Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Під час шлюбу сторони набули майно, в тому числі квартиру [ADDRESS], що в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області. За таких умов позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеного майна, зважаючи, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач позов підтримав та пояснив суду про обставини, що описані вище. Відповідачка в останнє судове засідання не зявилася. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі відповідачки. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2000 року, який був розірваний 20.05.2010 року. Під час шлюбу сторони набули майно, в тому числі квартиру [ADDRESS], що в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області. За положеннями статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Такі ж положення містяться в ЦК України, зокрема в частині 3 статті 368, за якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, набуте сторонами майно належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивач не заявляє позовні вимоги про виділ майна в натурі, а просить визначити його частку в спільному майні подружжя. Зважаючи на наведені вище норми законодавства, частка позивача в цьому майні складає 1/2 частину. Суд не вбачає підстав для відступлення від рівності часток при визначенні такої. Отже, заявлений позов про визнання права власності на 1/2 частини квартири (частка в майні подружжя) підлягає до задоволення. Поряд з цим позивач просить суд стягнути з відповідачки судові витрати, в тому числі: судовий збір 780, 63 грн.; 2000 грн. витрати на правову допомогу; 102, 30 грн. витрати, повязані з проведенням експертиз. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України. Так, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягають 780, 63 грн. судовий збір; 102, 30 грн. витрати, повязані з проведенням експертиз. Також підлягають до стягнення витрати в сумі 121, 80 грн. - витрати на правову допомогу, зважаючи на час, що був витрачений представником позивача в судовому засіданні. судове засідання тривало 15 хвилин, що складає 0,25 години. Мінімальний розмір заробітної сплати з 01.01.2014 р. складає 1218 грн. Година представництва складає 1218 х 0,4 = 487, 20 грн. Відповідно, 15 хвилин представництва складає (0,25 години х 487, 20 грн.) 121 грн. 80 коп. Представник позивача не надав суду розрахунок часу, що був ним вцілому витрачений на дії, що повязані з організацією проведення справи (час на підготовку позовної заяви; час на вчинення дій, повязаних з організацією проведенням експертизи та представництво перед іншими підприємствами, установами, організаціями; тощо). Тому слід відмовити в задоволенні вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача решти грошової суми (витрати на правову допомогу), яка складає 1878, 20 грн., за їх недоведеністю.

Outcome: approved