Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

В квітні 2016р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківськогорайонного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-3) до відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», в якому просила суд, з урахуванням поданої заяви про уточнення позову (а.с. 44-47): - стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 35297,17 грн.; - стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати; пеню; 3% річних у сумі 10858,51 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 26 липня 2015р. о 13:40 год. на автодорозі Одеса - Рені М-15 134 км + 200м мала місце ДТП за участю автомобіля [NUMBER], яким керував водій [PERSON], цивільна відповідальність якого була застрахована у відповідача, згідно Полісу №АЕ/2767824 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та автомобіля [NUMBER], під керуванням позивачки. Зазначена ДТП мала місце з вини [PERSON] Після настання страхового випадку позивачка звернулася до відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з вимогою виплатити страхове відшкодування, надавши повний пакет документів, необхідний для прийняття рішення та виплати страхового відшкодування, проте відповідач визнавши даний випадок страховим, відмовився виплатити суму страхового відшкодування, не зазначаючи при цьому причини відмови, а тому позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав. До судового засідання позивачка надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, з урахуванням поданої заяви про уточнення позову. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, надавши суду письмові заперечення, та зазначила. що позивачкою невірно було розраховано суму страхового відшкодування. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з'явився, поважність причин неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 26 липня 2015р. о о 13:40 год. на автодорозі Одеса - Рені М-15 134 км + 200м мала місце ДТП за участю автомобіля [NUMBER], яким керував водій [PERSON], цивільна відповідальність якого була застрахована у відповідача, згідно Полісу №АЕ/2767824 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та автомобіля [NUMBER], під керуванням позивачки. У відповідності з ч. 1, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 вересня 2015р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 26 липня 2015р. та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП, автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Згідно з Висновком автотоварознавчого дослідження розмір матеріального збитку, який було спричинено власнику автомобіля [NUMBER] складає 35297,17 грн. Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2767824 від 30 травня 2015р. Страхова сума, за шкоду завдану майну третьої особи внаслідок ДТП складає 50000,0 грн., розмір франшизи 500,0 грн. Враховуючи положення ст. ст. 12, 22, 29, 32, 36, 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку. що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 24922,78 грн., при цьому судом враховано, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (500,0 грн.), а також страховиком не відшкодовується розмір втрат товарної вартості транспортного засобу (4143,7 грн.), при цьому розмір оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (6230,69 грн.). Враховуючи положення пунктів 36.2, 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», правові позиції висловлені Верховним Судом України по справі №6-49цс12 від 06 червня 2012р., висновки суду про часткове задоволення позову в частині вимог про стягнення суми страхового відшкодування, суд вважає вірним стягнути з відповідача на користь позивачки пеню у розмірі 6258,69 грн. за період часу з 24 грудня 2015р. по 18 березня 2016р., виходячи з розміру облікової ставки НБУ, яка діяла у зазначений період, а також на користь позивачки підлягає стягненню 3,0 % річних у розмірі 512,0 грн., інфляційні втрати у розмірі 2097,12 грн., за зазначений вище період. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Outcome: partial