Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.1988 року. У її будинку зареєстровані: вона та її колишній чоловік. В 1996 році вона з [PERSON] розірвала шлюб і з того часу він за вищевказаною адресою не проживає понад 22 роки. На даний час їй не відоме його місце проживання. Відповідач не сплачує комунальні послуги та в утриманні будинку участі не бере. У зв`язку з реєстрацією відповідача у будинку вона не може отримати пільг по оплаті комунальних послуг та належним чином, як власник, володіти ним. Тому позивач просить позов задоволити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується: договором купівлі-продажу від 25 квітня 1988 р.; технічним паспортом на житловий будинок [ADDRESS] ; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №156083037 від 13.02.2019 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.02.1996 року. Згідно виписки з погосподарської книги №9 Розсошанської сільської ради за 1986-1990 р., виданої Розсошанською сільською радою за №175 від 19.02.2019 року, за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ) зареєстровані: голова сім`ї - [PERSON] , 1953 р.н. - зареєстрована 06.05.1988 року; чоловік - [PERSON] , 1957 р.н. - зареєстрований 12.06.1988 року. Відповідно до довідки Розсошанської сільської ради,Хмельницького району №1232 від 17.12.2018 року, [PERSON] , 1957 року народження дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає з 1996 року по даний час. Згідно акту від 04.02.2019 року, засвідченим сільським головою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] , 1957 р.н. за адресою [ADDRESS] не проживає з 1996 року (22 роки). Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК УРСР - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач був зареєстрований як член сім`ї позивача, у вказаному житловому будинку не проживає тривалий час без поважних причин, та йому не створювались перешкоди у проживанні у ньому. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] , а вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір в сумі 768,40 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved