Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання відповідачки та її малолітньої дочки такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка заявлений нею позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що за місцем реєстрації у її приватному будинку відповідачка і її дитина не проживають з 2009 року, втративши інтерес до цього помешкання. Особистого майна цих осіб в будинку позивачки немає. Відповідачка створила нову сім'ю і проживає в іншому районі області, де її дочка відвідує школу. Перебування позивачки і її дитини на реєстраційному обліку в житлі позивачки порушує її права власника. Відповідачка [PERSON] заявлений позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, пояснивши, що вона і її малолітня дочка дійсно зареєстровані у будинку позивачки та після припинення шлюбу з її сином в цьому помешканні не проживають близько п'яти років. Стверджувала, що на даний час вона дійсно створила нову сім'ю, проте їй ніде зареєструватися. З цих підстав позов не визнає. Представник третьої особи від Миргородської районної державної адміністрації Чорноморець Л.М., яка діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 33 /, при вирішенні спору, виходячи з інтересів малолітньої дитини відповідачки, висловила міркування про те, що цей позов може бути задоволений за умови забезпечення батьками можливості реєстрації місця проживання їх дочки. Представник третьої особи від Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не прибув, свого ставлення до заявленого позову не висловив, хоча третя особа належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи / а.с. 28, 32 /. Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки і представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] / а.с. 14, 15 /. В цьому будинку, як члени сім'ї позивачки, зареєстровані відповідачка [PERSON] і її малолітня дочка / а.с. 16 /. В вересні 2010 року зареєстровано розірвання шлюбу між відповідачкою [PERSON] та сином позивачки [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва / а.с. 7 /. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень ст. ст. 10 ч. 3, 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачка [PERSON] не надала суду належних і допустимих доказів того, що вона чи її дитина є співвласниками спірного житла чи були протиправно позбавлені права проживати у ньому та не втратили інтересу до нього або мають домовленість між ними і власником будинку на користування цим житлом у разі відсутності понад один рік. Відповідачкою надано довіку органу місцевого самоврядування, за якою вона і її малолітня дочка без реєстрації дійсно проживають в с. Славки Решетилівського району Полтавської області / а.с. 34 /. З цих підстав заявлені позовні вимоги слід визнати обґрунтованими.

Outcome: approved