Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги, просив: - стягнути на його користь з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] заборгованість по газопостачанню в сумі 2804 грн. 07 коп., заборгованість за спожиту теплову енергію 4503грн. 68 коп., нарахування та оплату послуг по квартирі [ADDRESS] в сумі 1235 грн. 30 коп., заборгованість за електропостачання в сумі 1321 грн. 90 коп. та заборгованість з водопостачання у сумі 5522 грн. по квартирі [ADDRESS] , всього 15386 грн. 95 коп.; - стягнути на його користь з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] заборгованість по газопостачанню в сумі 2804 грн. 07 коп., заборгованість за спожиту теплову енергію 4503грн. 68 коп., нарахування та оплату послуг по квартирі [ADDRESS] в сумі 1235 грн. 30 коп., заборгованість за електропостачання в сумі 1321 грн. 90 коп. та заборгованість з водопостачання у сумі 5522 грн. по квартирі [ADDRESS] , всього 15386 грн. 95 коп.; - судові витрати покласти на відповідачів пропорційно. В обґрунтування поданого позову зазначено, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2015 року по справі № 404/9690/14-ц, номер провадження 2/404/573/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позов задоволений. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 06 липня 1985 року у відділі РАЦС Кіровоградського міськвиконкому УРСР, актовий запис №1291 розірвано. Вищевказане рішення суду набрало законної сили 31 березня 2015 року. В рішенні вказано, що від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Отже, [PERSON] та [PERSON] є колишні члени сім`ї позивача. Відповідно до архівної довідки № 50725 від 21 листопада 2018 року, видану ОКП «КООБТІ», квартира [ADDRESS] належить в рівних частинах, кожному по 1/3 частки: [PERSON] - 1/3 ч. (свідоцтво про право власності на житло від 21 листопада 2006 року № [NUMBER] , видане Кіровоградською міською радою), [PERSON] - 1/3 ч. (свідоцтво про право власності на житло від 21 листопада 2006 року № [NUMBER] , видане Кіровоградською міською радою), [PERSON] - 1/3 ч. (свідоцтво про право власності на житло від 21 листопада 2006 року № [NUMBER] , видане Кіровоградською міською радою). Відповідачі по справі проживають у вказаній квартирі, але за останні три роки не сплачували йому частину грошей за надані та оплачені ним комунальні послуги, тим самим змушують позивача звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до інформації на адвокатський запит №240-07/19 від 08 липня 2019 року ДП «Центргаз» ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» надав фінансовий стан по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за період з 01 червня 2016 року по 31 жовтня 2018 року, відповідно сплачено позивачем 6873 грн. 68 коп. Згідно інформації наданої філією ТОВ «Газопостачальна компанія «Навтогаз України» за період з 01 листопада 2018 року по 31 травня 2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] сплачено позивачем 1538 грн. 53 коп. Всього за послуги з газопостачання, які надавалися двома юридичними особами складає - 8412 грн. 21 коп. Згідно листа від 11 липня 2019 року №07-1341/01 з 01 червня 2016 року по 01 липня 2019 року ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» надала бухгалтерський розрахунок за спожиту теплову енергію за особовим рахунком № [NUMBER] , позивачем сплачено 13511 грн. 04 коп. Листом від 12 липня 2019 року №178 КП «ЖЕО№3», міської ради міста Кропивницького по квартирі [ADDRESS] , в період з 01 червня 2016 року по 01 січня 2019 року на квартиру [ADDRESS] був відкритий єдиний особовий рахунок № [NUMBER] , на ім`я [PERSON] . З 01 січня 2019 року вказаний особовий рахунок, за заявою співвласників розділено між ними, а саме: на ім`я власника [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , а на [PERSON] - № [NUMBER] . Зважаючи на розділення особових рахунків в період з 01 січня 2019 року по теперішній час, оплата послуг здійснюється по кожному особовому рахунку, кожним із співвласників окремо. Надано довідку про нарахування та оплату послуг по квартирі [ADDRESS] . Сума сплачена позивачем становить 2470 грн. Листом від 05 липня 2019 року №1487 ПАТ «Кіровоградобленерго» надала інформацію, згідно якої по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за період з 01 червня 2016 року по 01 січня 2019 року було сплачено суму 2426 грн. 72 коп. Крім того, з державного бюджету за зазначений період надійшла сума 1539 грн. 68 коп., як відшкодування витрат пов`язаних з наданням пільги «Ветеран військової служби». Оскільки вищезазначене рішення суду набрало законної сили 31 березня 2015 року, позивач має право стягнути з колишньої дружини та повнолітнього сина 1539 грн. 68 коп. Всього за теплову енергію ним було сплачено 3965 грн. 72 коп. Відповідно до листа від 10 липня 2019 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] з 01 червня 2016 року 30 червня 2019 року становить 4343 грн. + 12223 грн. Всього 16566 грн. Відтак загальна сума оплати усіх комунальних послуг становить 8412 грн. 21 коп. + 13511 грн. 04 коп. + 2470 + 2426 грн. 72 коп. + 3965 грн. 72 коп. + 16566 грн. = 47351 грн. 69 коп. Вищевказана сума сплачена позивачем має бути поділена на 3 = 15783 грн. 90 коп. з кожного відповідача. Зазначено, що згідно до договору №185 про надання правничої допомоги від 06 травня 2019 року, адвокат взяв на себе зобов`язання підготувати документи та приймати участь у справі щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги, вартість послуг складає - 5000 грн., з яких 2000 грн. за складання позову та з`ясуванні правової позиції ВСУ в даній категорії справ, 3000 грн. за участь в судових засіданнях. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали позивачу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 вересня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 24 жовтня 2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що позов є безпідставним та необґрунтованим, не підтвердженим належними та достатніми доказами, а доводи, викладені позивачем є неспроможними. Зазначено, що сторони по справі дійсно є співвласниками у рівних частинах квартири [ADDRESS] . Позивач є колишнім чоловіком відповідача та батьком [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] було розірвано, однак сторони залишились проживати у належній їм на праві спільної часткової власності квартирі, адже іншого житла не мають. Протягом усього часу проживання сторін у вказаному житлі, кожна з них користується комунальними послугами, а саме: водопостачанням та водовідведенням, газопостачанням, теплопостачанням, електропостачанням та послугами з обслуговування та утримання будинків. Вказано, що відповідачам відомо про наявність у них обов`язку сплати коштів за надані та спожиті ними комунальні послуги, який вони сумлінно виконують. Відповідачі спільно сплачували кошти за надані їм та спожиті ними житлово-комунальні послуги. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що оплата комунальних послуг здійснювалась ним особисто, адже відповідні на адвокатські запити підтверджують лише факт внесення плати за надані комунальні послуги по особових рахунках, які ще у 2006 році були відкриті на ім`я основного квартиронаймача, яким був позивач, та не містять достовірної інформації про особу - платника. Факт здійснення оплати за надані житлово-комунальні послуги саме відповідачами можуть підтвердити свідки, які обізнані із фактичними стосунками співвласників вказаної вище квартири, знають про домовленості, які існували між співвласниками квартири, а також були свідками здійснення платежів саме відповідачами. Зазначено, що орієнтований розрахунок судових витрат складає 6000 грн. (витрати на професійну правничу допомогу). Разом з відзивом подаються копії розрахункових книжок та квитанції по сплаті за житлово-комунальні послуги та по оплаті послуг з газопостачання. З урахуванням того, що відповідачі не мають заборгованості перед позивачем за комунальні послуги, обов`язок вносити плату за надані їм та спожиті ними комунальні послуги відповідача сумлінно виконують, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, його доводи є неспроможними, а позов не обґрунтованим та безпідставним. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Іващенко І.Ю. підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Калінка - Бондар О.Б. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачів, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06 липня 1985 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2015 року був розірваний. В шлюбі у сторін народився син - [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] - 1/3 ч. (свідоцтво про право власності на житло від 21 листопада 2006 року № [NUMBER] , видане Кіровоградською міською радою), [PERSON] - 1/3 ч. (свідоцтво про право власності на житло від 21 листопада 2006 року № [NUMBER] , видане Кіровоградською міською радою), [PERSON] - 1/3 ч. (свідоцтво про право власності на житло від 21 листопада 2006 року № [NUMBER] , видане Кіровоградською міською радою). Сторони проживають у вказані вище квартирі. Позивач звертаючись до суду з позовом до відповідачів, зазначає, що ним здійснювалась сплата усіх комунальних послуг у вказаному житлі, а саме за водопостачання та водовідведення, газопостачання, теплопостачання, електропостачання та послуги з обслуговування та утримання будинків, відповідачі проживають у квартирі, але за останні три роки не сплачують частину грошей за надані та оплачені ним комунальні послуги. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18). Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою сторін у справі, в судовому засіданні пояснила, що сторони постійно сварились і вона викликала поліцію. Знає зі слів відповідача [PERSON] , що остання здійснювала оплату за комунальні послуги і з приводу салати за комунальні послуги у сторін виникали сварки. Зазначала, що сім років в квартирі, яка знаходиться по сусідству з квартирою сторін не проживає. Свідок [PERSON] , яка є сестрою відповідача [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що у позивача з відповідачем погані відносини. Відповідач [PERSON] здійснювала сплату комунальних послуг за свої кошти, декілька раз просила сплатити і її, зараз платить за двох, за себе та сина. Зазначала, що позичала їй кошти, допомагали відповідачу і батьки. Платила на прохання відповідача за комунальні послуги півтора роки тому пару раз. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що стороною позивача не надано доказів на підтвердження оплати комунальних послуг за утримання квартири, зі змісту яких би суд дійшов висновку про те, що саме позивач був платником коштів та поніс витрати, зазначені у позові, а не інша особа. Надані на ім`я позивача розрахунки та інформаційні довідки про нарахування та оплату послуг не підтверджують і не доводять того, що саме він сплатив зазначені в них кошти. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed