Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», згідно з яким просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3477 від 05.03.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, за яким звернено стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,128 га, цільового призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Позовні вимоги, обґрунтовано тим, що постановою старшого державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській облсті Пелих Я.І. від 24.04.2018 року було відкрито виконавче провадження №56258156, яке в той же день було об'єднане у зведене виконавче провадження №56260807 з виконавчим провадженням №55365828 з виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 06.11.2015 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №2626/0207/88-005 від 15.02.2007 року в загальному розмірі 223714,90 грн. При цьому, виконавчим документом, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №56258156, є виконавчий напис, вчинений 05.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №3477, яким звернуто стягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,128 га, цільового призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та за рахунок коштів від реалізації предмету іпотеки запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання [PERSON] умов Кредитного договору №2626/0207/88-005 від 15.02.2007 року за період з 01.04.2015 року по 01.01.2017 року, а саме: заборгованість за кредитом - 17 998,05 доларів САШ; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8 324,27 доларів США. Разом з тим, позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості. Так, зокрема позивач вказує, що вищенаведена заборгованість не є безспірною та не може вважатися обґрунтованою, адже оскільки рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.11.2015 року з нього на користь відповідача було достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором, ПАТ Альфа-Банк», змінивши строк виконання зобов'язань шляхом пред'явлення вимоги про дострокове погашення заборгованості, не мав права стягувати 8 324,27 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом. За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення своїх прав, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який просив задовольнити. Ухвалою суду від 20.08.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 22.08.2018 року було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 05.03.2018 року №3477. 23.10.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому ПАТ «Альфа-Банк» заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістили. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно п. 3.1., 3.2. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (п. 3.5. Порядку). Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав стягувача шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків позовної давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05.07.2017 року у справі за №6-887цс17. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 05.03.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3477, яким звернутостягнення на земельну ділянку, загальною площею 0,128 га, цільового призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та за рахунок коштів від реалізації предмету іпотеки запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання [PERSON] умов Кредитного договору №2626/0207/88-005 від 15.02.2007 року за період з 01.04.2015 року по 01.01.2017 року, а саме: заборгованість за кредитом - 17 998,05 доларів САШ; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8 324,27 доларів США. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для визнання вищенаведеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вказував, що оскільки рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.11.2015 року з нього на користь відповідача було достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором, ПАТ Альфа-Банк», змінивши строк виконання зобов'язань шляхом пред'явлення вимоги про дострокове погашення заборгованості, не мав права стягувати 8 324,27 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом. Так, рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.11.2015 року, ухваленим у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №2626/0207/88-005 від 15.02.2007 року в загальному розмірі 223714,90 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 212 115,98 грн., заборгованість по відсоткам - 10 535,17 грн. та пеню в розмірі 1 063,75 грн. При цьому, задовольняючи вказаний позов, суд виходив з наявності підстав виникнення у кредитора (банку) права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати належних йому процентів через систематичне невиконання боржником своїх зобов'язань за договором. В свою чергу, якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні в повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором. Аналогічна позиція викладена й в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Тобто, вище встановлені обставини свідчать про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису між сторонами існував спір в частині нарахованої заборгованості, що, в свою чергу, мало б бути повідомлено стягувачем під час звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а виконавчий напис, вчинений 05.03.2018 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вказаної нотаріальної дії не було встановлено факту безспірності заборгованості. Враховуючи викладене та

Outcome: approved