Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Ізюмська міська рада. Просить ухвалити рішення про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16 березня 1976 року Миколаївською державною нотаріальною конторою Одеської області, в якому мовою оригіналу російською мовою вказано - [PERSON] - заявнику, [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER]. Заявник в судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви, наявної в матеріалах справи, просив розглянути справу без його участі, на заявлених вимогах наполягає. Представник Ізюмської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд без їхньої участі, при прийнятті рішення покладались на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що заявнику на праві власності належить житловий будинок по [ADDRESS] 3/4 частини даного будинку належать заявнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 вересня 2007 року державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, а 1/4 частина даного будинку - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Одеської області 16 березня 1976 року. (а.с.10-13). В даному документі заявник вказана як «[PERSON]» - мовою оригіналу. 18 серпня 1979 року заявник як «[PERSON]» (дошлюбне прізвище мовою оригіналу) одружилась і змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Миколаївським райвідділом РАЦС Одеської області. (а.с.9). В свідоцтві про народження [NUMBER] виданого Миколаївським райбюро РАЦС Одеської області, дошлюбне прізвище заявника мовою оригіналу «[PERSON]». (а.с.8). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно заявнику належить 3/4 частини спадкового будинку зареєстрованого на ім'я [PERSON] У відповідності до вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утримання; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного чи природного характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. В даний час заявнику потрібно здійснити відчуження належного будинку. Це неможливо здійснити, оскільки є розбіжності в написанні дошлюбного прізвища. Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved