overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим. Майновий спір вони будуть вирішувати у іншому позовному провадженні. Діти залишаться проживати з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції, актовий запис № 343. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 грудня 2010 року в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1033 - розірвати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з вересня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Вказала, що з чоловіком не проживає разом з вересня 2013 року. Справу просила розглянути у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Також, зазначила, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про поштове вручення (а.с.19), причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 11 грудня 2010 року уклали шлюб в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1033. Від шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 березня 1975 року в Ленінському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Дніпропетровська, актовий запис № 308 - розірвати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем неповнолітніх дітей немає. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з 2012 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Вказала, що з чоловіком не проживає разом з 01 квітня 2013 року. Справу просила розглянути у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вказав, що не проживає разом з дружиною з 01 квітня 2013 року. Справу просив розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 15 березня 1975 року уклали шлюб в Ленінському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Дніпропетровська, актовий запис № 308. Від шлюбу у них малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 01 квітня 2013 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Тому, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що в період з липня 1999 року по червень 2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі , позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення аліментів з заробітної плати, не згоден на стягнення аліментів з заробітної плати, як учасника АТО. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у шлюбі в період з 31 липня 1999 року по 26 червня 2014 року (а.с.5). Мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.4). Наявність інших зобов'язань у відповідача по сплаті аліментів не встановлено. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 82 СК України). Відповідач є батьком дитини, проживає окремо від дитини та не виконує свій обов'язок по утриманню дитини добровільно, чим порушує права позивача та дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 23 липня 2014 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 30% від усіх видів його заробітку, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дитини віком до 6 років та досягнення нею повноліття на користь їх спільної доньки, [PERSON], [INFO]. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. Донька проживає разом з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, де уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, а також просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, де вказав, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком, [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила стягнути з нього аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця та аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Позивачка в обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що вона 20.10.2007 року уклала шлюб відповідачем по справі, який зареєстровано Красногвардійському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актова запис №1017. Від даного шлюбу народилися діти: [PERSON] та [PERSON]. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дітей не надає. Діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її вихованні та утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, де уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, а також просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, де вказав, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СУ України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 20 жовтня 2007 року уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1017 (а.с. 5). Від даного шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO] (а.с.7), які знаходяться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на їх утримання відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася. Сторони перестали підтримувати подружні відносини та з грудня 2011 року проживають окремо. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та присвоїти їй дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Відповідач позов визнав та пояснив, що подальший шлюб із позивачкою є неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 травня 2010 року. Шлюб другий, від шлюбу дітей не мають. В даний час сторони не проживають разом, не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом строку примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Їх сім'я розпалася, вона разом з донькою проживає окремо від відповідача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що уточнює позовні вимоги та просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Просила розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду заяву в якій вказав, що уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просив розглядати справу без його участі. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає разом з позивачкою окрему від відповідача та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, офіційно працює, інших утриманців не має, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити уточнені вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 липня 2014 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебувають в шлюбі з 20 червня 2008 року. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, вони втратили взаємоповагу один до одного. Шлюбні відносини фактично між ними припинені. Спільне господарство не ведуть та разом не проживають, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивачка відсутня. В матеріалах справи є її заява відповідно до якої вона просить суд розглянути у її відсутність, просить залишити за нею прізвище- [PERSON] та стягнути судові витрати, понесені при зверненні до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відсутній. За таких обставин, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20 червня 2008 року, який зареєстровано у Люберецькому управлінні ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, актовий запис № 658. Від спільного сімейного життя мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі одного з подружжя,і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. З відповідача на користь позивачки, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачкою при зверненні до суду. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що 22 листопада 2008 року одружилась з [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON], яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 листопада 2008 року (а.с.4). Мають доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.5), яка проживає разом з позивачкою ( а.с.6) . Наявність інших зобов'язань у відповідача по сплаті аліментів не встановлено. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 82 СК України). Відповідач є батьком дитини та не виконує свій обов'язок по утриманню дитини добровільно, чим порушує права позивача та дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частина заробітку матері, батька, яка буде сплачуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 23 липня 2014 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved