Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 31.08.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-15013-310807 (далі - Договір), згідно якого банк надав відповідачеві кредит у сумі 1400 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором, а відповідач зобов'язався сплачувати кредитору проценти, виходячи зі ставки 5% в рік, а також за ведення кредитної справи плату в розмірі 3% в місяць. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач [PERSON] платежі належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 11.04.2014 року за ним виникла заборгованість у загальній сумі 1156,44 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1156,44 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 001-15013-310807 (а.с.4-5). Відповідно до п.1.1. Договору банк надає відповідачу (за Договором - Позичальник) грошові кошти на наступні цілі: на придбання майна (послуг) у сумі 1400 грн. (за Договором - майно), згідно з переліком, що зазначений у рахунку-фактурі №14-2017 від 31.08.2007 та Розділі 11 Договору та на оплату кредитору плати за надання кредиту відповідно до умов Договору у розмірі 0,00 грн., що разом складають повну суму кредиту 1400 грн. (за Договором - кредит). Згідно п. 1.2. Договору кредит надається на строк 6 місяців, з кінцевим строком повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 29.02.2008 року на умовах, визначених Договором. Пунктами 2.3. та 2.5. Договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 5 % річних та за обслуговування кредитної заборгованості плату у розмірі 3% в місяць. Згідно п.п.3.1., 3.2. Договору позичальник зобов'язаний щомісяця сплачувати платежі в строки, визначені Договором, виконувати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за Договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Відповідно п.3.6. Договору у разі порушення строків сплати платежів, які включають заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості, позичальник сплачує на користь кредитора штрафні санкції на умовах, передбачених Договором. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача борг за кредитним договором №001-15013-310807 від 31.08.2007 року у загальному розмірі 1156,44 грн., який станом на 11.04.2014 року складається з: - заборгованості за сумою кредиту - 936,71 грн.; - заборгованості за відсотками - 9,73 грн.; - заборгованості за комісіями - 210 грн.. За правилами ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved