Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

В лютому 2018 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 27 липня 2017 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №15348, яким звернуто стягнення на квартиру 134 загальною площею 90,1 кв.м., житловою площею 50,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Мотивував вимоги позову тим, що 19.04.2011 року мвж ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем було укладено договір кредиту №380МІ11110419021 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 440 000.00 грн., а позичальник зобов»язувався повернути наданий кредит і сплати відсотки за користування в сумі, строки, на умовах, що передбачені в цьому договорі. З метою забезпечення виконання зобов»язань за договором кредиту між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем було укладен договір іпотеки №380МІ11110419021/ЗАСТ від 19.04.2011 року відповідно до якого позивач передав в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» трикімнатну квартиру 134, загальною площею 90,1 кв.м., житловою площею 50,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 27 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було здійснено виконавчий напис на договорі іпотеки щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому позивач не отримував у встановленому законом порядку письмові вимоги про усунення порушень по взятим на себе зобов»язанням та умовам іпотечного договору та кредитних договорів. Відділом ДВС Деснянського району було здійснено ряд заходів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та наразі іпотечне майно виставлене на прилюдні торги та може бути реалізовано. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості. А відтак нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 14.02.2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 22.02.2018 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Ухвалою суду від 22.02.2018 року задоволено заяву представника відповідача та вжито заходів для забезпечення позову. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з викладених у позові підстав, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та додатково пояснив, що виконавчий напис вчинено з порушенням правил вчинення нотаріальних дій. Позивач не отримував вимоги щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. Крім того,просив стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. З огляду на означене, представник позивача просить про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з»явився, 21.05.2018 року до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву від представника ПАТ «Укрсоцбанк», просив відмовити в задоволенні позовних вимог та проводити судовий розгляд без його участі. Третя особа у справі у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши вступне слово представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. 19.04.2011 року мвж ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем було укладено договір кредиту №380МІ11110419021 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 440 000.00 грн., а позичальник зобов»язувався повернути наданий кредит і сплати відсотки за користування в сумі, строки, на умовах, що передбачені в цьому договорі. З метою забезпечення виконання зобов»язань за договором кредиту між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем було укладен договір іпотеки №380МІ11110419021/ЗАСТ від 19.04.2011 року відповідно до якого позивач передав в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» трикімнатну квартиру 134, загальною площею 90,1 кв.м., житловою площею 50,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 27 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було здійснено виконавчий напис на договорі іпотеки щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, як пояснив в судвому засіданні представник позивача, позивач не отримував у встановленому законом порядку письмові вимоги про усунення порушень по взятим на себе зобов»язанням та умовам іпотечного договору та кредитних договорів. Представником відповідача до письмового відзиву на позов було долучено копію вимоги про усунення порушень від 09.06.2017 року адресовану позивачу (а.с. 90) та копію реєстру відправки рекомендованої кореспонденції (а.с. 91). В матеріалах справи відсутні докази отримання позивачем даної письмової вимоги, а відтак представник позивача зазначив, що його довіритель фактично був позбавлений можливості спростувати безспірність вимог відповідача. Відділом ДВС Деснянського району було здійснено ряд заходів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та наразі іпотечне майно виставлене на прилюдні торги та може бути реалізовано. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості, а відтак нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Пунктом 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, посилається в якості доказу належного повідомлення боржника про вимогу усунення порушень, на рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке також на момент подання заяви про вчинення оспорюваного виконавчого напису було надано нотаріусу. Разом з тим, в матеріалах справи немає достовірних доказів отримання позивачем такої вимоги. Крім того, як вбачається з сальдової відомості, позивачу нараховано загальну суму заборгованості у розмірі, що не відповідає сумі вказаній у виконавчому написі нотаріуса. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст.. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для усіх судів України. Як було встановлено під час судового розгляду позивач не отримував вимоги про усунення порушення кредитних зобов'язань від 27.06.2017 року, а тому не мав можливості подати свої заперечення стосовно розміру заборгованості. А тому, суд приймає до уваги твердження представника позивача, що нотаріусу не були подані всі необхідні документи, визначені Порядком та Переліком, приватний нотаріус Чуловський В.А. не перевірив факту належного повідомлення позивача щодо дострокового повернення кредиту за кредитним договором на підставі направленої вимоги та вчинив нотаріальну дію з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат». З огляду на означене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з'ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку про доведеність обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується витрат на правову допомогу, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що до витрат пов»язаних з розглядом справи належать крім інших витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов»язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги, додаткова угода, що укладені між позивачем та адвокатом Ломановим Д.О., а також акти виконаних робіт та прибуткові касові ордери, відповідно до яких позивачем було сплачено за послуги адвоката 7 300.00 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача 704.80 грн., сплачених останнім в якості судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved