Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON], від імені якої на підставі довіреності діє [PERSON], предявила позов до [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], який помер 08 травня 2004 року в м. Старокостянтинові Хмельницької області, місце реєстрації [PERSON] сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за життя померлий заповіту не склав. Після його смерті фактично в управління і розпорядження майном вступила їхня мати [PERSON], однак оформити свої спадкові права не встигла, так як померла 16 вересня 2007 року. Інших спадкоємців крім неї немає. До спадкової маси входить, зокрема, земельна ділянка площею 2,05 га в межах згідно з планом, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 029944, виданного Старокостянтинівською державною адміністрацією 18 серпня 2003 року на підставі рішення [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району від 29 липня 2003 року за № 2. Однак вона у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Так, фактично вступивши в управління майном, позивачка вважала, що прийняла спадщину, а тому через юридичну необізнаність не подала у встановлені законом строки заяву до нотаріальної контори. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтвердив вказані в позовній заяві обставини на підтвердження заявлених позовних вимог, які просив задовольнити. Разом з тим пояснив, що померлий 08 травня 2004 року [PERSON], був зареєстрований і проживав окремо (в іншому будинку) від матері [PERSON], просто як син періодично проживав у матері. За таких обставин нотаріус відмовила в оформленні спадщини. Вважає, що у випадку задоволення позову для звернення до нотаріуса з відповідною заявою буде достатньо двох місяців. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення учасника цивільного процесу та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті. Судом встановлено, що 08 травня 2004 року помер [PERSON], про що складено відповідний запис № 11 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 235827, виданого [PERSON] сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 08 травня 2004 року. Зі змісту довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району від 05 березня 2013 року за № 226 вбачається, що [PERSON] дійсно доглядала до дня смерті і хоронила свого брата [PERSON] Позивачка являється сестрою [PERSON], що підтверджується даними свідоцтв про її народження серії 1-АГ № 660734, виданого [PERSON] сільською радою Старокостянтинівського району 20 травня 1970 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-БВ № 489165 від 28 січня 1989 року, та про народження померлого [PERSON] серії IV УР № 381971 виданого [PERSON] сільською радою Старокостянтинівського району 29 листопада 1960 року. Згідно довідок [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району від 06 червня 2013 року за № 456, № 457, померлий [PERSON] на день смерті проживав один і був зареєстрований в [INFO]. Листом відмовою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 04 лютого 2016 року за № 360/01-16 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в звязку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки. За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 43064928 від 24 лютого 2016 року спадкова справа щодо померлого [PERSON], відсутня. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка, ділянка площею 2,05 га в межах згідно з планом, для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 029944, виданного Старокостянтинівською державною адміністрацією 18 серпня 2003 року, на підставі рішення [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району від 29 липня 2003 року за № 2. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка, юридично не була обізнана з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, проживала в іншій області, враховуючи те, що позов визнається представником відповідача, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved