Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

В лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він є рідним сином [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час він навчається на першому курсі в Азовському морському інституті Національного університету «Одеська морська академія» за спеціальністю: «Річковий та морський транспорт», спеціалізація: «Управління судновими технічними системами і комплексами». Ніде не працює, будь-яких доходів не має та фактично знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] . У зв`язку із цим він потребує матеріальної допомоги на своє утримання. [PERSON] взагалі не надає жодної матеріальної допомоги на подальше його утримання, тобто йому не вистачає грошей на продукти харчування, одяг, медичні послуги, комунальні платежі, канцелярські приладдя для навчання, проїзд та інші речі, які необхідні йому для продовження його навчання. В результаті його матері [PERSON] самій доводиться надавати йому матеріальну підтримку, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище, але дана матеріальна допомога його матері для нього є недостатньою для продовження навчання. У зв`язку із вищевикладеним вимушений звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним 23-х років. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/9 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним 23-х років. Позивач та його представник адвокат Горелов О.Є. в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься клопотання про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься заява про визнання позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/9 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним 23-х років, також про можливість розгляду справи за їх відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 07.10.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №546, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою, виданою Азовським морським інститутом Національного університету «Одеська морська академія» від 10.11.2020 року №3502, [PERSON] дійсно є студентом 1 курсом за спеціальністю: «Річковий та морський транспорт», спеціалізація: «Управління судновими технічними системами і комплексами». Форма навчання заочна (за контрактом). Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року. Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Як вбачається з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням того, що відповідач є працездатною людиною, що в нього на утриманні є ще дитина, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями документів, позивач навчається у вищому навчальному закладі та потребує допомоги від батьків, тому суд вважає можливим частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на період навчання його сина в розмірі 1/9 частини від усіх його доходів (заробітків) щомісяця, починаючи утримання з 05.02.2021 року до досягнення позивачем 23-х років. Пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що добровільно про сплату аліментів батьком домовитися не вдається, суд вважає за можливе стягнути аліменти з [PERSON] , оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved