Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 14.07.2017 року, стягнути за відповідача 1720,14 грн. відшкодування стягнутого за виконавчим написом, також стягнути 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 25.04.2013 року було частково задоволено позов ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 19174,46 грн. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12.06.2013 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у стягненні суми штрафів, виключена з тексту рішення загальна сума 19174,46 грн. Після набрання рішенням законної сили Приморським ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області було відкрито виконавче провадження. 19.04.2018 року постановою державного виконавця виконавче провадження по стягненню заборгованості на користь ПАТ КБ «Приват Банк» було закрито в звязку з фактичною повною сплатою заборгованості. В травні та червні 2018 року позивач отримала пенсію в меншому розмірі, після чого звернулась до Приморського ВДВС м. Маріуполя, де була ознайомлена з виконавчим провадженням про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 85135,29 грн., безпідставність стягнення якої в сумі 80843,13 грн. була встановлена судовими рішеннями. Вважає дії відповідача незаконними та просить суд стягнути за відповідача 1720,14 грн. відшкодування стягнутого за виконавчим написом, також стягнути 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ухвали суду від 04.07.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами\~глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу - ПАТ КБ «Приват Банк»., вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя. Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.\~\~\~\~\~\~ Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відзив від відповідача до суду не надходив.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.\~У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8\~ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог\~ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Перешкод для розгляду справи немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 25.04.2013 року Приморським районним судом м. Маріуполя ухвалено рішення по цивільній справі №0541/2291/2012, яким частково задоволено вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №MR14NN00000066 від 09.09.2008 року, стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 19174 грн. 46 коп. (а. с. 11-12) Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12.06.2013 року рішення суду першої інстанції було скасовано, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість в сумі 27873 грн. 16 грн., в яку входить штраф в сумі 5008 грн. 43 коп., пеня в сумі 8323 грн. 00 коп. судовий збір в сумі 449 грн. 68 коп. (а. с. 13-14) Постановою державного виконавця Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області від 19.04.2018 року виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2/266/287/13, виданого 24.07.2013 року Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення заборгованості в сумі 27873 грн. 16 коп. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» закінчено в звязку з його виконанням в повному обсязі (а. с. 15) 22.06.2018 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про вчинення нотаріального напису про стягнення з [PERSON] в безспірному порядку заборгованості по кредитному договору №MR14NN00000066 від 09.09.2008 року загальною сумою заборгованості 85135 грн. 29 коп., яка складається з заборгованості з пені в сумі 80843 грн. 13 коп., штрафу (фіксованої частини) 250 грн., штрафу (відсотку від суми заборгованості) 4042 грн. 16 коп. (а. с. 25) На підставі заяви ПАТ КБ «Приват Банк» 14.07.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8428 про стягнення з [PERSON] в безспірному порядку заборгованості по кредитному договору №MR14NN00000066 від 09.09.2008 року загальною сумою заборгованості 85135 грн. 29 коп., яка складається з заборгованості з пені в сумі 80843 грн. 13 коп., штрафу (фіксованої частини) 250 грн., штрафу (відсотку від суми заборгованості) 4042 грн. 16 коп. (а. с. 24) Відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому,\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 ЗУ «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. З огляду на викладене, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень\~статей87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно з п. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року\~в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Рішеннями судів було встановлено розмір заборгованості, яка належить до стягнення на користь ПАТ КБ «Приват Банк» з [PERSON], рішення суду було виконано Приморським ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області в повному обсязі. Позивачем доведено той факт, що вчинення нотаріального напису призвело до подвійного стягнення з неї заборгованості на користь позивача Відповідно до ч. 1\~статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв'язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Тому суд вважає, що стягнена за виконавчим написом на користь ПАТ КБ «Приват Банк» з [PERSON] сума 1720 грн. 14 коп. підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв'язку задоволенням позову суд стягує з відповідача\~\~на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Також стягненню\~підлягають витрати\~на правову\~допомогу,\~понесені [PERSON]\~в сумі\~5000\~грн.\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved