Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

В липні 2021 року заявники звернулись до Обухівського районного суду Київської області із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжя, яке має дитину, в якій просять розірвати шлюб між заявниками. В обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у шлюбі з 17.09.2010 року, однак фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільно не проживають, у зв`язку з чим шлюбні відносини між заявниками не можуть бути відновленими. У подружжя народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружжя досягло взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, участі у вихованні дітей, утриманні та забезпечення умов життя малолітніх дітей. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження у справі. В судове засідання заявники не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву повністю підтримали. Представник заінтересованої особи Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації в Київській області до суду не з`явилася подала до суду заяву про розгляд заяви без її участі. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заяви підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що 17 вересня 2010 року заявники уклали шлюб, що був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №2661, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, від 17.09.2010 року, серія [NUMBER] . У заявників народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про їх народження, що містяться в матеріалах справи. В судовому засіданні встановлено, що причинами розпаду стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved