Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним первісним позо-вом та обґрунтовує його тим, що він є власником автомобіля марки «Huyndai Sonata», номер кузова [NUMBER]. Позивач мав намір продати автомобіль. 4 серпня 2014 року він видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] та [PERSON] розпоряджатись його автомобілем. 5 серпня 2014 року [PERSON] зняв автомобіль з обліку. Однак він не сплатив позивачу грошові кошти. Тому в той же день [PERSON] анулював видану ним довіреність. [PERSON] не повернув автомобіль та вимкнув свій мобільний телефон. В ході розшуку автомобіля позивач дізнався про те, що 6 вересня 2014 року ТОВ «Спецавтогруп» за договором-купівлі продажу відчужило автомобіль [PERSON] Цей договір був оформлений довідкою-рахунком серії ВІА №845752. Тому [PERSON] просить суд визнати не-дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Huyndai Sonata», номер кузова [NUMBER]. [PERSON] пред'явила зустрічний позов та обґрунтовує його тим, що вона придбала автомобіль за відплатним договором. Автомобіль був знятий з обліку для реалізації. Він не перебував у розшуку та не був арештованим. Відповідач не знала та не могла знати про те, що ТОВ «Спецавтогруп» не мало право відчужувати автомобіль. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] є добросовісним набувачем. Тому вона просить суд на підставі ч.1 ст.330 ЦК України визнати за нею право власності на автомобіль марки «Huyndai Sonata», номер кузова [NUMBER], та витребувати цей автомобіль з володіння позивача. У судовому засіданні [PERSON] підтримує первісний позов та просить суд задо-вольнити його. Крім того, він не визнає зустрічний позов та просить суд відмовити в його задоволенні. [PERSON] та її представник [PERSON] не визнають первісний позов та просять суд відмовити в його задоволенні. Вони підтримують зустрічний позов та просять суд задоволь-нити його. Представник ТОВ «Спецавтогруп» не з'явився у судове засідання. Він надіслав пись-мові заперечення, в яких просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності та від-мовити у задоволенні первісного позову. Представник ТОВ «Спецавтогруп» не повідомив про своє ставлення до зустрічного позову. Представник ВРЕВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області не з'явився у судо-ве засідання. Він неодноразово завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідків та дослідив-ши письмові докази, суд дійшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову належить відмовити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] був власником автомобіля марки «Huyndai Sonata», номер кузова [NUMBER]. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.61). 4 серпня 2014 року позивач видав довіреність (а.с.62), якою він уповноважив [PERSON] та [PERSON] розпоряджатись його автомобілем. Відповідно до п.2 ч.1 ст.248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Згідно з ч.1 ст.249 цього Кодексу особа, яка видала довіреність, може в будь-який час скасувати довіреність. З копії витягу про реєстрацію в єдиному реєстрі довіреностей (а.с.12) вбачається, що 5 серпня 2014 року [PERSON] скасував довіреність, видану [PERSON] та [PERSON] У такий спосіб припинились їх повноваження розпоряджатись автомобілем позивача. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] видав іншим особам довіреність, якою він уповноважив їх розпоряджатись його авто-мобілем. 6 вересня 2014 року ТОВ «Спецавтогруп» видав довідку-рахунок серії ВІА №845752 (а.с.6, 91), згідно з якою за грошові кошти в розмірі 90000 гривень [PERSON] був від-чужений автомобіль марки «Huyndai», номер кузова [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1 - ч.3, ч.5 та ч.6 ст.203 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, ін-шим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Як вбачається з ч.1 ст.319 ЦК України, власник розпоряджається своїм майном на влас-ний розсуд. Встановлено, що [PERSON] не уповноважував ТОВ «Спецавтогруп» розпоряд-жатись його автомобілем. Відчуження автомобіля [PERSON] було вчинено поза волевияв-лення позивача. Ці обставини свідчать про те, що договір-купівлі продажу автомобіля су-перечить ч.1 ст.319 ЦК України. Суд вважає, що з метою відновлення законності належить визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Huyndai Sonata», номер кузова [NUMBER], укладення якого підтверджується довідкою-рахунком серії ВІА №845752, виданою 6 вересня 2014 року ТОВ «Спецавтогруп». Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про виз-нання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.387 цього Кодексу власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Встановлено, що у зв'язку з недійсністю договору купівлі-продажу [PERSON] не на-була право власності на автомобіль. Тому вона не має права вимагати визнання за нею права власності на це майно та витребувати його з володіння [PERSON] З огляду на ці обставини суд вважає, що підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. Як вбачається з ч.1 ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Встановлено, що [PERSON] не пред'являв вимогу про витребування майна з володіння [PERSON] Крім того, правовідносини, які виникли між ними, регулюються ст.216 ЦК України. Тому правила, передбачені ч.1 ст.330, ч.1 ст.388 ЦК України, не поширю-ються на спірні правовідносини. З огляду на ці обставини суд критично оцінює довід про те, що [PERSON] на під-ставі ч.1 ст.330 ЦК України набула право власності на автомобіль. Крім того, відповідно до ч.1 ст.58 ЦК України належними є докази, які містять інфор-мацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.3 цієї статті суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета дока-зування. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду про обставини видачі його сином [PERSON] довіреності на розпорядження автомобілем. Інший сві-док [PERSON] повідомив суду про те, як [PERSON] придбавала автомобіль. Однак показання цих свідків не містять відомості про обставини, що мають значення для вирішення спору. Тому ці докази не стосуються предмета доказування та є неналежними в розумінні ч.1 ст.58 ЦПК України.

Outcome: approved