Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

В липні 2016 року керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], треті особи: [PERSON] та Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про накладення заборони на відчуження житла, в обґрунтування позовних вимог вказує, що [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], однак 20 березня 2015 року рішенням Орджонікідзевського районного суду позбавлена батьківських прав. Разом з тим, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить відповідачці по справі [PERSON]. Неповнолітня [PERSON] також зареєстрована у вказаній квартирі. Однак суд, позбавивши [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], не вирішив питання щодо накладення заборони на відчуження квартири [ADDRESS]. З цього приводу до Органу опіки та піклування звернувся також і батько неповнолітньої [PERSON] За таких обставин, з метою захисту житлових і майнових прав неповнолітньої [PERSON] керівник прокуратури вважає, що у судовому порядку необхідно накласти заборону на відчуження на квартиру [ADDRESS] та яка належить на праві власності [PERSON], [INFO], до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 14 липня 2028 року. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. В подальшому надав суду заяву про розгляд справи без його участі вказавши, що проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та не заперечував проти їх задоволення, в подальшому надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] до суду не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Суд, вислухавши прокурора та представника третьої особи, дослідивши наявні матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії І_НО №514272, зареєстрованої Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 663, батьком дитини є [PERSON]. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 20 березня 2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно її дочки [PERSON], [INFO]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 23 березня 2016 року, квартира [ADDRESS] належить на підставі договору купівлі-продажу №273 від 18 лютого 2009 року [PERSON]. Відповідно до наданої ПП «Житлофонд-27» копії особового рахунку №8158 в квартирі [ADDRESS] зареєстрована дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового Кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Частиною 1 ст. 248 СК України передбачено, що дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Згідно частини 4 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року N 2402-III суд у разі позбавлення батьків батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Відповідно до частини 3 статті 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх у опікунів чи піклувальників, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Жиле приміщення, яке зберігається за дітьми, може бути передано в оренду іншим громадянам на строк до повернення дітей від опікунів чи піклувальників, з прийомної сім'ї. Порядок збереження і передачі в оренду жилого приміщення та іншого майна дитини затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно частини 1 статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року, N 2342-IV за дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківського права або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Таким чином, вимоги прокурора про захист житлових прав малолітньої дитини, мати якої позбавлена батьківських прав, є обґрунтованими, законними і такими, що підлягають задоволенню, а тому слід накласти заборону на відчуження зазначеної квартири, яка належить на праві приватної власності [PERSON], до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO]. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1378,00 гривень.

Outcome: approved