Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що 21 грудня 2005 року одружилась з відповідачем. [INFO] народилась донька - [PERSON] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, мешкають окремо з 2006 року. 11 березня 2011 року шлюб було розірвано. Донька мешкає зі нею та знаходиться на її утриманні. 18 січня 2007 року Ізюмським міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача. Фактично з моменту народження доньки [PERSON] не цікавився нею. Останній раз бачив доньку два роки тому. 18 липня 2015 року позивач одружилась вдруге і змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно інформації Ізюмської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 донька мешкає з позивачем, яка займається її вихованням та утриманням. Є всі належні умови для розвитку доньки. Відповідач участі в утриманні доньки [PERSON] не приймає. Матеріальну допомогу їй не надає. Згідно розрахунку ВДВС заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] станом на 01.06.2019 року становить 14900,99 грн. Батько з донькою не спілкується, не цікавиться її життям та розвитком, не приймає участі в її вихованні. Просила ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача судовий збір. До судового засідання позивач не з`явилася, її інтереси представляла адвокат. Відповідно поданої письмової заяви представника позивача, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести за відсутності позивача та її, позовні вимоги підтримали і повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України. До судового засідання представник третьої особи також не з`явився, однак відповідно поданої письмової заяви просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Судом встановлено, що 24 грудня 2005 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис № 368. (а.с.10). Від даного шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 10.03.2006 р. (а.с.11). 24 квітня 2015 року позивач шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] . (а.с.12). 18 липня 2015 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, про що зроблено актовий запис № 167, та замінила прізвище на [PERSON] . (а.с.9). Відповідно інформації Ізюмської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 підтверджується, що батько учениці 7-Б класу [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 1989 р.н. не бере участі у вихованні доньки. За період навчання [PERSON] в ІЗОШ № 5 навчанням та вихованням дівчинки не цікавився, батьківські збори не відвідував, з вчителем не спілкувався. Вихованням та утриманням дитини займається її мати, [PERSON] . Сім`я мешкає за адресою: [ADDRESS] . Вдома створені всі умови для навчання та виховання учениці. [PERSON] - старанна і вихована дівчинка, приймає участь у житті школи та класу. (а.с.15). Згідно розрахунку, наданого Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та Ізюм, заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] станом на 01 червня 2019 року становить 14900,99 грн. (а.с.14). [PERSON] з донькою не спілкується, не цікавиться її життям та розвитком. Не приймає участі в вихованні доньки [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради від 01.11.2019 року за № 4143 встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею мешкають: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та чоловік [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.08.2019 р. санітарно-побутові умови задовільні, для дитини створені всі необхідні умови для навчання, розвитку та відпочинку. Відповідно до довідки Ізюмської ЗОШ № 5, де навчається [PERSON] , батько дитини не приймає участі у житті та вихованні доньки, не спілкується з вчителями, не цікавиться навчанням та шкільним життям дитини, батьківські збори не відвідує. Вихованням та утриманням доньки займається мати, вона приділяє значну увагу навчанню доньки, приходить до школи та підтримує постійний зв`язок з класним керівником. Батько дитини на засідання комісії не з`явився вдруге, хоча про дату та час її проведення був повідомлений належним чином. Під час виїзду на обстеження умов проживання батька 23.08.2019 р. двері не відчинили. При повторному обстеженні умов проживання батька 29.08.2019 р . вдалося з`ясувати, що [PERSON] , зі слів його матері, [PERSON] , за даною адресою не мешкає та зв`язку з ним не має. [PERSON] має заборгованість по стягненню аліментів. Враховуючи вищевикладене, в інтересах малолітньої дитини, вважають за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановлене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. За правилами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень пунктів 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved