Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

В листопаді 2020 року Орган опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації, діючий в інтересах малолітнього [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи: Орган опіки та піклування Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне. До служби у справах дітей Лиманської райдержадміністрації надійшло рішення виконавчого комітету Сичавської сільської ради від 07.10.2020 року № 47 «Про негайне відібрання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] від його матері [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] », а також матеріали стосовно громадянки [PERSON] , [INFO] , яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , являється матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 26 лютого 2020 року, актовий запис від 26.02.2020 року № 75), та відповідно до довідки Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області від 17.10.2020 року № 660, проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 26.02.2020 р. № 0025758874, відомості про батька малолітнього [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.10.2020 року, складеним головним спеціалістом сектору з питань усиновлення, опіки, піклування та сімейних форм виховання служби у справах дітей Лиманської райдержадміністрації Чорним В.Б., та провідним фахівцем із соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Лещинською С.А., умови проживання [PERSON] - незадовільні, в будинку антисанітарія, та порушені усі санітарно-гігієнічні норми проживання, будинок знаходиться в аварійному стані, у вікнах вибиті всі шибки та розвалені стіни, відсутнє електропостачання, водопостачання та газопостачання. В будинку відсутні продукти харчування, всюди розкидані брудні речі, немає білизни та сезонного одягу для дитини, ліжко та інші меблі поламані. З гр. [PERSON] неодноразово проводилися профілактичні бесіди стосовно її поведінки і виховання дитини, надавалися матеріальні та гуманітарні допомоги, проте вона не виправляла свою поведінку та ігнорує всі поради і зауваження. Відповідно до характеристики Сичавської сільської ради гр. [PERSON] , [INFO] , характиризується негативно, ніколи не працювала, веде аморальний, бродяжницький спосіб життя. Відповідно до характеристики амбулаторії с. Сичавки гр. [PERSON] , [INFO] , веде неналежний догляд за малолітнім сином [PERSON] , дитина отримує нерегулярне харчування, умови проживання незадовільні та відсутні предмети першої необхідності для дитини. Мати свідомо, розуміючи настання всіх можливих негативних наслідків, нехтуючи безпекою та здоров`ям дитини не має наміру змінювати спосіб свого життя. На даний час, у зв`язку із загрозою життю дитини, малолітнього [PERSON] було вилучено із сім`ї та тимчасово влаштовано на виховання у сім`ю родичів, знайомих [PERSON] . Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.04.2019 року справа № 504/2718/18, гр. [PERSON] , [INFO] , позбавлена батьківських прав по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання сповіщено належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання сповіщено належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.02.2020 року, виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №75. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 26.02.2020 року за номером витягу 00025758874 відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.04.2019 року по справі №504/2718/18 за позовом Лиманської РДА в інтересах малолітнього [PERSON] , до [PERSON] , за участю третьої особи органу опіки та піклування Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволені позовні вимоги Лиманської РДА. Відповідно до характеристики наданої Головою Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області Попоніною В.Д. гр. [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В якому проживає [PERSON] не належить ні їй ні близьким родичам на праві власності, будинок абсолютно не придатний для проживання, знаходиться в аварійному стані. В будинку відсутні меблі, посуд, засоби гігієни, продукти харчування, одяг, будь-які іграшки та ін, відсутні засоби існування, годування дитини. Згідно акту обстеження житлово - побутових умов від 03.09.2020 року складеного комісією Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області про обстеження умов проживання в будинку за адресою: [ADDRESS] , комісія прийшла до висновку про неможливість проживання у вказаному будинку. Відповідно до доповідної сімейного лікаря амбулаторії с. Сичавка Михайлової О.О . 21.09.2020 року [PERSON] , [INFO] , знаходилась на прийомі разом з дитиною [PERSON] , [INFO] . [PERSON] стоїть на обліку у лікаря психіатра ЦРЛ. При огляді дитини виявлено, що дитина втрачає вагу, зі слів мами грошей на харчування не має, сама харчується нерегулярно. Дитина знаходиться на грудному вигодовуванні, прикорм не відповідає потребам дитини. Соціально побутові умови незадовільні. Умови проживання не відповідають мінімальним людським потребам. Бажано перебування матері з дитиною в центрі реабілітації. Згідно акту обстеження умов проживання від 02.10.2020 року, складеним головним спеціалістом сектору з питань усиновлення, опіки, піклування та сімейних форм виховання служби у справах дітей Лиманської райдержадміністрації Чорним В.Б., та провідним фахівцем із соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Лещинською С.А., умови проживання [PERSON] - незадовільні, в будинку антисанітарія, та порушені усі санітарно-гігієнічні норми проживання, будинок знаходиться в аварійному стані, у вікнах вибиті всі шибки та розвалені стіни, відсутнє електропостачання, водопостачання та газопостачання. В будинку відсутні продукти харчування, всюди розкидані брудні речі, немає білизни та сезонного одягу для дитини, ліжко та інші меблі поламані. Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області від 07.10.2020 року № 47, малолітнього [PERSON] . [INFO] , відібрано та передано Службі у справах дітей Лиманської РДА для подальшого влаштування в його матері [PERSON] , [INFO] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] . Згідно Наказу Служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області від 07.10.2020 року №196-а про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] , визначено тимчасове місце проживання дитини разом з гр. [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як зазначає Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому, згідно з роз`ясненням Пленуму ВСУ ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідачка не приділяє неповнолітньому сину уваги, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, діючого в інтересах малолітнього [PERSON] , до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. При розгляді справи суд позбавлений можливості врахувати будь-які доводи відповідача, що заслуговують на увагу, оскільки до суду першої інстанції вона їх не подала. Тому при винесенні рішення суд виходить з позовних вимог, які вважає справедливими, розумними та співмірними. Отже, враховуючи те, що відповідачка є матір`ю малолітньої дитини, тобто, має обов`язок утримувати його до досягнення сином повноліття, суд дійшов до висновку, що аліменти слід стягнути з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн. (позовна вимога щодо стягнення аліментів) та судовий збір у розмірі 840,80 грн. (позовна вимога про позбавлення батьківських прав), оскільки позивачеві було відстрочено сплату судового збору на строк до ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 1681,60 (840,80 грн. + 840,80 грн.) в дохід держави. Згідно з п. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2270 грн. 00 коп.

Outcome: partial