overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

В липні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та присвоїти їй дошлюбне прізвище. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав та пояснив, що не бажає зберегти сімю, оскільки подальший шлюб із позивачкою є неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2017 року. Шлюб перший, від шлюбу дітей не мають. В даний час сторони не проживають разом, не бажають зберегти сімю та наполягають на розірвання шлюбу, примиритися не бажають. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею\~113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що в судовому засіданні позивачка заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачкою прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

В липні 2017 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 лютого 2016 року померла її мама [PERSON]. Протягом шестимісячного строку вона до нотаріальної контори не зверталася, оскільки вважала, що у матері спадкового майна немає. Після смерті матері надійшов лист ГУ державної казначейської служби України у Київській області від 25 квітня 2017 року з повідомленням про те, що протягом 2017 року будуть здійснені виплати за рішенням суду відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду виконання яких гарантується державою. З цього листа вона дізналася про кошти присуджені матері рішенням суду №2-а-5056/11 від 31 жовтня 2011 року. В зв'язку з цим вона 30 червня 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але з'ясувалося, що нею пропущений строк для прийняття спадщини. В зв'язку з цим нотаріус відмовила їй у вчиненні вказаної нотаріальної дії. Оскільки строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, просила визначити їй додатковий строк два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач Бородянська селищна рада Київської області в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 лютого 2016 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, про народження та укладення шлюбу (а.с.6, 5). З копії постанови Бородянського районного суду від 31 жовтня 2011 року вбачається, що УПФУ у Бородянському районі зобов'язано провести перерахунок та виплату з урахуванням виплачених коштів пенсії [PERSON] (а.с.9), а з копії повідомлення від 25 квітня 2017 року вбачається, що [PERSON] повідомлена про те, що протягом 2017 року будуть здійснюватись виплати за рішенням судів відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою (а.с.10) Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса (а.с.8), [PERSON] відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті [PERSON], оскільки вона ([PERSON]В.) пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.8). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачкою пропущено строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, то суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити їй додатковий строк два місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

В липні 2017 року позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на 1500 грн. щомісячно, але не менш, як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Обґрунтовуючи свої вимоги, [PERSON] вказувала, що відповідач [PERSON] має мінливий нерегулярний дохід та не в повній мірі виконує своє зобов'язання щодо утримання його неповнолітньої дочки [PERSON], тому просила змінити розмір стягуваних [PERSON] аліментів. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач надав письмове заперечення, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що на відповідача рішенням Корабельного районного суду міста [PERSON] від 26.09.2001 року покладений обов'язок сплачувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку. У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Беручи до уваги мінливий нерегулярний дохід відповідача, суд вбачає підстави для зміни розміру аліментних зобов'язань та вважає за необхідне задовольнити позов частково. З огляду на те, що попередній розмір аліментів було встановлено судовим рішенням, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання даним рішенням законної сили, а попередньо виданий виконавчий лист відкликанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

В липні 2017 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що позивач [PERSON] знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 13 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Луганської області, Україна, за актовим записом № 89. Під час спільного проживання у сторін народилися діти - син, [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя сторін не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, сімейний уклад, та з 2014 року шлюбні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Зазначив, що можливості зберегти сім'ю немає, спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дітей. Неухильно наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити позивачу прізвище «[PERSON]». Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, представник позивача надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача, зазначив, що наполягає на розірванні шлюбу між сторонами по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, про причини неявки суд не інформував. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 13 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Луганської області, Україна, за актовим записом № 89. Під час спільного проживання у сторін народилися діти - син, [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна та місце проживання дітей відсутній. З 2014 року подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримують їх протягом трьох років, тому збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

В липні 2017р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між сторонами 25 серпня 1990р. було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Алупкинської міської ради м. Ялти Автономної Республіки Крим, про що було зроблено актовий запис № 55. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних скандалів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання позивач подав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу у їх відсутністі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилася, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглядати справу у її відсутність, відзив на позов не подавався. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 1990р. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони не ведуть спільного господарства, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

В липні 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 22 серпня 2015р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 1343. В шлюбі у сторін, [INFO]. народилась донька [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних скандалів. Спільне господарство сторонами не ведеться. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву, про розгляд справи у відсутність сторони, заявлені позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у свою відсутність, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2015р. [INFO]. у сторін народилась донька [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

В липні 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 05 травня 2007р. було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 386. [INFO] у сторін народилася донька: [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних сварок при вирішенні всіх побутових питань. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, просив суд позов задовольнити, наголошуючи, що сторони фактично створили нові сім'ї. Представник відповідача заявлені вимоги визнав, зазначаючи, що примирення між сторонами неможливе. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2007р. [INFO] у сторін, народилася донька: [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, примирення між сторонами не можливе. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

В липні 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 19 листопада 2011р. було зареєстровано шлюб у Артемівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, про що було зроблено актовий запис № 967. [INFO] у сторін народилась донька: [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних сварок при вирішенні всіх побутових питань. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання сторонами були подані на адресу суду заяви, з проханням здійснювати розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, а сторона відповідача позов визнає. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011р. [INFO] у сторін, народилася донька: [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, примирення між сторонами не можливе. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved