Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 16 березня 2013 року близько 14 год. 00 хв. в місті Києві на перехресті вулиць Харківське шосе та Чернігівська сталась дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки «Kia Cerato», д.н.з. [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON], та належить їй (позивачу) на праві приватної власності, та автомобілем марки «Great Wall Safesuv», д.н.з. [NUMBER], під керуванням відповідача. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належний їй (позивачу) автомобіль марки «Kia Cerato», д.н.з. [NUMBER]. Дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17.05.2013 року. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку та ремонтної калькуляції № БВН12 від 13.05.2013 року, складеного ПП [PERSON], загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Kia Cerato», д.н.з. [NUMBER], належного їй (позивачу), складає 65220,62 гривень. Крім того, вона (позивач) понесла додаткові витрати, пов'язані з наданням послуг з визначення вартості матеріального збитку, в розмірі 400,0 гривень. Так як цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт», то вона 19.03.2013 року звернулась з листом про відшкодування завданих внаслідок ДТП збитків в страхову компанію, який остання отримала 25.03.2013 року, проте відповіді не надала. Відповідач ухиляється від відшкодування завданих збитків в добровільному порядку. Тому вона просить стягнути з відповідача на свою користь завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 65220,62 гривень, витрати, пов'язані з наданням послуг з визначення вартості матеріального збитку, в розмірі 400,0 гривень, а також витрати на оплату судового збору в розмірі 652,20 гривні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, підтвердивши викладені в ньому обставини, просив суд його задовольнити у повному обсязі. Також надав письмові пояснення, в яких зазначив, що право вибору відносно звернення з вимогою про відшкодування завданих збитків до страхової компанії чи до винної особи належить потерпілій особі. Більше того, ПрАТ «СК «Лафорт» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, до закінчення якої страхове відшкодування не може бути виплачено. Відповідач та його представник [PERSON] в суді позов не визнали, надали письмові заперечення, в яких зазначають, що, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт», саме страхова компанія повинна відшкодувати завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу належить на праві власності автомобіль марки «Kia Cerato», д.н.з. [NUMBER], що вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку № 15 від 13.05.2013 року (а.с.19). 16 березня 2013 року близько 14 год. 00 хв. в місті Києві на перехресті вулиць Харківське шосе - Чернігівська відповідач, керуючи автомобілем марки «Great Wall Safesuv», д.н.з. [NUMBER], здійснив обгін на перехресті, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Kia Cerato», д.н.з. [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON], та належить позивачу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач порушив вимоги п.14.6 а) Правил дорожнього руху України. Вказані обставини підтверджуються постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17.05.2013 року (а.с.13-14), яка не скасована та набрала законної сили. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу, як власнику автомобіль марки «Kia Cerato», д.н.з. [NUMBER], завдана матеріальна шкода, розмір якої, відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 15 від 13.05.2013 року (а.с.18-44), складеного ПП [PERSON], становить 65220,62 гривень. Крім того, відповідно до копії квитанції № 387040 від 13.05.2013 року (а.с.17), позивач сплатила на користь ПП [PERSON] 400,0 гривень за складення звіту про вартість збитку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ/6323699 від 28.03.2012 року, відповідач уклав з ПрАТ «СК «Лафорт» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (а.с.67). За цим договором відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну іншим особам в процесі експлуатації автомобіля марки «Great Wall Safesuv», д.н.з. [NUMBER]. Строк дії договору встановлено з 29.03.2012 року по 28.03.2013 року. Стаття 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Крім того, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, при пред'явленні позовних вимог про відшкодування завданої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт», то позивач повинна звертатися до останнього з даним позовом про відшкодування завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкодженням її автомобіля матеріальних збитків з вини відповідача. Крім того, позивачу було відомо про той факт, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт». Пояснення представника позивача щодо не звернення з даним позовом до ПрАТ «СК «Лафорт» в зв язку з визнанням останнього банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури суд критично оцінює, оскільки дана обставина не позбавляє позивача права на отримання страхового відшкодування з дотриманням ліквідаційної процедури, та не звільняє страховика (його правонаступників) від виконання обов язку по виплаті страхового відшкодування. Враховуючи викладене, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 65220,62 гривень, а також витрат, понесених за проведення автотоварознавчого дослідження, у розмірі 400,0 гривень, відсутні. Так як позов задоволенню не підлягає, відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed