Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

В липні 2016 року Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» (далі - ПАТ «Контракт» або Банк) звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №ФО(UAH)/3661 від 14.01.2015 про відкриття та обслуговування рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток (далі - Договір) у розмірі 18 890,93 грн., з яких 7 300,79 грн. заборгованість за простроченим кредитом, 7 616,78 грн. заборгованість за простроченими процентами, 400,11 грн. - інфляційні нарахування на суму прострочених процентів, 3 082,28 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту, 152,91 грн. - 3% річних від суми заборгованості за простроченим кредитом, 338,06 грн. - 3% річних від суми заборгованості за простроченим кредитом, вирішити питання про судові витрати, мотивуючи свої вимоги наступним. Так, між сторонами було укладено вищезазначений Договір, згідно умов якого Банком відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] у гривні, а також емітована платіжна картка типу Master Card World Wide, а саме MC Gold, що обслуговувалася Банком для фізичних осіб. Про отримання такої картки відповідачем свідчить підпис останнього на заяві-анкеті про відкриття рахунку/рахунків, початкову емісію БПК та встановлення кредитного ліміту. Умовами Договору було передбачено певні операції, в тому числі внесення або зняття готівки, здійснення безготівкових операцій в межах витратного ліміту та встановлення добових обмежень по зняттю/розрахункам за допомогою банківської платіжної картки. Згідно умов Договору поповнення рахунку відбувається у валюті, в якій відкрито рахунок, у готівковій або безготівковій формах, але не менше суми витратного ліміту та відповідної суми за обслуговування рахунку, які передбачені Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними платіжними картками, емітованими Банком для фізичних осіб. Нарахування процентів за використання кредитного ліміту/Овердрафту за рахунком здійснюється відповідно до вимог Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ «Контракт», затверджених наказом ОД-164 від 22.12.2011, Договору та/або договору, укладеного при наданні кредитного ліміту/Овердрафту. Також в Договорі передбачено, що якщо валюта проведення операції з використанням платіжної картки є долар США, Євро або Гривня, то така валюта відрізняється від валюти ведення рахунку. Таким чином, Банк списує з рахунку кошти у валюті ведення рахунку в сумі, що є еквівалентною сумі операції на час такого списання по курсу, встановленому Банком. За користування грошовими коштами понад ліміт передбачена необхідність сплатити проценти. Позивач наполягає на тому, що відповідач погодив усі вищезазначені документи шляхом свого підпису у вищезазначеній заяві та в Договорі. Так, відповідач зарахував на свою картку 31 000,00 грн. З 22.01.2015 відповідач почав здійснювати операції зі своєю карткою і допустив перевитрату витратного ліміту, тобто відповідач скористався належними Банку коштами, понад залишок коштів на своїй банківській картці, чим допустив несанкціонований Овердрафт. 17.02.2015 позивач звернувся до відповідача із повідомленням-вимогою про негайне погашення заборгованості. 11.02.2016 позивач направив відповідачу ще один лист аналогічного змісту, проте відповіді на них відповідач не надав. Зважаючи на те, що в строк відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач просить суд також застосувати положення ч.2 ст.625 ЦК України (а.с.4-9) В судовому засіданні представник відповідача категорично заперечував проти задоволення позову, визнав, що між сторонами дійсно підписано Договір, що дійсно відповідач поклав на рахунок в Банку 31 000,00 грн. в січні 2015 року. В подальшому в той час, коли він перебував за кордоном він декілька разів знімав готівку з картки, а оскільки валюта рахунку це гривня, то він знаючи це і перебуваючи за кордоном, знімав гроші в доларах та Євро. Відповідач не вважає, що він винен позивачу, оскільки впевнений, що Банк рахує по невірному курсу, піддає сумніву ту обставину, що як Банк може брати до розрахунку той курс, який існував після того як гроші були зняті. Також представник відповідача надає суду документи, які були ним отримані на запит від НБУ, в якій курс валют дещо відмінний від того, який враховує Банк навіть станом на 27.01.2015. Крім того, представник відповідача просить врахувати під час ухвалення рішення постанову ВСУ від 11.03.2015 у справі №6-16цс15, згідно якої якщо сторона за договором із банком не підписувала ні додаткові правила, ні тарифи, де визначаються якість відсотки, то положення цих документів неможна застосовувати до правовідносин (а.с.63-68) Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Окремо пояснили, що саме умовами Договору, укладеного між сторонами передбачено, що курс Банком застосовується на момент списання коштів, а не на момент зняття відповідачем чи виконання іншої операції. Наполягали на тому, що до даних правовідносин між сторонами неможна застосовувати наведений представником відповідача правовий висновок, оскільки він стосується форми договору та строку позовної давності. В даному ж випадку письмовий договір між сторонами підписано безпосередньо відповідачем. Щодо наданих представником відповідача відповідей НБУ із зазначенням розміру курсу національної валюти до іноземної, то пояснили, то ці відповіді не стосуються даного випадку, оскільки Банк купував валюту не на готівковому валютному ринку, а на безготівковому, і відповіді, які представив представник відповідача також стосуються готівкового валютного ринку, відтак їх враховувати неможна. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) Судовим розглядом встановлено, що 14.01.2015 відповідачем позивачу написана заява-анкета про відкриття рахунку/рахунків, початкову емісію БПК та встановлення кредитного ліміту, де відповідач просив відкрити йому рахунок в гривні та емітувати міжнародну платіжну картку MC Gold (а.с.11) 14.01.2015 між сторонами укладено договір №ФО(UAH)/3661 про відкриття та обслуговування рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток (а.с.10) Згідно п.1.1 Договору Банк відкрив картковий рахунок [NUMBER] у гривні, а також видав емітовану платіжну картку типу Master Card World Wide, а саме MC Gold, що обслуговувалася Банком для фізичних осіб. Про отримання такої картки відповідачем свідчить підпис останнього на вищезазначеній заяві-анкеті про відкриття рахунку/рахунків, початкову емісію БПК та встановлення кредитного ліміту 19.01.2015 (а.с.11 на звороті) Згідно п.1.2 Договору при користуванні платіжною карткою держателем можуть здійснюватися такі види платіжних операцій, як внесення або зняття готівки, здійснення безготівкових розрахунків в межах витратного ліміту та встановлення добових обмежень по зняттю готівки/розрахункам за допомогою банківської платіжної картки. Згідно п.2.1 Договору поповнення рахунку проводиться у валюті, в якій відкрито рахунок, у готівковій або безготівковій формі, але не менше суми витратного ліміту та відповідної суми за обслуговування рахунку, які передбачені Тарифами на обслуговування операцій з міжнародними платіжними картками, емітованими ПАТ «Конртакт» для фізичних осіб (далі - Тарифи). Нарахування процентів за використання кредитного ліміту/Овердрафту за рахунком здійснюється відповідно до вимог Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб з використанням банківських платіжних карток ПАТ «Контракт», затверджених наказом ОД-164 від 22.12.2011 (далі - Правила), Договору та/або договору, укладеного при наданні кредитного ліміту/Овердрафту. Згідно п.2.4 Договору, перелік операцій, які вчиняються позивачем за рахунком, права та обов`язки сторін, їх відповідальність, порядок нарахування та сплати процентів, визначаються Правилами, Договором та Тарифами, правилами відповідної платіжної системи та нормами чинного законодавства України. Зважаючи на те, що сам Договір підписаний відповідачем, що свідчить про те, що він погодився із всіма його умовами, посилання представника відповідача на те, що в даному випадку до спірних правовідносин слід застосувати правовий висновок ВСУ, викладений в постанові ВСУ від 11.03.2015 у справі №6-16цс15 суд вважає неспроможним. Так, відповідно до п.1.18 Правил кошти з рахунку держателя картки використовуються для розрахунків за операціями з використання банківських платіжних карток, а також для здійснення інших операцій не заборонених чинним законодавством України. Строк списання коштів з рахунку при використанні банківської платіжної картки, встановлюється згідно правил відповідної платіжної системи і обчислюється як період часу між датою здійснення операції з використання платіжної картки і датою фактичного списання коштів з рахунку. Згідно п.2.3 Договору нарахування процентів за користування кредитною лінією, Овердрафтом, простроченим кредитом/простроченим Овердрафтом здійснюється у відповідності до Правил, цього Договору або договору, укладеного при наданні кредитного ліміту/Овердрафту. Згідно п.1.27.4 Правил використовується метод факт/факт, тобто визначається фактична кількість днів місяця у році. Держатель сплачує проценти за використану кредитну лінію, Овердрафт, прострочений кредит, прострочений Овердрафт у валюті кредитної лінії/Овердрафту при кожному зарахуванні коштів на рахунок за період з дати останнього нарахування процентів до дати зарахування коштів на рахунок, а також в останній операційний день місця, включаючи його. Згідно п.1.38.1 Правил, якщо валюта проведення операції з використанням платіжної картки є долар США, Євро або Гривня, то така валюта відрізняється від валюти ведення рахунку, Банк списує з рахунку кошти у валюті ведення рахунку в сумі, що є еквівалентною сумі операції за курсом, встановленим Банком, на день списання. Пунктом 14.8 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пункту 5 розділу 2 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого Постаново НБУ №705 від 05.11.2014, Банк та Держатель укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Перед укладенням такого договору Банк ознайомлює держателя з умовами договору про використання електронного платіжного засобу, тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Таким чином, норми діючого законодавства України передбачають, що підставою для використання електронних платіжних засобів (платіжних карток) та проведення фінансових операцій за їх допомогою, є укладений учасником платіжної системи (Банком) та клієнтом (відповідачем) є договір, а також правила проведення операцій за допомогою електронних платіжних засобів. Згідно п.п.2.2.3-2.2.4 Правил держатель зобов`язується при здійсненні операцій за рахунками виконувати вимоги договору, чинного законодавства України, цих Правил та витрачати кошти, розміщені на рахунку, лише в межах витратного ліміту та контролювати свої витрати з метою недопущення заборгованості перед Банком. У випадку виникнення заборгованості протягом 30 днів з дня її виникнення повернути цю суму Банку. Пунктом 4.2 Договору встановлено, що держатель, підписуючи цей Договір, засвідчує, що він ознайомлений з умовами одержання банківської платіжної картки, з переліком необхідних для пред`явлення документів, Правилами, затвердженими Банком на момент цих договорів та тарифами і зобов`язується безумовно їх дотримуватися, про що зазначав також суд вище. Згідно п.2.3 Договору нарахування процентів за використання Кредитного ліміту/Овердрафту за рахунком здійснюється у відповідності до Правил, цього Договору та/або договору, укладеного при наданні Кредитного ліміту/Овердрафту. Так, зазначено, що підписанням Договору держатель згідно п.2.5 Договору погоджується з тим, що перелік видів послуг, що надаються Банком та їх вартість визначені Тарифами, а також розмір процентної ставки, що нараховується на залишки коштів, що знаходяться на рахунку/рахунках, розмір процентної ставки, що нараховується на суму заборгованості за кредитним лімітом/Овердрафту можуть бути змінені протягом строку дії договорів у випадку зміни Тарифів. Розмір процентної ставки за користування несанкціонованим Овердрафтом (несанкціонованої перевитрати доступного залишку/кредиту за рахунком), встановлений Тарифами у розмірі 0,2% за кожний день користування несанкціонованим овердрафтом, тобто 73% річних. Сторонами не заперечується той факт, що відповідач зарахував на вищезазначений рахунок Банку 31 000,00 грн. Також представником відповідача не заперечується, що подальші операції по отриманій картці і вищезазначеному рахунку проводилися відповідачем в той час, коли він перебував за кордоном. Так, згідно виписки за Договором з 22.01.2015 по 23.01.2015 відбувалися операції: по видачі готівкових коштів через придбання валюти в доларах та Євро та при здійсненні розрахунків у безготівковій формі з використанням банківської платіжної картки на загальну суму станом на день списання 27.01.2015 за курсом Банку 38 324,13 грн., відтак дійсно відбулося перевищення - несанкціонований Овердрафт - перевитрату витратного ліміту, тобто відповідач скористався належними позивачу коштами, понад залишок коштів на своїй банківській картці (а.с.21-22) Відповідно до ст.1049 ЦК України якщо згідно з договором банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому коштів (кредитування рахунку), вважається, що банк надав клієнтові кредит на відповідну суму із дня здійснення цього платежу. Таким кредитом і є Овердрафт. 17.02.2015 позивач направив відповідачу повідомлення-вимогу №12116/07-617 про негайне погашення заборгованості, але ця вимога залишена відповідачем без відповіді (а.с.14) 11.02.2016 позивач повторно направив відповідачу повідомлення-вимогу №62/11-452 про погашення суми заборгованості по несанкціонованій перевитраті доступного залишку, що виникла через різницю у курсі валют під час проведення розрахункових операцій за платіжними картками та списання цих операцій з карткових рахунків у валюті ведення цих рахунків, за Договором у повному обсязі. Проте і дана вимога залишена відповідачем без відповіді (а.с.15) Згідно п.3.1 Договору за невиконання або неналежне виконання умов даного Договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та даним Договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що сума заборгованості станом на 20.07.2016 за Договором в розмірі 7 300,79 грн. (перевищення - Овердрафт) та відсотки в сумі 7 616,78 грн. (як передбачено умовами Договору та Тарифами, про що наводив суд вище) має бути стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до укладеного між сторонами Договору (а.с.18, 25) Доводи представника відповідача щодо того, що Банк не мав права в розрахунку враховувати той курс іноземної валюти до гривні, який він застосував, суд відхиляє з наступних підстав. Так, дійсно умовами Договору та Правилами чітко встановлено, що курс Банком застосовується той, який встановлюється саме Банком і той, який існує на день списання, але аж ніяк не на день виконання операції держателем. Надані представником відповідача листи-відповіді НБУ про середні курси за операціями з купівлі-продажу ПАТ «Контракт» на готівковому валютному ринку України у період з 15.01.2015 до 28.01.2015 суд до уваги не бере щодо зазначеного там курсу, оскільки враховує пояснення представника Банку, яка повідомила, що не слід плутати готівковий ринок і безготівковий. За тими правовідносинами, які склалися між сторонами, відповідач мав рахунок в гривні, а операції стосувалися долара та Євро. Відтак Банк для того, щоб в подальшому зробити списання мав вийти на безготівковий валютний ринок і придбати валюту - долар США. Щодо Євро, то процедура навпаки, дещо відмінна, оскільки Банк все одно придбаває долар США, а придбання Євро відбувається після цього, це подвійна конвертація. Саме таким і мотивована відмінність того курсу, який покладений в розрахунок позивача (а.с.69, 71). Роздруківку з інтернет ресурсу суд взагалі не бере до уваги, оскільки зазначений в ній курс валюти стосується обміну валюти для фізичних осіб (а.с.72) Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої служби, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що наданий позивачем розрахунок стягнення заборгованості не спростований відповідачем, суд приймає його до уваги та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача станом на 20.07.2016 інфляційного нарахування на суму простроченого кредиту в сумі 3 082,28 грн. та прострочених процентів в сумі 400,11 грн., 3% річних від суми заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 338,06 грн. та простроченими відсотками 152,91 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню і сума сплачених судових витрат.

Outcome: approved