Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 23 жовтня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 28 жовтня 2019 року. Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , ОСББ «Каштан-Минайська 3» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] а також [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . 12.03.1993р. між позивачем по справі та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №164. 03.06.1993р. представники ЖЕК зареєстрували, без письмової згоди позивача на жилу площу як члена сім`ї позивача - відповідачку [PERSON] , яка на той час була дружиною позивача та троє її дітей. 08.09.2000р. шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу в 2000р. відповідачка [PERSON] одразу припинила проживання разом з позивачем у спірній квартирі, а у 2007р. виїхала у невідомому напрямку, у зв`язку порушенням кримінальної справи по факту шахрайських дій в особливо великих розмірах 271 000 доларів США. З цього часу ніхто нічого про місце перебування відповідачки [PERSON] не знає. З тих пір позивач жодних відомостей про [PERSON] не має. Зазначає, що йому як особі похилого віку, доводиться щомісячно сплачувати за відповідачку квартирну плату. Вказує, що неодноразово звертався до ОСББ «Каштан Минайська-3» із заявою, щоб на відповідачку не нараховували квартирну плату, але там йому повідомили, що не мають для цього підстав. Факт того, що відповідачка [PERSON] вже протягом 17-ти років без поважних причин не проживає у спірному житлі можуть підтвердити сусіди, про що складено відповідний акт. Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач уточнив позовні вимоги, зокрема, просив зобов`язати сектор громадянства та імміграції фізичних осіб Ужгородського МУ ГУМВС України в Закарпатській області зняти з реєстрації із квартири [ADDRESS] [PERSON] , так як вона не є членом сім`ї наймача [PERSON] , не проживає та не проживала більше 20 років за вказаною адресою, тому втратила право користування житловим приміщенням. Зазначив, що процедура щодо набуття права власності згідно низки законів України про приватизацію державного житлового фонду та отримання свідоцтва про право власності проходила із суттєвими порушеннями. Зазначені твердження також відображені в письмових поясненнях, поданих до суду позивачем. В судовому засіданні позивач вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку підтримав. Також позивач вказав, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутній запис про державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру. В той же час, пояснив, що з відповідною заявою внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно позивач до відповідного органу, уповноваженого не внесення такого запису, не звертався, право власності відповідача в судовому порядку не оспорював та з такими вимогами не звертався до суду раніше та в цьому позові не звертається. З врахуванням наведених пояснень, позивач просив задовольнити позовну заяву, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку, зазначивши, що проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] , в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Зокрема зазначив, що позивач звертається до суду з позовною заявою, фактично посилаючись на ст. 71 ЖК України, проте така вимога суперечить принципу, закріпленому ст. 41 Конституції України щодо непорушності права власності. Відповідач по справі рівно як і позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , цей факт не заперечується позивачем та підтверджується долученим до матеріалів справи свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Також представник зазначив, що право власності відповідача не визнано у встановленому законом порядку недійсним, позивач не звертається та раніше не звертався з вимогами до суду щодо оспорення права власності відповідача, як наслідок, задоволення позовних вимог буде суттєвим порушенням прав та законних інтересів відповідача. Щодо тверджень позивача про відсутність запису про право власності в Державному реєстрі, зазначив, що це не є належним та допустимим доказом відсутності у відповідача права власності на зазначену квартиру, оскільки Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності запроваджений не так давно, та внесення відповідних відомостей щодо об`єктів права власності на нерухоме майно, свідоцтва яких видано уповноваженими органами до початку функціонування зазначеного реєстру здійснюється, зокрема, за зверненням власника майна. Факт того, що позивач не скористався своїм правом на звернення з вимогою внесення зазначених відомостей, не спростовує та ніяким чином не впливає на право власності на квартиру відповідача [PERSON] . Представник третьої особи ОСББ «Каштан-Минайська 3» у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Своїм правом на подання пояснень на позовну заяву не скористалися. Суд, заслухавши думку позивача та представника третьої особи, під час судового засідання постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилася, а позивач не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. На підставі наведеного, суд

Outcome: dismissed