overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2006 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, а донька залишиться проживати з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2006 року, шлюб був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 895. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, а син залишиться проживати з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2009 року, шлюб був зареєстрований Коларівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 40% доходу відповідача на місяць щомісячно до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку по її матеріальному утриманню. Син знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить задовольнити, вказуючи, що вона власного доходу не має, перебуває в декретній відпустці, дитину утримує з врахуванням допомоги своєї матері. Відповідач коштів на утримання сина не надає, хоча має таку можливість. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що згоден брати участь в утриманні сина, однак вважає розмір аліментів завищеним, оскільки може сплачувати їх в частці 25% від отримуваного ним доходу - заробітної плати, яка нараховується йому в сумі орієнтовно 4500 грн. на місяць. Інших осіб на утриманні не має, однак допомагає дідусеві, інваліду війни першої групи, брату, який бере участь в АТО, матері, котра хворіє, а також витрачає кошти на підтримання власного здоровя. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі і є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження, довідкою про склад сімї позивача, наявними в справі. Стан здоровя дитини, згідно пояснень позивача, добрий; матеріальне становище відповідача дозволяє йому брати участь в утриманні дитини, оскільки він офіційно працевлаштований і має постійний дохід у виді заробітної плати, що сторонами визнається. Інших дітей у відповідача немає, наявність непрацездатної матері не підтверджена, оскільки відомості про вік та стан здоровя матері не подавались. Доказів на підтвердження несення систематичних витрат на підтримання стану здоровя відповідач суду не надав. Враховуючи вище вказані обставини, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівність обовязку батьків брати участь в утриманні дитини, зазначений відповідачем розмір його заробітної плати, суд вважає за необхідне аліменти на дитину визначити в розмір ? від всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, неналежно виконує свій обовязок по матеріальному утриманню сина, котрий знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Додатково пояснила, що її витрати на дитину щомісяця становлять близько 1000 грн., самостійного доходу вона не має, отримує лише допомогу на молодшу дитину в сумі 860 грн. на місяць та по 400 грн. на місяць аліментів, які відповідач сплачує добровільно. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дитина дійсно проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. на місяць, однак не більше, оскільки його дохід він тимчасових заробітків на ринку є мінливим і коливається в межах 1000 грн. на місяць, при чому на власне утримання він витрачає близько 500 600 грн. на місяць. Інших осіб на утриманні не має, стан здоровя добрий. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, довідкою виконкому Олешинської сільської ради від 26.02.2015 року за вих. № 256. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має мінливий дохід, аліменти підлягають визначенню в твердій грошовій сумі. Враховуючи розмір визнаних позовних вимог, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, названу позивачем та визнану відповідачем суму щомісячних витрат на утримання дитини, рівність обовязку батьків брати участь в утриманні дитини, розмір добровільно сплачуваних відповідачем на дитину коштів, суд вважає за необхідне розмір аліментів визначити в сумі 500 грн. на місяць. Оскільки спроможності відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі позивач в ході судового розгляду справи належними доказами не довела, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те,\~ що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей повнолітній син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, тому позивач змушена звернутися до суду з даною заявою. Позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.11.1993 року. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 23.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано, від подружнього життя мають двох дітей повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 200 СК України\~аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини та матеріальне становище відповідача. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 01.07.2015 р., а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 01.07.2015 р..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона являється власником домоволодіння № 91 по пров. Алексєєва у м. Кривий Ріг. Право власності зареєстроване у КП ДОР Криворізьке БТІ. 21.04.2005 року за проханням відповідача вона зареєструвала його в своєму будинку, оскільки він повинен отримати компенсацію від держави за народження дитини і йому була потрібна реєстрація в м. Кривому Розі. Отримавши компенсацію відповідач виїхав з будинку в іншу квартиру. Приводом для звернення до суду являється порушення її прав як власника. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд постановити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні власністю домоволодінням № 91 по пр. Алексєєва у м. Кривий Ріг, знявши з реєстраційного обліку [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в газеті, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Допитав позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу домоволодіння від 21.12.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 1-6017, позивач являється власником домоволодіння № 91 по провулку Алексєєва у м. Кривий Ріг. Відповідно до виписки з домової книги в домоволодінні № 91 по пров. Алексєєва у м. Кривий Ріг зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Будучи власником домоволодіння, позивач не має можливості повноцінно здійснювати право власності, оскільки в будинку зареєстрований відповідач, який в там не проживає з 2005 року. Відповідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається власністю за власним розсудом. Право власності являється непорушним. Жоден не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. За викладених обставин, відповідачем порушено права позивача, зокрема на здійснення права власності на нерухоме майно. Власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження власним майном, що визначено статтею 391 ЦК України. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що мають бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Зіньківською сільською радою Віньковецького району Хмельницької області 23.07.1991 року, актовий запис за № 8. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Стосунки між подружжям припинені, спільного господарства не ведеться. Позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Додатково пояснила, що близько чотирьох років вони з відповідачем проживають окремо і не підтримують стосунків. Вважає збереження шлюбу неможливим і просить його розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за його відсутності в судовому засіданні, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сім'ї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом ДРАЦСу по місту Хмельницькому ХМРУЮ у Хмельницькій області 4.06.2011 року, актовий запис за № 632. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні до надання сторонам строку на примирення позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Після надання строку на примирення в судове засідання не з'явилась, повідомлена про час та місце судового розгляду справи належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідач остаточно позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сім'ї не вбачається, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом РАГСу Хмельницького МУЮ 31.01.2002 року, актовий запис за № 97. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач суду пояснив, що проти задоволення заявленого позову не заперечує, оскільки наміру поновити шлюбні стосунки не має. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції 7.02.2002 року, актовий запис за № 124. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Стосунки між подружжям припинені, спільного господарства не ведеться. Позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за його відсутності в судовому засіданні, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження сім'ї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Черепівською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області 10.12.1983 року, актовий запис за № 17. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просить їх задовольнити, додатково пояснивши, що створила нову сімю з іншим чоловіком. Відповідач суду пояснив, що на розірвання шлюбу згоден, зберігати шлюб не бажає, оскільки позивач дійсно живе з іншим чоловіком. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Враховуючи те, що позивач створила нову фактичну сімю з іншим чоловіком, а відповідач зазначену обставину визнає і збереження шлюбу не бажає, суд приходить до висновку, що надання сторонам строку на примирення у даній справі суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, ат моральним засадам суспільства. За таких обставин підстав для збереження шлюбу не вбачається і його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 27.08.2014 року, в звязку з тим, що нею був пропущений строк для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом з поважних причин. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначила, що вона є спадкоємицею за заповітом на спадкове майно, яке складається з ? частини квартири № 57 розташованої в будинку № 4 по вул. Айвазовського в м. Миколаєві, яке залишилась після смерті її вітчима [PERSON], який помер 27.08.2014 року. [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори не зверталася, тому що перебувала на лікуванні в міській лікарні м. Миколаєва, що є поважною причиною пропущення строку для прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, [PERSON] просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті її вітчима - [PERSON] Позивач та представник відповідача надали до суду заяви із проханням розглядати справу за їх відсутністю. Суд дослідивши письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступного. Згідно зі ст.ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, і якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.2015 року виданого нотаріусом Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], строк звернення із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] закінчився 27 лютого 2015 року. Зважаючи на те, що строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, суд вважає можливим позов задовольнити та надати шестимісячний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання спадкоємцем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Outcome: approved