Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в обґрунтування якого вказала, що з 14 грудня 2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має трьох неповнолітніх дітей. В даний час подружжя проживає окремо, відповідач ухиляються від утримання дітей, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду та просить стягувати аліменти на утримання дітей щомісячно про 600грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала суду пояснення, в яких вказала, що відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, проти заочного розгляду справу не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.182, ч.1 ст.184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він, будучи працездатним, не працює з поважних причин. Відповідач не працює, але є працездатною особою, має задовільний стан здоров»я, інші особи на його утриманні не перебувають. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн. (чотириста гривень 00 коп.) на кожну дитину, починаючи з 01 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року N 3674-VI з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору в сумі 243,60грн. на користь держави.

Outcome: approved