Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

В лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян відповідно до віку дитини, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позову вказувала, що з 04.06.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12.10.2018 року. Від спільного життя мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, при цьому матеріально забезпечений, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 13.03.2020 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач в заяві від 08.04.2020 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в заяві від 08.04.2020 року позовні вимоги визнав в повному обсязі. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 04.06.2011 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білоцерківського міськарайонного суду Київської області від 12.10.2018 року. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідок № 1399, 1400 від 18.02.2020 року Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наявність визначеного Законом обов`язку обох батьків утримавати власну дитину, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем, з останнього згідно вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід стягнути в дохід держави 50 відсотків судового збору від 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved