Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 12 липня 2013 року у Повчанській сільські раді Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають доньку: [PERSON] , [INFO] . З самого початку їхнє сімейне життя складалося добре між ними було почуття любові. Причиною звернення до суду стало те, що з часом все кардинально змінилося в гіршу сторону. Відповідач почав влаштовувати сварки та ображати позивачку. Вони давно не можуть знайти спільної мови. На грунті постійних сварок втратили почуття любов, взаємодопомоги та подружньої підтримки. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. Спільне майно у сторін відсутнє, тому спору про поділ майна між ними немає. Примирення між ними не можливе. Збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу повернути дівоче прізвище « [PERSON] ». Доньку [PERSON] залишити проживати з нею. Сплачений судовий збір стягнути з відповідача на її користь. Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений двічі належним чином, що підтверджується рекомендовнаими повідомленнями про вручення поштового відправленя, в судове засідання не з`явився. Заяв, клопотань та заперечень не надавав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 12 липня 2013 року у Повчанській сільській раді Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 1, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені сторони у справі (а.с. 5). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просить відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що спору щодо місця проживання дитини: [PERSON] , [INFO] , немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати її з позивачкою. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved