Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

В обґрунтування позову, позивачка [PERSON] посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який 07 жовтня 2013 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] бажає організувати для своїх дітей відпочинок в інших країнах світу з метою розширення їх світогляду, спрямувати дітей на розвиток їх історичних і культурних цінностей інших народів, підготовити дітей до свідомого життя у суспільстві. Однак, через напружені стосунки з відповідачем [PERSON], не може отримати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дітей за кордон разом з нею. Позивачка вимушена звернутися до суду з позовом, в якому просить: Надати дозвіл дитині [PERSON], [INFO], на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матірю позивачкою [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька відповідача по справі [PERSON], [INFO], на строк девять років, а саме з 18 липня 2016 року по 22 червня 2025 року, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну своєї доньки [PERSON], [INFO]. Надати дозвіл дитині [PERSON], [INFO], на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна разом з матірю позивачкою [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька відповідача по справі [PERSON], [INFO], на строк тридцять років, а саме з 18 липня 2016 року по 16 березня 2029 року, яка буде забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну свого сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про згоду із задоволенням позову (а.с. 18). Суд, зясував позицію позивачки, дослідив матеріали справи й вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, за слідуючими підставами: За копією рішення суду про розірвання шлюбу (а.с. 6) шлюб між сторонами розірваний 07 жовтня 2013 року. Згідно ксерокопій свідоцтв про народження (а.с. 7-8) батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], значаться [PERSON] та [PERSON]. Порядок виїзду за кордон без згоди другого з подружжя (чоловіка) визначено законом України « Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-Х11, Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення, видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затвердженого Постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 (із змінами). Стаття 18 цих Правил передбачає, що виїзд за межі України громадян, що не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється (п. 3 Правил) у разі предявлення оригіналів документів, або їх нотаріально завірених копій: рішень суду щодо надання дозволу на виїзд за межі України дитині, яка не досягла 16 річного віку без згоди та супроводу другого з батьків». За ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 річного віку, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів, в їхньому супроводі, або у супроводі осіб, уповноважених ними. Таким чином, суд дійшов висновку, що через те, що відповідач [PERSON], надав заяву до суду у якій проти задоволення позову не заперечує, можливо надати позивачці [PERSON] - дозвіл на вивіз неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] за межі України без згоди та супроводу батька. При цьому суд вважає за доцільне вказати строк на строк 3 роки, оскільки надання дозволу на більш тривалий термін є недоцільним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial