Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся в суд в інтересах Желдецької сільської ради Кам'янка -Бузького району Львівської області, в подальшому уточнивши позовні вимоги до [PERSON], третьої особи Головного управління Держземагенства у Львівській області про визнання недійсними та скасування державних актів на право приватної власності на земельні ділянки. Свій позов обґрунтовує тим, що 24.07.2014р. СВ Кам'янка -Бузьким РВ ГУ МВСУ у Львівській області внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, а саме, що невстановлена особа вчинила підробку державного акту про право власності на землю. Відповідно до рішення виконавчого комітету Желдецької сільської ради № 35 від 14.11.1996 р. [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,59 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно земельної шнурової книги за [PERSON] рахується 0,50 га. Згідно інформації наданої Держземагенством [PERSON] на території Желдецької сільської ради Камянка -Бузького району Львівської області [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,5752 га на підставі державного акту серії [NUMBER], реєстраційний номер, 497 від 30.07.1998р. на площу 0,5752 га. Однак з архівного примірника державного акту, вбачається що [PERSON] крім даної земельної ділянки без достатньої правової підстави ще надано земельну ділянку площею 0,1506 га. без прийняття відповідного рішення. У зв'язку з вищенаведеним змушені звернутись до суду. В судовому засіданні прокурор прокуратури Кам'янка -Бузького району Львівської області Бохно О.О. заявлений позов з відповідними уточненнями підтримала просила його задовольнити. Представник сільської ради [PERSON] підтримав заявлений позов та просив його задовольнити, вказавши при цьому, що виконавчим комітетом Желдецької сільської ради Кам'янка -Бузького району Львівської області було прийнято рішення про надання [PERSON] земельної ділянки площею 0,56 га, яке є чинним. Крім цього, спірна земельна ділянка площею 0,1506 га належала [PERSON], спадщина після якої ніким із спадкоємців не прийнята. Відповідач [PERSON] проти позову заперечила вказавши, що вона правомірно володіє земельною ділянкою на підставі державного акту серії [NUMBER] який був виданий тодішніми посадовими особами сільської ради, які вносили зміни в її державний акт, просила суд у позові відмовити. Представник третьої особи - Головного управління Держземагенства у Львівській області в судове засідання не з'явились, подавши письмові пояснення, просили справу розглядати у їх відсутність. Заслухавши учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи, дослідивши подані матеріали, суд приходить до висновку, що позов є підставний та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними рішення дії чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Як передбачено ст.41 Конституції України, зокрема, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст.373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу (далі ЗК) України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. Положеннями ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. У відповідності до ч.1 ст.22 ЗК Української РСР (що діяв на час надання [PERSON] земельної ділянки) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Згідно ст.23 цього ж Кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Відповідно до ст. 153 цього ж Кодексу власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом виконавчим комітетом Желдецької сільської ради № 35 від 14.11.1996 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого підсобного господарства . Відповідно до інформації відділу Держземагенства у Кам'янка -Бузькому районі Львівської області в книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Желдецької сільської ради під № 497 від 30.07.1998р. зареєстровано державним акт на право приватної власності на землю [NUMBER] на імя [PERSON], жительки [ADDRESS], земельна ділянка площею 0,5752 га, в т.ч. 0,3944 га-рілля, 0,1031 га-багаторічні насадження; 0,0777 га-інші угіддя. Відповідно до положень ч.3 ст.3 ЗК України повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. З огляду на фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету передано у власність земельна ділянка площею 0,56 га, що натомість рішення про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,1506 га не приймалось, а тому суд приходить до висновку, що у власності [PERSON] без правової підстави перебуває у власності земельна ділянка площею 0,1506 га. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved