Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 19 листопада 2016 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилася дочка [PERSON] На даний час сторони проживають окремо, при цьому малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] самостійно забезпечує матеріальне утримання дочки. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання та виховання спільної дитини. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, а [PERSON] вказав, що позов визнає, але просить стягувати аліменти на користь матері позивачки, оскільки та опікується дитиною. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 19 листопада 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] Сторони по справі проживають окремо. При цьому малолітня дочка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №20.36-1167 від 26 березня 2018 року. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітньої дочки. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання доньки. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров'я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. Крім цього, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав чинність 08 липня 2017 року, ч.2 ст.182 СК України було викладено в новій редакції: мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до дня досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред'явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON]. належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved