Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~зазначає,що 13.06.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого був ПАТ «Сведбанк») та позивачем було укладено кредитний договір № 1701/0608/71-099, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 95 000,00 доларів США, а останній в свою чергу зобовязався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 28 листопада 2012 року між Публічним Акціонерним Товариством «Сведбанк», який виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1., 2.2. договору, банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Разом з тим, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1., 2.2. договору клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи) свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 13.06.2008 року №1701/0608/71-099, позичальником згідно якого є Позивач у відповідності до вимог\~ст.514 ЦК України, яка передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредит було надано Позивачу на умовах строковості, повернення та забезпечення виконання його умов іпотекою. Предметом іпотеки є житловий будинок загальною площею 313,00 кв. м. та земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, які знаходяться за адресою вул. Княгині Ольги, 5, с. Колоденка Рівненського району Рівненської області. У звязку з невиконанням умов кредитного договору та наявністю заборгованості 30 жовтня 2013 року Рівненським районним судом Рівненської області в справі № 570/3026/13 було ухвалено рішення, відповідно до якого звернуто стягнення на предмет іпотеки. 01.06.2018 року відбулись торги в межах процедури виконавчого провадження. Предмет іпотеки було реалізовано. Кошти від реалізації майна були спрямовані на виконання рішення суд від 30.10.2013 року. Позивач вважає, що його зобовязання перед відповідачем виконані в повному обсязі. За наведеного просить суд ухвалити рішення, яким визнати припиненим кредитний договір та договір іпотеки. Судові витрати стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача позов підтримав та надав суду пояснення щодо вищезазначених обставин. Представник відповідача позов не визнала та пояснила суду, що зобовязання за кредитним договором не виконані позивачем в повному обсязі. В той же час не змогла назвати суду суму заборгованості, яка ще існує у позивача перед ними. Додала, що відповідач після ухваленого рішення суду від 29.09.2011 року та 30.10.2013 року більше до суду з позовами не звертався. Але відповідач факту припинення зобовязань не визнає. В задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 13.06.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого був ПАТ «Сведбанк») та позивачем було укладено кредитний договір № 1701/0608/71-099, згідно умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 95 000,00 доларів США, а останній в свою чергу зобовязався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Як встановлено рішенням Рівненського районного суду Рівненської області в справі №570/3026/13 від 30.10.2013 року 28 листопада 2012 року між Публічним Акціонерним Товариством «Сведбанк», який виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, за яким набуло право вимоги по кредитному договору від 13.06.2008 року №1701/0608/71-099 до [PERSON] 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з Обмеженою Відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступив фактору ТОВ «Кредитні ініціативи свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі і відповідно до кредитного договору від 13.06.2008 року №1701/0608/71-099 до [PERSON] Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 13.06.2008 року №1701/0608/71-099, позичальником згідно якого є [PERSON] у відповідності до вимог\~ст.514 ЦК України, яка передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У звязку з невиконанням умов кредитного договору та наявністю заборгованості 30 жовтня 2013 року Рівненським районним судом Рівненської області в справі № 570/3026/13 було ухвалено рішення, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] заборгованість в сумі 1428669 (один мільйон чотириста двадцять вісім тисяч шістсот шістдесят девять грн.) 30 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 732734,30 грн.; заборгованість по відсотках в розмірі 338073,93 грн.; пеня в розмірі 357861,08 грн.) а також 3441,00 грн. судових витрат, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. Відповідно до наданої копії протоколу №336355 проведення електронних торгів, які відбулись 01.06.2018 року, на підставі яких відбулось відчуження будинку та земельної ділянки в с. Колоденка, вул. Княгині Ольги, 5 Рівненського району Рівненської області в межах процедури виконавчого провадження, предмет іпотеки було відчужено за 2104000 (два мільйони сто чотири тисячі гривень). Тобто предмет іпотеки було реалізовано за ціною значно вищою ціною, ніж була заборгованість позивача перед банком (новим кредитором). Зобовязання виникають в силу договору та/або закону. З моменту укладення Кредитного договору відповідно до ст. 509 ЦК України виникло зобов'язання, яке за своєю правовою природою, як це визначено ст. 1046, 1054 ЦК України є позикою (кредитом) та покладає обовязок, на боржника, повернути отримані в кредитні кошти, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області в справі № 570/3026/13 від 30 жовтня 2013 року на виконання умов Кредитного договору було стягнуто на користь Відповідача заборгованості. Тобто на момент ухвалення рішення суду за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» позивач визначив той обєм зобовязань за Кредитним договором, які несе боржник перед кредитором. Виконання позичальником взятих на себе зобовязань щодо повернення позики (кредиту) відповідно до\~ст. 598 ЦК України припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ст. 599 ЦК України та положеннями Кредитного договору передбачено, що зобовязання Позивача припиняються його виконанням. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, зазначено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601,604 - 609 ЦК.\~ Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобовязання вважаються припиненими. Відповідно до Закону України\~«Про іпотеку» визначено, що іпотека є засобом забезпечення зобовязання боржника перед кредитором і нерозривно повязана з основним зобовязанням. Відповідно до ст.\~3\~ЗУ «Про\~іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.\~Статтею 17 Закону України «Про іпотеку»\~визначений вичерпний перелік підстав припинення іпотеки, який має імперативний характер. Зокрема, підставою припинення іпотеки є припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі реалізації предмету іпотека. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про іпотеку» після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Таким чином на момент звернення з позовом іпотека будинку та земельної ділянки в с. Колоденка, вул. Княгині Ольги, 5, є припиненими, та позов в цій частині до задоволення не підлягає. На підставі викладеного в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст.\~525,\~526,\~530,\~1050, ч.1 ст.\~1054 ЦК України, положень Закону України «Про іпотеку» суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Суду не було надано доказів того, що позивач у повному обсязі виконав свої зобовязання перед відповідачем. І хоча реалізація предмета іпотеки була вищою від ціни, що зазначалася у рішенні суду про стягнення боргу, проте це однозначно не свідчить про те, що у позивача відсутні будь-які інші борги перед позивачем в межах укладеного договору позики. В той же час представник відповідача не довів суду, що такі борги існують. В даному випадку існує невизначеність. А рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому у задоволенні решти частини позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами\~статті 141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягнення половина понесених ним судових витрат (сплата судового збору).

Outcome: approved