overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27 листопада 1974 року Пиковецькою сільською радою Козятинського району Вінницької області, на ім'я [PERSON], та факт належності її (заявника) покійній матері [PERSON], яка померла [INFO], свідоцтва про народження, виданого на ім'я «[PERSON]». В уточненій заяві (а.с.18) заявник просить встановити факт її родинних відносин із [PERSON], яка померла [INFO], вказавши, що остання була її матір'ю. В обґрунтування вказаних фактів і необхідності встановлення їх судовим рішенням заявник вказала в заяві, що після смерті її матері залишилось спадкове майно. Вона (заявник) є спадкоємцем матері першої черги за законом. Але оформити свої спадкові права вона не може, оскільки не може підтвердити факт родинних відносин із померлою матір'ю, так як в свідоцтві про народження матері на російській мові вона записана як «[PERSON]», а в її (заявника) свідоцтві про народження її (заявника) по батькові зазначено неправильно - [PERSON], та неправильно зазначено прізвище матері матері - [PERSON], хоча по всіх документах по батькові вона записана - [PERSON], а прізвище матері - [PERSON]. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, підтвердила зазначені в ній обставини. Після надання суду уточненої заяви заявник в судове засідання не з'явилася, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Пиковецької сільської ради в судове засідання не з'явився. Пиковецький сільський голова подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради вказавши, що він не заперечує щодо задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити. Через неправильне написання по батькові заявника у її свідоцтві про народження - [PERSON] та прізвища матері - [PERSON] (а.с.6) заявник не може реалізувати свої спадкові права, хоча у всіх інших документах заявник по батькові зазначена як - [PERSON], а прізвище матері - [PERSON] (а.с.4,5, 6,7,8). А тому, з метою захисту прав і інтересів заявника факт належності їй (заявникові) вищевказаного свідоцтва про народження та факт її (заявника) родинних відносин із покійною [PERSON] необхідно встановити судовим рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про надання права на шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] народилась 1996 р. в с. Шоломия Пустомитівського району Львівської області. В вересні 2012 році [PERSON] познайомилась із [PERSON], 1996 р.н. В жовтні 2013 року [PERSON] завагітніла. Коли заявник звернулася до відділ державної реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ, щоб подати заяву про реєстрацію шлюбу їй у прийомі заяви та реєстрації шлюбу було відмовлено через те, що вона не досягла шлюбного віку. Заявник зазначає, що реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам, оскільки вони мають міцні почуття любові та поваги один до одного та мають намір офіційно зареєструвати шлюб. Батьки [PERSON] і батьки [PERSON] не заперечують проти реєстрації шлюбу. Тому [PERSON] просила суд надати їй право на укладання шлюбу з [PERSON] В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги. Законний представник заявниці [PERSON] заяву підтримала, просила надати її дочці право на шлюб з [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] просив задовольнити заяву. Представник Залізничного відділу ДРАЦС реєстраційної служби ЛМУЮ у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив, тому слід проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення заявника, законного представника заявника та заінтересованої особи, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч.2 ст. 22 Сімейного Кодексу України особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Заявник [PERSON], [INFO], на день подання заяви досягла 17 років. Заінтересована особа [PERSON] народився в 1995 році. Згідно медичного висновку ЛК жіночої консультації 5-ої МКП про вагітність від 06.02.2014 року № 9 [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з діагнозом вагітність 20 тижнів. Враховуючи, що [PERSON] вагітна, надання останній права на шлюб з метою його реєстрації з [PERSON], буде відповідати її інтересам та інтересам майбутнього подружжя, тому суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, просила розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26 листопада 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що свідчить актовий запис №64, Новенської селищної ради Кіровського району, міста Кіровограда. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна на час розгляду справи відсутній. Сторони припинили шлюбні відносини проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні, подальше збереження сім'ї є неможливим. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Судові витрати вважати по фактично понесеним, оскільки позивач є ініціатором розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом: про-сить розірвати шлюб укладений 5 листопада 1999 року між нею та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськ-виконкому. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтере-сам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 5 листопада 1999 року сторони уклали шлюб, зареєстрований від-ділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений актовий запис №342. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.4) та копією свідоц-тва про народження дитини (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збере-ження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істот-не значення. Встановлено, що сторони не бажають жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. З огляду на це шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 29 липня 2012 року вона за 4061 гривню придбала квиток, згідно з яким ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» зобов'язалось 6 серпня 2012 року здійснити повітряне перевезення позивача в напрямку «м. Донецьк - м. Тель-Авів». У зв'язку зі станом здоров'я [PERSON] не змогла вилетіти з м. Донецька та забронювала квиток на інший день - 22 квітня 2013 року. Однак в січні 2013 року позивачу стало відомо, що всі рейси ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» скасовані. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь вар-тість невикористаного квитка у розмірі 4061 гривні та моральну шкоду у розмірі 400 євро. Сторони не з'явились у судове засідання. Вони завчасно у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи. Дослідивши письмові докази, що приєднані до позову, суд дійшов до таких висновків. Встановлено, що 29 липня 2012 року [PERSON] за 4061 гривню придбала квиток (а.