overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 27 липня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №23. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Вказала, що причиною розлучення є те, що через різні погляди на сімейне життя постійно виникали непорозуміння, які призвели до того, що останніх шість місяців вони з відповідачем проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сім'ї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2013 року, шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 23. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Сашанської сільської ради Теплицького району за №244 від 17 лшистопада 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо останніх шість місяців, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та малолітнього сина, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 551 грн. 20 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 червня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськра-йонного управління юстиції у Хмельницькій області. На обґрунтування своїх вимог пози-вач зазначила, що в шлюбі у подружжя народилась донька Еріка, [INFO], між сторонами виникають постійні сварки, тривалий час разом не прожива-ють, подальше збереження шлюбу не можливе. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задово-ленню. Судом обєктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть та наданий судом строк на примирення результатів не дав. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу супере-чить їх інтересам та інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок Ан-геліни, [INFO] та [PERSON], 08 серпня 2012 року наро-дження в розмірі 2000 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК Укра-їни суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів, в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 15 грудня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] Міським відділом РАЦС Хмельницького МРУЮ зареєст-ровано шлюб. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду 17 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у подружжя народились донь-ки - Ангеліна, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання ді-тей не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: показами позивача; копіями свідоцтв про народження дітей та рішенням Хмельницького міськра-йонного суду від 17 червня 2015 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому у відпові-дності до ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дітей в розмірі 2000 грн. щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоровя та матеріальне стано-вище дітей і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів Андрія, [INFO] та Дениса, 05 грудня 2011 року на-родження, в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК Укра-їни суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів, в порядку заочного розгляду. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що з 18 листопада 2009 року між сторо-нами зареєстровано шлюб. Від шлюбу у подружжя народились двоє синів - Ан-дрій, [INFO] та Денис, 05 грудня 2011 року наро-дження. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: показами позивача; свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому у від-повідності до ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (дохо-ду) щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоровя та матеріа-льне становище дітей і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 94 в буд. № 36 по вул. Миколаївській в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач колишній чоловік її сестри, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте не проживає в квартирі понад рік, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, що не дає можливості позивачці реалізовувати свої права щодо розпорядження спірним майном належним чином. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 94 в будинку № 36 по вул. Миколаївській в м. Миколаєві. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши представника, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] не приватизована. Особовий рахунок оформлено на ім`я позивачки [PERSON]. Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» за вих. № 2867 від 31.10.2016 р. в зазначеній квартирі зареєстровані: позивачка [PERSON], її родичі, а також відповідач [PERSON] Джумбер, колишній чоловік сестри позивача [PERSON]. Відповідно до Акту про не проживання, складного ЖКП ММР «Південь» від 31.10.2016 р., [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з травня 2015 року. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач понад один рік в квартирі не проживає без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не бере, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом територіальної громади в особі Запорізької [PERSON] про надання додаткового строку на прийняття спадщини, вказавши, що 07.02.2016 року померла мати позивача [PERSON], після її смерті залишилась спадщина у виді 1/2 частини будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Панфьорова, 87. В заяві вказує, що є рідною дочкою померлої. На протязі тривалого часу проживає в [INFO]. В останній період свого життя [PERSON]Я тяжко хворіла, у зв'язку з чим позивач була вимушена забрати її на проживання до себе в М.Севастополь. Саме там [PERSON] померла, про що була видана довідка про причину смерті № 232 від 09.02.2016 року та свідоцтво про смерть від 09.02.2016 року у відділі ЗАГС Гагарінського району М.Севастополь Російської Федерації. Вказані документи скріплені печатками органів цивільного стану Російської Федерації. Виїхати за межі Крима для позивача було досить утрудненим у зв'язку з постійною зайнятістю по роботі та нестабільною ситуацією на кордоні з територією тимчасово окупованого Криму. Лише влітку 2016 року позивач приїхала до м.Запоріжжя, де звернулася до органу РАЦС за отриманням свідоцтва про смерть матері, що було видано Шевченківським відділом РАЦС ЗМУЮ 01.11.2016 року, після встановлення Шевченківським районним судом м. Запоріжжя факту смерті [PERSON] - рішення від 06.09.2016 року. З зазначеним свідоцтвом про смерть позивач звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] за отриманням свідоцтва про право на спадщину, але ій було відмовлено, оскільки нею пропущено 6-тимісячсний строк, відведений законом для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що позивач [PERSON] є єдиною дитиною померлої та спадкоємцем першої черги за законом та на те вона з поважних причин пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини, просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 07.02.2016 року. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач представника в судове засідання не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений в установленому порядку, причини неявки суду не повідомлені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просила встановити, що їй належать Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий 29.03.2006р. посилаючись на те, що у вказаному акті помилково вказано її по-батькові «[PERSON]» а вірно «[PERSON]». Заявник звернулася до суду з письмовою заявою, про те, що заяву підтримує повністю, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у її відсутності. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівського районного відділу земельних ресурсів в судове засідання не з'явивсь хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий 29.03.2006р. виданий на ім'я [PERSON] допущено помилка вказано її по-батькові «[PERSON]» а вірно «[PERSON]» На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просила встановити, що їй належить Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ХМ №060346, виданий 17.09.2003р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.01.2003р. за реєстровим №138. В обґрунтування заяви посилалась на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,0929 га по вул.Косинського в м.Старокостянтинові, згідно та у межах Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ХМ №060346, виданого 17.09.2003р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.01.2003р. за реєстровим №138. На даний час вона бажає відчужити земельну ділянку та будинок, однак це не можливо зробити, оскільки у правовстановлюючому документі Держакті, помилково вказано її прізвище «Савоськина». Представник заявника звернувсь до суду із заявою в якій просить справу розглянути у його відсутності та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не зявився, про причини неявки не повідомив. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] належить Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ХМ №060346, виданий 17.09.2003р. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.01.2003р. за реєстровим №138. Дані обставини підтверджуються: паспортними даними заявника; даними договору купівлі-продажу, посвідченого 27.01.2003р. за реєстровим №138; даними Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ХМ №060346, виданого 17.09.2003р. На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та родинних відносин, а саме просила встановити, що [PERSON], який помер 04.09.2007р., належав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0091191 від 14.02.1997р., а також, що вона (заявниця) є дочкою [PERSON], який помер 04.09.2007р. В обґрунтування заяви посилалась на те, що 04.09.2007р. помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі і право на земельну частку (пай) на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0091191 від 14.02.1997р. Вона (заявниця) є спадкоємцем за законом, однак нотаріально оформити свої спадкові права не може, оскільки у правовстановлюючому документі - Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0091191 від 14.02.1997р. помилково вказано прізвище батька як «Закеряєвой» та у її свідоцтві про народження прізвище батька також, помилково, зазначено, як «Закіряєв». Разом з тим, внести відповідні зміни у вказані документи не можливо, так як батько вже помер. Заявник звернулась до суду із заявою в якій просить справу розглянути у її відсутності та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON], який помер 04.09.2007р., належав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0091191 від 14.02.1997р., а також, що [PERSON], 19.05.1979р.н. є дочкою [PERSON], який помер 04.09.2007р. Дані обставини підтверджуються: даними свідоцтва про смерть [PERSON] [PERSON] 1-БВ №070329 від 05.09.2007р.; даними Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0091191 від 14.02.1997р.; даними свідоцтва про народження заявниці серія І-БВ №495407 від 04.06.1979 р.; даними паспорта та свідоцтва про укладення шлюбу заявниці; даними постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій держнотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори №1086/02-31 від 24.03.2016р. На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має доньку [PERSON] 18.08.2008р.н. Відповідач ухиляється від утримання дитини, у звязку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ № 107606. Неповнолітня дитина проживає разом з матірю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, відповідача, який є працездатним, проходить службу в Збройних силах України, має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має сина [PERSON] [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано Відповідач ухиляється від утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дитини, відповідача, який є працездатним, проходить службу в Національній поліції, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved