Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст.\~268\~ЦПК України 28.09.2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.10.2021 року. Позивач, [PERSON] , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає,що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.04.2021р. по справі № 308/11854/20 розірвано шлюб, укладений між позивачем і відповідачем. У шлюбі, зареєстрованим між позивачем та відповідачем, народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , про що видано Свідоцтво про народження. Вказаним рішенням суду визначено місце проживання дитини з матір`ю - позивачем у даній справі. Дитина проживає з матір`ю та потребує витрат для її фізичного та духовного розвитку, забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Так, позивач при обґрунтування позовних вимог посилається на положення ст. 141, ст. 182,184 СК України, Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», Закону України «Про прожитковий мінімум». При цьому позивач зауважує і на те, що, в Україні введений карантин через спалах у світі корона вірусу, позивач не має змоги працювати. Позивач зазначає, що обов`язок по утриманню дітей лежить на обох батьках однаково. Дитина проживає разом із матір`ю, і очевидно, що саме вона несе більші витрати на дитину, ніж батько. Оскільки дитина проживає з матір`ю та мати здійснює її виховання, з огляду на обмеження, пов`язані з карантином, мати не може повноцінно займатись роботою, оскільки дитина не може бути залишена сама в будинку. Як вказано у позовній заяві, відповідач у справі не має іншого чоловіка, тобто інших альтернативних джерел доходів нема, натомість - батько дитини - також не має іншої сім?ї, не має інших дітей, а відтак не має потреби у додаткових витратах, крім як власних. Позивач зазначає, що вказана сума не перевищує максимальної межі, визначеної Сімейним кодексом України і відповідає фактичним обставинам, які склались як в цілому в країні, так і в конкретно даній сім`ї. Позивач просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 3000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2021 року у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася про час та часу судового засідання повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без участі сторін, просить стягнути аліменти. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та часу судового засідання повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду, представником відповідача, подано заяву про визнання позову, просить такий задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З матеріалів справи встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27.04.2021р. по справі № 308/11854/20 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . У сторін по справі у шлюбі народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , про що видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.11.2020 (видане повторно). Зазначеним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області визначено місце проживання дитини з матір`ю - позивачем у даній справі. Дитина проживає з матір`ю вказані обставини відповідачем по справі не оспорювалися Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що визначення місця проживання дитини із позивачем, тобто із його матір`ю , не позбавляє обов`язку та права відповідача відвідувати синів, спілкуватися із ними, а також здійснювати свої обов`язки щодо виховання сина та піклування про нього в т. ч. і матеріального. Позивач просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на її користь, аліменти на утримання їх сина та визначити їх в розмірі по 3000 грн. щомісячно з дня звернення до суду із даним позовом і до досягнення ними повноліття Частиною 2\~ст. 51 Конституції України\~закріплено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України\~визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на корись того із батьків, з ким проживає дитина. Матеріалами справи\~встановлено,\~що сторони\~разом не\~проживають та\~спільного господарства\~не ведуть,\~а дитина\~проживає разом\~з позивачем\~ та\~перебуває на\~її утриманні.\~За відсутності\~доказів протилежного\~та заперечень\~з боку\~відповідача,\~з обґрунтувань\~позовних вимог,\~встановлено,\~що відповідач\~офіційно не\~працює,\~ відсутні відомості щодо перебування на його утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд, при визначені розміру та способу стягнення аліментів на дитину, враховує обставини, що передбачені ч. 1\~ст.182 СК України, а також ч. 2\~ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із\~ст. 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно матеріалів справи, а також позиції відповідача висловлено її захисником у письмовій заяві від 28.09.2021, [PERSON] , не заперечує щодо стягнення із нього аліментів на користь позивача на утримання їх спільного сина. При визначенні розміру аліментів, суд в першу чергу враховує інтереси дітей, їх матеріальний стан, те що вони не здатні забезпечувати себе самотужки. При цьому\~суд враховує\~також,\~що відповідно\~до ст.\~7\~ЗУ «Про\~державний бюджет\~України на\~2021»\~установлено у\~2021\~році прожитковий\~мінімум на\~одну особу\~в розрахунку\~на місяць\~у розмірі\~з 1\~січня -\~2189\~гривень,\~з 1\~липня -\~2294\~гривні,\~з 1\~грудня -\~2393\~гривні,\~а для\~основних соціальних\~і демографічних\~груп населення: дітей\~віком до\~6\~років:\~з 1\~січня -\~1921\~гривня,\~з 1\~липня -\~2013\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2100\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Та що відповідно до ч.3 ст. 184 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, за відсутності обґрунтованих заперечень та доказів протилежного, а також те, що відповідач визнав позов, суд доходить висновку, що розмір аліментів, а саме 3000 грн. щомісячно на дитину є достатнім та розумним для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої дитини. Саме такий визначений судом розмір аліментів буде достатнім та необхідним для задоволення розумних потреб дитини і буде забезпечувати її нормальні матеріальні та побутові потреби, при цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги. Таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути та судові витрати, що складаються з 50 % судового збору в розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved