Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 16.09.2017 року між сторонами був зареєстрований шлюб. [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.11.2019 року шлюб було розірвано. Дочка проживає з нею. На утримання дитини потрібно не менше 4000 гривень, внаслідок того, що вона повинна витрачати щомісячно грошові кошти на наступне: на сплату комунальних платежів (в зимовий період 2000 тисячі гривень, влітку 1000-1500), оскільки вона з дочкою винаймає житло, після весілля та народження дитини вони разом з відповідачем проживали у даній квартирі, тепер там проживає вона і неповнолітня дитина, іншого житла немає, на дитячий садочок - щомісячно по квитанціям від 250 грн., на ремонти, іграшки, миючи засоби у дитячому садку - 100 гривень. На їжу, побутову хімію додому - близько 1000-1500 тисячі гривень в місяць, оскільки вік дитини 2 роки, то у дитини максимально в раціоні харчування повинно бути м`ясо, риба, фрукти, овочі, молочні продукти, а також на одяг та взуття - 2000 тисячі гривень (по сезону). Відповідач відноситься до дочки дуже не відповідально, не займається її вихованням, мало часу приділяє дочці. До цього часу, відповідач на добровільній основі сплачував комунальні послуги за квартиру, в якій з дочкою проживають та купував продукти по списку, але в останній час відповідач відмовляється на добровільній основі сплачувати кошти. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, має власний мисливський магазин, зареєстрований як фізична особа-підприємець, але належної матеріальної допомоги дитині не надає. Її батьки не в змозі допомагати утримувати дитину, оскільки батьки знаходяться на пенсії, також батько являється ветераном війни - інвалідом війни 3 групи. ЇЇ дохід становить 860 гривень соціальної допомоги в місяць. Відповідач ухиляється від своїх прямих обов`язків. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн., щомісячно, починаючи з 13 липня 2020 року до досягнення нею повноліття. 03.08.2020 відповідачем надано письмовий відзив на позовну заяву, зазначаючи, що постійно надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, в силу своїх можливостей, а іноді й більше. Винаймання квартири позивачкою на теперішній час є лише її забаганкою, оскільки в тому ж будинку мешкає у двокімнатній квартирі її мати, з якою вона може проживати разом з дитиною. На теперішній час не має змоги сплачувати орендну плату за квартиру, яку винаймає позивач. Він є фізичною особою підприємцем, однак маю мінливий дохід, про що свідчить довідка Ізюмського Управління ГУ ДПС у Харківській області від 29.07.2020, згідно якої обсяг доходу склав: січень 2020 року - 6700 грн., лютий 2020 року - 5230 грн., березень 2020 року - 3500 грн., квітень 2020 року - 00,00 грн., травень 2020 року - 00,00 грн., червень 2020 року - 6100 грн. Просив позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. 12.08.2020 позивачем надано відповідь на відзив, в якій просила позовні вимоги задовольнити повністю. До судового засідання позивач не з`явилася, її інтереси представляв адвокат. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, підтримав свій відзив, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі 2000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Матеріалами справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони мешкали разом в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2017 (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.11.2019 шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.15-17). За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2 218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн.щомісячно, однак нею не представлено суду жодних доказів, що відповідач має можливість надавати аліменти саме в такому розмірі. Крім цього, суд враховує матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, згоден сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн., і приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 13.07.2020. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: partial