Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Вказаний позов поданий представником позивачки за довіреністю - адвокатом Лисенко І.Ю. У позові висуваються вимоги про визнання за позивачкою - [PERSON] права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка не може оформити спадщину в нотаріальній конторі у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та відмовою нотаріуса у вчинені нотаріальних дій в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок. Позивачка та її представник, відповідачі [PERSON] та [PERSON] суду надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідачі позовні вимоги визнали та просили задовольнити. Представник відповідача - Скельківської сільської ради також у судове засідання не з'явився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника та про відсутність заперечень проти позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є онукою [PERSON], яка померла [INFO]. Вказане підтверджено: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.10), паспортом позивачки (а.с.7), свідоцтвами про її народження та про одруження зі зміною прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.9), свідоцтвом про народження спадкодавця [PERSON] з прізвищем «[PERSON]», де матір'ю вказана - [PERSON] (а.с.11), витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу спадкодавця зі зміною прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]», свідоцтвом про одруження зі зміною прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.13); свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.16); витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб останньої з відомостями про реєстрацію шлюбу зі зміною прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.17). Ступінь рідства позивачки з відповідачкою [PERSON] підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу відповідачки (а.с.18) зі зміною її прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]». Ступінь рідства позивачки з відповідачкою [PERSON] підтверджено свідоцтвом про її народження на прізвище «[PERSON]» (а.с.20), свідоцтвом про шлюб зі зміною прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.21). Також у судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 1990 року виконкомом Василівської районної ради Запорізької області було прийняте рішення №196 «Про реєстрацію житлового фонду», відповідно до якого виконком Василівської районної ради зобов'язав сільські ради, які знаходились на території Василівського району, в тому числі і Скельківську сільську раду, оформити право власності на житлові будинки, що заходяться на території сільських рад Василівського району Запорізької області у відповідності з подвірними списками, згідно додатків по кожній сільській раді; видати громадянам Свідоцтва про право власності та реєстраційні Свідоцтва на житлові будинки громадян. Відповідно до архівного витягу з вказаного рішення (а.с.28-30) за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок по [ADDRESS]. Однак за життя спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів про право власності оформлено не було, державної реєстрації його права власності не було здійснено, що на теперішній час є перешкодою для позивачки в оформленні спадщини в нотаріальній конторі, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок від 07 грудня 2015 року (а.с.33). Відповідно до довідок Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області власником будинку по [ADDRESS] відповідно до по господарської книги №20 була [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.26); на час її смерті з нею була зареєстрована та проживала з 10 вересня 1964 року до дня своєї смерті - [PERSON] - дочка (а.с.27). 13 березня 2013 року [PERSON] склала заповіт (а.с.22), копія якого є у справі, яким заповіла земельну ділянку площе. 6, 80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Скельківської сільської ради [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах кожній, заповіт був посвідчений нотаріально, внесений до Спадкового реєстру (а.с.23) та був чинним на час смерті спадкодавця. Крім того, 06 квітня 2001 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно [PERSON], яка є відповідачкою у цій справі. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 214/2015 , що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.59-60), копія спадкової справи є у справі (а.с.70-76). З копії спадкової справи вбачається, що спадкоємець за заповітом на все майно спадкодавця - - донька [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася на користь позивачки - [PERSON], подавши про це нотаріусу заяви 02 листопада 2015 року (а.с.73,74). [PERSON] прийняла спадщину за заповітом (а.с.71) на 1\\2 частину земельної ділянки. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом (а.с.72, 75) - на 1\\2 частину земельної ділянки спадкодавця та на вказаний вище житловий будинок. Відповідно до технічного паспорта на будинок (а.с.34-38) він збудований у 1960 році, а прибудова до нього - у 1990 році. На час завершення будівництва спірного житлового будинку та господарських споруд, був чинним ЦК України 1963 року, яким регулювалися правовідносини щодо виникнення права власності на будинок та правовідносини щодо спадкування після померлої [INFO] [PERSON].. Відповідно до ст. 100 цього Кодексу в особистій власності громадян міг бути жилий будинок. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року зі змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» - право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Згідно ст. 6 п. 6.1. п. п. «а» Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, оформлення місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею Свідоцтва про право власності фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна, за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети, та за наявності акта комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію. Таким чином, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому власнику або наступних власників повинні вирішуватися в судовому порядку. Зважаючи на реєстрацію житлового будинку за спадкодавцем [PERSON], яка на теперішній час померла, а спадщину після її смерті фактично прийняла її донька - спадкодавець [PERSON], відповідно до положень діючих на час смерті спадкодавця норм - ст.ст.525, 526, 529, 549 ЦК України (ред.1963р.), ст.13 Конституції СРСР, діючої на той час, за якою було зареєстровано домоволодіння у виконкомі сільської ради, проте в нотаріальній конторі спадщина оформлена не була, державна реєстрація права власності на успадковане домоволодіння за [PERSON] здійснена не була, що перешкоджає на теперішній час оформити спадщину позивачці - спадкоємцю за заповітом , в нотаріальній конторі. Враховуючи, що позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті бабки, яка прийняла спадщину у вигляді вказаного вище житлового будинку, відповідно до ст.ст.1233-1236, 1268-1270, 1274 ЦК України (ред.2003.), звернулася вчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено копією спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON], первинна реєстрація об'єкту нерухомого майна за померлим спадкодавцем не проводилася, правовстановлюючі документи, необхідні для оформлення спадщини в нотаріальній конторі на будинок відсутні, така можливість втрачена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на житловий будинок обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved