Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 03 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Невід'ємною частиною та умовами цього договору є заява позичальника, Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи Банку. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконав, порушив порядок та періодичність внесення платежів у рахунок погашення кредиту, внаслідок чого станом на 31 травня 2015 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 16772 грн. 75 коп., з яких: 4997 грн. 36 коп. - заборгованість за кредитом, 9060 грн. 45 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1678 грн. 14 коп. - заборгованість за пенею та комісіями, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 786 грн. 80 коп. - штраф (процентна складова). Покликаючись на вимоги ст. 526-530, 631, 1046-1056 ЦК України просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 16772 грн. 75 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, невід'ємною частиною та умовами якого є заява позичальника, Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи Банку, Правила користування платіжною карткою, що підтверджується анкетою-заявою позичальника [PERSON] За умовами цього договору на ім'я відповідача було відкрито картковий рахунок та надано кредит шляхом відкриття кредитної лінії, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З довідки про зміну умов кредитування вбачається, що [PERSON] було встановлено кредитний ліміт 04.06.2008 року у сумі 500 грн., 360 грн. - 07.07.2009 року, 460 грн. - 23.01.2011 року, 700 грн. - 27.07.2011 року, 1200 грн. - 14.08.2012 року, 5000 грн. - 17.08.2012 року. Строк дії кредитної картки - по серпень 2016 року. Відповідно до заяви позичальника, п. 5.4, 6.5, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, сплачувати комісії, передбачені договором, шляхом внесення щомісячних платежів, до 25 місяця, наступного за звітним, а також сплатити штраф у разі порушення строків внесення платежів за договором більш як на 30 днів у розмірі 250 грн. та 5 % від суми заборгованості за кредитом. Згідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Свої зобов`язання перед позичальником за вказаним кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» виконав у повному обсязі. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 527, 530, 532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, належними сторонами та у встановлений у зобов`язанні строк. Своїх зобов`язань за вказаним договором відповідач належним чином не виконав, допустив істотне порушення умов договору щодо порядку та строку сплати кредиту. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 31.05.2015 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 16772 грн. 75 коп., з яких: 4997 грн. 36 - заборгованість за кредитом, 9060 грн. 45 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1678 грн. 14 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 786 грн. 80 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Ч. 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи наведене та відповідно до положень ст. 509, 526, 599, 615, 629, 631, 1050, 1054 ЦК України суд приходить до висновку, що боржник зобов`язаний повернути кредит, сплати проценти за користування ним, а також неустойку за порушення виконання зобов'язання. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved