Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що з 24 вересня 2005 року по 28 липня 2016 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу в подружжя народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області з нього, позивача, стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки від його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 6 жовтня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 5 вересня 2016 року з нього, позивача, стягнуто на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 20% від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Зменшено розмір аліментів, визначених рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16 листопада 2009 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 20 % від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення ним повноліття. Позивач зазначав, що не дивлячись на рішення суду, з нього згідно розпорядження державного виконавця від 16 лютого 2010 року, фактично продовжується стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від його заробітку на утримання сина [PERSON]. Крім цього, позивач вважав, що визначений судом розмір аліментів на утримання сина [PERSON] 20 % від заробітку, не відповідає вимогам закону. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що стягнення з нього аліментів перевищує 50 % від його доходу, позивач просив: змінити розмір аліментів, зменшивши його з 1/3 частини до 1/6 частини від його заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття; виконавчий лист № 2-1355/09, виданий Зміївським районним судом Харківської області 16 листопада 2009 року визнати таким, що не підлягає виконанню; змінити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] з 20% від заробітку до 1/6 частки від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття; виконавчий лист № 621/1119/16ц виданий Зміївським районним судом Харківської області 5 вересня 2016 року визнати таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомила, письмовий відзив на позов не подала. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 24 вересня 2005 року по 28 липня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в подружжя народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області з нього, позивача, стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки від його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 6 жовтня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 5 вересня 2016 року з нього, позивача, стягнуто на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 20% від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Зменшено розмір аліментів, визначених рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16 листопада 2009 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 20 % від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. Як на підставу зменшення розміру аліментів позивач посилається на розпорядження державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції № 437/1 від 16 лютого 2010 року, в той час як рішення суду про зменшення розміру аліментів на сина Олега ухвалено судом 5 вересня 2016 року. За таких обставин, вказані доводи не можуть бути враховані судом та не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дітей. З рішення суду Зміївського районного суду Харківської області від 16 листопада 2009 року вбачається, що на утримання двох дітей з позивача на користь позивачки стягнуті аліменти в розмірі 40% від його заробітку, що спростовує доводи позивача про стягнення з нього аліментів за рішенням суду в розмірі більшому ніж 50% від його заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Належних та допустимих доказів на підтвердження\~зміни матеріального стану, погіршення здоровя після винесення судових рішень про стягнення аліментів, які б стали підставою для зменшення розміру аліментів,\~позивачем суду надано не було. Обставини, на які посилається позивач не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів, підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, задоволенню не підлягають. З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed