overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки з травня 2009 року. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Спільне господарство сторони не ведуть з травня 2009 року. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 06 червня 1992 року у Жовтневому ЗАГС м. Києва, актовий запис № 677. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 червня 1992 року у Жовтневому ЗАГС м. Києва, актовий запис № 677, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 06 червня 1992 року. Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON],[INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки з травня 2009 року , спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона та відповідач прожили в шлюбі більше шести років, вели спільне господарство та юбудували міцні сімейні віносини. Проте близько трьох років позивач та відповідач разом не проживають через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1506. Від спільного шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 28 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1506, що підтвердужться свідоцтвом про шлюб, виданого 28 листопада 2009 р., серія І-БК № 124086. Від спільного шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №124086, виданого 12.01.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис №36. Спільне життя між [PERSON] до [PERSON] не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 червня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №1008. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з клопотанням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №1008, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 15 червня 2013 року. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Фактично шлюбні стосунки припинені з вересня 2015 року. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №164. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з клопотанням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №164, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 09 вересня 2000 року. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17 жовтня 2009 року у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області , актовий запис № 360. Від спільного шлюбу подружжя має двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 17 жовтня 2009 року у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 360, що підтвердужться свідоцтвом про шлюб, виданого 17.10.2009 р., серія [NUMBER]. Від спільного шлюбу подружжя має двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 жовтня 2001 року у виконкомі Нововелідницької сільської ради районного управління юстиції Овруцького району Житомирської області , актовий запис № 19. Від спільного шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 20 жовтня 2001 у виконкомі Нововелідницької сільської ради районного управління юстиції Овруцького району, Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 19.04.2006 р., серія 1-ОК № 031803. Від спільного шлюбу подружжя має двох доньок [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні цінності, взаєморозуміння і довіра між ними відсутня. До квітня 2015 року сторони проживали разом, а після цього їхнє проживання однією сімєю фактично припинено. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 вересня 2010 року у виконкомі Боярської сільської ради Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 104042. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулась до суду з клопотанням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2010 року у виконкомі Боярської сільської ради Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-ОК № 104042, видане виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 23 вересня 2010 року,актовий запис № 472. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки вони мають різні категорії цінностей, взаєморозуміння і довіра між ними відсутня. До квітня 2015 року сторони проживали разом, а після цього їхнє проживання однією сімєю фактично припинене. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до\~ст. 51 Конституції України, ст.ст.\~21,\~55,\~110,\~112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» звернулося з позовною заявою, посилаючись на те, що 31 січня 2012 року між Позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER] про надання споживчого кредиту на суму 12000,00 грн.. Позивачем були надані кредитні кошти в сумі 12000,00 грн., а [PERSON] зобовязався повернути отриманий кредит, сплати відсотки 17% річних за користування кредитом. [PERSON] неналежним чином виконував свої зобовязання по кредитному договору, він несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування. Заборгованість по кредитному договору всього складає 11507,98 грн.. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час слухання справи до суду не зявився. Дослідивши матеріали справи: кредитний договір; розрахунок заборгованості за кредитним договором, суд приходить до наступного: 31 січня 2012 року між Позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER] про надання споживчого кредиту на суму 12000,00 грн.. Позивачем були надані кредитні кошти в сумі 12000,00 грн., а [PERSON] зобовязався повернути отриманий кредит, сплати відсотки 17% річних за користування кредитом. [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобовязання по кредитному договору, вона несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування. Заборгованість по кредитному договору всього складає 11507,98 грн.. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно кредитного договору [PERSON] зобовязався погасити заборгованість по кредитному договору щомісячно, згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту, та відсотків за користування кредитом. [PERSON] неналежним чином виконував свої зобовязання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобовязання виявилося в тому, що [PERSON] несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування. Заборгованість по кредитному договору складає 11507,98 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 7474,24 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 4033,74 грн.. Згідно зі статею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, Тому позов підлягає повному задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: approved