Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

В липні 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» (далі ТОВ «Ключове рішення») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про виселення. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 22 липня 2009 року, на підставі договору купівлі-продажу, ТОВ «Ключове рішення» отримало у власність квартиру [ADDRESS]. Після отримання права власності на вказану нерухомість, позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стало реєстрація та проживання у ньому відповідача, який підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення з квартири, оскільки на підставі статей 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд та право власності є непорушним. Позивачем, відповідно до статті 109 Житлового кодексу Української РСР, було направлено відповідачу письмову претензію про добровільне звільнення приміщення та зняття з реєстраційного обліку, однак останнім вимоги позивача були проігноровані та нерухомість не була передана позивачу у вільне користування. З підстав зазначених вище, позивач звернувся до суду із даним позовом, у якому просив суд виселити відповідача з квартири [ADDRESS], зі зняттям із реєстраційного обліку, без надання іншого житла. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив суд у їх задоволенні відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради [PERSON], при вирішенні даного спору поклалась на думку суду. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 липня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2411, позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 4, 5). 22 липня 2009 року між ТОВ «Ключове рішення» та [PERSON] було укладено договір № 172_1_1 оренди квартири у відповідності до умов якого (розділ 1 договору) ТОВ «Ключове рішення» передано [PERSON] у тимчасове користування (оренду) квартиру [ADDRESS] за плату та на обумовлений строк для проживання (а.с. 6-8). На виконання вимог вказаного договору, між сторонами було складено акт здачі-приймання від 22 липня 2009 року (а.с. 9). Як на підставу своїх вимог, позивача посилався на те, що договір № 172_1_1 оренди квартири з 22 липня 2014 року є припиненим, оскільки позивач у відповідності до п. 7.1. даного договору повідомив про припинення дії договору, направивши на адресу відповідача претензію повідомлення від 10 квітня 2014 року. Однак, з такими доводами позивача погодитись не можливо, з огляду на наступне. Пунктом 7.1 вказаного договору сторони погодили, що цей договір укладається на строк по 21 липня 2010 року. У разі якщо не пізніше 3 місяців до закінчення дії договору жодна із сторін не повідомить про припинення його дії іншу сторону, він вважається продовженим на таких самих умовах на строк, встановлені при укладені договору. Матеріали цивільної справи містять претензію/повідомлення ТОВ «Ключове рішення» від 10 квітня 2014 року, адресована [PERSON], у якій позивач,

Outcome: dismissed