Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

В лютому 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказала, що між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №37/14-ФНКЮ, у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив Позивачу право вимоги до Відповідача коштів включаючи суму основного зобов»язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов»я та інші платежі, право на одержання яких належить Первісному кредитору. Після Відступлення права вимоги за Кредитним договором, Відповідач не виконав свій обов»язок перед Позивачем. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №339127879 від 07 листопада 2011р. в сумі 7636,44грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив задоволити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час судового розгляду повідомлялась в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] 07.11.2011 року уклали кредитний договір № 339127879, відповідно до умов якого, кредитодавець надав позивальнику кредит в розмірі 3090грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01%, комісії за управління кредитом в розмірі 3,90% від суми кредиту на строк 36 місяців. Відповідно до кредитного договору позичальник зобовязалась погашати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом та плату за управління кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в розмірі 206,35грн. відповідно до графіку, яких є невідємною частиною договору. Згідно п. 7 кредитного договору, підписанням кредитного договору, позичальник засвідчив (підтвердив) прийняття загальних умов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» з надання фізичним особам кредитів. Відповідно до п. 17 Загальний умов кредитодавець має право в будь-якому разі вимагати, дострокового виконання всіх зобовязань позичальника за кредитним договором, якщо прострочення грошових зобовязань позичальника становить більше ніж один місяць від моменту настання терміну сплати обовязкового платежу за кредитом. Відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого допустив заборгованість в розмірі 7636,44грн., з яких : 2488грн. заборгованість за основною сумою боргу; 0,26 грн. заборгованість за відсотками; 2111,44грн. заборгованість за платою за управління кредитом; 3036,35грн. заборгованість за пенею ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення права вимоги №37/14-ФНКЮ, у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив Позивачу право вимоги до Відповідача коштів включаючи суму основного зобов»язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов»язань та інші платежі, право на одержання яких належить Первісному кредитору. Відповідно до Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №37/14-ФНКю від 28.03.2014р. Позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7636,44грн., з яких: 24888,39грн. заборгованість за основною сумою боргу, 0,26грн. заборгованість за відсотками, 2111,44грн. заборгованість за платою за управління кредитом, 3036,35грн. заборгованість за пеню. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїм прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»перейшли всі права Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» щодо прав вимоги до [PERSON] за кредитним договорами № 339127879 від 07.11.2011 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події /ч. 1 ст. 530 ЦК України/. Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON], порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконує умови кредитного договору № 339127879 від 07.11.2011 року, що є підставою для стягнення суми заборгованості в розмірі 7636,44грн. за відповідним кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 243,60грн.

Outcome: approved