Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 18 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний Договір про надання споживчого кредиту №11168996000, у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 33200,11 доларів США зі сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 17 червня 2016 року. 19 січня 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» з 21.12.009року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1, про зміну графіка погашення кредиту за договором. Однак відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 21.07.2015р. утворилась заборгованість в сумі 8777,21 дол. США (вісім тисяч сімсот сімдесят сім доларів США 21центів) та 18250,98 грн. (вісімнадцять тисяч двісті пятдесят гривень 98 коп.) пені за несвоєчасне погашення заборгованості. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки від 18.06.2007 року, відповідно до якого поручителі відповідають солідарно із позичальником по зобовязаннях за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час судового розгляду повідомлялися в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено кредитний Договір про надання споживчого кредиту №11168996000, у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 33200,11 доларів США зі сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 17 червня 2016 року. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки від 18.06.2007 року, відповідно до якого поручителі відповідають солідарно із позичальником по зобовязаннях за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору позичальник зобовязалась повернути кредит у повному обсязі в темріни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку 1 до договору. Однак відповідачі порушують умови договору, внаслідок чого станом на 21.07.2015р. утворилась заборгованість в сумі 8777,21 дол. США (вісім тисяч сімсот сімдесят сім доларів США 21центів) та 18250,98 грн. (вісімнадцять тисяч двісті пятдесят гривень 98 коп.) пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання (п.3ч.1ст.611 ЦК України). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривні. Якщо у зобовязанні буде визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сумі, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а з відповідачів належить стягнути солідарно заборгованість за кредтним договором в розмірі 8777,21 дол. США, що еквівалетно за офіційним курсом НБУ станом на 22.09.2015 року 21,85 грн. за 1 долар США 191782,04грн. та 18250,98 грн. пені. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору по 705,44 грн. з кожного.

Outcome: approved