Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. Позивач вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2014 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 листопада 2014 року до досягнення [PERSON] повноліття, після чого у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання [PERSON] до її повноліття. Відповідачка та діти зареєстровані та постійно проживали разом з ним за адресою: [ADDRESS]. Проте, з 6 жовтня 2015 року відповідачка не проживає за зазначеною адресою, діти залишилися проживати з ним та перебувають на повному його утриманні. Відповідачка виїхала до Російської Федерації до м. Новосибірськ. Посилаючись на викладене, просив суд припинити стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання доньки та сина, які стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2014 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилався на те, що діти постійно проживають з ним та знаходяться на його утриманні. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні 9 лютого 2016 року суду пояснила, що за результатами проведеної органом опіки та піклування перевірки умов проживання за адресою: [ADDRESS], - адресою проживання позивача, встановлено, що умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам, для виховання та розвитку дітей створені всі умови, мати дітей бажає виїхати закордон. При розгляді справи покладалася на розсуд суду. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 грудня 2014 року з [PERSON] користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 листопада 2014 року до досягнення [PERSON] повноліття, після чого у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання [PERSON] до її повноліття. . Рішення набрало законної сили. 22 січня 2015 року судом видано виконавчий лист. Постановою Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції від 3 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. З аналізу наведених норм закону вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утриманні дитини є її проживання з одним із батьків. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно акту обстеження умов проживання, складеного 4 листопада 2015 року комісією в складі головного спеціаліста служби у справах дітей Миколаївської міської ради Шарикової О.В., головного спеціаліста сектору ЗПСЗІД служби у справах дітей адміністрації Ленінського району Миколаївської міської ради Скакуш О.М., а також фахівців Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, під час якого було встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON] - батько, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - син, [PERSON], [INFO] - донька; мати дітей бажає виїхати за кордон та залишити малолітніх дітей з батьком.. Крім того, 9 листопада 2015 року складено акт про не проживання [PERSON] за вказаною адресою. Як було встановлено в судовому засіданні, діти проживають з батьком та знаходяться на його утриманні. Мати участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved