Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

В листопаді 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 27 вересня 2012 року уклав із [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії строку картки. [PERSON] зобовязався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд примусово стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 15938 гривень, що складається: з заборгованості за кредитом 281 гривень 23 копійки, заборгованості по процентам за користування кредитом 11133 гривень 70 копійок, пені 3287 гривень 93 копійки, а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 735 гривень 14 копійок. Крім того, позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на оплату судового збору у розмірі 1600 гривень. У судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Направив до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав на те, що заявлені позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Оскільки, дійсно, 27 вересня 2012 року ним було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк». Проте, в даній анкеті-заяві було зазначено лише про надання кредитних коштів та навіть не зазначено в якому розмірі. Крім того, в даній анкеті-заяві не було вказано про будь-які проценти та штрафні санкції за неналежне виконання умов кредитування. Відповідач вказав на те, що працівники ПАТ КБ «Приватбанк» давали йому для ознайомлення «Умови та Правила надання банківських послуг», проте в них також не було жодного згадування про штрафні санкції. До того ж дані умови [PERSON] не підписував та вважав, що їх надано для ознайомлення для загального відома. Тому [PERSON] вказав на те, що оскільки він не підписував з ПАТ КБ «Приватбанк» жодних документів, окрім анкети-заяви, тому вважає нарахування штрафів та пені незаконним. З огляду на це, відповідач частково визнав предявлений до нього позов в частині заборгованості за кредитом у розмірі 281 гривень 23 копійки. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року уклав із [PERSON] договір. За цим договором ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії строку картки. [PERSON] зобовязався повертати кредит шляхом сплати щомісячного обовязкового платежу у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, а також у разі порушення своїх зобовязань сплачувати штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. Вказані обставини підтверджуються анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.5), Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.6), Витягом з Умов і правил надання банківських послуг (а.с.9-32). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити інші платежі у розмірах та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Судом встановлено, що [PERSON] користувався платіжною карткою та за допомогою платіжної картки знімав з рахунку грошові кошти, проте на рахунок їх не повертав, не сплачував відсотки та комісію за користування грошовими коштами у повному обсязі. Тому у нього виник борг за кредитним договором у загальному розмірі 15938 гривень, що складається: з заборгованості за кредитом 281 гривень 23 копійки, заборгованості по процентам за користування кредитом 11133 гривень 70 копійок, пені 3287 гривень 93 копійки, а також штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 735 гривень 14 копійок. Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості по кредитному договору станом на 30 вересня 2017 року (а.с.7-8). З наданих відповідачем заперечень на позову заяву вбачається, що ним визнається та не оспорюється сума заборгованості за використаними кредитними коштами у розмірі 281 гривень 23 копійки. Тому у суду відсутні будь-які сумніви щодо правильності суми заборгованості в частині використаних відповідачем кредитних коштів. Водночас, з вказаного письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» здійснював нарахування відсотків за користування кредитом, виходячи з наступних процентних ставок: за період з 27 вересня 2012 року по 29 серпня 2014 року 30% річних, з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року 34,80%, з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року 43,20%. У відповідності до вимог ч.1-6 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. При цьому, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що [PERSON] був ознайомлений та погоджувався з Умовами та Правилами надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» не надав до суду належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, приєднаний до матеріалів цивільної справи, є складовою частиною укладеного між сторонами по справі кредитного договору. Зазначене повністю узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові №6-2320цс16 від 22 березня 2017 року, зокрема встановлено що між сторонами по справі укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам і тарифами складає між сторонами кредитно-заставний договір. Натомість зазначені Умови не містять підпису відповідача. При цьому суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За правилами ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи ту обставину, що ПАТ КБ «Приватбанк» в односторонньому порядку без повідомлення позичальника було збільшено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами. Тому, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] процентів підлягають задоволенню, а розмір заборгованості за процентами підлягає визначенню за правилами ст.1048 ЦК України, тобто на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи з наступного розрахунку за формулою: сума = (сума боргу) ? (ставка %) / 100% / 365 днів ? (кількість днів). За період з 27 вересня 2012 року по 09 червня 2013 року 281,23 ? 7,5% / 100% / 365 днів ? 256 = 14,78, За період з 10 червня 2013 року по 12 серпня 2013 року 281,23 ? 7% / 100% / 365 днів ? 64 = 3,45, За період з 13 серпня 2013 року по 14 квітня 2014 року 281,23 ? 6,5% / 100% / 365 днів ? 245 = 12,26, За період з 15 квітня 2014 року по 16 липня 2014 року 281,23 ? 9,5% / 100% / 365 днів ? 93 = 11,45, За період з 17 липня 2014 року по 12 листопада 2014 року 281,23 ? 12,5% / 100% / 365 днів ? 119 = 11,45, За період з 13 листопада 2014 року по 05 лютого 2015 року 281,23 ? 14% / 100% / 365 днів ? 85 = 9,16, За період з 06 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року 281,23 ? 19,5% / 100% / 365 днів ? 26 = 3,90, За період з 04 березня 2015 року по 27 серпня 2015 року 281,23 ? 30% / 100% / 365 днів ? 177 = 40,88, За період з 28 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року 281,23 ? 27% / 100% / 365 днів ? 28 = 5,82, За період з 25 вересня 2015 року по 21 квітня 2016 року 281,23 ? 22% / 100% / 365 днів ? 210 = 35,47, За період з 22 квітня 2016 року по 26 травня 2016 року 281,23 ? 19% / 100% / 365 днів ? 35 = 5,11, За період з 27 травня 2016 року по 23 червня 2016 року 281,23 ? 18% / 100% / 365 днів ? 28 = 3,87, За період з 24 червня 2016 року по 28 липня 2016 року 281,23 ? 16,5% / 100% / 365 днів ? 35 = 4,43, За період з 29 липня 2016 року по 15 вересня 2016 року 281,23 ? 15,5% / 100% / 365 днів ? 49 = 5,83, За період з 16 вересня 2016 року по 27 жовтня 2016 року 281,23 15% / 100% / 365 днів ? 42 = 4,84, За період з 28 жовтня 2016 року по 13 квітня 2017 року 281,23 ? 14% / 100% / 365 днів ? 168 = 18,11, За період з 14 квітня 2017 року по 25 травня 2017 року 281,23 ? 13% / 100% / 365 днів ? 42 = 4,20, За період з 26 травня 2017 року по 30 вересня 2017 року 281,23 ? 12,5% / 100% / 365 днів ? 128 = 12,32. Тому, розмір заборгованості за відсотками становить 202 гривні 68 копійок. У відповідності до положення ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За принципами, закріпленими в ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За змістом правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Так, з письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що у звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором у [PERSON] виникла пеня у розмір 3287 гривень 93 копійки. Крім цього, до відповідача також застосовано штраф за порушення грошового зобовязанням у розмірі 1235 гривень 14 копійок. Вказана обставина свідчить, що підстави для стягнення з [PERSON] пені за кредитним договором, відсутні. Тому, загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 1719 гривень 05 копійок (1235,14 + 202,68 + 281,23). Відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить примусово стягнути борг за кредитним договором у розмірі 1719 гривень 05 копійок. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення від 30 жовтня 2017 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду ПАТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір у розмірі 1600 гривень. Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволений частково, а саме на 10,79% (1719,05/ 15938 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 172 гривні 64 копійки (1600 / 100% ? 10,79%). На підставі викладеного та

Outcome: partial