Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся з позовом [PERSON], в якому зазначив, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO]. Спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач прийняв у відповідності до вимог діючого законодавства, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку /пай/, яка входить до складу спадщини, у позивача відсутня можливість, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку /пай/. На момент смерті [PERSON] згідно діючого законодавства мала право, як член КСП , на земельну частку пай у землі, яка знаходиться в колективній власності КСП «Росія», але не отримала сертифікат про право на земельну частку /пай/. Враховуючи вищенаведене, позивач просив визнати за ним право в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну частку /пай/ в розмірі 7,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі / на місцевості/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Росія» Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач, [PERSON], надав до суду заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без його участі. Відповідач по справі, Сосонівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, надала до суду заяву, в якій попросила справу розглядати без участі її представника, зазначила про визнання позовних вимог в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач по справі, Нововодолазька районна державна адміністрація Харківської області, в наданій до суду заяві, зазначила про визнання позову, відсутність заперечень проти задоволення позову та попросила справу розглядати без участі її представника. Суд, розглянув заяви позивача та відповідачів по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Мати позивача, [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 15 жовтня 2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, місце державної реєстрації Сосонівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, актовий запис №25. Родинний зв'язок між позивачем та його матір'ю підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER], виданим 15 вересня 1959 року Княжанською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис №22. Судом встановлено, [PERSON], працювала, була членом КСП «Росія» та колгоспним пенсіонером з 19 січня 1933 року, що підтверджується представленням №103 від 14 лютого 1965 року, довідкою від 14 лютого 1965 року, наявними в матеріалах справи. Суд зазначає, паювання земель КСП «Росія» проводилось в 1996 році, коли [PERSON] отримувала призначену їй пенсію, як член КСП «Росія», в зв'язку з чим вона згідно діючого законодавства мала право, як член КСП, на земельну частку пай у землі, яка знаходиться в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Росія». На момент смерті [INFO] [PERSON] не отримала сертифікат про право на земельну частку /пай/ у відповідності до норм діючого законодавства. Судом встановлено, позивач [PERSON], [INFO], є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO]. Суд зазначає, для вирішення питання спадкування за законом права на земельну частку /пай/ після смерті матері, [PERSON], позивач звернувся до Нововодолазької районної державної адміністрації та відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області з запитом, чи була включена його мати, [PERSON], до списку громадян-членів КСП «Росія», додатку до державного акта на право колективної власності на землі «Росія», якщо так, то видати позивачу сертифікат на право на земельну частку /пай/ у землі, яка знаходиться у колективній власності КСП «Росія» на ім'я [PERSON]. Суд зазначає, з отриманого листа № Н-87/0-111/6-15 від 18 грудня 2015 року позивачу стала відома наступна інформація. Паювання земель колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» проводилось у 1996 році. Державний акт серії [NUMBER] на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» був виданий на підставі рішення Сосонівської сільської ради народних депутатів. У додатку до державного акту - списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства під номером 171 внесена «Нарыжна Елизавета Кондратьевна». Розмір земельної частки/паю/ по КСП «Росія» становить 7,47 в умовних кадастрових гектарах. Судом встановлено, на момент розпаювання земель КСП «Росія» [PERSON] мала право на земельну частку /пай/, оскільки у відповідності до ч.1 ст.1 Закону України ,, Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/ право на земельну частку /пай/ мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа. Відповідно до частини 3 ст.1 вищезазначеного Закону право особи на земельну частку /пай/ може бути встановлено в судовому порядку. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України ,,Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ,, № 7 від 16.04.2004 року невнесення особи до списку, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі , не може позбавити її права на земельну частку. Якщо спадкодавець мав право на земельну частку /пай/, але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку /пай/ або помилково не був включений / безпідставно виключений/ до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України від 08 серпня 1995 року. Суд зазначає, відповідно до довідки №40 від 11 лютого 2016 року, виданої виконавчим комітетом Сосонівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, [PERSON] постійно проживала та було зареєстрована в селі Княжне Нововодолазькогорайону Харківської області з 1934 року по день смерті в житловому будинку, власником якого є син, [PERSON]. За даною адресою проживала одна. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР /1963 року/ при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти/у тому числі усиновлені/, дружина і батьки. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК Української РСР (1963 р.) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.п.4,5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 затвердження розміру земельної частки /паю/ та видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку /пай/ провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Згідно п.7 Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року ,,Про порядок паювання земель наданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям,, при неможливості надати такій особі земельну частку /пай/ з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 р. №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» зазначено, якщо в шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Судом встановлено, на звернення позивача до державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері на зазначене вище право на земельну частку/пай/ позивач отримав відмову в зв'язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку /пай/, який за життя спадкодавець не встигла отримати. Відповідно до п.2 статті 49 Закону України ,,Про нотаріат,, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Судом перевірено, інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б фактично прийняли спадщину, чи зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Враховуючи заяви, що надані відповідачами по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачами по справі є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено право спадкодавця, [PERSON], яка померла [INFO], на земельну частку /пай/ в розмірі 7,47 в умовних кадастрових гектарах, спадщину позивач прийняв у відповідності до вимог діючого законодавства, в зв'язку з чим суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved