник позивача просить суд стягнути з відповідачки 23\~614,99 гривень заборгованості за кредитним договором та судовий збір. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень проти позову суду не надсилала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2012 року між ПАТ «АБ «Експрес - Банк» та [PERSON] був укладений договір № 74852/30/к4, де відповідачка отримала кредит у сумі 12\~500,00 грн. зі сплатою 24,0 % річних строком на 24 місяці, з 23 липня 2012 року по 23 липня 2014 року ( а.с. 10-11). Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. В порушення умов кредитного договору про причини припинення зарахування коштів на поточний рахунок відповідач письмово не повідомила, строки погашення заборгованості порушувались нею неодноразово. Банк звертався до [PERSON] з листом вимогою про порушення умов кредитного договору та вимогою достроково повернути заборгованість за кредитним договором, та з повідомлення про порушення строку (терміну) сплати кредитної заборгованості, однак до теперішнього часу відповідачка заборгованість перед ПАТ «АБ «Експрес Банк» не погасила ( а.с. 15-16). Відповідач взятих на себе зобовязань за кредитним договором № 74852/30/к4 від 23 липня 2012 року не виконує, а тому за нею утворилась заборгованість в сумі 23\~614,99 грн., яка складається з: -8\~169,12 грн. заборгованість по кредиту; -8\~546,81 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -624,43 грн. пеня за порушення строків погашення кредиту; -221,18 грн. пеня за порушення строків погашення відсотків; -4\~803,44 грн. інфляційні збитки згідно п. 2 ст. 625 ЦК України; -1\~250,00 грн. штраф у розмірі 10% згідно п. 6.4 Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідки порушення договору, позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України та відповідає вимогам позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

В листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з цим позовом, який мотивувало тим, що 22.03.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено кредитний договір без номера (надалі Договір), за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карточку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору та Умов надання кредиту Банк виконав повністю, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, станом на 31.07.2015 року заборгувала Банку 18368,83 гривень. Вказану суму боргу та понесені витрати по сплаті судового збору позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~В листопаді 2015 року П»ятківська З.І. звернулась до суду з позовом до П»ятковського М.І. про розірвання шлюбу обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.05.1998 року вона зареєструвала шлюб з П»ятковським [PERSON] спільного подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей, синів П»ятковського Артема, [INFO] та П»ятковського Дмитра, [INFO]. Сімейне життя не склалося. Чоловік постійно вживає спиртні напої, вчиняє сварки. Шлюбні стосунки фактично припинені, примирення між ними неможливе. 08.12.2015 року П»ятковський М.І. звернувся до суду із зустрічним позовом до П»ятківської З.І. про визначення місця проживання дитини. В якому просить визначити місце проживання дитини- Пятковського Артема з ним. \~\~\~\~ В судовому засіданні позивачка-відповідачка та її представник позовні вимоги підтримали, зустрічний позов не визнали. \~\~\~\~ Відповідач-позивач та його представник в судовому засіданні первісні позовні вимоги визнали. Зустрічний позов щодо визначення місця проживання дитини просили залишити без розгляду. \~\~\~ Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази,приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 27 травня 1998 року. [PERSON] подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей синів П»ятковського Артема, [INFO] та П»ятковського Дмитра, [INFO].\~\~\~ Створити міцну сім'ю не вдалося, подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, суперечать інтересам позивачки за первісним позовом. Відповідно\~\~до\~ст.112ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). \~\~ Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі одного з подружжя і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до\~ст.207 ч.5 ЦПК України\~суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. За таких обставин зустрічний позов П»ятковського М.І. до П»ятківської З.І. про визначення місця проживання дитини підлягає залишенню без розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В листопаді 2015 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON], зареєстрований 24 квітня 2004 року Центром відділу реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 567. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалось. Позивач посилається на те, що він з відповідачкою мають різні характери та погляди на життя. З червня 2015 року сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в які позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка також в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила розірвати шлюб за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.. З матеріалів справи вбачається, що 24 квітня 2004 року Центром відділу реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між [PERSON] ([INFO] р.н.) та [PERSON]. ([INFO] р.н.), про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 24.04.2004 р. (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). На момент розгляду справи у суді спору з приводу проживання дітей та поділу майна не має. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони з червня 2015 року не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

В листопаді 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 13786,99грн. вартості не облікованої електроенергії, спожитої в порушення правил, що було встановлено при обстеженні житла відповідача 28.07.2015р. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, до суду не з'явився. За таких обставин суд за згодою позивача ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що відповідач проживає в м.Миколаєві за адресою: [ADDRESS], за яким на користування електроенергією відкритий особовий рахунок [NUMBER] Відповідно до п.п.19,37,53 Правил користування електроенергією для населення (ПКЕЕН, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р № 1357 з наступними змінами) споживаюча електроенергія повинна враховуватися прибором обліку, і згідно його показань провадиться оплата спожитих послуг. Енергопостачальник вправі вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електроенергією, зокрема, сплати вартості не облікованої електроенергії. При розгляді актів про порушення енергопостачальник визначає, чи причетні споживачі до порушення та відповідно до п.3.3 Методики…, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.06р. № 562, розраховує обсяг та вартість спожитої не облікованої електроенергії. З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2015р. за місцем проживання відповідача працівниками «Миколаївобленерго» виявлено порушення правил користування електроенергією, а саме: самовільне підключення електроприладів до власної мережі поза приладом обліку, що підтверджується актом №М-2218. При розгляді акту про зазначене порушення позивачем визначено, що споживач причетний до порушення та не облікована електроенергія спожита в обсязі 24047кВт/год. (за період 2013р.-2015р.), вартістю - 13786,99грн. Таким чином, загальна вартість спожитої не облікованої електроенергії складає 13786,99грн. Зазначена сума споживачем залишається не відшкодованою, а тому на захист прав позивача вказана сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

В листопаді 2015 р. позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначали, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку площею 0,0611 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачі після смерті спадкодавця, як спадкоємці за законом у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку не змогли, оскільки мати за життя не здійснила державну реєстрацію договору купівлі-продажу земельної ділянки. З цих підстав вимушені звернутися до суду та просити суд визнати за ними, як за спадкоємцями першої черги право власності в порядку спадщини за законом на вищевказану земельну ділянку по ? частині кожному. Позивачі, в письмових заявах направлених до суду, позов підтримали в повному обсязі та просили суд слухати справу за їх відсутності (а.с.36,37). В письмовій заяві, направленій до суду Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району Одеської області не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд слухати справу у відсутності її представника ( а.с. 31). Дослідив письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Відповідно до: -ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). -ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. -ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. -ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи . Часом відкриття спадщини є день смерті особи. -ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. -ст.1222 ЦК України спадкоємцями за законом та за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. -ст.1223 ч.3 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що дійсно [INFO] в Одеській області, Овідіопольському районі, с. Молодіжне померла [PERSON] (а.с.14), після смерті якої відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на вищевказану земельну ділянку, яка належала спадкодавцю на праві власності. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є доньки [PERSON] та [PERSON], які у встановлений законом строк подали до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області заяву про прийняття спадщини (а.с.42, 54), але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не змогли, оскільки за життя мати не здійснила державну реєстрацію договору купівлі-продажу земельної ділянки. З названих вище підстав позов і підлягає задоволенню.

Outcome: approved