Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] районної державної адміністрації, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, в обґрунтування якого вказав, що 25.12.2007 року за нотаріально-посвідченим договором купівлі продажу придбав у [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться у м. Хмельницький, житловий масив «Обрій», вул. Підлісна, 57, кадастровий номер 6825082200:05:004:0280. 10.11.2009 року позивач отримав державний акт серії ЯЗ № 123788 про право власності на зазначену земельну ділянку. В подальшому рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.06.2017 року державний акт про право власності на земельну ділянку позивача визнано недійсним і витребувано земельну ділянку з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON], оскільки рішення Хмельницького міськрайонного суду від 01.12.2009 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25.05.2017 року, визнано недійсним та скасовано розпорядження заступника голови [PERSON] РДА в частині надання у власність [PERSON] спірної земельної ділянки, визнано недійсним державний акт серії ЯБ №374340 та визнано недійсним договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, укладений між [PERSON] та [PERSON] Також вищевказаними рішеннями суду встановлено, що спірна земельна ділянка вибула із володіння законного власника внаслідок незаконної приватизації цієї земельної ділянки [PERSON], після чого остання відчужила її [PERSON], а той в свою чергу [PERSON] Внаслідок незаконних дій та рішень відповідача [PERSON] районної державної адміністрації, а саме визнання недійсним та скасування розпорядження заступника голови [PERSON] РДА в частині надання у власність [PERSON] спірної земельної ділянки, на підставі якого виникло первісне право власності на спірну ділянку, видачі [PERSON] районною державною адміністрацією незаконного державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], у добросовісного набувача [PERSON] була витребувана належна йому земельна ділянку чим спричинена матеріальна шкода, розмір якої позивач зазначає відповідно до суми витраченої ним для придбання спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2007 року, що еквівалентна 40000,00 доларів США і станом на 19.07.2017 року становить 1037200,00грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судовому засіданні позов не визнала, надала суду пояснення в яких вказала, що Державна казначейська служба України не є належним відповідачем, просить в задоволення позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. 25.12.2007 року за нотаріально-посвідченим договором купівлі продажу [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться у м. Хмельницький, житловий масив «Обрій», вул. Підлісна, 57, кадастровий номер 6825082200:05:004:0280. 10.11.2009 року [PERSON] отримав державний акт серії ЯЗ № 123788 про право власності на зазначену земельну ділянку. Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 01.12.2009 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25.05.2017 року, визнано недійсним та скасовано розпорядження заступника голови [PERSON] РДА в частині надання у власність [PERSON] спірної земельної ділянки, визнано недійсним державний акт серії ЯБ №374340 та визнано недійсним договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, укладений між [PERSON] та [PERSON] Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.06.2017 року державний акт про право власності на земельну ділянку [PERSON] визнано недійсним і витребувано земельну ділянку з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Звертаючись до суду позивач [PERSON] вказав правову підставу позову ст.ст. 1173,1174 ЦК України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Статті 1173, 1174 ЦК України передбачають спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб'єктів та характері їх дій (владно-адміністративний, юридично-обов'язковий, односторонній). До суб'єктів відповідальності за цими нормами належать створені відповідно до Конституції України, Конституції Автономної Республіки Крим і правових актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Верховної Ради і Ради Міністрів Автономної Республіки Крим органи державної влади і управління, які реалізують надані державою функції та повноваження у сфері управління, а також органи місцевого самоврядування, створені на підставі Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», їх виконавчі органи та посадові або службові особи вказаних державних органів. Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України. Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Позивач в обґрунтування завданої шкоди зазначив, що скасування судом розпорядження заступника голови [PERSON] РДА в частині надання у власність [PERSON] спірної земельної ділянки, визнання недійсним державного акту серії ЯБ №374340 та визнання недійсним договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та [PERSON] призвело до витребування спірної земельної ділянки у позивача та завдання шкоди в розмірі витрачених ним для придбання спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2007 року, коштів, що еквівалентно 40000,00 доларів США і станом на 19.07.2017 року становить 1037200,00грн. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи характер спірних правовідносин, а також те, що скасовано розпорядження заступника голови [PERSON] РДА в частині надання у власність спірної земельної ділянки [PERSON], вказані дії не перебувають у безпосередньому причинному звязку із завданням шкоди. Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права суперечить закону.

Outcome: dismissed