Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Посилався на те, що 05.02.2012 року ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №R53400387074B, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в сумі 93600 грн., строком користування по 05.02.2018 року, з процентною ставкою 25 відсотків річних. Відповідно до умов кредитного договору кредит надано шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок [PERSON] Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, ЦК України та умов договору відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв*язку із зазначеними порушеннями зобов*язань відповідач, станом на 28.10.2013 року має заборгованість 102249,35 грн., яка складається з наступного: 87407,83 грн. - поточна заборгованість по кредиту, 5932,68 - прострочена заборгованість по кредиту, 3598,61 грн. - прострочена заборгованість по процентам, 2165,74 - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 3056,86 - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 35,58 грн. - 3%річних за прострочення сплати процентів, 50,26 грн. - 3% річних за прострочення сплати кредиту, 1,79 грн., інфляційні витрати в зв'язку з простроченням сплати кредиту. Разом з цим, 05 лютого 2013 року ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] уклали договір поруки № R53400387074B-П-1, відповідно до якого поручився перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення яких встановлюється кредитним договором. Просять стягнути заборгованість з відповідачів на свою користь за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також просив стягнути з відповідача заборгованість, судові витрати понесені позивачем при подачі позову, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідачі не з'явилися в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце слухання справи, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності по наявних в справі матеріалах. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 61 ЦПК України Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов*язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Норма ст.549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов*язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов*язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання. Згідно цих вимог закону судом встановлено, що 05.02.2012 року ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №R53400387074B, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в сумі 93600 грн., строком користування по 05.02.2018 року, з процентною ставкою 25 відсотків річних. Відповідно до умов кредитного договору кредит надано шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок [PERSON] Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, ЦК України та умов договору відповідач зобов*язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв*язку із зазначеними порушеннями зобов*язань відповідач, станом на 28.10.2013 року має заборгованість 102249,35 грн., яка складається з наступного: 87407,83 грн. - поточна заборгованість по кредиту, 5932,68 - прострочена заборгованість по кредиту, 3598,61 грн. - прострочена заборгованість по процентам, 2165,74 - пеня за несвоєчасну сплату процентів, 3056,86 - пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 35,58 грн. - 3%річних за прострочення сплати процентів, 50,26 грн. - 3% річних за прострочення сплати кредиту, 1,79 грн., інфляційні витрати в зв'язку з простроченням сплати кредиту. Разом з цим, 05 лютого 2013 року ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] уклали договір поруки № R53400387074B-П-1, відповідно до якого поручився перед позивачем за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення яких встановлюється кредитним договором. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідачі не виконала вимог закону та не дотримались умов договору, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а тому з відповідачів на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором та понесені судові витрати.

Outcome: approved