с.9-10), згідно з яким ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» зобов'язалась 6 серпня 2012 року здійснити повітряне перевезення позивача в напрямку «м. Донецьк - м. Тель-Авів». Відповідно до чинних на той час Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №216 від 23 квітня 2010 року, у разі скасування рейсу пасажир мав право на відшкодування вартості за невикористану частину квитка та компенсацію у розмірі 250 євро - для рейсів дальністю 1500 кілометрів або менше, 400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів, та 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що 6 серпня 2012 року ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» скасувало рейс. Тому у відповідача не виникло зобов'язання відшкодувати [PERSON] вартість невикористаного квитка та сплатити їй компенсацію за скасування рейсу. Крім того, згідно з ч.2 ст.910 ЦК України укладення договору перевезення пасажира та багажу під-тверджується видачею відповідного квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). В матеріалах цивільної справи відсутній квиток або інший документ, з якого вбачається, що ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» зобов'язалась 22 квітня 2013 року здійснити перевезення позивача у напрямку «м. Донецьк - м. Тель-Авів». З огляду на ці обставини суд вважає, що відсутні підставі для стягнення з відповідача на користь [PERSON] вартості невикористаного квитка та компенсацію за скасування рейсу. У задоволенні цієї вимоги належить відмовити. Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог спожи-вача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Встановлено, що ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» не порушило договір повітряного перевезення. Під-стави для стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди відсутні. У задоволенні цієї вимоги належить відмовити також.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.10.1970р. Після смерті чоловіка вона звернулась до УПФУ в Іллічівськом районі м.Маріуполя для призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника. Однак їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні у свого чоловіка. Вона дійсно до смерті чоловіка знаходилась на його утриманні, оскільки він весь час працював та отримував високу заробітну платню, тому доходи чоловіка завжди були вище, а заробіток постійно був основним джерелом існування їхньої сім'ї до самої смерті мого чоловіка. Просила встановити факт її перебування на утриманні чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, доводи заяви підтримала, просила вимоги задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа - УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника УПФУ, просила прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 07.10.1970р. [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 3653. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно довідки ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя № 45 від 03.01.2014р. [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] проживали у квартирі [ADDRESS] з 1997р. по день його смерті, тобто по [INFO]р. Згідно довідок УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя від №№ 1789, 1790 від 17.03.2014р. розмірі пенсії [PERSON] у жовтні-листопаді 2013р. складав 1417,03 грн., у грудні 2013р. - березні 2014р. - 1425,83 грн.; розмір пенсії [PERSON] у жовтні-листопаді 2013р. складав 5863,86 грн., у грудні 2013р. - січні 2014р. - 5897,41 грн. Згідно ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи наведене, суд вважає можливим задовольнити вимоги заявниці у повному обсязі, оскільки встановлено, що [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON], і цей факт підтверджено матеріалами справи. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності її матері - [PERSON], яка померла [INFO], Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії ХМ № 010602 та серії ХМ № 010601, виданих на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки площею 2,58 га, які розташована на території Купільської сільської ради. Дану спадщину заявник не може оформити через невідповідність прізвища її матері в свідоцтві про смерть та Державних актах на право приватної власності на земельні ділянкі. Заявник в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги та просила справу слухати у її відсутності. Представник заінтересованої особи - Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], належали Державні акти на право приватної власності на землю серії ХМ № 010602 та серії ХМ № 010601, видані на ім'я [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються доказами у справі: даними: паспорта, свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження заявника; свідоцтва про смерть [PERSON]; Державного акту на право приватної власності на земльну ділянку серії ХМ № 010602, виданого на ім'я [PERSON]; Державного акту на право приватної власності на земльну ділянку серії ХМ № 010601, виданого на ім'я [PERSON]; довідки № 33/02-14 від 28.01.2014 року приватного нотаріуса [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO], належали Державні акті на право приватної власності на земльні ділянки серії ХМ № 01062 та серії ХМ № 01061, видані на ім'я [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що разом з відповідачем зареєстровані та є наймачами квартири [ADDRESS], що знаходиться у комунальній власності. Відповідач з 2006 року не проживає за вищезазначеною адресою, витрати по утриманню квартири не несе, займається бродяжництвом, її речі у спірній квартирі відсутні, а тому просить відповідача визнати такою, що втратила право на користування квартирою. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце слухання повідомлялась належним чином. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності, за даною адресою зареєстровані сторони. Відповідач з 2006 року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, витрати по утриманню квартири не несе. Дані обставини підтверджуються: довідкою про склад сім'ї та прописку; показами свідка [PERSON] Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Частиною 3 ст. 71 цього ж Кодексу передбачено перелік підстав за умови наявності яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Оцінюючи встановлені обставини та надані докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] понад шість місяців без поважних причин не проживає у спірній квартирі, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням Хмельницького міського суду від 14 квітня 2000 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 27 березня 2000 року і до повноліття дитини. Позивач просить збільшити розміру стягуваних аліментів до 450 грн., посилаючись на те, що син часто хворіє, діагностика і лікування вимагає додаткових коштів, займається спортом, що теж вимагає матеріальних затрат, а також виникають інші потреби дитини в зв'язку із збільшенням його віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що в зв'язку із збільшенням витрат на дитину її матеріальне становище погіршилося. Відповідач подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності і заперечив проти позову посилаючись на те, що на його утриманні перебуває матір інвалід та скрутне матеріальне становище. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.192 СК України «Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них». Судом об'єктивно встановлено, що в зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе мати на її утримання значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище позивача погіршується, а тому розмір стягуваних аліментів слід збільшити. При визначенні суми аліментів судом враховується матеріальне та сімейне становище сторін, а також те, що відповідачем не надано доказів перебування на його утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатної матері, а тому позов підлягає задоволенню. При цьому суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки відсутні відомості про регулярний дохід відповідача.

Outcome: approved