Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулася [PERSON] з позовом до Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на спадщину за законом , в якому вказала, що [INFO] року померла [PERSON] (спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 березня 2007 року, актовий запис №8 . Після смерті спадкодавця [PERSON] залишився спадок - земельна ділянка площею 6,3654 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, яка була передана спадкодавцю у приватну власність відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №795523 від 24 червня 2003 року, що виданий на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 11 травня 2002 року №107. Зазначений Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 497. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 6324282000:04:003:0157. Згідно Витягу з технічного звіту про розробку проекту організації території земельних часток (паїв) для передачі в натурі із земель колективної власності КСП «Правда» та оформлення державних актів на право власності на землю, розташовану в Нововодолазькому районі Харківської області від 12.09.2014 року №2626 виданого відділом Держземагенства у Нововодолазькому районі Харківської області нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 6,3654 гектарів становить 143426,71 гривень (сто сорок три тисячі чотириста двадцять шість гривень 71 копійка) . Відповідно до довідки від 10 грудня 2014 року №409, що видана виконавчим комітетом Мелихівської сільської ради Нововодолазького району, спадкодавець, [PERSON], була зареєстрована та постійно проживала по день смерті [INFO] року разом з позивачкою [PERSON], яка зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 16 вересня 2014 року №278, що видана виконавчим комітетом Мелихівської сільської ради Нововодолазького району, спадкодавець, [PERSON], була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] із 1930 року по день смерті [INFO] року разом з позивачкою [PERSON], яка доглядала за померлою, була пов'язана з нею спільним побутом, мала взаємні права та обов'язки та провела повне поховання. Таким чином після смерті спадкодавця [PERSON] , позивач фактично вступила в управління спадщиною. В судовому засіданні позивач надала заяву в якій просить суд слухати справу без її участі за наявності доданих до матеріалів справи доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, Нововодолазька районна державна адміністрація Харківської області надала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі, та просили суд слухання справи провести за відсутності їх представника. Суд, розглянувши заяви позивача, відповідача, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON] (спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 березня 2007 року, актовий запис №8 . Відповідно до рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 31 жовтня 2014 року по справі №631/1637/14-ц було визнано [PERSON] (позивачку) спадкоємцем четвертої черги, після смерті [INFO] року [PERSON] (спадкодавця), померлої в с. Парасковія Нововодолазького району Харківської області . [PERSON] (спадкодавець) є матір'ю позивачки [PERSON], але в зв'язку з тим, що частина юридичних документів були втрачені при невідомих обставинах, позивачка змушена була звернутися до Нововодолазького районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме з заявою про визнання спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом . Після смерті спадкодавця [PERSON] залишився спадок - земельна ділянка площею 6,3654 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, яка була передана спадкодавцю у приватну власність відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ №795523 від 24 червня 2003 року, що виданий на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області від 11 травня 2002 року №107. Зазначений Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 497. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №6324282000:04:003:0157. Згідно Витягу з технічного звіту про розробку проекту організації території земельних часток (паїв) для передачі в натурі із земель колективної власності КСП «Правда» та оформлення державних актів на право власності на землю, розташовану в Нововодолазькому районі Харківської області від 12.09.2014 року №2626 виданого відділом Держземагенства у Нововодолазькому районі Харківської області нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 6,3654 гектарів становить 143426,71 гривень (сто сорок три тисячі чотириста двадцять шість гривень 71 копійка) . Відповідно до довідки від 10 грудня 2014 року №409, що видана виконавчим комітетом Мелихівської сільської ради Нововодолазького району, спадкодавець, [PERSON], була зареєстрована та постійно проживала по день смерті [INFO] року разом з позивачкою [PERSON], яка зареєстрована та постійно проживає в [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 16 вересня 2014 року №278, що видана виконавчим комітетом Мелихівської сільської ради Нововодолазького району, спадкодавець, [PERSON], була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] із 1930 року по день смерті [INFO] року разом з позивачкою [PERSON], яка доглядала за померлою, була пов'язана з нею спільним побутом, мала взаємні права та обов'язки та провела повне поховання . Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Отже позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця, [PERSON]. 27 січня 2015 року позивач звернулася до завідувача Нововодолазької державної нотаріальної контори Т.М. Змієвської з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] . 27 січня 2015 року завідувачем Нововодолазької державної нотаріальної контори Т.М. Змієвською за вих. №78 була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії . У постанові державний нотаріус зазначив, що позивачем до нотаріальної контори не подана заява про прийняття спадщини на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини тобто пропущені строки для прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Інших спадкоємців, які мають право на спадщину після смерті заповідача [PERSON] немає. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Статтею 1299 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved