overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Кіровської сільської ради про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 19 листопада 2008 року померла тітка позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку розміром 1,6302 гектарів, яка розташована на території Кіровської сільської ради і посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 084335; ощадбанківський вклад за номером рахунку - 91551022. Заповіту щодо свого майна [PERSON] не залишила. Із спадкоємців за законом є тільки позивач. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не подала до нотаріальної кнтори заяву про прийняття спадщини, що було викликано поважною причиною - її юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, та пояснив суду про що вказаний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач пропустив по причині юридичної необізнаності щодо змін у законодавстві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але через канцелярію суду від нього надішла заява, в якій він позов [PERSON] визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.З ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивач пропустив строк з поважної причини причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Петрівської сільської ради про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 28 серпня 2009 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку розміром 6,49 гектарів, яка розташована на території Петрівської сільської ради і посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 292466. Заповіту щодо свого майна мати позивача [PERSON] не залишила. Із спадкоємців за законом першої черги є тільки позивач. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що було викликано поважною причиною - її юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, та пояснив суду про те, що вказаний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач пропустив по причині юридичної необізнаності щодо змін у законодавстві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він позов [PERSON] визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.З ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивач пропустив строк з поважної причини - причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту в розмірі 14221 грн. 14 коп., посилаючись на те, що 14 березня 2007 року відповідно до кредитного договору № 114 відповідачу був наданий кредит в сумі 9450 грн. на термін до 12 березня 2009 року. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобов'язання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у зв'язку з чим, допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 14221 грн. 14 коп., в тому числі прострочений кредит - 7399 грн. 32 коп., відсотки - 5129 грн. 85 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1069 грн. 92 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 622 грн. 05 коп.. Відповідач у добровільному порядку борг не повертає. Просив стягнути з відповідача в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 142 грн. 21 коп. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн.. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги і просив задовольнити позов. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про те, що позов визнає в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач відповідно до укладеного кредитного договору № 114 від 14 березня 2007 року отримав від позивача кредит на суму 9450 грн. терміном до 12 березня 2009 року із відсотковою ставкою 21,5 % річних. Відповідно до п. 3.3.6 даного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливі штрафні санкції. Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що за несвоєчасне повернення кредитних коштів та за несвоєчасну сплату процентів, позивальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. В порушення умов договору, відповідач не повернув своєчасно позивачу отриманий кредит, відсотки та штрафні санкції на загальну суму 14221 грн. 14 коп., що підтверджується розрахунком банку. Згідно до умов п. 3.2.2 зазначеного договору кредиту між сторонами, при порушенні позичальником своїх зобов'язань, банк набуває права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, його слід стягнути в примусовому порядку. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 614, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту в розмірі 16673 грн. 31 коп., посилаючись на те, що 05 березня 2007 року відповідно до кредитного договору № 94 відповідачу був наданий кредит в сумі 9400 грн. на термін до 03 березня 2009 року. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобов'язання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у зв'язку з чим, допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 16673 грн. 31 коп., в тому числі прострочений кредит - 8388 грн. 40 коп., відсотки - 6296 грн. 89 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1212 грн. 94 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 775 грн. 08 коп.. Відповідач у добровільному порядку борг не повертає. Просив стягнути з відповідача в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 166 грн. 73 коп. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн.. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги і просив задовольнити позов. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач відповідно до укладеного кредитного договору № 94 від 05 березня 2007 року отримав від позивача кредит на суму 9400 грн. терміном до 03 березня 2009 року із відсотковою ставкою 21,5 % річних. Відповідно до п. 3.3.6 даного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливі штрафні санкції. Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що за несвоєчасне повернення кредитних коштів та за несвоєчасну сплату процентів, позивальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. В порушення умов договору, відповідач не повернув своєчасно позивачу отриманий кредит, відсотки та штрафні санкції на загальну суму 16673 грн. 31 коп., що підтверджується розрахунком банку. Згідно до умов п. 3.2.2 зазначеного договору кредиту між сторонами, при порушенні позичальником своїх зобов'язань, банк набуває права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, його слід стягнути в примусовому порядку. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 614, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту в розмірі 16953 грн. 76 коп., посилаючись на те, що 23 листопада 2007 року відповідно до кредитного договору № 400028820 відповідачу був наданий кредит в сумі 11649 грн. 03 коп. на термін до 24 листопада 2010 року. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у звязку з чим, допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 16953 грн. 76 коп., в тому числі прострочений кредит 9791 грн. 47 коп., відсотки 942 грн. 37 коп., комісія - 6219 грн. 92 коп.. Відповідач у добровільному порядку борг не повертає. Просив стягнути з відповідача в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 169 грн. 54 коп. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн.. В судовому засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про те, що повністю підтримує позовні вимоги, просить задовольнити позов та згідний на заочний розгляд справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач відповідно до укладеного кредитного договору № 400028820 від 23 листопада 2007 року отримав від позивача кредит на суму 11649 грн. 03 коп. терміном до 24 листопада 2010 року із відсотковою ставкою 10 % річних та сплатою щомісячної комісії в розмірі 232 грн. 98 коп.. Відповідно до другого розділу даного договору позичальник зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливі штраф та пеню. В порушення умов договору, відповідач не повернув своєчасно позивачу отриманий кредит, відсотки та комісію за його користування на загальну суму 16953 грн. 76 коп., що підтверджується розрахунком банку. Згідно до умов п. 3.2.2 зазначеного договору кредиту між сторонами, при порушенні позичальником своїх зобовязань, банк набуває права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків. У звязку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, його слід стягнути в примусовому порядку. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі. На підставі ст. ст. 610, 611, 612, 614, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 88 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту в розмірі 18023 грн. 57 коп., посилаючись на те, що 28 лютого 2007 року відповідно до кредитного договору № 80 відповідачу був наданий кредит в сумі 9550 грн. на термін до 26 лютого 2009 року. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у звязку з чим, допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 18023 грн. 57 коп., в тому числі прострочений кредит 8977 грн. 87 коп., відсотки 6895 грн. 35 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1298 грн. 18 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 852 грн. 17 коп.. Відповідач у добровільному порядку борг не повертає. Просив стягнути з відповідача в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 180 грн. 23 коп. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн.. В судовому засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про те, що повністю підтримує позовні вимоги, просить задовольнити позов та згідний на заочний розгляд справи. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач відповідно до укладеного кредитного договору № 80 від 28 лютого 2007 року отримав від позивача кредит на суму 9550 грн. терміном до 26 лютого 2009 року із відсотковою ставкою 21,5 % річних. Відповідно до п. 3.3.6 даного договору позичальник зобовязаний щомісячно повертати частини кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливі штрафні санкції. Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що за несвоєчасне повернення кредитних коштів та за несвоєчасну сплату процентів, позивальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. В порушення умов договору, відповідач не повернув своєчасно позивачу отриманий кредит, відсотки та штрафні санкції на загальну суму 18023 грн. 57 коп., що підтверджується розрахунком банку. Згідно до умов п. 3.2.2 зазначеного договору кредиту між сторонами, при порушенні позичальником своїх зобовязань, банк набуває права вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій. У звязку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, його слід стягнути в примусовому порядку. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі. На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 614, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 88 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту в розмірі 30603 грн. 08 коп., посилаючись на те, що 20 грудня 2007 року відповідно до кредитного договору № 400033212 відповідачу був наданий кредит в сумі 21321 грн. 10 коп. на термін до 21 грудня 2010 року. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобов'язання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у зв'язку з чим, допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 30603 грн. 08 коп., в тому числі прострочений кредит - 18409 грн. 96 коп., відсотки - 1161 грн. 58 коп. та комісія за розрахункове обслуговування - 11031 грн. 54 коп.. Відповідач у добровільному порядку борг не повертає. Просив стягнути з відповідача в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 306 грн. 03 коп. та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 120 грн.. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про те, що повністю підтримує позовні вимоги і просить задовольнити позов. Просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач позов визнав в повному обсязі, пояснівши суду, що дійсно відповідно до умов кредитного договору отримав в грудні 2007 року від позивача кредит в сумі 21321 грн. 10 коп.. Однак, із-за скрутного матеріального становища, не зміг своєчасно його повернути. Виходячи з наведеного, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що дійсно відповідач відповідно до укладеного кредитного договору № 400033212 від 20 грудня 2007 року отримав від позивача кредит на суму 21321 грн. 10 коп. терміном до 21 грудня 2010 року. Відповідно до п. 2.6 даного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів. Згідно п. 1.1 кредитного договору за користування кредитними коштами, процентна ставкою складає 6 % річних, а також позичальник щомісячно із сплатою процентів та заборгованості по кредиту, сплачує комісію за користування кредитом в розмірі 424 грн. 29 коп.. В порушення умов договору, відповідач не повернув своєчасно позивачу отриманий кредит, відсотки та комісію за його користування на загальну суму 30603 грн. 08 коп., що підтверджується розрахунком банку. Згідно до умов п. 3.2.2 зазначеного договору кредиту між сторонами, при порушенні позичальником своїх зобов'язань, банк набуває права вимагати дострокового повернення кредитних коштів. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, його слід стягнути в примусовому порядку. На підставі ст. ст. 610, 611, 612, 614, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

В листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що на його утриманні знаходяться його неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у зв'язку із чим присуджені до сплати аліменти на утримання дітей рішенням Новоселицького райсуду від 31 липня 2008 року в розмірі 1/3 частини його доходів, він не може сплатити. Просив зменшити розмір аліментів та стягнути їх з нього на користь відповідачки в розмірі 1/6 частини його доходів. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі та просив задовольнити його вимоги. Представник відповідачки позов не визнав, пояснівши суду, що діти від попереднього шлюбу позивача, [PERSON] та [PERSON], знаходяться на утриманні відповідачки. Розмір аліментів, яких сплачує на їх утримання позивач, недостатній для їх матеріального утримання. Тому, вважає позов необґрунтованим та просить відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Новоселицького райсуду від 31 липня 2008 року позивачу присуджені до сплати аліменти на користь відповідачки на утримання своїх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Сторони подружніх відносин фактично не підтримують, мешкають окремо. Відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини. Приймаючи до уваги, що в даний час на утриманні позивача знаходяться ще двоє його дітей, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], він не має постійної роботи, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів присуджених до сплати на утримання його неповнолітніх дітей до ? частини всіх його доходів. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

В листопаді 2010 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Кіровської сільської ради про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджують тим, що 10 травня 2010 року помер батько позивачів [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку, розміром 4,80 гектарів, яка розташована на території Кіровської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії ОД № 062399. Заповіту щодо свого майна батько позивачів [PERSON] не залишив. Позивачі являються спадкоємцями першої черги. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі не подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що було викликано поважною причиною їх юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві. Просять визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON]І, позовні вимоги підтримав повністю, та пояснив суду про те, що вказаний строк для подання заяви про прийняття спадщини він пропустив по причині юридичної необізнаності щодо змін у законодавстві. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, та пояснила суду про те, що вказаний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила по причині юридичної необізнаності щодо змін у законодавстві. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, та пояснила суду про те, що вказаний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила по причині юридичної необізнаності щодо змін у законодавстві. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, та пояснила суду про те, що вказаний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила по причині юридичної необізнаності щодо змін у законодавстві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнав та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.З ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачам додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивачі пропустили строк з поважної причини причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved