Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому зазначив, що згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 31.10.2013 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1\\4 частки з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.10.2013 року. В теперішній час його матеріальне становище та фізичний стан погіршилися. Він є інвалідом по зору 2 групи загального захворювання та його доходу не вистачає на утримання його здоров'я. Просить суд зменшити розмір аліментів стягнутих з нього на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] з 1/4 частини на 1/8 частину від усіх видів заробітку. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 31.10.2013 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1\\4 частки з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Він працевлаштований у ПАТ «ММК імені Ілліча» та перебуває на посаді підсобного робітника, отримує заробітну платню з відрахованими аліментами в середньому 700 грн. Крім того він являється інвалідом 2 групи, отримує мінімальну пенсію 650 грн. також з вже сплаченими аліментами, перебуває на обліку у терапевта та потребує лікування. В теперішній час проживає в квартирі матері, однак сплачує комунальні послуги, в зв'язку з чим, має важке матеріальне становище. В цілому він сплачує щомісячно аліменти на дитину приблизно 1000 грн. та йому на життя залишається 1350 грн. Інших дітей в нього немає. Окрім аліментів він кожне літо оформлює для дочки путівки до дитячого табору, а також дочці допомагає його мати і сестра, які купують одяг. Просив зменшити розмір аліментів стягнутих нього на утримання дитини з 1/4 частини на 1/8 частину від усіх видів заробітку. Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та пояснила, що проживає разом із дитиною та бабою в [ADDRESS]. Дана квартира належить її бабусі, однак за комунальні послуги вона сплачує сама. Також вона працевлаштована у ПАТ «Маріупольгаз» на посаді слюсаря та отримує заробітню платню в середньому 2200 грн. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 31.10.2013 року з позивача на її користь стягуються аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1\\4 частки з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. ЇЇ доходу та аліментів, які стягується з позивача не вистачає на утримання дитини, оскільки дитині потрібно купувати одяг, годувати, сплачувати додатково за школу та харчування в школі, купувати літературу, водити на спектаклі. Для того, щоб купити дитині верхній одяг, вона вимушена була відкладати аліменти за кілька місяців, оскільки позивач одяг дитині не купує. Крім того, [PERSON] зловживає спиртними напоями та всі його гроші уходять на придбання алкоголю. Наполягала, що ані позивач, ані його родичі додаткових витрат на доньку не витрачають, ліку, продукти харчування та одяг їй не купують, все купує вона одна. Іншої допомоги вона не має. Вважає позов необґрунтованим та просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки обоє батьків зобов'язані утримувати дитину, вважала його безпідставним. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 07.02.2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного атну Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], яка народилася [INFO] року, та яка проживає із відповідачкою. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 31.10.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1\\4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.10.2013 року (а.с. 9). Відповідно до довідки № 04-1386, виданої 22.02.2016 року ПАТ «ММК імені Ілліча» встановлено, що [PERSON] працевлаштований в ПАТ «ММК імені Ілліча» на посаді підсобного робітника, середньомісячний заробіток складає 997,98 грн. без вирахування аліментів. За довідкою, виданою головним бухгалтером ПАТ «ММК імені Ілліча» з [PERSON] на користь [PERSON] з 19.05.2015 року на утримання дитини стягуються аліменти, а саме: у березні та квітні 2015 року утримань не було, у травні - серпні 2015 року утримано по 386,93 грн. у кожному місяці, у вересні-жовтні 2015 року - 436,50 грн., у листопаді 2015 року - 225,90 грн., у грудні 2015 року - 228,41 грн., у січні 2016 року - 294,94 грн., у лютому 2016 року - 452,62 грн. В матеріалах справи є довідка до акту огляду МСЕК серії [NUMBER], видана 06.02.2014 року, відповідно до якої [PERSON] присвоєна 2 група інвалідності по зору загального захворювання та останній перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Приморського району м.Маріуполя, отримує пенсію. Згідно із довідкою, виданою 29.02.2016 року Управлінням ПФУ в Приморському районі м.Маріуполя, [PERSON] призначена пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання як інваліду 2 групи, яка у вересні 2015 року становила 573,75 грн., жовтні 2015 року - 572,50 грн., листопаді 2015 року - 573,13 грн., грудні 2015 року - січні 2016 року - 573,13 грн., лютому 2016 року - 682,52 грн. з вирахування вже утриманих аліментів. Відповідно до довідки, виданої 15.03.2016 року Управлінням ПФУ в Приморському районі м.Маріуполя вбачається, що [PERSON] отримує аліменти на дитину з пенсіонера [PERSON], розмір яких в серпні 2015 року склав 524,50 грн., вересні 2015 року - січні 2016 року - 587,00 грн., лютому 2016 року - 478,69 грн., березні 2016 року - 436,50 грн. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] працевлаштована у ПАТ «Маріупольгаз» на посаді слюсаря 2 розряду та її дохід в середньому склав 2200 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.ст. 150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Статтею 181 СК України визначено спосіб утримування як для того з батьків з ким проживають діти так і для того який проживе окремо. Системний аналіз зазначених двох статей Кодексу дає змогу стверджувати, що обов'язок про утримання сумісних дітей законодавцем розділено на дві рівних частини, відтак при встановленні, як розміру аліментів так і розміру можливого їх зменшення, суд повинен врахувати і матеріальні статки та фінансові можливості іншого із батьків, який не є платником аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно письмових матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачка обидва працевлаштовані, позивач є пенсіонером, отримує пенсію та дохід [PERSON] і [PERSON] є фактично рівним. Таким чином, судом встановлено, що за останній місяць загальна сума аліментів склала 664 грн. (228 грн.+436 грн.), що складає 30,18 грн. за один день, тобто розмір сплачуваних аліментів є цілком адекватним та не завищеним. За таких обставин суд вважає, що визначений рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 31.10.2013 року розмір стягуваних з позивача на утримання його дочки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та потреб самої дитини, а передбачені законом підстави для його зменшення відсутні. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів щодо зменшення його заробітку з дня призначення аліментів та на час подачі позову до суду, щодо зміни його матеріального становища, погіршення стану його здоров'я. Також суду не надані докази по придбанню саме позивачем одягу на дитину чи інших потреб на дитину. Суд, враховуючи вищевикладене, а насамперед інтереси дитини вважає, що підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на корить відповідача на утримання дочки не має, так як позивач являється працездатним чоловіком, на утриманні інших осіб не має, працює та отримує заробітну плату, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення.

Outcome: dismissed