Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в не зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу відповідач не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи, без його участі позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.8), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім`ї з 02 серпня 2019 року, однак добровільно та на свій розсуд надає матеріальну допомогу на утримання дитини, на підтвердження чого надав суду копії квитанцій про грошові перекази (а.с.36-43). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи надані сторонами докази, зокрема квитанції про добровільну сплату аліментів, суд не може визначиться з єдиною сумою аліментів в місяць та розцінити квитанції як погашення заборгованості по аліментам, а тому приймаючи до уваги, що обов`язок вирахування вже погашених сум сплачених аліментів від нарахованої суми аліментів в місяць, законом покладено на органи державної виконавчої служби, відповідачу слід вирішувати питання з приводу вирахування сум сплачених аліментів безпосередньою звернувшись до державної виконавчої служби, в провадженні якої буде відкрито виконавче провадження з приводу стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач працездатний, підприємницькою діяльністю не займається, офіційно працює на посаді інженера з комп`ютерних систем в ТОВ «ВАУ КОРП» з 14.02.2020 року (а.с.33) та отримує достатній стабільний заробіток (посадовий оклад становить 4740 грн.), інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, а також, те що відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 28 листопада 2019 року. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved