Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В квітні 2015 р. [PERSON] звернулась до Бердянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення з спадкоємця вартості витрат, понесених на поховання спадкодавця. В позові зазначила, що з вересня 1971 р. вона проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Дітей від цього шлюбу вони не мали. 29.03.2015 р. по причині тимчасового припинення шлюбних відносин шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу вони продовжували проживати однією сім'єю. 14.10.2014 р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння № 114 по вул. Комуни в смт. Мангуш Першотравневого району. У звя'зку з тим, що позивач проживала з [PERSON] однією сімєю до самої його смерті, всі витрати по похованню були здійснені за її кошти. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] Тому позивач просить стягнути з [PERSON] витрати на поховання [PERSON] в розмірі 6968,00 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 850 грн.. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. [PERSON] та її представник в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити. Пояснили, що позивач отримала дві пенсії [PERSON] у розмірі 3020 грн. Також 500 грн. позивач отримала від підприємства, на якому працював [PERSON] У звязку із цим позивач не несла витрати на поховання [PERSON] Крім того зазначили, що витрати позивача на поминальний обід та на інші обряди не є витратами на поховання, а отже не підлягають відшкодуванню. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим з вересня 1971 р.. 29.03.2001 р. шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. № 18). Після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сімєю за адресою: [ADDRESS], до смерті [PERSON], що підтверджується копією Акту обстеження на предмет фактичного проживання (а.с. № 19). 14.10.2014 р. [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. № 14). Після його смерті позивач звернулась до приватного нотаріуса Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, який розяснив їй, що в померлого [PERSON] є донька [PERSON], [INFO], яка спадщину після померлого батька прийняла і вона є спадкоємицею першої черги (а.с. № 17). Факт родинних відносин померлого [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією рішення від 03.02.1969 р..(а.с. № 13). В підтвердження витрат на поминальний обід позиваче надано рахунок ФОП [PERSON] від 15.10.2014 р. на суму 3000 грн. Відповідно договору-замовлення від 14.10.2014 р. по організації та проведенню поховання [PERSON] , а також оформлення місця його поховання позивачем було сплачено ФОП [PERSON] 3565,00 грн.. Витрати на інші обряди підтверджуються квитанцією від 19.11.2014 р. на суму 403 грн. Загальна сума витрат складає 6968 грн. (а.с. №№ 8-10). Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до моменту поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється зокрема організація поховання померлого і проведення у звязку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Відповідно до ч.1 ст. 1232 ЦК України, спадкоємець зобовязаний відшкодовувати розумні витрати , які були зроблені особою, що здійснила поховання спадкодавця. Зазначеня норма містить особливість при покладенні на спадкоємця обовязку щодо покриття витрат на поховання, а саме такі витрати мають бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Отже, витрати на проведення поминального обіду, та інші обряди на 40 днів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодовувати які спадкоємець зобовязаний відповідно ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню не підлягають, що є підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення 3403 грн. У відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторонами визнано, що позивачем отримано допомогу на поховання [PERSON] на загальну суму 3520 грн. Таким чином витрати позивача на поховання [PERSON] склали 45 грн., і позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial