Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

В лютому 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2013 р.,вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] був зареєстрований у цьому будинку в 2017 р.за її згодою як власника житла,проте фактично ніколи у ньому не мешкав,виїхав на постійне місце проживання за межі України. Посилаючись на те,що формальна реєстрація проживання відповідача як члена її сім`ї,порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,позбавляє можливості оформити субсидію,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.405 ч.2 ЦК України,визнати відповідача таким,що втратив право користування спірним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.Пояснила,що фактично з 2014 р.її син [PERSON] постійно мешкає з сім`єю в Російській Федерації,де має житло і постійну роботу.У 2017 р.вона зареєструвала проживання сина [PERSON] у власному будинку,хоча він цього не потребував,але вона вважала,що це не буде зайвим про всяк випадок,проте він у будинку не мешкає,речі його відсутні,повертатись в Україну [PERSON] не планує. Відповідач в судове засідання не з*явився без повідомлення причин,викликався за адресою зареєстрованого місця проживання шляхом направлення судової повістки,яка повернута до суду із зазначенням про відсутність адресата,про зміну адреси проживання суд не повідомляв,відзив на позов не подав. Інформація про розгляд Шевченківським районним судом м.Запоріжжя вказаної справи розміщена на офіційному сайті «Судова влада». Відповідно до ч.11 ст.129 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про дату,час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.280,281 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився,заяв по суті справи не подавав,що не перешкоджає розгляду справи без його участі. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши позивача та свідків, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2013 р.,за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.11.2014 р. З наведеного суд встановив,що позивач набула право власності на вказаний вище будинок у встановлений законом спосіб та підтвердила ці обставини належними допустимими доказами,які нічим не спростовані. З 07.06.2017 р.у будинку,що є власністю позивача,був зареєстрований відповідач [PERSON] ,1982 р.н.,що підтверджено інформацією департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради,реєстрація відповідача була проведена за згодою [PERSON] як власника житла. Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ст.405 ч.2 ЦК України,особа,яка за згодою власника була зареєстрована у належному йому житловому приміщенні,втрачає право користування житловим приміщенням ,якщо протягом року не проживає у ньому без поважних причин. Свідок [PERSON] в суді показав,що більше 20-ти років знайомий з позивачем та підтримує з нею сусідські відносини.Позивач мешкає у будинку [ADDRESS] разом з чоловіком,її син [PERSON] ще у 2014 р.виїхав у Росію,де фактично мешкає зі своєю родиною,будинку матері для проживання не потребує. Свідок [PERSON] в суді показав,що більше 20-ти років мешкає по-сусідству з [PERSON] ,яка останні п`ять років живе у будинку [ADDRESS] разом з чоловіком,її син [PERSON] виїхав з України на постійне проживання в іншу державу,до матері приїздив у гості на кілька днів, будинку матері для проживання не потребує. За інформацією Державної прикордонної служби України,відповідач [PERSON] , [INFO] ,востаннє виїхав з України до м.Москва 18.07.2015 р.,тобто з цього часу за місцем реєстрації відсутній. Аналізуючи наведене,суд дійшов висновку,що відповідач [PERSON] ,хоча і був зареєстрований у спірному житловому приміщенні за згодою власника,проте фактично цим житлом не користувався, без поважних причин не мешкав в ньому з 2015 р.,правові підстави для подальшого користування спірним житловим приміщенням відповідачем без згоди власника відсутні,його реєстрація створює перешкоди [PERSON] у користуванні та розпорядженні власністю. На підставі ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved