Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, згідно останньої редакції позову посилалась на те, що [INFO] помер її син - [PERSON] після його смерті залишилась спадщина. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. із заявою про прийняття спадщини однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на 1/8 частину квартири [ADDRESS] . Позивач просить визнати за нею право власності на 1/32 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача адвокат Боровик А.О. надала до суду письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, а також в своїй заяві вказала на те, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 12128. Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 21.05.1971 року Ленінським р/б РАГС, актовий запис № 813, [PERSON] є маті`ю померлого [PERSON] . Відповідач - [PERSON] є дружиною померлого, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 495. Від спільного подружнього життя мають двох синів: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 29.07.2009 року, виданого Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 156 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 39. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто, зазначені норми встановлюють дві умови за яких спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, це - постійне проживання спадкоємця з спадкодавцем на час його смерті та/або звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За відсутністю підтвердження однієї із вказаних умов з боку спадкоємця, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. була відкрита спадкова справа № 24/2017 щодо майна померлого. Згідно листа № 361/02-14 від 30.05.2017 року нотаріуса спадкове майно складається: з частини квартири під [ADDRESS] (помилково зазначено «А»). Відповідно до спадкової справи, яка була надана на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.07.2017 року з заявою про прийняття спадщини [INFO] звернулись мати померлого [PERSON] та дружина померлого [PERSON] , яка написала заяву про відмову від її частки майна на користь матері померлого. 30.03.2017 року [PERSON] відкликала заяву за № 66 від 23.03.2017 року та відмовилася від належної їй частки спадщини на користь сина померлого [PERSON] . 30.03.2017 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини. 30.03.2017 року [PERSON] подав заяву, якою відмовився від належної йому частки спадщини на користь сина померлого [PERSON] . Листом Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Джулай С.Б. від 30.05.2017 року за № 361/02-14 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири [ADDRESS] , помилково зазначено «А», оскільки не надано оригінали правовстановлюючих документів. На ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області про витребування доказів, в.о. начальника КП «Лиманське РБТІ» були надані копії правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт нерухомого майна, згідно яких власниками вказаного майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , були: - \~ \~ \~ \~ [PERSON] - ј частина даної квартири (на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., номер запису у реєстрі 466); - \~ \~ \~ \~ [PERSON] - ј частини даної квартири (на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., номер запису у реєстрі 466); - \~ \~ \~ \~ [PERSON] - Ѕ частина даної квартири (на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., номер запису у реєстрі 2101. 1/ 4 частина квартири, яка належить [PERSON] , була придбана нею у період шлюбу зі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно ст.60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 та 2 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Такими об`єктами є: заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, ј частина даної квартири є спільним сумісним майном подружжя, тому [PERSON] на день смерті належала 1/8 частка квартири [ADDRESS] , а оскільки спадкоємців є чотири, тому кожному з них належить по 1/32 частці. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як було зазначено вище, позивач на законних підставах набула право власності на 1/32 частку квартири [ADDRESS] , втім відповідачі відмовляються надавати оригінали правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, що є перешкодою для [PERSON] в отриманні на своє ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом. Дані обставин вказують на наявність у позивача права на звернення до суду за захистом свого невизнаного спадкового права, що передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України. Суд вважає, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого проведено його державну реєстрацію і є правовстановлюючий документ, але право спадкоємця не визнається іншими спадкоємцями, такий може захищати свої права в силу ст. 392 ЦК України. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на 1/32 частку спадкової квартири в порядку спадкування за законом. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на теперішній час існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Outcome: approved