Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] пред'явив в суді позов до [PERSON], [PERSON] про зняття майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 23 березня 2007 року між відповідачем [PERSON] та його матірю [PERSON], яка померла 24 жовтня 2017 року, було укладено договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], що знаходиться в селі Новоселівка Млинівського району Рівненської області. Він єдиний спадкоємцем всього майна [PERSON] за заповітом. 04 липня 2018 року звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Однак нотаріус повідомила про те, що на майно матері накладено арешт. Підставою для внесення обтяження у відповідний реєстр стала ухвала Млинівського районного суду Рівненської області від 05 березня 2007 року. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 06 червня 2008 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення завдатку, матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду. Оскільки, цивільну справу не було вирішено по суті, а заходи забезпечення позову не скасовано, просить суд зняти арешт з квартири №4, що розташована в житловому будинку №9 по вулиці Радянська в селі Новоселівка Млинівського району Рівненської області, накладений ухвалою Млинівського районного суду від 05.03.2007 року по цивільній справі №2-71/2008-цс. В судовому засіданні позивач та його представник не зявились, подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. (а.с.43) В судове засідання відповідачі повторно не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. (а.с.31-32, 41-42) Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 березня 2007 року між відповідачем [PERSON] та матірю позивача [PERSON] було укладено договір купівлі продажу квартири. Згідно копії зазначеного договору [PERSON] продала, а [PERSON] купила житлову квартиру [ADDRESS], що знаходиться в селі Новоселівка Млинівського району Рівненської області.(а.с.7) 24 жовтня 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №211907 від 26.10.2017 року (а.с.12) Позивач є єдиним спадкоємцем всього майна [PERSON] за заповітом, так як спадщину прийняв і не відмовився від її прийняття, що підтверджується копією заповіту та копією повідомлення приватного нотаріуса від 04.07.2018 року. (а.с.11, 14) З копії ухвали Млинівського районного суду Рівненської області від 05 березня 2007 року вбачається, що в справі №2-71 для забезпечення позову [PERSON]М до [PERSON] було накладено арешт на квартиру №4, яка розташована в будинку №9 по вулиці Радянська в селі Новоселівка Млинівського району Рівненської області.(а.с.16) Разом з тим, згідно копії ухвали Млинівського районного суду Рівненської області від 06 червня 2008 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення завдатку, матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду з тих підстав, що позивач [PERSON] не зявлявся на виклики до суду.(а.с.16 зворот) Таким чином, дану цивільну справу не було вирішено по суті, а заходи забезпечення позову не скасовано, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна. Згідно ч. 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права. Способами захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 ЦК України може бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та майнової шкоди: відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що накладення арешту на зазначене вище майно обмежує законні права позивача як спадкоємця та перешкоджає в оформленні права власності на спадкове майно.

Outcome: approved