Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та обґрунтовував його тим, що 16 травня 2014 року він позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 320000 доларів США. Відповідач зобовязався повернути грошові кошти у такій самій сумі до 27 травня 2014 року. [PERSON] не виконав це зобовязання. Тому [PERSON] просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 9177342 гривень 63 копійок. В ході розгляду цивільної справи представник позивача [PERSON] подав заяву про зміну предмета позову (а.с.36-39) та обґрунтовує її тим, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] Позика отримувалась в інтересах сімї. Тому представник позивача [PERSON] просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] борг за договором позики в розмірі 9177342 гривень 63 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунту-вання своїх заперечень вона посилається на те, що, дійсно, відповідачі перебували в шлюбі. Однак позика отримувалась для забезпечення підприємницької діяльності [PERSON], а не в інтересах сімї. Тому [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову в частині вимог, предявлених до неї. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачів, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задо-воленню з таких підстав. Встановлено, що 16 травня 2014 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики (а.с.5), за яким позивач передав грошові кошти в розмірі 320000 доларів США, а [PERSON] зобовязався повернути грошові кошти у такій самій сумі до 27 травня 2014 року. Факт передачі грошових коштів додатково підтверджується копією розписки (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позико-давцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та порядку, що встановлені дого-вором. Згідно з ч.2 ст.625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простро-ченої суми. Як розяснив Верховний Суд України в абз.2 п.14 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести роз-рахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національ-ним банком України на день ухвалення рішення. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] повернув отримані ним грошові кошти. Ця обставина свідчить про те, що у нього виник борг по поверненню позики в розмірі 320000 доларів США та борг по сплаті трьох процен-тів річних від простроченої суми в розмірі 16800 доларів США. Загальний розмір боргу за договором позики становить 336800 доларів США (320000 + 16800). Ці обставини підтверд-жуються письмовими розрахунками (а.с.2, 59). Станом на день ухвалення рішення суду 1 долару США еквівалентні 25 гривень 85 ко-пійок. Тому розмір боргу [PERSON] за кредитним договором становить 8706280 гривень (336800 х 25,85). Відповідач ухиляється від добровільної сплати цих грошових коштів. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг за договором позики в розмірі 8706280 гривень. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є знайомим [PERSON] В 2008 році [PERSON] позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 150000 дола-рів для придбання квартири. [PERSON] зобовязався повернути отримані грошові кошти протягом року. Однак він не виконав цей обовязок. [PERSON] забув про них. В 2014 році відповідач зателефонував та повідомив про те, що він готовий розрахуватись. Під час зу-стрічі [PERSON] повернув [PERSON] грошові кошти в розмірі 150000 доларів США. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є другом [PERSON] В лютому 2008 року відповідач хотів купити квартиру. [PERSON] познайо-мив його з [PERSON], який позичив [PERSON] грошові кошти на придбання квартири. Відповідач не повернув їх. В 2014 році він звернувся знову. [PERSON] познайомив його з [PERSON], який позичив відповідачу грошові кошти. Одну частину позики [PERSON] витратив на повернення боргу [PERSON] Іншу частину отриманих грошових коштів відповідач витратив на забезпечення підприємницької діяльності. Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів гро-мадян, належить вчиняти у письмовій формі. Згідно з ч.1 ст.218 цього ж Кодексу недодержання сторонами письмової форми право-чину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встанов-лених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. За правилом ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути під-тверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлено, що грошові кошти в розмірі 150000 та 320000 доларів США більш, ніж у двадцять разів перевищують розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Ця обставина свідчить про те, що передача грошових коштів в таких розмірах не може під-тверджуватись показаннями свідків. З огляду на це суд вважає, що показання свідків [PERSON] та [PERSON] є не-допустимими доказами. В матеріалах цивільної справи міститься копія рішення Бориспільського міськрайон-ного суду від 30 жовтня 2015 року (а.с.30), з якої вбачається, що в період часу з 26 березня 2004 року до 10 листопада 2015 року відповідачі перебували у шлюбі. Крім того, зі змісту пункту 5 договору позики (а.с.5) вбачається, що [PERSON] отри-мав попередню згоду дружини та діяв в інтересах подружжя. Відповідно до ч.3 ст.65 СК України для укладення договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. В матеріалах цивільної справи відсутня письмова згода [PERSON] на те, щоб [PERSON] позичив у позивача грошові кошти в розмірі 320000 доларів США. Ця обстави-на свідчить про те, що договір позики не був укладений в інтересах сімї. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення боргу за договором позики з [PERSON] відсутні. У задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмови-ти. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, витрати присуджуються позивачеві пропорційно до роз-міру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 6890 гривень. Ця об-ставина підтверджується квитанцією №11Е3601АЕ0 від 26 лютого 2016 року (а.с.4). Позов задоволений лише в частині вимог, предявлених до [PERSON] З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 6890 гривень. Підстави для відшкодування цих витрат [PERSON] відсутні.

Outcome: partial