Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

в квітні 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про припинення та визнання права власності, при цьому пояснив наступне. Позивач отримав в якості дарунку 1/2 частку однокімнатної квартири [ADDRESS], згідно положень Договору дарування однієї другої частки квартири від 21.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. При цьому позивачем було проведено державну реєстрацію свого права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. В свою чергу, інша 1/2 частка квартирі [ADDRESS] належить як співвласнику відповідачу. Однак, відповідач не проживає у квартирі [ADDRESS] та не приймає участі в її утриманні. Разом з цим, позивач зазначив, що без його відома та згоди відповідачем було передано квартиру [ADDRESS] в оренду третій особі та змінено замки на вхідних дверях цієї квартири, що позбавило можливості позивача користувався квартирою [ADDRESS] для власного приживання у ній. При цьому, відповідач звернувся до власника квартири [ADDRESS] із листом у якому заявив про недоцільність їх спільного проживання у цій квартирі та про не можливість подальшого сумісного володіння цією квартирою, у зв'язку з чим запропонував придбати 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Разом з цим, згідно звіту про оцінку майна від 22.01.2013р. за № 09-01/13, ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 350100,0 грн, тобто ринкова вартість 1/2 частки квартири [ADDRESS] складає 175050,00 грн. Враховуючи наведене позивач було внесено на депозитний рахунок суду кошти у сумі 175050,0 грн. та він звернувся з вимогами припинити право власності відповідача на 1/2 частку квартири [ADDRESS], стягнути з позивача на корить відповідача кошти у сумі 175050,0 грн. та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], що належала відповідачу. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися згідно ст. 76 ЦПК України, шляхом виклику у судове засідання через оголошення у пресі. Про причини неявки у судове засідання та їх поважність відповідач не повідомив суд. У зв'язку із зазначеним та за згодою позивача суд ухвалює здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Врахувавши надані позивачем пояснення, на основі з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд робить висновок про необхідність про необхідність задовольнити позовні вимоги повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач отримав від [PERSON] у якості дарунку 1/2 частку однокімнатної квартири [ADDRESS], згідно положень Договору дарування однієї другої частки квартири від 21.06.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. При цьому позивачем було проведено державну реєстрацію свого права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] згідно витягу про державну реєстрацію прав за № 34067140. Проте вбачається з висновку дільничного інспектора Голосіївського РУ ГУ МВС України у м. Києві Хромова А.О. від 28.02.2011 року та договору оренди житлового приміщення від 15.11.2010 року, що без його відома та згоди позивача відповідач як співвласник квартири [ADDRESS] передав останню третій особі та змінив замки на вхідних дверях цієї квартири, що позбавило можливості позивача користувався квартирою [ADDRESS] для власного приживання у ній. Разом з цим згідно довідки ЖЕО-109 від 02.02.2011 року за № 119, відповідач не зареєстрований та не проживає у квартирі [ADDRESS], однак є власником особового рахунку за нею. При цьому, згідно довідки ЖЕО-109 від 30.01.2013р. за період з 2011 та 2012 рік заборгованість за житлово-комунальних послуг щодо квартири [ADDRESS] склала 2797,87 гривень. Крім того вбачається, що відповідач листом заявив про недоцільність його спільного проживання в квартирі [ADDRESS] та про не можливість подальшого сумісного володіння цією квартирою, у зв'язку з чим запропонував придбати 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Таким чином, відсутня можливість спільного проживання та сумісного володіння позивачем і відповідачем квартирою [ADDRESS]. Разом з цим, згідно звіту про оцінку майна від 22.01.2013р. за № 09-01/13, ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 350100,0 грн., тобто ринкова вартість 1/2 частки квартири [ADDRESS] складає 175050,00 грн. Положеннями ст. 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Разом з цим, згідно ч 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. В свою чергу вбачається, що позивач вніс на депозитний рахунок коштів у сумі 175050 грн. як вартості 1/2 частки квартири [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та зважаючи на не можливість подальшого сумісного володіння і проживання позивача із відповідачем у квартирі [ADDRESS], суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов повністю.

Outcome: approved