Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

В обґрунтування заявлених позовних вимог заявник посилаючись на те, що на первинному обліку дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, з 14.07.2010 року за № 14 перебуває малолітній [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням виконкому Лозівської міської ради Харківської області від 27 липня 2010 року № 422 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], [INFO], та влаштування його до державного дитячого закладу» [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] згідно з рішенням виконкому Лозівської міської ради Харківської області від 31.08.2010 року № 507 «Про направлення дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], [INFO], до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON]» та розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації Харківської області від 02.09.2010 року № 683 «Про утворення прийомної сім'ї та передачу на виховання [PERSON]». З 2010 року і до цього часу [PERSON] проживає в сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки про народження № 439 наданої 09.09.2009 року відділом ЗАГС адміністрації Азовського району Ростовської області, Російської федерації, актовий запис про народження від 04.07.2000 року № 24 відомості про батька дитини записані на підставі заяви матері. Мати, [PERSON], [INFO], згідно з рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.09.2011 року визнана безвісно відсутньою. З часу визнання [PERSON] безвісно відсутньою, ніякої інформації про неї та місце її перебування не надходило. З вересня 2011 року, часу визнання [PERSON] безвісно відсутньою, місце її перебування невідоме, за місцем реєстрації в смт. Панютине. Вона не приходила до свого сина, не телефонувала йому, не зверталася до служби у справах дітей Лозівської міської ради з заявою щодо повернення сина їй на виховання. Оголошення [PERSON] померлою необхідне для підтвердження соціального статусу, дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту прав та інтересів її неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], що надасть можливість і в подальшому повністю забезпечувати його відповідно до державних соціальних стандартів матеріальними та грошовими ресурсами. У зв'язку із викладеним Заявники прохають оголосити [PERSON], [INFO], померлою. У судовому засіданні представник заявника - Виконавчого комітету Лозівської міської ради як органу опіки та піклування вимоги підтримала, просила оголосити [PERSON], [INFO], померлою. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області вимоги та посилання заявника визнала у повному обсязі. Заінтересовані особи: [PERSON],[PERSON] підтримали вимоги заяви, прохали їх задовольнити, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану громадян по м. Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 09 вересня 2009 року відділом РАЦС адміністрації Азовського району Ростовської області (а.с. 4 - 5). Відповідно до довідки про народження № 439, наданої 09.09.2009 року відділом ЗАГС адміністрації Азовського району Ростовської області Російської федерації, актовий запис про народження від 04.07.2000 року № 24 відомості про батька дитини записані на підставі заяви матері (а.с. 6 - 7). Згідно з рішенням виконкому Лозівської міської ради Харківської області від 27 липня 2010 року № 422 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], [INFO], та влаштування його до державного дитячого закладу» [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] згідно з рішенням виконкому Лозівської міської ради Харківської області від 31.08.2010 року № 507 «Про направлення дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], [INFO], до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON]» та розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації Харківської області від 02.09.2010 року № 683 «Про утворення прийомної сім'ї та передачу на виховання [PERSON]». З 2010 року і до цього часу [PERSON] проживає в сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8 - 10). [PERSON], [INFO], згідно з рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.09.2011 року визнана безвісно відсутньою, що підтверджується копією рішення Лозівського міськрайонного суду від 07 вересня 2011 року та дослідженими у судовому засіданні матеріалами цивільної справи № 2025/2-о-92/11. З вересня 2011 року, часу визнання [PERSON] безвісно відсутньою, за місцем реєстрації - в смт. Панютино м. Лозова Харківської області місце її перебування невідоме. Дитиною - [PERSON] вона не цікавиться. Згідно повідомлення начальника Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області № 80/10401 від 01.07.2014 року - за даними Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області [PERSON] на теперішній час не перебуває у розшуку. За даними СГІРФО Лозівського МВ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але фактично за даною адресою розташована земельна ділянка без будинку. При опитуванні сусідів стало відомо, що [PERSON] не проживає за даною адресою близько 15-и років, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, має двох доньок, які виховувалися в школі-інтернаті м. Лозова. Згідно чинного законодавства [PERSON] не є злочинцем чи безвісно зниклою, тому відсутні підстави для заведення відносно неї оперативно - розшукової справи та оголошення її в розшук (а.с. 22). Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.05.2011 року, яка зареєстрована в ЖРЗПЗ № 1459/1 від 10.05.2011 року, - місце перебування [PERSON] на території обслуговування Лозівського МВ ГУМВС України в Харківської області не встановлено; інформації що [PERSON] стала жертвою злочину, не отримано. (а.с. 24). Оголошення [PERSON] померлою необхідне для підтвердження соціального статусу, дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту прав та інтересів її неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], що надасть можливість і в подальшому повністю забезпечувати його відповідно до державних соціальних стандартів матеріальними та грошовими ресурсами. Відповідно до ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно до п. 1 ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до ст. 46 ч. 1 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Таким чином, рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців,а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями , може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Згідно до ст. 46 ч. 3 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Стаття 47 Цивільного кодексу України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів , що мають юридичне значення «звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо на підставі незаперечних доказів стверджується, тобто доводяться обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Статтею 247 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Як вбачається з матеріалів справи, доказів про наявність обставин, що загрожували смертю, або дають підставу припускати загибель [PERSON], суду заявником не надано. На думку суду, заява про оголошення [PERSON] померлою обґрунтована тільки фактом формальної її відсутності за місцем проживання протягом тривалого часу, тобто заявником не зазначено жодної підстави для оголошення фізичної особи померлою, а наявність обставин, які б мали загрожувати цій особі смертю або дають підставу припускати загибель від певного нещасного випадку, заявником не доведено. Так, Заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, чи звертався він до органів внутрішніх справ з приводу розшуку чи щодо надання відомостей про [PERSON] з 07 вересня 2011 року по сьогоднішній день; заявником не вказано, чи звертався він до органів РАЦС з питання перевірки наявності актового запису про смерть [PERSON]; які заходи вживав заявник для встановлення місця знаходження [PERSON]; не зазначено обставини, що підтверджують безвісну відсутність [PERSON], а також не додано доказів, які дані обставини підтверджують (коли і ким були отриманні останні відомості про місце перебування відсутньої особи, навести факти, що посвідчують неможливість встановлення місцеперебування такої особи (відповіді на запити, листи, довідки з органів внутрішніх справ тощо). Крім того, заявник не заявляв у даній справі будь-яких клопотань щодо витребування або забезпечення доказів. Вищевикладені обставини, разом із твердженням заявника про те, що ніякої інформації про [PERSON] та місце її перебування не надходило, з вересня 2011 року, за місцем реєстрації в смт. Панютине. Вона відвідувана свого сина, дають суду підстави для висновку про те, що причини її тривалої відсутності пов'язані не з можливою смертю, а з іншими життєвими підставами. Отже підстави для оголошення її померлою відсутні. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Заявник згідно підпункту 14 п. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України судові витрати стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed