overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати їх до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі - 243, 60 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., щомісячно, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі починаючи з серпня 2003 року та на теперішній час шлюбні стосунки припинені, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 23.11.2004 року зроблено запис за №525. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.06.2004 року, актовий запис №1427, який в теперішній час проживає з позивачем, перебуває на її утриманні та вихованні, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки ТОВ «СОБОРНОЕ-1» від 18.10.2013 року. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], проте матеріальну допомогу в достатній і будь-якій встановленій офіційній формі на утримання дитини не надає. Як посилається позивач у поданій заяві, вона має важке матеріальне становище, оскільки не працює, а відповідач працює приватним підприємцем та має стабільний заробіток, достатній для надання відповідної допомоги на утримання свого сина. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач, як батько неповнолітнього [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину, проте матеріальної допомоги, достатньої для задоволення її розумних потреб, добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з часу пред'явлення вимог - 05.11.2013 року, до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Зазначав, що 08.08.2003 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 29.10.2013 року, серія [NUMBER], актовий запис № 578, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 25.03.2005 року, серія [NUMBER], актовий запис № 431, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5). Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просив розірвати шлюб. Шлюб існує формально і підлягає розірванню. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що позов визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує та проти ухвалення рішення у судовому засіданні не заперечує (а.с. 20). До початку судового засідання, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що підтримує позов у повному обсязі та проти ухвалення рішення судовому засіданні не заперечує (а.с. 21). Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Проти відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, передбачене ст. 111 СК України, сторони заперечували. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, у судовому засіданні відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про поділ майна набутого у шлюбі. Зазначила, що з 30.08.1996 року по 04.05.2011 року перебував з відповідачем у шлюбі. Під час шлюбу було придбано майно, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, зокрема трикімнатна квартира, яка знаходиться в будинку [ADDRESS], загальною площею 74, 50 кв.м., вартістю 858 166 грн. Відповідно до положень ст. 71 СК України позивач просила виділити їй частину із спільного майна, а саме 1/2 частину [ADDRESS], загальною площею 74, 50 кв.м., вартістю 858 166 грн., а іншу частину 1/2 квартири виділити відповідачу. В судовому засідання представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити з наведених в ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Судом досліджено повноваження представника відповідача, згідно нотаріально посвідченої довіреності від 31.07.2013 року, крім заборони на передоручення, інших обмежень в повноваженнях представника відповідача, не виявлено. В довіреності наявні повноваження на визнання позову повністю чи частково. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, у судовому засіданні представник відповідача по справі, обмеження щодо повноважень якого у довіреності відсутні, визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 441 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення боргу за борговою розпискою. Свої вимоги Позивач мотивував тим, що 11.02.2009 року Відповідач під розписку позичив у Позивача гроші в розмірі 589 300,00 грн. та 18.03.2009р. - гроші у розмірі 637 000,00 грн., які зобов'язувався повернути до 02.04.2009р. В строк, зазначений в розписках Відповідач гроші не повернув, чим порушив взяті на себе за договором зобов'язання. Позивач постійно пред'являв Відповідачеві усні вимоги щодо повернення заборгованості, на що Відповідач прореагував, лише частково повернувши борг - на початку лютого Відповідач повернув частину вищезазначеного боргу в розмірі 20 000,00 грн. До сьогоднішнього часу Відповідач ухиляється від повернення іншої суми боргу в загальному розмірі 1 206 300,00 грн. У зв'язку з тим, що Відповідач не виконав у строк своїх зобов'язань по поверненню грошових коштів Позивачу, останній просив стягнути з Відповідача 3% річних та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення боргу за борговою розпискою. Свої вимоги Позивач мотивував тим, що 11.02.2009 року Відповідач під розписку позичив у Позивача гроші в розмірі 589 300,00 грн. та 18.03.2009р. - гроші у розмірі 637 000,00 грн., які зобов'язувався повернути до 02.04.2009р. В строк, зазначений в розписках Відповідач гроші не повернув, чим порушив взяті на себе за договором зобов'язання. Позивач постійно пред'являв Відповідачеві усні вимоги щодо повернення заборгованості, на що Відповідач прореагував, лише частково повернувши борг - на початку лютого Відповідач повернув частину вищезазначеного боргу в розмірі 20 000,00грн. До сьогоднішнього часу Відповідач ухиляється від повернення іншої суми боргу в загальному розмірі 1 206 300,00 грн. У зв'язку з тим, що Відповідач не виконав у строк своїх зобов'язань по поверненню грошових коштів Позивачу, останній просив стягнути з Відповідача 3% річних та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач), третя особа: Служба у справах дітей Шевченківського району м. Києва (Третя особа), про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу одного з батьків. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 18.07.2007р. між нею та Відповідачем було розірвано шлюб. У цьому шлюбі [INFO] народився спільний син - [PERSON]. Позивачка є громадянкою Республіки Азербайджан, але разом із сином постійно проживає та зареєстрована в м.Києві за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу стосунки між Позивачкою та Відповідачем дуже зіпсувались, на сьогоднішній день Відповідач має іншу сім'ю, не сплачує Позивачці аліменти, не спілкується із спільною дитиною та не цікавиться його життям та потребами. Дитина перебуває повністю на утриманні Позивачки і вона повністю забезпечує потреби її розвитку. Як зазначила, Позивачка її син добре навчається та розвивається відповідно до свого віку, але через особливості свого організму потребує оздоровлення у більш сухому та теплому кліматі, такому як в Азербайджані. В Азербайджані, у місті Баку, мешкають батьки Позивачки, які дуже люблять свого онука, так батько Позивачки приділяє синові ту увагу, якої йому не вистачає за відсутності батьківського виховання та турботи. Позичка має постійне місце роботи у ТОВ «Компанія «Полісся», де обіймає посаду заступника Генерального Директора, та їй буде надано щорічну оплачувану відпустку зі збереженням займаної посади в період з червня до серпня 2014 року. В цей період Позивачка хотіла б разом із сином відвідати Республіку Азербайджан з метою відпочинку та оздоровлення. Окрім того, Позивачка зазначила, що вже вдруге змушена звертатись до суду за отриманням згоди на виїзд дитини в Азербайджан, оскільки у зв'язку з ненаданням Відповідачем згоди на виїзд дитини, вона зверталась до суду в 2012 році. 08.10.2013р. Позивачка відправила Відповідачу лист з проханням надати нотаріально посвідчений дозвіл на вивезення дитини за кордон, проте Відповідач відповіді не надав. Позивачка також вказала, що не має наміру залишатись в Азербайджані на постійне місце проживання, оскільки вона має постійну роботу в м. Києві та подала документи на отримання українського громадянства, дитина навчається в київській школі, окрім того вона вже виїжджала з сином до Азербайджану і завжди у визначений строк поверталась до України, сумлінно виконуючи рішення суду. Враховуючи викладене, Позивачка просила надати дозвіл на виїзд за межі України в м. Баку Республіки Азербайджан для оздоровлення та відпочинку [PERSON], [INFO], у супроводі матері, [PERSON] без згоди та супроводу батька, [PERSON] з 31 травня до 31 серпня 2014 року з обов'язком повернення дитини в Україну, судові витрати покласти на Відповідача. Орган опіки і піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації надав суду висновок, в якому зазначив, що враховуючи, що Позивачка та Відповідач не перебувають в шлюбі, [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю, та потребує оздоровчого відпочинку, відповідно до ст. 33 Конституції України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований з відповідачем 07.11.1992 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що за час шлюбу у подружжя народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак подружнє життя між ними не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та різні характери. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Шлюб між ними носить формальний характер, примирення є неможливе та тому він вирішив звернутись в суд. Позивач в судове засідання не з»явився, однак на адресу суду надійшла його заява, в якій він просить справу слухати без його участі просить шлюб розірвати між сторонами. Відповідач в судове засідання також не з»явилася, однак на адресу суду надійшла заява в якій вона просить справу слухати без її участі з позовними вимогами згідна та не заперечує проти розірвання шлюбу. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] пред'явив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований з відповідачем 27.07.1990 року у палаці урочистих подій м. Львова. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що за час шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO], однак подружнє життя між ними не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя та різні характери. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Шлюб між ними носить формальний характер, примирення є неможливе та тому він вирішив звернутись в суд. Позивач в судове засідання не з»явився, однак на адресу суду надійшла його заява, в якій він просить справу слухати без його участі просить шлюб розірвати між сторонами. Відповідач в судове засідання також не з»явилася, однак на адресу суду надійшла заява в якій вона просить справу слухати без її участі з позовними вимогами згідна та не заперечує проти розірвання шлюбу. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] та [PERSON] окремо один від одного звернулись в суд з позовними заявами про розірвання укладеного між ними шлюбу. В подальшому справи були об'єднані в одне провадження. І [PERSON], і [PERSON] в позові наполягали на тому, що їх спільне життя не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважають неможливим. [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що шлюб з [PERSON] ними було укладено шлюб в Ірані, де вони проживали та працювали разом на території Бушерської АЕС. Піся того, як конфлікти стали постійними, і вони не змогли проживати разом і надалі, він 26 квітня 2013 року повернувся в України, після чого сімейне життя та ведення спільного господарства у них припинилось. Представник Відповідача підтвердив суду, що відносини між подружжям не склались, і з моменту від'їзду [PERSON] в Україну, фактично шлюб припинився. [PERSON] на сьогодні продовжує проживати в Ірані разом зі спільною дитиною Сторін - [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позови підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 березня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом шлюб, виданим Посольством України в Ісламській республіці Іран. (а.с. 3). З пояснень Позивача та представника Відповідача вбачається, що під час шлюбу Сторони проживали на території Республіки Іран, де у них народилась дочка [PERSON], [INFO] В подальшому стосунки подружжя погіршились, з 26 квітня 2013 року [PERSON] залишив сім'ю та повернувся в України, і з того часу сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть господарства та проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер, у зв'язку з чим шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся з позовом до Колективного експериментального підприємства «Нафто» про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників підприємства, оформлених протоколом загальних зборів засновників від 25 липня 2011 року, про визнання недійсним Статуту в редакції від 25 липня 2011 року, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В листопаді 2013 року Виконавчий комітет Хмельницької міської ради (орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, а саме, - не цікавиться його життям, здоров'ям та розвитком та вихованням та залишив її на утримання матері [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved