Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

В липні 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості станом на 31.03.2020 р. в сумі 119111,75 грн., з яких: 3997,25 грн. - заборгованість за кредитом, 108704,42 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 500 грн. - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 5660,08 грн. - штраф (процентна складова). Ухвалою суду від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ч.11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися до зали судового засідання. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст.ст. 204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положенням статей 627, 631 ЦК України, сторони є вільними при укладенні договору щодо визначення його умов з урахуванням вимог цього кодексу, як щодо строку його дії так і щодо наслідків закінчення цього строку. Ст. 261 ЦК передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо строк виконання не визначений, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникло право вимоги про виконання зобов`язання Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки має бути визначений договором. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] 07.04.2008 року підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між ним та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві від 07.04.2008 року. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», базова процентна ставка за користування кредитом - 3,0 % на місяць з розрахунку 360 днів в році. Погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Зобов`язання за договором Банк виконав, відкрив відповідачу картковий рахунок та видав платіжну картку з встановленим кредитним лімітом. Відповідно до п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг, зобов`язаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. Відповідно до п.5.3 Умов відповідачем надано згоду на зміну банком кредитного ліміту. Відповідно до п. 5.3. вказаних Умов та правил, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 4.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Умови про спосіб надання виписки про стан картрахунку в заяві на отримання кредиту відсутні. Доказів виконання позивачем п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасного сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки, банком суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна розміру процентної ставки за кредитом з 36,00% до 43,20 %, про що свідчить наданий банком до позовної заяви розрахунок, проведена банком без належного повідомлення відповідача, у зв`язку із чим безпідставно. Тобто, проценти за період з 01.04.2015 р. по 31.03.2020 р. мали б застосовуватися виходячи з 36,00 % в рік, у зв`язку із чим підлягають перерахунку з моменту зміни процентної ставки банком, тобто з 01.04.2015 р. по 31.03.2020 р. Заборгованість за тілом кредиту, згідно доданого до позову розрахунку заборгованості, становить - 3997,25 грн., проценти за користування кредитом з 01.04.2015 р. по 31.03.2020 р.: (3997,25 грн. х 36,00 %) : 360 = 3,9972 грн. (% на день) х 1826 днів прострочення (з 01.04.2015 р. по 31.03.2020 р.) = 7298,88 грн. (% за користування кредитом) + 638,5 грн. ( загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) за користування кредитом за період з 10.04.2008 р. по 01.04.2015 р.), що відповідно становить = 7937,38 грн. Відповідно до п. 8.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежу по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 120 днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Так, згідно змісту позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача крім заборгованості за тілом кредиту та за процентам за користування кредитом станом на 31.03.2020 року також нараховану пеню у розмірі 500 грн. та штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 5660,08 грн. - штраф (процентна складова). Однак, у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафів). Обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. Але матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про надання банківських послуг, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати неустойки (штрафів), та саме у зазначеному в цьому документі, що доданий банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. За такого слід дійти висновку, що оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, їх не можна розцінювати як складову частину укладеного між сторонами кредитного договору року шляхом підписання відповідачкою заяви. Не можливо до вказаних правовідносин також застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. За таких обставин без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, та відсутності у заяві домовленості сторін про сплату штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, слід дійти висновку, що наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру заборгованості банк, пославшись на Тарифи банку та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://www.privatbank.ua, включив у платіж за кредитом, згідно зі ставками, розміром та порядком нарахуванням, визначеними цими документами, заборгованість за пенею 500 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 5660,08 грн. - штраф (процентна складова). З урахуванням викладеного, судв вважає, що оскільки витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https://www.privatbank.ua та містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а витяг з Тарифів взагалі не наданий суду, то їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07.04.2008 року шляхом підписання заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням викладеного, правові підстави для стягнення з відповідачки на користь банку заборгованості за штрафами відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 5660,08 грн. - штраф (процентна складова), відсутні через відсутність передбаченого обов`язку відповідача щодо їх сплати позивачу у заяві від 07.04.2008 року, а Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https://www.privatbank.ua, не може вважатися у цій справі складовою частиною спірного кредитного договору. Зважаючи на вищевикладене, до стягнення з відповідача на користь Банку підлягає заборгованість станом на 31.03.2020 р. в сумі 12434,63 грн., з яких: 3997,25 грн. - заборгованість за кредитом, 7937,38 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 500,00 грн. - нарахована пеня. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 219,23 грн.

Outcome: partial