Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: с.Молодятин, по вул. Довбуша, 12а, Коломийського району Івано-Франківської області. У вказаному будинку також зареєстроване місце проживання відповідача. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30.10.2014 року шлюб між сторонами розірвано, проте, ще до розірвання шлюбу шлюбні відносини з відповідачем припинено в 2011 році. З того часу відповідач фактично не проживає у зазначеному будинку, не бере участі у витратах по його утриманні, не сплачує комунальні послуги, у вказаній квартирі відсутні будь-які його речі. Запропонувати відповідачу в добровільному порядку зняти з реєстрації своє місце проживання позивач не має можливості, оскільки вона не підтримує з ним будь-яких відносин та місце його перебування їй невідоме. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним будинком. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 24.11.2016 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був тричі повідомлений належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання у спірному будинку. Надіслані на вказану адресу судові виклики в судові засідання 13.10., 07.11. та 24.11.2016 року відповідачу не вручено в звязку з непроживанням за вказаною адресою (а.с.20, 29, 46). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до даних витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2494896, виданого 05.01.2004 року ОКП «Коломийське МБТІ», позивач вказана власником вищевказаного будинку. Підставою виникнення її права власності вказано свідоцтво про право власності, видане 05.01.2004 року виконавчим комітетом Молодятинської сільської ради згідно з рішенням №37 від 29.10.2002 (а.с.5, 6). Довідкою №753, виданою 08.09.2016 року Печеніжинською селищною радою обєднаної територіальної громади Коломийського району, стверджується, що місце проживання відповідача зареєстроване в зазначеному будинку, який з сімєю не проживає більше 4-х років (а.с. 11). Актом №85 та довідкою №46/02-24, виданими 05.10.2016 року старостою с.Молодятин Печеніжинської обєднаної територіальної громади Коломийського району, стверджується факт реєстрації місця проживання відповідача в спірному будинку, проте, більше 4-х років відповідач там не проживає (а.с.26, 27). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки він протягом тривалого часу там не проживає. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72, 163 ЖК України, ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні та,

Outcome: approved