Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

В лютому 2020р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування в межах страхової суми за шкоду заподіяну життю і здоров`ю потерпілого в розмірі 150387,12 грн., спричиненого дорожньо - транспортною пригодою, яка складається з суми боргу - 134028,0 грн.; інфляційного збільшення 13694,55 грн.; штрафних санкцій 6101,93 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 31 травня 2018р. на вул. Жукова в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю автомобіля «Ataman», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача, згідно полісу № АК/6699703, який здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] . Зазначена ДТП мала місце з вини [PERSON] , внаслідок якої від отриманих тілесних ушкоджень [INFO] помер син позивачки - [PERSON] . Позивачка, яка перебувала на утриманні сина та є потерпілою, розрахувавши розмір страхового відшкодування відповідно до вимог п. 27.2 ст. 27 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у встановленому законом порядку неодноразово зверталась до відповідача з вимогою виплатити їй страхове відшкодування, надаючи повний пакет документів, необхідний для прийняття рішення та здійснення виплати, однак відповідач виплатив позивачці тільки моральну шкоду в розмірі 22338,00 грн., а страхове відшкодування у зв`язку з настанням смерті її сина на даний час не виплачено, а тому позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту свого права. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2020р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14 травня 2020р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що діяв правомірно, з посиланням на положення ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1200 ЦК України, а також те, що на час ДТП син позивачки не мав постійного доходу (заробітку). 09 березня 2021р. в судовому засіданні представником відповідача були надані письмові додаткові пояснення на позов, а також повідомлено суду, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 27 серпня 2020р. по цивільній справі № 761/9258/20, яке набрало законної сили, було стягнуто з відповідача суму страхового відшкодування інфляційні втрати та три відсотки річних на користь іншого потерпілого - онуки позивачки - [PERSON] , що унеможливлює стягнення суми страхового відшкодування на користь позивачки, оскільки стягнення відбулося в повному обсязі суми страхового ліміту, який було визначено в договорі страхування, а подвійне стягнення не передбачено законодавством. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, наведених у позові. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, свого представника до суд не направив, поважності причин неявки не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст.211 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 31 травня 2018 р. на вул. Жукова в м. Києві мала місце ДТП за участю автомобіля марки «Ataman», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача, згідно полісу № АК/6699703, який здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] . Зазначена ДТП мала місце з вини водія [PERSON] , внаслідок якої від отриманих тілесних ушкоджень [INFO] помер син позивачки - [PERSON] , що підтверджується вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2018 р. в справі № 754/13385/18 та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Судом встановлено, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6699703, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200000,00 грн. на одного потерпілого. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п.27.1, 27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Частиною 1 ст. 1200 ЦК України визначено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Так, на момент ДТП та настання смерті сина позивачки [PERSON] , остання перебувала на його утриманні, не працювала. При цьому, враховуючи, що син позивачки працевлаштований не був та не мав офіційного заробітку, розрахунок страхового відшкодування здійснювався у відповідності до вимог п.27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з врахування мінімального розміру заробітної плати, згідно з положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2018» та повинен був становити 134028,00 грн. (3723,00 грн. * 36). Як вставнолено судом, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2020р. по цивільній справі № 761/9258/20, яке набрало законної сили, позов [PERSON] (онуки позивачки [PERSON] ) до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення страхового відшкодування - задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь [PERSON] 154247,14 грн., з яких: 134028,0 грн. - страхове відшкодування; 13545,94 грн. - інфляційні втрати; 6673,2 грн. - 3,0 5 річних. Здійснено розподіл судових витрат. Зазначене рішення суду було виконано відповідачем в повному обсязі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 1200 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить о висновку, що відсутні правові підстави для задоволення вимог позивачки про стягнення на її користь з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 134028,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Також, згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до п.п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відову в задоволенні вимог позивачки про стягнення на її користь суми страхового відшкодування у розмірі 134028,00 грн., то не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про стягнення на її користь з відповідача пені та інфляційних втрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: dismissed