Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

В квітні 2014р. заявник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив суд встановити факт належності [PERSON] договору купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] і посвідченого державним нотаріусом Конотопської державної нотаріальної контори, за реєстром № 2892, зареєстрованого Конотопським МБТІ від 22 липня 1975р. за № 6. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що [INFO] помер його батько, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить вищезазначене майно, однак отримати свідоцтво про право на спадщину, заявник не в змозі, оскільки є розбіжності в документах, а саме при перекладі прізвища батька заявника з російської на українську мову була допущена помилка. До судового засідання, заявник подав на адресу суду заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутність, подану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення він підтримує в повному обсязі. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі, просив заяву задовольнити, здійснювати розгляд справи у його відсутність. Заінтересована особа, про час та місце розгляду справи була оповіщена в установленому законом порядку, надіслала на адресу суду заяву, в якій підтримує подану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Суд, розглянувши подані сторонами документи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6) ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [INFO] помер батько заявника - [PERSON]. Після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок [ADDRESS], який спадкодавець набув на підставі договору купівлі - продажу від 10 липня 1975р. Звертаючись до суду з вказаною заявою про встановлення факту, заявник наголошував, що при укладенні договору купівлі - продажу будинку від 10 липня 1975р. було здійснено невірно переклад з російської мови на українську мову прізвище його батька і зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 12 Постанови № 5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по - батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по - батькові або замість імені чи по - батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З наданих заявником до суду письмових доказів, вбачається, що дійсно в договорі купівлі - продажу було допущено помилку в прізвище покупця будинку, і [PERSON] і [PERSON] - батько заявника, є одна і та сама фізична особа. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved