Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №19 по вул. Лугова в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі; не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.25). Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції за 20.11.2018 року (а.с.28), за зареєстрованим місцем проживання не проживає, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №19 по вул. Лугова в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Договором дарування на житловий будинок від 18 січня 2002 року (а.с.14). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.12), який за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2016 року було розірвано (а.с.13). За згодою позивачки, в будинку був зареєстрований її чоловік [PERSON] (відповідач по справі), однак після розірвання шлюбу відповідач жодного дня в будинку не проживав і не проживає, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеним Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с.16-17). Встановлено, що відповідач в спірному будинку не проживає з початку 2017 року, особистих речей в будинку не має, відповідач не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання будинку не надає. Реєстрація відповідача у будинку порушує права позивачки на розпорядження будинком, який перебуває виключно у її власності. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає у будинку без поважної причини понад один рік, у позивачки виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №19 по вул. Лугова в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved