Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON],[INFO], та стягнення аліментів на утримання дитини. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. В період з грудня 2004 року по липень 2008 року позивач та відповідач перебували між собою в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину [PERSON] ,[INFO]. Протягом останніх двох років відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не бере участі у витратах на утримання дитини. З серпня 2014 року [PERSON] разом з дитиною через постійні бойові дії в зоні здійснення антитерористичної операції переїхала до м. Красний Лиман Донецької області, відповідач жодного разу не цікавився життям та здоров'ям доньки, не відвідував школу, де навчається дитина,не допомагав у навчанні та вихованні дитини. Вихованням, загальним розвитком та матеріальним утриманням дитини на теперішній час опікуються позивач та її другий чоловік [PERSON]. Позивач наголошує,що [PERSON] тривалий час не бере участі у вихованні дитини,відповідно ця обставина є підставою для позбавлення його батьківських прав. Крім того, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), що, на думку позивача, буде необхідним і достатнім для матеріального утримання доньки. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні,навела аргументи на підтримання своєї позиції, аналогічні вказаним у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] також підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибув, про наявність поважних для цього причин нічого не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надав. Позивач не заперечував проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановлення заочного рішення. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Прокурор Городницька А.І. в судовому засіданні висловила думку стосовно можливості задоволення вимог позивача як таких, що відповідають інтересам малолітньої дитини. Представник органу опіки ті піклування Краснолиманської міської ради Донецької області Межерицька М.О. в судовому засіданні надала висновок щодо можливості позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON],[INFO],оскільки [PERSON] повністю відсторонився від виховання дитини та виконання своїх батьківських обов'язків. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши думку прокурора та органу опіки і піклування, дослідивши показання свідків та письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. 11.12.2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб між собою, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 11.12.2004 року Горлівським міським відділом РАЦС Донецького обласного управління юстиції (а.с.30). В шлюбі у подружжя народилась донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 07.12.2005 року Міським відділом РАЦС Горлівського МУЮ Донецької області - а.с.32). Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 28.07.2008 року Міським відділом РАЦС Горлівського МУЮ Донецької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.27). 31.07.2012 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу отримала прізвище «[PERSON]» (а.с.28). З серпня 2014 року [PERSON] разом з родиною у зв'язку із здійсненням антитерористичної операції на території м. Горлівка Донецької області переїхала до м. Красний Лиман Донецької області, де зареєстрована як тимчасово переміщена особа (а.с. 24). Позивач мешкає у найманому житлі за адресою [ADDRESS], разом з чоловіком [PERSON], сином [PERSON], 2012 р. н., донькою [PERSON],2005 р. н. (а.с.12,13,14). Родина проживає в домоволодінні, обладнаному газопостачанням, водопостачанням, з наявною необхідною побутовою технікою (а.с.21). [PERSON] перебуває на теперішній час у відпустці по догляду за дитиною, отримує адресну матеріальну допомогу та гуманітарну допомогу як тимчасово переміщена особа. Первинними органами місцевого самоврядування м. Красний Лиман позивач та її родина характеризуються позитивно (а.с.20,21). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов, складеним 09.07.2015 року комісією Краснолиманської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, [PERSON] є ученицею 3-В класу цієї школи, виховується в родині з належними умовами проживання, почувається добре,має одяг на всі пори року, шкільне приладдя, кишенькові гроші,які витрачає при необхідності на власний розсуд, дитину доглядають та матеріально забезпечують її мати [PERSON] та її вітчим [PERSON] (а.с.16). Класним керівником 3-В класу Краснолиманської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 учениця [PERSON] характеризується як старанна, здібна, активна, комунікативна дитина з добре розвиненою пам'яттю, стійкою увагою, високим інтересом до навчання; мати [PERSON] та вітчим [PERSON] цікавляться навчанням дитини та відповідально ставляться до її виховання в сім`ї, надають їй постійну допомогу в будь-яких питаннях (а.с.17). Як вбачається з довідки Краснолиманського центру первинної медико-санітарної допомоги від 08.07.2015 року, здоров'ям малолітньої [PERSON] опікується її мати [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки Краснолиманської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 від 09.07.2015 року № 312 вихованням [PERSON] займається її мати [PERSON], яка регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться навчальними успіхами дитини, переймається її проблемами, забирає доньку зі школи; за 2014-2015 навчальний рік батько дитини жодного разу не відвідав школу, не цікавився життям та здоров'ям дитини, не відвідував батьківські збори, не звертався до класного керівника з приводу навчання доньки (а.с.19). Орган опіки і піклування Краснолиманської міської ради Донецької області, розглянувши заяву [PERSON] та додані до неї документи, надав позитивний висновок № 26 від 23.07.2015 року про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON],[INFO] (а.с.33). Повне відсторонення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання доньки [PERSON] за час проживання дитини в м. Красний Лиман також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON],допитані в судовому засіданні. Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON],виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття; малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно зі ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі - позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення,не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків відносно утримання та виховання своєї дитини [PERSON], що суперечить вимогам чинного законодавства та відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні не встановлено жодних обставин, які б об'єктивно унеможливлювали чи перешкоджали відповідачеві [PERSON] належно виконувати свої батьківські обов'язки щодо виховання дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). За змістом ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом(ч.1 ст.183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). В судовому засіданні не встановлено обставин, за якими відповідач [PERSON] міг би бути звільнений від обов'язку утримувати свою неповнолітню доньку. Відповідач не надав заперечень проти визначеного позивачем способу виконання обов'язку утримувати неповнолітню дитину. В судове засідання [PERSON] не надав заперечень проти визначеного позивачем розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки. На підставі викладеного суд вважає за можливе щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивач [PERSON] в липні 2015 року звернулась до суду з вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання дитини. За подання позовної заяви майнового характеру в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн.(квитанція відділення «Краснолиманське» Краматорської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.07.2015 року - а.с.2). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України). Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону, чинній на час подання позовної заяви [PERSON]) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру визначена ставка судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати мінімальної заробітної плати, що в грошовому вираженні складає 243,60 грн. Враховуючи наведене, суд покладає ці витрати на відповідача.

Outcome: approved