Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 4712,08 грн. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області та згідно виконавчого листа №2/381/572/15 381/1265/15-ц від 06 квітня 2015 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час навчання. Починаючи з 23 березня 2015 року по червень 2016 року. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, станом на 30.06.2016 року, за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів в сумі 15676,40 грн., відповідно пеня складає 4712,08 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач та третя особа Фастівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області не з»явились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач вимоги позову підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про день слухання справи повідомлявся судом належним чином, про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, з'ясувавши обставини справи, повно і всебічно вивчивши матеріали справи та письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області та згідно виконавчого листа №2/381/572/15 381/1265/15-ц від 06 квітня 2015 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються щомісячно за змістом статті 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх слати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Верховний Суд України своїм листом від 25 листопада 2009 року за № 6.3-2009 роз'яснив, що згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Згідно довідки-розрахунку заборгованості виданої Фастівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області від 01 липня 2016 року №03.3-22/7111-6, внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] рішення суду, за ним утворилась заборгованість станом на 30 червня 2016 року по виплаті аліментів в сумі 15 676 грн. 40 коп.(а.с.4). Позивачем проведено розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, який міститься в матеріалах справи, в якому загальна сума неустойки за період заборгованості з 23 березня 2015 року по 30 червня 2016 року, яку вирахувала позивач становить 4712 грн. 08 коп. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved