Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В.о. прокурора Жовтневого району м. Запоріжжя звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON], в якому зазначив, що [PERSON] є особою похилого віку, інвалідом 2 групи, у зв'язку з чим, не може самостійно захищати свої інтереси і реалізовувати процесуальні повноваження у суді, а тому наявні підстави для представництва його інтересів прокурором. Досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON], зловживаючи довірою [PERSON] під приводом вирішення питання про працевлаштування його сина [PERSON], заволодів грошовими коштами, що належали [PERSON] у сумі 1950 доларів США та 200 грн. З вказаної суми [PERSON] повернуто [PERSON] лише 6 000 грн. Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області [PERSON] визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. В матеріалах кримінального провадження наявні документи, які підтверджують факт заволодіння [PERSON] грошовими коштами [PERSON] 06.12.2013 [PERSON] повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв'язку з наявністю достатніх для підозри доказів. Враховуючи, що строки давності, передбачені ч.1 ст.49 КК України для притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] закінчилися, прокурором прокуратури міста Запоріжжя подано до Жовтневого районного суду М.Запоріжжя відповідне клопотання про його звільнення. Ухвалою Жовтневого районного суду М.Запоріжжя від 27.12.2013 вказане клопотання задоволено та вирішено звільнити [PERSON] від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.190 КК України, у зв'язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності, провадження у справі закрито. Цивільний позов [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, при винесенні зазначеної ухвали судом не розглядався. Проте, враховуючи ст.128 КПК України вказане не позбавляє [PERSON] права звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства. Згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 30.04.2014 100 доларів США дорівнює 1140,60 грн. Таким чином, загальна сума заподіяної майнової шкоди складає 16 430 грн. (1950 доларів США х 11,40 грн. = 22 230 грн. - 6 000 грн. = 16 230 грн. + 200 грн. = 16 430 грн.). Крім того, у зв'язку з тим, що [PERSON] не повертав грошові кошти, [PERSON] опинився у скрутному матеріальному становищі, мав труднощі зі здоров'ям. Так, потрапивши у скрутне матеріальне становище, [PERSON] був позбавлений можливості забезпечити себе належною та невідкладною медичною допомогою. Також, неодноразові суперечки з [PERSON] щодо повернення грошових коштів, тривале розслідування кримінального провадження, скрутне матеріальне становище призвели до фізичних та душевних страждань [PERSON] та членів його сім'ї. Моральну шкоду [PERSON] оцінив у 5 000 грн. В.о. прокурора зазначив, що пропущено строк позовної давності, але, пропущено з поважної причини. В.о. прокурора просить суд визнати поважними причини пропуску прокурором Жовтневого району м. Запоріжжя в інтересах [PERSON] строку позовної давності; стягнути з відповідача [PERSON] майнову шкоду у розмірі 16 430 грн. та моральну - у розмірі 5 000 грн. У судовому засіданні прокурор позов підтримала. [PERSON] позов підтримав. [PERSON] проти позову заперечує, мотивує заперечення тим, що грошей у [PERSON] не брав, вина [PERSON] не доказана. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи і кримінального провадження, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Відповідно до п.2 ст.121 Конституції України на органи прокуратури покладається обов'язок представляти інтереси громадян в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. У кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає наявність підстав та можливість представництва інтересів громадян у суді, форму його здійснення і може здійснювати представництво на будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом. Підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження. Згідно зі ст.45 ЦПК України, прокурор може звернутися до суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати, участь у цих справах. До прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя надійшло звернення від [PERSON], [INFO], щодо пред'явлення в його інтересах цивільного позову до суду про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням до [PERSON] та представництва його інтересів у суді. Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України при зверненні з позовом в інтересах громадянина до суду прокурор повинен надати документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Так, [PERSON] є особою похилого віку, інвалідом 2 групи, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення № [NUMBER] та довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії. У зв'язку з цим, [PERSON] не може самостійно захищати свої інтереси і реалізовувати процесуальні повноваження у суді, а тому наявні підстави для представництва його інтересів прокурором. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізично або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 7 статті 128 КПК України передбачено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно матеріалів кримінального провадження, [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що [PERSON], зловживаючи довірою [PERSON] під приводом вирішення питання про працевлаштування його сина [PERSON], заволодів грошовими коштами, що належали [PERSON] у сумі 1950 доларів США та 200 грн. З вказаної суми [PERSON] повернуто [PERSON] лише 6 000 грн. Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області [PERSON] визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. В матеріалах кримінального провадження наявні документи, які підтверджують факт заволодіння [PERSON] грошовими коштами [PERSON] Так, з протоколу огляду мобільного телефону Нокіа 6101 з аудіо записом від 01.11.2010 виявлено стенограму розмови між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зі змісту зазначеної розмови вбачається факт передачі [PERSON] грошових коштів [PERSON] та вимога їх повернути. Вказані мобільний телефон та запис розмови направлено на судову фоноскопічну експертизу. Висновком експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області № 8 від 05.04.2012 встановлена належність розмови, яка зафіксована на досліджуваних експертом об'єктах [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Допитані в якості свідків під час досудового розслідування [PERSON], [PERSON] та потерпілий [PERSON] підтвердили факт заволодіння [PERSON] грошовими коштами [PERSON] та відмови в їх поверненні. Аналогічні показання містяться в протоколах очних ставок та одночасних допитах, проведених між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] У подальшому, 06.12.2013 [PERSON] повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв'язку з наявністю достатніх для підозри доказів. Враховуючи, що строки давності, передбачені ч.1 ст.49 КК України для притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] закінчилися, прокурором прокуратури міста Запоріжжя подано до Жовтневого районного суду М.Запоріжжя відповідне клопотання про його звільнення. Ухвалою Жовтневого районного суду М.Запоріжжя від 27.12.2013 вказане клопотання задоволено та вирішено звільнити [PERSON] від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.190 КК України, у зв'язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності, провадження у справі закрито. У той же час, у мотивувальній частині рішення підозрюваному [PERSON] роз'яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до ч.1 ст.49 КК України є нереабілітуючою підставою. Тобто, незважаючи на відсутність обвинувального вироку, обставини, які б заперечували факт заволодіння [PERSON] грошовими коштами [PERSON] також відсутні. Судом провадження у справі закрито лише в силу ч.1 ст.49 КК України, а не у зв'язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення. Тому, суд не приймає до уваги заперечення [PERSON] з приводу того, що вина його не доказана. Він погодився з тим, що встановив суд в судовому засіданні 27.12.2013 р., не заперечував проти закриття провадження по кримінальній справі, не наполягав на розгляді кримінальної справи з метою доказу відсутності своє вини і винесення судом оправдального вироку. Крім того, у судовому засіданні свідок [PERSON] також детально пояснила, що [PERSON] брав грошові кошти у її чоловіка [PERSON] для працевлаштування сина [PERSON]. Кошти повернув на всі. Так як її чоловік [PERSON] знаходився на лікуванні, а потім робив операцію, вона сама змушена була неодноразово нагадувати [PERSON] про необхідність повернення грошей. [PERSON] спочатку обіцяв, а потім ухилявся від зустрічей з [PERSON], відмовлявся повертати гроші, казав, що [PERSON] не зможуть доказати факт передачі [PERSON] грошей. Згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 30.04.2014 100 доларів США дорівнює 1140,60 грн. Таким чином, загальна сума заподіяної майнової шкоди складає 16 430 грн. (1950 доларів США х 11,40 грн. = 22 230 грн. - 6 000 грн. = 16 230 грн. + 200 грн. = 16 430 грн.). Крім того, у зв'язку з тим, що [PERSON] не повертав грошові кошти, [PERSON] опинився у скрутному матеріальному становищі, мав труднощі зі здоров'ям. Так, потрапивши у скрутне матеріальне становище, [PERSON] був позбавлений можливості забезпечити себе належною та невідкладною медичною допомогою. Також, неодноразові суперечки з [PERSON] щодо повернення грошових коштів, тривале розслідування кримінального провадження, скрутне матеріальне становище призвели до фізичних та душевних страждань [PERSON] та членів його сім'ї. Так, відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Протиправні дії [PERSON], призвели до складного матеріального становища, завдали фізичного болю та душевних страждань [PERSON] та членам його сім'ї. Згідно лікарських довідок, [PERSON] переніс складну операцію і в той час мав потребу в грошових коштах, які відповідач не повертав. Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущеної позовної давності, порушене право підлягає захисту. Так, [PERSON] заявлявся позов під час досудового розслідування кримінального провадження. Проте у зв'язку із складністю кримінального правопорушення та необхідністю проведення слідчих дій (експертиз, допитів тощо) сплинули строки притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності, у зв'язку з чим ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2013 він був звільнений від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав та провадження у справі 27.12.2013 судом закрито. Крім того, при направленні до суду прокуратурою міста Запоріжжя клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] позовна заява потерпілого [PERSON] до суду не направлялась. Таким чином, при винесенні Жовтневим районним судом відповідної ухвали від 27.12.2013 позов [PERSON] про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди не розглядався. Проте, згідно з ч.7 ст.128 КПК України, [PERSON] не позбавлений права звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства. Таким чином, існували поважні та істотні причини (розслідування кримінального провадження), які з об'єктивних підстав унеможливили своєчасне подання позову [PERSON] в порядку цивільного судочинства. Прокурору Жовтневого району М.Запоріжжя стало відомо про ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя зі звернення [PERSON] від 16.01.2014 та подальшого ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у суді. Враховуючи викладене, суд вважає що причини пропущення строку позовної давності прокурором району є поважними. Крім того, суд приймає до уваги те, що [PERSON] не звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності, а позовна давність, відповідно до ст..267 ЦК України, застосовується тільки за завою сторони у спорі. Позов доказано Ухвалою Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 27.12.2013 р., лікарняними довідками, матеріалами кримінального провадження.

Outcome: approved