Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вона вказала, що її батько [PERSON] помер 27 липня 1993 року, а мати [PERSON] померла 23 грудня 2014 року. Будинок, в якому проживали її померлі батьки, по вул. Центральній, 207 в с. Палашівка Чортківського району був колгоспним двором, батькам належало по 1/2 частці вказаного житлового будинку. Після смерті батька [PERSON] спадкова справа не відкривалася, тому матір [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час його смерті проживала разом з батьком. За час свого життя мати позивачки склала заповіт, посвідчений секретарем Палашівської сільської ради Чортківського району 20 червня 2014 року, згідно якого заповіла все належне їй майно [PERSON]. [PERSON] звернулася в Чортківську районну державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері на спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 207 по вул. Центральній с. Палашівка Чортківського району, однак їй письмово нотаріусом відмовлено з тих підстав, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Уразі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника )спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Також в. о. державного нотаріуса [PERSON] надала відповідь від 21.11.2017 року № 1274/02-14, у якій вказала, що у правовстановлюючих документах позивачки та її батька існують розбіжності, а саме в свідоцтві про смерть імя батька вказано [PERSON], а в свідоцтві про народження позивачки - [PERSON]. Вказані розбіжності не дають можливості встановити родинні відносини як дочки та батька. Тому поряд з позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно їй необхідно встановити факт родинних відносин. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивачки вони визнають, не заперечують щодо їх задоволення. Представник Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 25 червня 1960 року в с. Палашівка Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується її паспортними даними та свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 963733, у свідоцтві про народження її батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД № 052536 шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано, про що 8 квітня 1992 року складено відповідний актовий запис № 58, після державної реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії І-ИД № 076932 вбачається, що 20 травня 1992 року одружились [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після одруження [PERSON]. 27 липня 1993 року в с. Палашівка Чортківського району помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 233156. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Палашівської сільської ради Чортківського району 20 червня 2014 року, [PERSON] на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті належатиме їй і на що вона за законом матиме право, заповіла в користь [PERSON] 23 грудня 2014 року в с. Палашівка Чортківського району померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 177930. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Центральній, 207 в селі Палашівка Чортківського району Тернопільської області (по 1/2 частці кожного спадкодавця). Згідно довідки № 680 від 30.10.2017 року, виданої Палашівською сільською радою Чортківського району, в житловому будинку в с. Палашівка Чортківського району по вул. Центральній за № 207 станом на 01.07.1990 року проживали і були зареєстровані: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина. Листом № 1274/02-14 від 21.11.2017 року в. о. державного нотаріуса Чортківської районної державної нотаріальної контори, державний нотаріус Бучацької державної нотаріальної контори [PERSON] надала позивачці [PERSON] відмову у видачі свідоцтва про спадщину і розяснила про необхідність звернутися до суду для вирішення питання визнання права власності, оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на будинок на імя спадкодавця. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, визначення належності цього майна за спадкоємцем повинно вирішуватись у судовому порядку. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] вказують на те, що позивачка є дочкою [PERSON]. Згідно ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що заявниця є дочкою померлого [PERSON]. Розбіжністю в написанні імені спадкодавця та по батькові позивачки порушуються спадкові права останньої, які підлягають поновленню шляхом задоволення позову. Враховуючи наведене, з метою захисту порушеного права суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин позивачки та померлого батька, а також визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved