Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначає,\~що рішенням\~Олександрійської сільської\~радиРівненського району Рівненської області №173 від 27.07.2000 року йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у межах с. Олександрія Рівненського району Рівненської області. Право власності на земельну ділянку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-РВ № №013701 від 03.10.2000 року, який на даний час є чинним. Розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області №33 від 17.01.2008 року позивачеві передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1800 га для ведення особистого селянського господарства на території Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області, та яка безпосередньо межує з вищезазначеною земельною ділянкою площею 0,2500 га. Право власності на земельну ділянку площею 0,1800 га підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД №988104 від 14.09.2008 року. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5624680400:12:037:0007. З метою присвоєння кадастрового номера земельній ділянці площею 0,2500 га позивач уклав договір з ФОП [PERSON] на проведення робіт з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (від 16.07.2016 року за №160726-1). За інформацією розробника ФОП [PERSON] , при виконанні топографо-геодезичного знімання земельної ділянки та обробки матеріалів встановлено наступне. Межі даної земельної ділянки неможливо відновити згідно промірів, зазначених у Держаному акті, оскільки у разі реєстрації цієї ділянки відбувається накладання на земельну ділянку площею 0,1800 га з кадастровим номером №5624680400:12:037:0007, яка перебуває у власності позивача. Крім того, листом від 20.06.2017 №5279/0/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повідомило наступне. Наказами Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 14.06.2016 року №17-2300/16-16-СГ та №17-2307/16-16-СГ на підставі розроблених проектів землеустрою громадянину [PERSON] та громадянину [PERSON] (учасникам АТО) передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,12 га (кадастровий номер 5624680400:12:037:0042) та площею 0,1085 га (кадастровий номер 5624680400:12:037:0056), цільове призначення: для ведення індивідуального садівництва, що на території Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області. Дані земельні ділянки безпосередньо примикають до земельної ділянки площею 0,1800 га (кадастровий номер №5624680400:12:037:0007), яка перебуває у приватній власності позивача. На даний час громадяни [PERSON] та [PERSON] посвідчили в установленому законом порядку право власності на належні їм земельні ділянки. Таким чином, у разі виправлення помилок у Державному земельному кадастрі при реєстрації земельної ділянки площею 0,1800 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер №5624680400:12:037:0007), дана земельна ділянка буде накладатися на земельні ділянки громадян [PERSON] та [PERSON] . Право власності на земельну ділянку площею 0,1800 га (кадастровий номер №5624680400:12:037:0007) у позивача виникло ще у 2008 році. Право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га виникло ще у 2000 році. Таким чином право приватної власності на земельні ділянки виникло у позивача раніше, ніж у громадян [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, з метою виправлення помилок та проведення державної реєстрації земельної ділянки, що перебуває у власності позивача, він просить суд постановити рішення, яким: -скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер 5624680400:12:037:0042) [PERSON] ; -скасувати рішення\~про державну\~реєстрацію права\~власності на\~земельну ділянку\~(кадастровий\~номер 5624680400:12:037:0056)\~ [PERSON] ; -скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 11.12.2015 №17-969/36-15-СГ, від 14.06.2016 №17-2300/16-16-СГ, якими [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність; -скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 20.01.2016 №17-342/16-16-СГ, від 14.06.2016 №17-2307/16-16-СГ, якими [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, затверджено проект землеустрою та передано земельну ділянку у власність. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, що описані вище. Додав, що межі земельних ділянок позивача (площею 0,1800 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства) та межі земельних ділянок відповідачів не накладаються та були узгоджені у визначеному порядку. Спір виник з приводу того що, як виявилося при обмірі земельної ділянки, що належить позивачеві на підставі Державного акта на право приватної власності на землю ІІ-РВ№013701, площа цієї ділянки є меншою, ніж 0,25 га тобто меншою, ніж зазначено у цьому акті. Тому позивач вважає, що слід «посунути» межі наступної земельної ділянки, що належить позивачеві (площею 0,18 га), а це у свою чергу призведе до того, що земельні ділянки відповідачів накладатимуться на земельну ділянку позивача. А оскільки це порушить право власності позивача, то й слід скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та державну реєстрацію права власності відповідачів. Також додатково пояснив, що при оформленні документації щодо земельної ділянки площею 0,2500 га, право власності на яку підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-РВ№013701, земельну ділянку не обміряли, та фактичну її площу не визначали. Але позивач вважає що, оскільки йому був виданий цей Державний акт на право приватної власності на землю, то саме в такому розмірі йому й була передана земельна ділянка - 0,2500 га. Відповідачі відзив не подавали. Відповідач [PERSON] на жоден виклик до суду не з`явився. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Заяви та клопотання від нього не надходили. Суд вважає, що розгляд справи можливо продовжити без участі відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив суду, що своїми діями він не порушував права позивача. Він отримав земельну ділянку у визначеному порядку, межі земельної ділянки були погоджені, і його земельна ділянка не накладається на земельну ділянку позивача площею 0,18 га. А тому у задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області позов не визнала. Пояснила суду, що при прийнятті рішення про надання відповідачам земельних ділянок межі цих земельних ділянок були погоджені з межами сусідніх земельних ділянок. І ці земельні ділянки не накладаються. А тому у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, Наказами Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 14.06.2016 року №17-2300/16-16-СГ та №17-2307/16-16-СГ на підставі розроблених проектів землеустрою громадянину [PERSON] та громадянину [PERSON] (учасникам АТО) передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,12 га (кадастровий номер 5624680400:12:037:0042) та площею 0,1085 га (кадастровий номер 5624680400:12:037:0056), цільове призначення: для ведення індивідуального садівництва, що на території Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області. На даний час відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували в установленому законом порядку право власності на належні їм земельні ділянки. Ці земельні ділянки безпосередньо межують з земельною ділянкою позивача площею 0,1800 га (кадастровий номер №5624680400:12:037:0007). Згідно ст.ст. 95,\~96,\~106,\~107,\~152 ЗК України\~порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Землекористувачі зобов`язані, в тому числі, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Предметом доказування в даній справі є порушення відповідачами цивільних (земельних) прав позивача, зокрема, межі між належними їм земельними ділянками В чому вони конкретно виразились - з позовної заяви не вбачається. Однак, як слідує з пояснень сторін, межі цих ділянок не переносилися, та знаходиться на попередньому місці. Позивач не навів суду доказів того, що при визначенні межі: -між земельними ділянками площею 0,2500 га та 0,1800 га існує невідповідність цих меж; -між земельною ділянкою 0,1800 га та земельними ділянками відповідачів існує невідповідність цих меж. Дії по відновленню меж передбачені ст.107 ЗК України, здійснюються у разі неможливості виявлення дійсних меж, їх переміщення, або доказів їх невиразності. Однак на підтвердження зазначених обставин позивач доказів суду не надав. До того ж позивач пояснив, що при оформленні документації щодо земельної ділянки площею 0,2500 га, право власності на яку підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-РВ№013701, земельну ділянку не обміряли, та фактичну її площу не визначали. Але позивач вважає що, оскільки йому був виданий цей Державний акт на право приватної власності на землю, то саме в такому розмірі йому й була передана земельна ділянка - 0,2500 га. Тобто при розгляді справи позивач сам зазначив про те, земельна ділянка з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, право власності на яку підтверджене Державним актом\~на право\~приватної власності\~на землю\~ІІ-РВ№013701, може не відповідати розміру 0,25 га. За наведеного суд не вбачає підстав для задоволення заявленого позову, оскільки він є недоведеним. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, і вони покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed