Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та призначення опікуна, в якому просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO], встановити опіку над ним та призначити її опікуном над дитиною, мотивуючи тим, що відповідач, маючи сина, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, покладених на нього ст. 150 СК України, не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, вихованням дитини не займається. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. У судовому засіданні прокурор позов підтримала. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи: служби у справах дітей та молоді Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, думку прокурора, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Руденківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 24.01.2012 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області 26.04.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 14). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Руденківськоюсільською радою Новосанжарського району Полтавської області 07.05.2015 року (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.07.1977 року (а.с. 12) та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 05.08.2000 року (а.с. 11) [PERSON]є матір'ю [PERSON] та бабою [PERSON]. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї позивача, довідок виконкому Руденківськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-14/1211 та № 02-14/1207 від 03.07.2015 року вбачається, що онук позивача [PERSON] проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21, 24). Згідно висновку, наданого службою у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 59). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що батько дитини [PERSON] разом з сином не проживає, не піклується про нього, матеріально не забезпечує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивача до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити вимоги [PERSON] та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Частина 3 статті 60 ЦК України передбачає, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку служби у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністраціївід 09.10.2015 року, опікуном [PERSON], [INFO], може бути призначена його баба [PERSON], 1951 року народження. Суд, виходячи з інтересів дитини, враховуючи подання служби у справах дітей Новосанжарської РДА, той факт, що дитина проживає разом з бабою [PERSON], вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved