Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

В.о. прокурора Городнянського району звернулась до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] 5889 грн 60 коп як витрати понесені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON]. Заявлені вимоги мотивовані наступним. 13.09.2013 року близько 19-тої години 40 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109 д.н.з. [NUMBER], рухаючись по ділянці дороги Вихвостів-Куликівка в районі виїзду з с. Вихвостів у напрямку с. Куликівка, порушив правила дорожнього руху, що призвело до наїзду на велосипед під керуванням [PERSON], який отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Дії [PERSON] кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України. 30.12.2013 року за ухвалою Городнянського районного суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із примиренням винного із потерпілою, кримінальне провадження закрито. При цьому на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] Чернігівській міській лікарні №2 витрачено 5889 грн 60 коп і такі кошти мають бути відшкодовані винним закладу охорони здоров'я. У судовому засіданні представником прокуратури заявлені вимоги підтримані, а відповідачем визнані в повному обсязі. У відповідності до ст. 174 ЦПК України, якщо визнання позову відповідачем не суперечить Закону, суд постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Заслухавши позивача і відповідача, встановивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення. Судом встановлено, що 13.09.2013 року близько 19 години 40 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109 д.н.з. [NUMBER], рухаючись по ділянці дороги Вихвостів-Куликівка в районі виїзду з с. Вихвостів у напрямку с. Куликівка, порушив правила дорожнього руху, що призвело до наїзду на велосипед під керуванням [PERSON], який отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкостіі. Дії [PERSON] кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України. 30.12.2013 року за ухвалою Городнянського районного суду [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із примиренням винного із потерпілою, кримінальне провадження закрито (а.с. 8-10). Згідно довідки Чернігівської міської лікарні №2 від 26.11.2013 року № 706 (а.с. 7), на лікування потерпілого [PERSON] за період з 14.09.2013 року по 08.10.2013 року витрачено закладом охорони здоров'я 5889 грн 60 коп (а.с.7) Відповідно до ч.1 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Розрахунок витрат наданий Чернігівською міською лікарнею №2 відповідають положенням пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. На підставі вказаного, враховуючи, що названий лікувальний заклад є державним закладами охорони здоров'я, що фінансуються за рахунок відповідного обласного бюджету, суд дійшов висновку, що стягнуті із відповідача кошти підлягають зарахуванню до місцевого бюджету на рахунок відкритий державним казначейством. При офрмленні виконавчого листа підлягає врахуванню, що відповідач відмовився в установленому законом порядку мати ідентифікаційни код платника податків, що відображено в його паспорті.

Outcome: approved