Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся з позовом [PERSON] до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, , в якому зазначив, що 16 червня 2001 року між [PERSON], яка померла [INFO] року, та позивачем, [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу права на земельну частку/пай/ , при підписанні договору купівлі-продажу сторони погодили всі істотні умови договору. Однак в обумовлений договором строк продавець не забезпечила нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу Сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія [NUMBER] з моменту укладення договору купівлі-продажу права на земельну частку /пай/ знаходився у позивача. На даний час позивач, покупець земельної частки /паю/, виконавши всі умови договору, не має можливості зареєструвати за собою право на земельну частку /пай/ в установленому порядку та вирішити питання виділення земельної ділянки в натурі в зв'язку зі смертю [PERSON], яка померла [INFO] року, та в зв'язку з тим, що за життя [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] взамін сертифікату на право на земельну частку /пай/. Сторони по справі в судове засідання не з'явилися. Позивач надав в судове засідання заяву про те, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, просить розглядати справу без його участі. Відповідачем , Нововодолазькою районною державною адміністрацією Харківської області надано до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, просить слухання справи провести без його участі . Відповідач, [PERSON] надала до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, просить слухання справи провести без її участі. Суд, розглянув заяви позивача та відповідачів по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст.8,10,11 ЦПК України, приймаючи до уваги принцип змагальності, надання доказів, а також їх доведеності з боку позивача і повного визнання позову з боку відповідачів по справі, суд віддає перевагу доказам, наданим позивачем по справі В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року між [PERSON], яка померла [INFO] року, та позивачем, [PERSON], [INFO], був укладений договір купівлі-продажу права на земельну частку/пай/ розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Дзержинського відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Нововодолазької райдержадміністрації від 21 березня 1996 року № 186, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 246, сторонами при підписанні договору купівлі-продажу були погоджені всі істотні умови договору. Судом встановлено, за договором купівлі-продажу продавець взяла на себе зобов'язання в місячний термін підготувати необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Однак в обумовлений договором строк продавець не забезпечила нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. При зверненні в подальшому до нотаріальної контори з питанням нотаріального посвідчення договору позивач отримав усну відмову в нотаріальному посвідченні в зв'язку з тим, що Земельним Кодексом України, який вступив в дію з 01.01.2002 року не передбачено право продажу земельної частки/паю/. Сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія [NUMBER] з моменту укладення договору купівлі-продажу знаходився у позивача по справі, [PERSON]. При вирішенні спору суд керується нормами матеріального права, що діяли на момент вчинення правочину. Згідно до ст.224, 225 ЦК УРСР (в ред. 1963р.) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Судом встановлено, позивач придбав право на земельну частку /пай/ розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарах у [PERSON] відповідно до діючого на той час законодавства, а саме: Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», ст. 3 якого визначала, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування застави. Відповідно до ст. 6 ЗК України (в редакції що діяла на момент виникнення правовідносин) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки у разі: купівлі-продажу, дарування, та обміну. Відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Державного комітету України по земельних ресурсах №14/5/48 від 06.06.1996 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.1996 року за №324/1349 (втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України №84/5/232 від 08.08.2005 року) - громадяни мають право продавати або іншими способами відчужувати (заповідати, дарувати, обмінювати) без зміни цільового призначення земельні ділянки, а також право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом (п.2.2.); договір відчуження земельної ділянки посвідчується в нотаріальному порядку (п.2.3.). За таких обставин, після передачі позивачем коштів за куплене право на земельну частку /пай/ продавцю та передачі продавцем, [PERSON] позивачу сертифікату на право на земельну частку (пай), на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, відбулося повне виконання договору купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай), розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП ім..Дзержинського . Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З наведеного вбачається, що сторонами за договором купівлі- продажу фактично виконані всі умови договору, але не відбулося нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України ,,Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток/паїв/,,, право на земельну частку /пай/ мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку /пай/. Судом встановлено, [PERSON], продавець права на земельну частку /пай/, яка померла [INFO] року, за життя отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] взамін сертифікату на право на земельну частку /пай/ Відповідно до статті 2 вищезазначеного закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку/пай/, є сертифікат на право на земельну частку /пай/, виданий районною /міською/ державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку /пай/ також є рішення суду про визнання права на земельну частку /пай/. Стаття 41 Конституції України передбачає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень Цивільного кодексу України, фізична особа має право мати у своїй власності будь-яке майно, яке вона придбала внаслідок правочинів не заборонених законом. Право власності на землю гарантується Конституцією України, яке набувається та здійснюється відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожен має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема шляхом визнання відповідного права судом. Враховуючи заяви, що надані відповідачами по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб. Отже є підстави ухвалити рішення про задоволення позову з урахуванням визнання позову відповідачами та на підставі з'ясованих та досліджених обставин справи.

Outcome: approved