Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 14 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2001863024, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 18490,00 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитом, комісії за обслуговування кредиту та зобов'язалася здійснювати його погашення шляхом внесення щомісячних платежів відповідно до Графіку платежів, з кінцевим поверненням кредиту не пізніше 14.12.2015 року. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі ТзОВ «ОТП Факторинг Україна») у відповідності до ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2001863024 від 14.12.2012 року. Зазначає, що 20.12.2013 року позивач направив відповідачу вимогу про виконання боргових зобов'язань за вказаним договором у повному обсязі, яка залишилася невиконаною. Вказує, що своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконує, порушила порядок та періодичність внесення платежів у рахунок погашення кредиту, внаслідок чого станом на 19 травня 2014 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 22397 грн. 15 коп., з яких: 18490,00 грн. - тіло кредиту, 1,87 грн. - не сплачені відсотки, 3095,28 грн. - прострочені комісії. Покликаючись на вимоги ст. 526-530, 631, 1046-1056 ЦК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 22397 грн. 15 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 14 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2001863024, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 18490,00 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитом, комісії за обслуговування кредиту та зобов'язалася погашати кредит щомісячними платежами відповідно до Графіку платежів, з кінцевим поверненням кредиту не пізніше 14.12.2015р. Свої зобов`язання перед позичальником згідно вказаного кредитного договору ПАТ «ОТП Банк» виконав у повному обсязі. Відповідно до договору факторингу № 18/12/2013 від 18 грудня 2013 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором, що підтверджується змістом договору факторингу та витягом з Додатку до нього від 18.12.2013 року. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2001863024 від 14.12.2012 року. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 527, 530, 532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, належними сторонами та у встановлений у зобов`язанні строк. Своїх зобов`язань за вказаним договором відповідач належним чином не виконує, допустила істотне порушення умов договору щодо порядку та умов сплати кредиту. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 19 травня 2014 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 22397 грн. 15 коп., з яких: 18490,00 грн. - тіло кредиту, 1,87 грн. - не сплачені відсотки, 3095,28 грн. - прострочені комісії, що підтверджується розрахунками заборгованості, наявними в матеріалах справи. Відповідно до п. 1.5.4 цього кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за вказаним договором. З матеріалів справи також вбачається, що згідно до вимог ст. 1082 ЦК України 20.12.2013 року позивачем на адресу відповідача було направлено письмове повідомлення про зміну кредитора у вказаному зобов'язанні та необхідність сплатити заборгованість за кредитним договором, яке залишилося без виконання. Таким чином, відповідно до положень ст. 509, 526, 599, 629, 631, 1050, 1054 ЦК України боржник зобов`язана повернути кредит. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved