Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

В інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся адвокат - Лисогор Володимир Вікторович з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що 03.09.2010 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач добровільно відмовляється сплачувати аліменти на утримання дитини, у зв`язку з цим, адвокат Лисогор Володимир Вікторович, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. З апеляційною скаргою на ухвалу суду про відкриття провадження у справі 11.12.2019 року звернувся відповідач [PERSON] , в який просив скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 15.11.2019 року та направити справу на розгляд Київському районному суду м. Одеси, за місцем реєстрації відповідача, посилаючись на порушення правил територіальної підсудності. Постановою Одеського апеляційного суду від 07.04.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, ухвалу Суворовського районного суду від 15.11.2019 року про відкриття провадження у справі залишено без змін. Відповідач, 14.05.2020 року подав письмовий відзив на позов, у якому в цілому не заперечував проти обов`язку щодо утримання свого сина. В той же час, зазначив, що розмір аліментів у розмірі 3000 гривень є надвисоким. В обґрунтування власної позиції зазначив, що він є пенсіонером, у нього відсутнє нерухоме майно та він вимушен винаймати житло. Крім того, створив нову родину та від даного шлюбу в нього народився син - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні відповідача. З огляду на його матеріальний стан, вважав можливим стягнення з нього аліментів в розмірі що дорівнює ј всіх видів доходу, а тому саме у цій частині визнав позов. Також заперечував щодо стягнення з нього витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, зазначивши, що розмір витрат не підтверджений, відсутній детальних опис робіт (наданих послуг), у зв`язку з цим просив повністю відмовити у задоволенні позову в цій частині. В судовому засіданні адвокат позивача Лисогор В.В. , повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві, додатково пояснив, що відповідач має додатковий дохід, оскільки неофіційно працює таксистом, а відтак може сплачувати аліменти у розмірі 3 000 тисяч гривень щомісячно, що буде достатнім розміром для утримання дитини. Також просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі: 9 000 тисяч гривень. Також, на адрес суду надав заяву про приєднання до матеріалів справи копії документів щодо зміни прізвища позивача по справі, у зв`язку з укладенням шлюбу. Так, відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано 26.11.2013 року, прізвище [PERSON] після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.12, 89). Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині, який визначила позивач, зазначив, що в нього єдиний дохід - пенсія, а тому відповідно до свого доходу та стану свого здоров`я може сплачувати аліменти лише у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також, пояснив, що після розлучення, пропонував позивачці залишити їх спільну дитину проживати саме з ним, та не відмовлявся допомагати дитині. Пояснив, що неофіційного доходу не має, та він за станом здоров`я працювати не може, також зазначив, що на його утримання є дитина від іншого шлюбу, яка також потребує його допомоги. На підтвердження пояснень викладених у відзиві на позов та усних пояснень під час розгляду справи, відповідач надав суду наступні документи: копію свідоцтва про шлюб від 15.09.2012 року, згідно якого [PERSON] , та [PERSON] зареєстрували шлюб; копію свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ., батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] ; довідку Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла - Садок № 211, від 04.05.2020 року № 24, згідно якої [PERSON] , 05.08.2016 [INFO] відвідує ОДНЗ № 211; довідку Одеської загальноосвітньої шкоди № 80 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області від 29.04.2020 року № 41, згідно якої [PERSON] , навчається в 6-а класі Одеської загальноосвітньої школи № 80; довідку про доходи № 2959049919931357 видану Центральним об`єднанням управління пенсійного фонду України в Одеській області, згідно якої [PERSON] , перебуває на обліку в Центральному ПФУ в м. Одесі та з серпня 2019 року отримує пенсію.; довідку Одеського обласного центру зайнятості від 20.12.2019 року № 3318/20/03, згідно якої [PERSON] , як безробітний в Одеському міському центрі зайнятості станом на 20.12.2019 року не зареєстрований; лист Державної прикордонної служби від 23.04.2020 року щодо перетину державного кордону України [PERSON] , згідно якого відмовлено в наданні даної інформації з підстав передбачених ст. 11 Закону України «Про інформацію». Заслухавши пояснення сторін, адвоката позивача, який наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, відповідача, який визнав позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 600 грн., дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилались позивач та відповідач по справі, інших суду доказів не представлено, про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який згідно заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03.09.2010 року (справа № 2-4475/10), було розірвано. Також, відповідно до даного рішення, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , залишився на вихованні матері - [PERSON] (а.с.5-6). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , який народився [INFO] , його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про народження видано Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (серія [NUMBER] ) (а.с.7). Судом досліджено докази надані відповідачем по справі на підтвердження його сімейного стану та доходів. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 15.09.2012 року, який було зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (серія [NUMBER] ), після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] , свідоцтво про народження видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (серія номер [NUMBER] ) (а.с.77). Відповідно до довідки про доходи, виданої Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в м. Одесі Одеській області, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні ПФУ з серпня 2019 року, розмір пенсійних виплат з 01.08.2019 року по 31.12.2019 року склав: 9 354 грн. 84 коп. (а.с.81). Згідно довідки Одеського міського центру зайнятості від 20.12.2019 року вих. № 3318/20/03 [PERSON] в Одеському міському центрі зайнятості не зареєстрований (а.с.82). Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні та на даний час сторони не досягли згоди про порядок та розмір виплат відповідачем коштів на її забезпечення. Таким чином, з огляду на докази надані відповідачем до суду щодо його матеріального стану, та перебування на його утриманні дитини, відповідач вважав можливим стягнення з нього аліментів в розмірі 600 гривень щомісячно. Крім того, відповідач зазначив, що від сплати аліментів не ухилявся та допомагав дитині матеріально на скільки це було можливо. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення на користь позивача на утримання дитини суд виходить з такого. Як передбачено ст.51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, законодавець передбачив право особи з якою проживає дитина визначатись у якій формі отримувати аліменти: у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є пенсіонером та отримує пенсію за віком з 01.08.2019 року та розмір його пенсійних виплат з 01.08.2019 року по 31.12.2019 року склав: 9 354 грн. 84 коп., що за місяць складає 2 000 тисячі гривень. Судом не приймається до уваги пояснення адвоката позивача щодо неофіційного працевлаштування відповідача в службі «таксі» та отримання ним додаткового доходу в розмірі 3 000 тис. грн., оскільки адвокатом не доведено та не підтверджено дану обставину відповідними доказами, що безпосередньо передбачено ст.ст.76, 79 ЦПК України. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, а також того, що до ухвалення судом рішення відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу дитині, а також визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років, а тому суд вважає, що належним розміром аліментів на дитину, є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1 110 (одна тисяча сто десять) гривень, починаючи з 25.10.2019 року (дата надходження позову до суду) що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Outcome: partial