overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2008 р. , подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 р. , мають дитину - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2014 р., подружжя дітей не має. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала. Відповідач позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2014 р., дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2014 р. , подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, а також стягнути з нього судовий збір. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2014 р., мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2001 р. , подружжя має дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2001 р. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Діти за домовленістю сторін проживають разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2009 р. Від спільного проживання подружжя має дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, а також змінити її прізвище на дошлюбне. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2009 р. Від спільного проживання мають дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2015 р. Від спільного проживання подружжя має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя спільного господарства не веде. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2015 р. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2015 р. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2015 р. Від спільного проживання дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, оскільки матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача судовий збір. Відповідно до заяви позивач просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно Довідки КЖЕП ММР «Зоря» виданої за № 846 від 26.04.2016 р. [PERSON] проживає в [INFO], донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст.\~182,\~183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.04.2016 р. та до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2009 р., подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, а також змінити її прізвище на дошлюбне. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Вказувала на те, що в неї склались сімейні відносини з іншим чоловіком та вони мають намір зареєструвати шлюб, чому заважає реєстрація шлюбу із відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2009 р., мають дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, беручи до уваги те, що справа перебуває на розгляді в суді шість місяців, за цей час примирення між сторонами не відбулося, позивач фактично утворила нову сім`ю, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

В квітні 2016 р. Ленінський відділ Миколаївської місцевої прокуратури №2 прокуратури Миколаївської області звернувся до суду в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], які є вихованцями комунального закладу «Загальноосвітня школа-інтернат» І-ІІІ ступенів і просив стягнути з [PERSON] на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 отримуваних ним прибутків на кожного, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] позбавлений батьківських відносно дітей, однак стягнення з нього аліментів на їх утримання на даний час не вирішено, що порушує соціальні права дітей. В судовому засіданні прокурор та представник комунального закладу «Загальноосвітня школа-інтернат» вимоги позову підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до копії свідоцтв про народження, [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Батько дітей, [PERSON], позбавлений батьківських прав відносно дітей [PERSON] і [PERSON], які народилися 30 жовтня 1998 р. Даним рішенням суду встановлено, що мати дитини, [PERSON], уклала шлюб з [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] померла 18 жовтня 2009 року (а.с. 14). Згідно рішень виконкому Миколаївської міської ради від 28 травня 2010р., малолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, що позбавлені батьківського піклування і влаштовані до комунального закладу «Загальноосвітня школа-інтернат» І-ІІІ ступенів (а.с. 11-12). Частиною 1 ст. 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що спосіб виконання цього обовязку визначається батьками самостійно за домовленістю, або за рішенням суду, який присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідач позбавлений батьківських прав, даних щодо надання ним матеріальної допомоги дитині, не надано. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців і інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, вважає можливим стягувати з відповідача на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 01 квітня 2016 р. і до досягнення дітьми повноліття. Тому позов підлягає задоволенню. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави, в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved