Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив що відповідно до протоколу №187208 проведення електронних торгів від 30.07.2016 р. та акту про проведення електронних торгів від 08.08.2016 позивач набула право приватної власності на автомобіль «Тойота Яріс», державний номерний знак [NUMBER], який до проведення вказаних торгів належав [PERSON] Постановою ДВС, винесеною 16.08.2016 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області [PERSON] у виконавчому провадженні ВП №45176859, скасовано арешт автомобіля «Тойота Яріс», д.н.з. [NUMBER], накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2011 №24546252 Центрального ВДВС Черкаського МУЮ та постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.03.2012 №31807776, від 28.05.2013 №20650157 та від 01.02.2016 №49989793 Центрального ВДВС Черкаського МУЮ. Постановою ДВС, винесеною 16.08.2016 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області [PERSON] у виконавчому провадженні ВП №45176859, вирішено видати [PERSON], як переможцю електронних торгів по продажу автомобіля «Тойота Яріс», д.н.з. [NUMBER], дублікат технічного паспорта для перереєстрації цього майна на позивача, як його нового власника. Дорученням від 16.08.2016 №21-30/4500 Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області уповноважив [PERSON], зняти з обліку та отримати дублікат технічного паспорту автомобіля «Тойота Яріс», д.н.з. [NUMBER]. Згідно довідки від 16.08.2016 №21-30/4501 Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області [PERSON], стала переможцем електронних торгів по реалізації автомобіля «Тойота Яріс», д.н.з. [NUMBER] Зазначені фактичні обставини, які належним чином підтверджуються відповідними доказами, свідчать про те, що у звязку з правомірним набуттям позивачем права власності на автомобіль «Тойота Яріс», д.н.з. [NUMBER], її уповноважено на здійснення дій по його перереєстрації на себе, як нового власника цього транспортного засобу, з тим, щоб належним чином оформити право власності на автомобіль. При спробі оформити вказане право у органах реєстрації прав власності на транспортні засоби у встановленому законодавством порядку позивачу у серпні 2016 року стало відомо про те, що зазначений автомобіль перебуває під арештом згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 20.07.2010 року головним державним виконавцем Душка В.П. Центрального ВДВС Черкаського МУЮ у виконавчому провадженні ВП №20468568. Це виконавче провадження відкрито на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ №2-8810/2010 від 29.01.2010 про накладення арешту в межах суми боргу у розмірі 254965,89 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON], на користь стягувана ПАТ КБ «Приватбанк». Зазначена ухвала відсутня в ЄДРСР. При цьому рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 03.09.2010 у справі №2-8810/2010, при розгляді якої вирішено накласти оспорюваний арешт, вирішено стягнути з ряду осіб кошти на користь ПАТ КБ «Приватбанк».Позивач звернулася до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області із заявою про скасування зазначеного арешту, однак листом від 12.09.2016 їй повідомлено про неможливість його скасування органами ДВС у звязку з тим, що арешт накладено згідно судового рішення (ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ №2-8810 від 29.01.2010) та рекомендовано звернутись до суду із позовом про визнання права власності на майно та скасування накладеного арешту. Тому позивач була змушена звернутися до суду та просила суд скасувати арешт з автомобіля. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні щодо вирішення позову поклалась на розсуд суду. Представник третьої особи Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслали клопотання, в якому просили суд справу розглянути без їх участі, щодо вирішення справи покладались на розсуд суду. Інші учасники справи в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до протоколу №187208 проведення електронних торгів від 30.07.2016 р. та акту про проведення електронних торгів від 08.08.2016 позивач набула право приватної власності на автомобіль «Тойота Яріс», державний номерний знак [NUMBER] Відповідно до постанови ДВС, винесеною 16.08.2016 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області [PERSON] у виконавчому провадженні ВП №45176859, скасовано арешт автомобіля «Тойота Яріс», д.н.з. [NUMBER], накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2011 №24546252 Центрального ВДВС Черкаського МУЮ та постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.03.2012 №31807776, від 28.05.2013 №20650157 та від 01.02.2016 №49989793 Центрального ВДВС Черкаського МУЮ. Згідно довідки від 16.08.2016 №21-30/4501 Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у Черкаській області [PERSON], стала переможцем електронних торгів по реалізації автомобіля «Тойота Яріс», д.н.з. [NUMBER]. При спробі оформити вказане право у органах реєстрації прав власності на транспортні засоби у встановленому законодавством порядку у серпні 2016 року стало відомо про те, що зазначений автомобіль перебуває під арештом згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної винесеної 20.07.2010 року головним державним виконавцем Душка В.П. Центрального ВДВС Черкаського МУЮ у виконавчому провадженні ВП №20468568. Це виконавче провадження відкрито на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ №2-8810/2010 від 29.01.2010 про накладення арешту в межах суми боргу у розмірі 254965,89 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON], на користь стягувана ПАТ КБ «Приватбанк». Листом відділу ДВС від 12.09.2016 року повідомлено позивача про неможливість скасування арешту органами ДВС у звязку з тим, що арешт накладено згідно судового рішення (ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ №2-8810 від 29.01.2010) та рекомендовано звернутись до суду із позовом про визнання права власності на майно та скасування накладеного арешту. Відповідно до договору застави №895/06-034-337 від 22.05.2007 р. автомобіль «Тойота Яріс» перебував у заставі в ПАТ «Укрсоцбанк», що підтверджується, зокрема, витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №50237989 від 02.09.2016 року. Згідно повідомлення №09.303/918 від 02.09.2016 ПАТ «Укрсоцбанк» повідомило про припинення дії договору застави №895/06-034-337 від 22.05.2007 у звязку із реалізацією предмета застави та про можливість внесення відповідних змін до свідоцтва про реєстрацію вказаного транспотного засобу. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Таким чином придбаний позивачем автомобіль «Тойота Яріс» перебував у заставі в ПАТ «Укрсоцбанк» і саме це товариство, як заставодержатель, мало переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок цього майна незалежно від наявності у його власника (заставодавця) будь-яких зобов'язань перед іншими кредиторами, у тому числі і перед ПАТ КБ «Приватбанк», який є кредитором/стягувачем у провадженні, в якому прийнято рішення щодо накладення на автомобіль оспорюваного арешту. Кошти, вилучені від продажу вказаного предмета застави, пішли на погашення заборгованості заставодавця перед ПАТ «Укрсоцбанк», як заставодержателя щодо автомобіля, отже жодна інша особа, незалежно від наявності у заставодавця вказаного автомобіля перед нею невиконаних зобовязань, не має права отримувати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави, яким є автомобіль «Тойота Яріс», д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до положень Згідно розяснень, наданих Пленумом ВССУ у п.2 постанови «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Відповідно до п.9 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки позивач є власником зазначеного автомобіля, та інші кредитори попереднього власника придбаного позивачем автомобіля «Тойота Яріс» не мають права отримати задоволення своїх вимог за рахунок цього майна. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved