Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], ВГІРФО Шевченківського району м. Києва, треті особи: [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с.2-4). Після усунення недоліків позовної заяви, Позивачка подала позовну заяву в новій редакції, згідно якої Відповідачем визначено [PERSON], треті особи: [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] (а.с.25-26). Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона разом з її сім'єю зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Дана квартира отримана [PERSON] на підставі ордеру № 823/45 від 28.05.1974 року на сім'ю з шести осіб: [PERSON], дружина [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON], племінник [PERSON] та племінник [PERSON]. На даний час квартира не приватизована. Понад 20 років назад Відповідач виїхав у невідомому напрямку і не з'являвся за місцем реєстрації весь час, особистих речей в квартирі не має, обов'язки наймача не виконує, перешкод у користуванні жилим приміщенням ані Позивач, ані члени її сім'ї відповідачу не чинили, він добровільно визначив в собі інше місце проживання. Враховуючи викладене, Позивачка просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні 27.07.2016р. до участі у справі залучено третю особу - ВГІРФО Шевченківського району міста Києва (а.с.40-41). В судовому засіданні Позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - [PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON], позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Третя особа [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація в судове засідання свого представника не направила, надіслала на адресу суду клопотання про розгляду справи без участі її представника, при винесенні рішення покладалась на розсуд суду (а.с.48). Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 28 травня 1974 року Виконавчим комітетом Шевченківської районної ради депутатів трудящих на підставі рішення районного виконавчого комітету № 552 від 13.05.1974р. [PERSON] було видано ордер № 823/45 на право зайняття квартири [ADDRESS] разом із сім'єю з шести осіб: [PERSON], [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка), [PERSON] (племінник), [PERSON] (племінник) (а.с.7). Відповідно до довідки за Формою № 3, виданої районним сервіс центром СВП по роботі зі споживачами комунального концерну «Центр комунального сервісу» № 06/01.1082 від 30.03.2016р. особовий рахунок по квартирі [ADDRESS] відкритий на [PERSON] (помер 2003р.), у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON], 1960р.н. (дочка, до реєстрації шлюбу - [PERSON]), [PERSON] 1986р.н. (онук), [PERSON] [INFO] (правнук), [PERSON] 1990р.н. (онука), [PERSON] 2010р.н. (правнука), [PERSON] 1958р.н. (племінник) (а.с.5). Згідно Акту від 31.03.2016р., складеного сусідами Позивачки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що у [ADDRESS] фактично не проживає тривалий час (приблизно 20 років) [PERSON], 1958р.н. (а.с.6). Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Статтею 65 Житлового кодексу Української РСР визначено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно із ч. 1 ст. 163 ЖК Української РСР у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, оскільки Відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] більше 6 місяців, тобто більше встановленого законом строку, доказів, які б підтверджували поважність причин відсутності останнього за зареєстрованим місцем проживання в матеріалах справи не міститься, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, на підставі 64, 65, 71, 72, 163 Житлового кодексу Української РСР, та

Outcome: approved