Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

В липні 2021 року [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області суду з позовом до Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно та з урахуванням уточненої позовної заяви просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне. [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишився заповіт. Позивачка є спадкоємцем першої черги, яка постійно мешкала з 2001 року по день її смерті, [INFO] , разом із своєю матір`ю в батьківській квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та продовжує жити в квартирі за вказаною адресою. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки вважала, що якщо вона проживала разом із мамою, то строк прийняття спадщини не має значення, у зв`язку з тим, що факт прийняття спадщини є фактом. Однак, виявилося, що [PERSON] не зареєстрована в квартирі, тому вважається, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Позивач подала заяву про прийняття спадщини Ѕ квартири. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. У зв`язку з цим, [PERSON] змушена звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх спадкових прав. В судове засідання сторони не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість позивач подав до суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи та виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст.4та ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17липня 1997року за№ 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Згідно ч. 2-4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 63 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №674. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] помер [INFO] у віці 71 років, актовий запис №796. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого райвідділом РАЦС м. Шпола Черкаської області 03.07.1974 року, [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис №93. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Кремидівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис №25. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області 09.02.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис №12. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за № витягу 00028871381 від 11.12.2020 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » 16.12.1989 року у зв`язку із укладенням шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 86. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області 15.12.2000 року, шлюб між [PERSON] та позивачкою було розірвано, актовий запис №72. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 12.03.2005 року виконкомом Кремидівської сільської ради Одеської області, позивачка змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис №4. Відповідно до свідоцтва №49 про право приватної власності на квартиру від 17.05.2000 року виданого органом приватизації Відкритим акціонерним товариством «Комінтернівське ремонтно - транспортне підприємство», квартиран [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , [PERSON] на підставі розпорядження ВАТ «Комінтернівське ремонтно - транспортне підприємство». Вказана квартира зареєстрована Комінтернівським районним бюро організації технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] та [PERSON] в реєстровій книзі №14 за реєстровим номером 82-142 05.09.2000 року. Згідно листа Комунального підприємства Лиманське районне бюро технічної інвентаризації №1107 від 16.12.2020 року, право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в рівних частках за [PERSON] (нині померлим) та [PERSON] (нині померлою) на підставі свідоцтва №49 про право приватної власності на квартиру від 17.05.2000 року виданого органом приватизації ВАТ «Комінтернівське ремонтно - транспортне підприємство», зареєстровано на паперових носіях 05.09.2000 року в реєстровій книзі №14п за реєстровим номером №82 сторінка 142. Загальна площа квартири збільшилась на 5,1 кв.м. за рахунок того, що площу заскленої лоджії включено до загальної площі квартири без понижуючого коефіцієнта та при оформленні технічного паспорту на квартиру від 17.04.2000 року приміщення «2-10» кладова площею 2, 1 кв.м. помилково не включено до загальної площі. Відповідно до довідки Доброславської селищної ради Лиманського району Одеської області №1032 від 18.12.2020 року, згідно запису погосподарської книги №12 Кремидівської сільської ради, особовий рахунок № [NUMBER] , гр. [PERSON] (нині померла) до дня смерті ( [INFO] а/з №674 від 02.09.2015 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У житловому будинку разом з гр. [PERSON] (нині померлою) на день її смерті були зареєстровані: чоловік [PERSON] , помер [INFO] , а/з №796 від 11.07.2020 року, гр. [PERSON] , 1967 року народження. Згідно наданої Лиманською районною нотаріальною конторою Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) копії спадкової справи до майна [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.01.2021 року [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна матері [PERSON] . Померлої [INFO] , на Ѕ частку квартири [ADDRESS] у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначеного, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1, 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , набула право власності на квартиру в порядку спадкування з моменту відкриття спадщини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідності ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Зважаючи на вказане, суд вважає доведеними обставини, зазначені в позовній заяві, а відтак наявні підстави для її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved