Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила: визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом у вигляді ? частини житлового будинку, із пластин взакидку, жилою площею 60,60 кв.м., зазначений в плані під літ. А, сарай з погребом під літ. Б, № 1,2 спорудження, загальною площею 92,90 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] помер [PERSON], який є рідним братом позивача, яка є єдиним спадкоємцем другої черги за законом після померлого. Однак, нотаріусом Дев?ятою Київською державною нотаріальною конторою було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого на житловий будинок неможливо, оскільки свідоцтво про право на спадщину останнього не зареєстровано в органі, який проводить державну реєстрацію нерухомого майна. Іншого порядку захисту свого невизнаного права позивач не вбачає. В судове засідання сторони не з?явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України (а.с. 45, 49) Разом з тим, позивач направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та проти винесення у справі заочного рішення не заперечує (а.с.93) Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві 01.04.2016 року направила до суду письмові пояснення (а.с. 34-35), в яких зазначила, що державний нотаріус не має права видавати свідоцтво про право на спадщину в разі відсутності правовстановлюючого документа на майно. В разі обґрунтованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. Оскільки визнання права власності є прерогативою суду, служба залишає розгляд справи на розсуд суду. А також, просили розгляд справи провести за відсутності їх представника. Дев?ята Київська державна нотаріальна контора направила до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності і винесення рішення згідно чинного законодавства (а.с. 37) Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе за згодою позивача постановити рішення у справі на підставі наявних доказів в порядку заочного провадження згідно ст. ст.224-226 ЦПК України, оскільки належним чином пвідомлений відповідач двічі в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) При цьому саме сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилають ся як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З представлених суду документів вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] згідно зі свідоцтвом про право власності від 03.12.2003 року, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації Серія [NUMBER], належав на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 15) 26.03.2007 державним нотаріусом Дев?ятої Київської державної нотаріальної контори Бочкової Н.Г. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, в розмірі ? частки складається з житлового будинку, із пластин взакидку, жилою площею 60,60 кв.м., зазначений в плані під літ. А, сарай з погребом під літ. Б, № 1,2 спорудження, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 21) Згідно відповіді отриманої на запит суду, а саме Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 56952660 від 08.04.2016 року будинок [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності в розмірі ? частки [PERSON], відомості про інших власників відсутні (а.с.41-42) [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 14) [PERSON] (дівоче прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим Відділом ЗАГС Московського РВК, актовий запис № 2132 (а.с. 12)) [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження обох, де матір?ю вказана [PERSON], а батьком - [PERSON] (а.с. 13) 13.05.2015 позивач звернулась до Дев?ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого брата [PERSON] (а.с. 51 зворотній бік) 21.10.2015 державним нотаріусом Дев?ятої Київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті її рідного брата [PERSON], померлого [INFO], оскільки брат за життя своє право власності на будинок не зареєстрував (а.с. 22) Так, заповіт за час свого життя померлий [PERSON] не складав. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Батьки [PERSON] померли, дружини та дітей у нього не було. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З матеріалів отриманої судом спадкової справи вбачається, що позивач вчасно протягом 6 місяців після смерті брата звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте отримати свідоцтво не змогла з незалежних від себе причин. Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі ж відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає такими, що знайшли своє підтвердження в матеріалах справи обставини успадкування вищезазначеного приміщення позивачем, проте через те, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності, нотаріус відповідне свідоцтво видати не може. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені позивачем докази є в розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України належними та допустимими, та такими, які доводять правову позицію позивачу у справі, відтак позов підлягає задоволенню. Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» належним відповідачем у такій категорії справ є або інші спадкоємці, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відтак доводи відповідача суд до уваги не бере, також акцентує увагу на тому, що за викладених обставин позивач не порушує питання про зобов`язання саме відповідача зареєструвати певний об`єкт нерухомості. На підставі викладеного та

Outcome: approved