Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04.06.2008, зареєстрованим в реєстрі за № 2-863. Право власності на даний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в КП «Архітектор» Дубенської міської ради 12.06.2008. Оскільки, раніше її донька - [PERSON] проживала у шлюбі із [PERSON] , то його як зятя було зареєстровано у вищезгаданому будинку. 02 жовтня 2015 року рішенням Дубенського міськрайоного суду Рівненської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 21.10.2015 рішення набрало законної сили. Після розірвання шлюбу відповідач в даному будинку не проживав. Таким чином, відповідач вже більше двох з половиною років не проживає за місцем реєстрації. Всі свої речі він вивіз з будинку. Вказані обставини підтверджуються актами не проживання, що складалися комісією Плосківської сільської ради. Ще в період свого проживання в даному будинку відповідач неодноразово вчиняв там скандали і вів себе дуже агресивно. Одним із фактів неправомірної поведінки відповідача був зафіксований документально, оскільки в результаті влаштованого відповідачем п`яного дебошу 26.09.2015 її донька змушена була викликати поліцію. Зазначає, що в акті з виходом на місце проживання заявника від 01.02.2016 свідки: сусіди [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач не проживає за вказаною адресою, але відмовилися підписувати, оскільки були залякані відповідачем. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідача. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву. Позовні вимоги у даній справі відповідач не визнає повністю з тих підстав, що в зазначеному будинку він проживав з сім`єю більше 20 років, проводив там ремонти, облаштовував та утримував господарство. В січні 2016 року дружина та позивачка вигнали його з будинку, забрали ключі, заборонили приходити додому, змінили замки. З даного приводу відповідач неодноразово звертався до дільничного інспектора. У листопаді 2018 року відповідачем була написана заява у поліцію з цього приводу, а також з приводу того, що ними незаконно утримуються оригінали його документів, які вони не бажають йому їх повернути. Враховуючи викладене, відповідач не проживає на даний час за місцем реєстрації через постійне чинення перешкод у цьому колишньою дружиною та позивачкою, а не з власної волі. Просить відмовити у задоволенні даного позову. Представник позивачки адвокат Боржецький О.Л., згідно поданої заяви просить провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду також не з`явився, згідно поданої заяви просить провести розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги не визнає як безпідставні. Вважає, що позов є необґрунтованим. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.06.2007, серія [NUMBER] (а.с. 7). Право власності позивачки на даний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в КП «Архітектор» Дубенської міської ради 12.06.2008 (а.с. 8). Згідно довідки виданої виконкомом Плосківської сільської ради № 212 від 25.01.2017 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , по місцю реєстрації не проживає (а.с. 9). Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.10.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище позивачки змінено на [PERSON] (а.с. 10). Згідно акту про не проживання №80 від 01.02.2016 року [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] , сусіди свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили даний факт, але відмовилися підписувати акт (а.с. 11). Згідно акту про не проживання № 92 від 08.02.2016 року встановлено, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] на момент обстеження будинку комісією не був присутній (а.с. 12). Згідно акту про не проживання № 61 від 25.01.2017 року, [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] з квітня 2015 року. Сусіди [PERSON] та [PERSON] повідомили, що [PERSON] не проживає в будинку більше року (а.с.13). Відповідно до повідомлення НП ГУНП в Рівненській області Дубенського ВП від 17.02.2016 року № 1663/208/01/3-2016, 26 вересня 2015 року в Дубенський ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення громадянки [PERSON] про те що, її чоловік Перегорихатенко влаштував п`яний дебош. (а.с. 14, 15). Свідки [PERSON] , який працює головою Плосківської сільської ради, та [PERSON] - секретар Плосківської сільської ради, в судовому засіданні пояснили, що за зверненням позивачки проводили обстеження її житла на предмет не проживання [PERSON] Вони здійснювали виїзд на місце, де запросили сусідів та зафіксували факт непроживання відповідача у будинку позивачки. Сусіди підтвердили, що відповідач у будинку не живе з весни 2015 року, після розлучення з дочкою позивачки. Коли перший раз виїзджали на місце, то зустріли відповідача, який пояснив, що його не пускають в будинок. До сільської ради з заявами він не звертався. На даний час він проживає в [ADDRESS] з жителькою того ж села. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить позвачці. Разом з нею зараз там проживає дочка відповідача зі своїм чоловіком. Згідно письмових пояснень свідка [PERSON] , приблизно три роки [PERSON] вже не проживає в будинку [PERSON] . За цей час вона особисто його там не бачила. Згідно письмових пояснень свідка [PERSON] , вона протягом всього свого життя проживає з позивачкою за адресою [ADDRESS] . [PERSON] перестав проживати у даному будинку приблизно з весни 2015 року. На даний час всі свої речі з будинку він вже забрав. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. У статті 317 ЦК України зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Суд враховує, що будинок за адресою: [ADDRESS] належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого, 04 червня 2007 року серія ВКР №613538, відповідач [PERSON] не являється членом її сім`ї, не проживає у житловому будинку з 2015 року, а тому має бути визнаний таким, що втратив право на користування житлом позивача.

Outcome: approved