Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

В листопаді 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Вказував на те, що з 2005 р. по 2015 р. він перебував з відповідачкою у шлюбі. В період шлюбу ними було спільно придбано телевізор, смартфон, газову плиту, автомагнітолу та витрачені кошти з універсальної картки з кредитним лімітом 15 000 грн. 00 коп. Проте, оскільки вказане майно було придбано сторонами за час перебування в зареєстрованому шлюбі, воно є спільним майном подружжя. Також позивач вказував, що сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна, в зв'язку з чим просив залиши усе майно у користуванні відповідача та стягнути з відповідачки на його користь грошову компенсації належної йому частки у спільному майні подружжя у розмірі 13 705 грн. 95 коп., а також судовий збір. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні вважав, що позов не підлягає задоволенню. Не заперечував щодо вартості та переліку майна, придбаного у період шлюбу, але зазначив, що телевізор та авто магнітола відсутні, смартфон є особистою власністю відповідача, а кредитні кошти витрачені особисто позивачем. Не погоджувався також із стягненням компенсації вартості майна з відповідача замість поділу майна в натурі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.10.2005 р. по 01.10.2015 р., мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] р. н. Згідно фіскального чеку 29.09.2012 р. було придбано смартфон SAMSUNG GT-S583 Galaxy Ace RW (Ceramic) з комплектуючими товарами загальною вартістю 2 247 грн. 00 коп., згідно фіскального чеку від 10.12.2011 р. - телевізор LED SAMSUNG UE - 32D4000NWXUA з комплектуючими товарами вартістю 5 147 грн. 00 коп., у відповідності до фіскального чеку від 26.01.2013 р. - автомагнітолу PROLOGY DY вартістю 989 грн. 00 коп., згідно фіскального чеку від 11.08.20012 р. - плиту газову HOTPOINT/AR ISTON C 34S G3 (X) з комплектуючими вартістю 4 029 грн. 60 коп. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частина 2 статті 65 СК України передбачає, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3 ст.61 СК України). Відповідно до ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно з ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Відповідно до вимог п. 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно Довідки ПАТ КБ «Приватбанк» № 150702/575 від 02.07.2015 р. [PERSON] станом на 02.07.2015 р. має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» по карті Універсальна Gold в розмірі 14 999 грн. 89 коп. Згідно з ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними доказами відповідно до ст.58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.59 ЦПК України). Обґрунтовуючи свою позовну вимогу про поділ вказаного кредитного зобов`язання, позивач посилався на те, що кредитні кошти ним витрачались в інтересах сім`ї . Між тим, згідно витягу по рахунку, у період з 16.06.2011 року по 07.06.2015 року [PERSON] постійно користувався кредитними коштами та призначення платежів не може достовірно свідчити, що їх використовували саме в інтересах сім'ї . Зазначене не дає підстав вважати, що спірний кредитний договір було укладено в інтересах сім`ї та отримані [PERSON] кошти витрачені на задоволення потреб сім`ї. Отже, суд вважає, що [PERSON] належними та допустимими доказами не довів факту витрачання отриманих ним коштів на потреби сім`ї. За такого, боргові зобов`язання за даним кредитним договором не підлягають поділу між сторонами. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 71 СК майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Суд не може погодитись із способом розділу майна, запропонованим позивачем, оскільки вказане майно не є неподільним та щодо його поділу, переліку та вартості не заперечує представник відповідача. Також суд не може погодитись щодо включення у перелік майна смартфона, який, відповідно до пояснень позивача був придбаний в особисту власність відповідача разом із смартфоном, який перебуває у позивача. Тобто наявні два телефони, які не підлягають розділу, оскільки перебувають у особистій власності сторін. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенні, а саме, необхідно провести розділ майна подружжя, відповідно до максимально наближеної рівності його вартості кожному із сторін. На підставі ст. ст. 57, 60, 62 СК України, ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 212-214 ЦПК України, суд -

Outcome: partial