overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 2,3061 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лип'ятинської сільської ради, земельна ділянка площею 0,0340 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лип'ятинської сільської ради. При зверненні в нотаріальну контору з приводу прийняття Спадщини після смерті матері заявниці було роз'яснено, що для прийняття спадщини необхідно встановити факт родинних відносин із [PERSON], так як виявилося, що у її свідоцтві про народження мати зазначена, як [PERSON], в той час, як у свідоцтві про смерть - як [PERSON]. До суду заявник по справі надала заяву, якою підтримує заявлені вимоги, а справу розглянути у її відсутність. Заінтересована особа Лип'ятинська сільська рада суду надала заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2016 року.(а.с.4) Після її смерті до успадкування залишилась земельна ділянка площею 2,3061 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лип'ятинської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 17.11.2008 року та земельна ділянка площею 0,0340 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лип'ятинської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії виданих на ім'я [PERSON].(а.с.5-6) Відповідно до свідоцтва про народження від 14.11.1964 року серії [NUMBER], [INFO] народилася [PERSON], мати якої є [PERSON].(а.с.9) Факт, що [PERSON] була матір'ю [PERSON] підтверджується довідкою Лип'ятинської сільської ради від № 73 від 24.02.2017 року.(а.с.8) Цей факт для заявника є юридичним фактом, оскільки його встановлення дає заявнику право на отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємцю першої черги за законом. Спір про право в даній заяві відсутній. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрованого 28 травня 1997 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області (актовий запис № 82). На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що в шлюбі вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені з 1999 року, збереження сімї є неможливим. Крім того, заявниця вказує, що [PERSON] відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у виправній колонії з 25 січня 2001 року. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд заяви без її участі, заяву підтримала Заінтересована особа [PERSON], який відбуває покарання у Замковій виправній колонії №58 м. Ізяслав Хмельницької області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не надіслав до суду заперечень та письмових клопотань по обставинам справи. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 28 травня 1997 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бензюк) [PERSON] (актовий запис №82). Від шлюбу подружжя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак, спільне сімейне життя сторін не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим. Згідно довідки заступника начальника Замкової виправної колонії у Хмельницькій області (№58) від 12 грудня 2016 року № Г-50 [PERSON], [INFO], відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі в Замковій виправній колонії у Хмельницькій області №58 із 09 вересня 2005 року по теперішній час. Відповідно до ст. 234 ч.3 у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 18.12.2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони дітей не мають. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сторони більше шести місяців шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Вважає примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.23). Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. У відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.24) та за останнім відомим місцем реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 18.12.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №133195, виданого 18.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському району Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та сім'я розпалась остаточно, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу у розмірі 640,00 (а.с.1) та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 18.12.2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони дітей не мають. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сторони більше шести місяців шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Вважає примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.23). Відповідач у судове засідання не з'явився повторно. У відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі (а.с.24) та за останнім відомим місцем реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 18.12.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №133195, виданого 18.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Бердичівському району Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області (а.с.9). Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та сім'я розпалась остаточно, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 640,00 (а.с.1) та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 420,00 грн. (а.с. 24а).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 26.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2905. В цьому будинку зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON], починаючи з 2007 року постійно в цьому будинку не проживає і позивачу не відомо місце його проживання, особистих речей його в будинку не має. Відповідач [PERSON], починаючи з 2010 року постійно в цьому будинку не проживає і позивачу не відомо місце його проживання, особистих речей його в будинку не має. З вини відповідачів позивач не може скористатися правом власника. Позивач подав заяву про розгляд справи в заочному порядку у його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] на підставі Договору дарування від 26.11.2007 року, належить будинок [ADDRESS] (а.с.10). Відповідач в даній квартирі зареєстрована, але з 2012 року фактично не проживає, особистих речей відповідача в квартирі позивача не має. (а.с.9-10). Відповідач [PERSON] в даному будинку зареєстрований, але не проживає 10 років, відповідач [PERSON] в даному будинку зареєстрований, але не проживає 7 років Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачі порушують право власності позивача, володіння та користування його майном. Згідно ст. 71 ч. 1 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2012 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 42. Родина фактично розпалась у звязку з тим, що між ними виникли особисті неприязні відносини на побутовому ґрунті. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачкою. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб І-НО № 354029, виданного Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, 03 лютого 2012 року, позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 42 (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачкою, спору про місце мешкання не має (а.с. 8). Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб \~припиняється \~внаслідок \~його \~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2009 року. Шлюб зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 313. Родина фактично розпалась у звязку з втратою розуміння, довіри та взаємоповаги один до одного. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачкою. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб І-НО № 174713, виданного Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, 12 червня 2009 року, позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 313 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачкою, спору про місце мешкання не має (а.с. 4). Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб \~припиняється \~внаслідок \~його \~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2015 року. Шлюб зареєстрований Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 152. Родина фактично розпалась у звязку з тим, що між ними виникли особисті неприязні відносини на побутовому ґрунті. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачем. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб І-НО № 433411, виданного Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, 20 червня 2015 року, позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 152 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], який мешкає з позивачкою, спору про місце мешкання не має (а.с. 5). Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб \~припиняється \~внаслідок \~його \~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сімю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 16 квітня 2010 року уклала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 49. Шлюб у позивача другий. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Подружні стосунки погіршилися. Втрачено порозуміння, довіра, повага одне до одного. Сімя фактично розпалася з лютого 2017 року. Примирення неможливе. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач з позовними вимогами згоден, проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 квітня 2010 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.5). Від подружніх стосунків мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.9). Згідно з п.1\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм\~СК,\~Цивільного процесуального кодексу України,\~Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право»\~та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до п.10\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, подружжя не підтримує шлюбних стосунків з лютого 2017 року, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved