Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

В листопаді 2018 заявник [PERSON], який знаходиться в зареєстрованому шлюбі з заінтересованою особою [PERSON], звернувся до суду з заявою, в якій просив дозволити усиновити її дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник послався на те, що 12.07.2008 року він зареєстрував шлюб із [PERSON], одна проживати однією сім'єю вони почали з 2002 року. У [PERSON] є донька від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO], яка змінила прізвище на «[PERSON]» 17.07.2018 року. Вони проживають разом, у них склалися доброзичливі, довірливі і теплі стосунки, дружина та її донька не заперечують проти усиновлення. Заявник має достатній дохід для утримання дитини, придатне житло, за станом здоров'я придатний до усиновлення, не притягувалися до кримінальної відповідальності. Також просив внести зміни в актовий запис про народження [PERSON], змінивши її прізвище на «[PERSON]», по-батькові на «[PERSON]», вказати батьком - [PERSON], громадянин України, місце проживання: [ADDRESS]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи а його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та дату засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник Служби у справах дітей в особі Лиманської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст.211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. Вказаним вимогам закону заявник відповідає. Відповідно до ст.217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється: за вільною згодою її батьків. Батьки дитини згодні на усиновлення [PERSON] вказаної дитини. Матір дитини є дружиною заявника і вона надає свою згоду, у письмовій формі, яка засвідчена нотаріусом. Згідно ст.218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Дитина згодна на її усиновлення заявником. Відповідно до ст. 223 Сімейного кодексу України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Згідно ст. 224 Сімейного кодексу України, при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Відповідно до ст.229 Сімейного кодексу України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір'ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Заявник [PERSON] має бажання бути записаним у Книзі реєстрації народжень батьком дитини і дитина згодна на це. Відповідно до ст.231 Сімейного кодексу України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Згідно ст.233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Відповідно до ч. 2 п. 4 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно ст. 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Відповідно до ст.314 ЦПК України, у разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов'язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб'єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст.218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров'я та матеріальне становище усиновлювача [PERSON] судом встановлено, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також судом встановлено, що заявник раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Займається вихованням дитини. Є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання їхньої сім'ї та дитини. Відповідно до ст.232 ч.1 Сімейного кодексу з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. Згідно ст.255 ЦПК України усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішення суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Таким чином, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] «про усиновлення дитини» слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved