Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що з відповідачем 05 січня 2020 року був укладений\~ Договір № 1754337 про надання коштів у позику\~ на умовах фінансового кредиту. За цим договором відповідачу був наданий кредит\~ у розмірі 4700 грн. на умовах строковості, зворотності, платності з метою покриття\~ побутових витрат Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти\~ за користування Кредитом. Однак відповідачем [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором порушувались, внаслідок чого станом на 29 серпня 2021 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 7238 грн. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою від 18 жовтня 2021 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у належний спосіб. В судове засідання відповідач [PERSON] викликався шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я [PERSON] повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов ним не поданий. Суд розглядає справу за відсутності відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений Договір № 1754337 від 05 січня 2020 року про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в сумі 4700,00 грн. із строком користування 30 днів, з оплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із зниженої процентної ставки 1,53% від суми позики за кожен день користування позикою або із стандартної процентної ставки 1,80% від суми позики за кожен день користування позикою. За умовами укладеного договору про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту (п. 2.4. вказаного договору) [PERSON] зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пеню (у разі наявності). У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору [PERSON] належним чином не виконував, про що свідчать відомості, викладені у картці обліку договору. В результаті цього з боку відповідача виникла заборгованість перед позивачем за позикою в розмірі 4700,00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 2538,00 грн. (4700,00 грн. * 1,80% = 84,60 грн. * 30 днів = 2538,00 грн.), які позивач правомірно вимагає їх стягнення з відповідача відповідно до умов договору. Отже, суд задовольняє позов повністю і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за позикою в розмірі 4700,00 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 2538,00 грн.. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує повністю з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 2270,00 грн..

Outcome: approved