Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

В лютому 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у сумі 5719 грн. 28 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № LK\\\03-2013\\1995 від 25.03.2013 року про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком № 26255000109678 в рамках договору банківського рахунку № ZP01/04-2002/1993, що відкривається для обліку операцій за платіжними картками від 14.03.2006, відповідно до якого відповідачу встановлено ліміт кредитування в сумі 15000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % річних, з кінцевим терміном до 15.03.2015 року включно. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна була використовувати частково або повністю суму ліміту кредитування за картковим рахунком, повертати грошові кошти в рамках цього ліміту та сплачувати проценти за його використання в строки та на умовах, передбачених цим договором. Сторонами встановлено, що починаючи з 15.04.2013 року банк щомісяця, кожного 15 числа зменшує суму ліміту кредитування, встановлену відповідно до умов п. 1.1 цього договору на величину, зазначену в п. 3.1.2 цього договору. В разі припадання числа на вихідний, неробочий або святковий день, зменшення ліміту відбувається наступного робочого дня. З метою забезпечення повернення кредиту між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 7.1ДС\\\\03-201\\1995\\П07\\2013-ЛК від 25.03.2013 року, відповідно до якого [PERSON] взяв на себе на добровільних засадах зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 5000 грн., заборгованість по процентам у сумі 719 грн. 28 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлені через розміщення інформації на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області у розділі «Виклик учасників процесу до суду, які знаходяться в зоні АТО» 01.03.2016 року відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору № LK\\\03-2013\\1995 від 25.03.2013 року про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком № 26255000109678 в рамках договору банківського рахунку № ZP01/04-2002/1993, що був відкритий для обліку операцій за платіжними картками від 14.03.2006, [PERSON] отримала ліміт кредитування в сумі 15000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 28 % річних, з кінцевим терміном до 15.03.2015 року включно. Згідно п. 1.3 кредитного договору сторони встановили, що починаючи з 15.04.2013 року банк щомісяця кожного числа зменшує суму ліміту кредитування , встановлену відповідно до умов п. 1.1 цього договору на величину зазначену в п. 3.1.2 цього договору. В разі припадання числа на вихідний, неробочий або святковий день, зменшення ліміту кредитування відбувається наступного робочого дня. Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком № LK\\\03-2013\\1995 від 25.03.2013 року, укладеного між ПАТ Кредитпромбанк та [PERSON] встановив, що станом на 03.02.2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 5719 грн. 28 коп., з них 5000грн. заборгованість за кредитом, 719 грн. 28 коп. заборгованість по процентам (а.с. 2; 12; 15-19). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Наряду з цим, судом зясовано, що між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], з метою забезпечення повернення грошового зобовязання за кредитним договором, був укладений договір поруки № 7.1ДС\\\\03-201\\1995\\П07\\2013-ЛК від 25.03.2013 року (а.с. 11). Згідно з умовами зазначеного договору, відповідач [PERSON] на добровільних засадах несе відповідальність перед банком по зобовязанням відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В приписах частини 2 цієї статті зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] згідно з умовами договору поруки, взяв на себе, на добровільних засадах, зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № LK\\\03-2013\\1995 від 25.03.2013 року, а у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved