Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

В липні 2020 року позивач звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовом, яким просить визначити додатковий для [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимого позивач зазначив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] , з онуком [PERSON] та сином [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15 травня 2013 року серія [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.05.2016 серії [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] фактично проживала у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві власності. (Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію [PERSON] володіла об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] : трьох кімнатна, переплановано самочинно, частина приміщення №8 (площею 9,1 кв.м.) з кухні під житлове приміщення №12 (площею 2,9 кв.м) з кухні на санвузол. Загальна площа 89,3 кв.м). Позивач зазначив, що відповідно до заповіту від 20.02.2014 [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що народилася в с. Баніщі, Льговського району, Курської області, яка проживала за адресою: [ADDRESS] всю належну частку в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] заповідала [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено Куксіним С.Ю. державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори. Позивач про існування заповіту, складеного його бабусею - [PERSON] , не знав та випадково знайшов його 24 червня 2020 року, наводячи лад в її особистих речах. Зазначений факт у своїй заяві, яка посвідчена нотаріусом, підтверджує [PERSON] , який допомогав позивачу прибирати в квартирі померлої бабусі [INFO] . Оскільки про наявність заповіту, складеного спадкодавцем після смерті його бабусі - [PERSON] він не звернувся, так як у неї були спадкодавці першої черги, а саме донька. Крім того, позивач 26.06.2020 звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Хоми О.В. щодо оформлення спадщини, але отримав відповідь, що оскільки він не подав заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , у строк, встановлений законом, та не був зареєстрований за одною адресою зі спадкоємицею на день її смерті, то у позивача не має факту прийняття спадщини і рекомендується звернутися до суду із позовною заявою щодо продовження строку прийняття спадщини. В зв`язку з викладеним, позивач просив постановити рішення, яким визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 липня 2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений за правилами загального позовного провадження. Представником відповідача Харківської міської ради Лях І.Ю. до суду подано відзив, яким він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на недоведеність поважності причин не звернення [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після спадкодавця, який помер [INFO] відкриття спадщини Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2020 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача адвокат Крутько Т.П. подав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився про місце, дату та час слухання справи сповіщений належним чином про, що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20.05.2016 Харківським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис №7715), [PERSON] , померла [INFO] у віці 90 років. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15.05.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкова реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №6773), [PERSON] , помер [INFO] у віці 56 років. Згідно свідоцтва Харківського міського центру приватизації державного житлового фонду від 10.12.1996 за №9-96-76754 про право власності на житло, квартира за адресою: [ADDRESS] ) частини комунальної квартири) належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Загальна площа квартири становить 31,6 кв. м. Відповідно до технічного паспорту КП «ХМБТІ» по інвентаризаційній справі №34890 за реєстровим номером П-9-5890 на комунальну квартиру [ADDRESS] , власником вказаного майна, а саме 34/100 частини є [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктв нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.03.2019 за №159540221 право власності на 17/100 частин квартири [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно Витягу Першої Харківської державної нотаріальної контори про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.02.2014 від 36601154, [PERSON] , [INFO] складено за № у Спадковому реєстрірі 55724476. Відповідно до Заповіту від 12.02.2014, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Куксіним С.Ю. за №2-165, [PERSON] , [INFO] в разі смерті всю належну їй частку в праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] заповідає [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. У силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Як було встановлено судом, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Хоми О.В. від 26.06.2020 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він не подав заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , у строк, встановлений законом, та не був зареєстрований за одною адресою зі спадкоємицею на день її смерті, то у позивача не має факту прийняття спадщини і рекомендується звернутися до суду із позовною заявою щодо продовження строку прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). У той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і остаточно дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини суд визнав поважними. [PERSON] просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач зазначає, що про існування заповіту, складеного його бабусею - [PERSON] , не знав та випадково знайшов його 24 червня 2020 року, наводячи лад в її особистих речах. Зазначений факт у своїй заяві, яка посвідчена нотаріусом, підтверджує [PERSON] , який допомогав позивачу прибирати в квартирі померлої бабусі [INFO] . Позивач вважає, що причини її пропуску для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, та підлягають поновленню. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати «свободу заповіту» як фундаментальний принцип спадкового права (постанова Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року у справі №6-496цс17). Під свободою заповіту слід розуміти, в тому числі, право заповідача на визначення майбутньої юридичної долі свого майна на свій розсуд. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Отже, на переконання суду, наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вони призвели до неможливості подати ним заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. За таких обставин, суд призначає [PERSON] додатковий строк, достатній для подання нею заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. На підставі викладено,

Outcome: approved