Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO], розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи з часу подання позову і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13.11.2004 року. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2012 року її та відповідача шлюб було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їхньої дитини, що і змушує її звернутися до суду з вказаним позовом. Вважаю за можливе просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно, виходячи з того, що відповідач є приватним підприємцем, в зв'язку з чим його дохід є нерегулярним та мінливим. Відповідач має гарний стан здоров'я та матеріальне становище яке дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1 500 грн. щомісяця, інших малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні він не має, непрацездатні батьки на його утриманні не перебувають, а тому виходячи з приписів ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів цілком доцільним є визначення його в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. 00 коп. щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною. Дану суму обґрунтовує тим, що вона має нерегулярні прибутки. Дитина проживає з нею та перебуває на її повному утримані. Вона сплачує щороку за страхування дитини, за навчання в гімназії, за гуртки. Також витрачає власні кошти на харчування та одяг дитини. Крім того стан здоров'я дитини незадовільний, що підтверджується відповідною довідкою. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково та згоден платити лише 500 грн. з тих підстав, що хоча він і є приватним підприємцем, але прибуток має незначний. Дійсно має місце в ТРЦ «Магелан» в м.Києві, але прибутку вистачає лише на оплату оренди в розмірі 2000 грн. Оголошення в соціальній мережі щодо прийом на роботу в ТРЦ «Магелан» давав два місяці тому, але в даний час працівників не набирає так як немає коштів. За перший квартал 2014 р. подав до податкової декларацію про прибуток в розмірі 6000 грн. таким чином прибутку з підприємницької діяльності він в даний час не має та проживає за рахунок рідних. Крім того має хронічне захворювання «гепатит С» і значні кошти витрачає на лікування. Також має на утриманні шістнадцятирічному доньку від першого шлюбу, якій також допомагає матеріально. Суд дослідив, проаналізував та оцінив у сукупності всі наявні письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи та дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що з 23.12.2004 року по 07.03.2011 року сторони по спору перебували у зареєстрованому шлюбі, за час існування якого [INFO] в них народилась донька [PERSON]. Достовірність цих обставин підтверджується копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2011 р. про розірвання шлюбу (а.с.3), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). На даний час дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 17/1819 від 06.03.2014 року ( а.с.19). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. вказано, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з яким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір та спосіб стягнення аліментів визначається за правилами ст.ст.182, 183 та 184 цього ж Кодексу. Зокрема, враховується стан та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.180 та ч.3 ст.181 СК України на кожного з батьків покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З того з батьків, який ухиляється від виконання цього обов'язку, за рішенням суду на утримання дитини присуджуються аліменти у частці від його заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір та спосіб стягнення аліментів визначається за правилами ст.ст.182, 183 та 184 цього ж Кодексу. Зокрема, враховується стан та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач є приватною особою-підприємцем. Дані обставини також підтверджуються копією податкової декларації за 1 квартал 2014 р., відповідно до якого відповідач повідомив ОДПІ про свій дохід в розмірі 6405 грн. (а.с.42-43). Суд приймає до уваги роздруківку із сторінки відповідача в соціальних мережах про пропозицію на роботу продавця в ТРЦ «Магелан» із можливою заробітною платою 3000-5000 грн. в місяць (а.с.41), так як дану інформацію не заперечував відповідач, хоча запевнив, що прибутку не має і дана пропозиція на даний час не актуальна за відсутності отримання прибутку. В матеріалах справи відсутні дані, що відповідач постійно добровільно приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, яка проживає окремо від нього. Це свідчить з пояснень позивача та відповідача про надання разової допомоги дитині в розмірі 100 грн. Про іншу допомогу відповідач суду не повідомив, яка б виражалася в наданні коштів чи придбанні речей. Судом встановлено, що позивач турбується про стан здоров'я та матеріальне забезпечення дитини, про що свідчать квитанції про сплату за навчання, гурток, страхування її здоров'я та життя (а.с.21-21,30-33,34-39). Суд вважає дані докази належними та таким, що є необхідними платежами для розвитку дитини. Також суд приходить до переконання, що витрати на посилене харчування є необхідним, зважаючи на хворобливість дитини, що підтверджується відповіддю на запит адвоката №129 від 13.03.2014 р., відповідно до якого [PERSON],[INFO] перебуває на диспансерному обліку у лікаря ЛОР та педіатра. Потребує постійного дієтичного харчування та профілактичного лікування два рази на рік (а.с.18). Судом встановлено, що відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, яка проживає від неї окремо та знаходиться на утриманні позивача, при цьому він має таку можливість. Стягнень по виконавчим документам відповідач не має, на утриманні непрацездатних батьків також не має. Посилання відповідача на матеріальне забезпечення іншої його дитини (а.с.44), суд не приймає до уваги, так як ним дана обставина не доведена і сам факт батьківства не свідчить про те, що останній надає дитині матеріальну допомогу. Проте суд враховує стан здоров'я відповідача (а.с.45-46) ,хоча проти цього заперечує позивач (а.с.29). Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд вважає, що для забезпечення належного утримання неповнолітньої дитини, з відповідача слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно, так як суд зважає на щомісячні матеріальні виплати позивача на дитину. До пояснень відповідача щодо його матеріального становища суд відноситься критично, зважаючи на зібрані по справі докази. Але суму яку просить стягнути позивач у розмірі 1500 грн. на дитину, суд вважає завищеною і такою, що позивачем не доведена. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: partial