Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS]. Будинок отримав у спадок від бабусі [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом. З 2001 року в будинку була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON]. Згодом стосунки між ними зіпсувалися і у 2016 році дружина переїхала жити до своєї матері у [ADDRESS]. Пізніше поїхала працювати до Польщі і на даний час має посвідку на проживання. Їх донька зареєстрована та проживає з ним. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 21.06.2018 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач відмовилась добровільно виписатись з його будинку. Це позбавляє його права вільно розпоряджатися своїм майном. Він має іншу сім`ю, [INFO] у нього народилась друга донька. Через те, що в будинку зареєстрована відповідач, він не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг, що ставить його та його сім`ю у скрутне матеріальне становище. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 23). Відповідач відзив на позову заяву не подала, заяв та клопотань від неї не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками, направлено відповідачу за зазначеною у позовній заяві адресою, проте до суду повернувся конверт із зазначенням листоноші «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 21). Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.09.2001, посвідченого державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори і зареєстрованим в реєстрі за № 1995 (а.с. 7). У вищевказаному будинку зареєстрована [PERSON],що підтверджується довідкою КП «Житловик» № 5761 від 16.11.2018 та витягом із домової книги (а.с. 12-14). Згідно актів про не проживання № 65 від 06.06.2018, № 121 від 07.09.2018 та № 199 від 09.11.2018, складених комісією КП ЦЖЕО «Житловик», [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с. 9-11). [INFO] народилась [PERSON], її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 21.06.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Суд враховує, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.09.2001, відповідач [PERSON] не являється членом його сім'ї, оскільки сторони розлучені, не проживає у житловому будинку з 2016 року, а тому має бути визнана такою, що втратила право на користування житлом позивача.

Outcome: approved