Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

В листопаді 2018 року Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державна адміністрація звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, Позовні вимоги мотивовані тим, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, як дитина, позбавлена батьківського піклування. Батько дитини [PERSON] , [INFO] з 29.11.2016 року по 22.11.2017 року утримувався в Київському слідчому ізоляторі та 22.11.2017 року був звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до розпорядження Голосіївської РДА в м. Києві від 08.09.2017 р. за № 456 над неповнолітнім [PERSON] [INFO] [PERSON] , бабусю неповнолітнього було призначено піклувальним останнього. Після звільнення [PERSON] з Київського слідчого ізолятору, він особисто жодного разу не звертався до служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації та не виявив бажання повернути собі сина на виховання. Відповідно до інформації служби у справах дітей Голосіївського району м. Києва піклувальник [PERSON] добросовісно виконує обов`язки по догляду за підопічним, нею створені умови для життя та розвитку дитини. Відносно до висновку ООП Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.10.2018 р. № 100-16920 доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністраціїв судове засідання не з`явились, повідомлявся належним чином про день, час слухання справи, направили до суду заяву, якою просять розгляд справи проводити за відсутності їх представника та постановити рішення виходячи з інтересів дитини. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з нею. Псіля звільнення її сина [PERSON] один раз навідався до дитини, обіцяв опікуватись дитиною, однак до цього часу не з`являється, не піклується про дитину та не приймає участі у її вихованні та утриманні. Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] народила сина [PERSON] , [INFO] , батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 6). [INFO] померла мати неповнолітнього [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 10). Відповідно до розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 08.09.2017 року за № 456 «Про встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , захист його житлових прав» піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] призначено його бабусю [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає з підопічним за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 04.01.2018 р. за № 214 [PERSON] , [INFO] , утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 29.11.2016 року по 22.11.2017 року, засуджений 21.08.2017 р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до частини 1, 2 статті 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, посадовими особами з питань, що стосується її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьків батьківських прав. Як видно зі змісту висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.10.2018 року № 100-16920, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до частини 2 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Батько дитини, [PERSON] не прийшов на засідання комісії з питань захисту прав дитини, про час та місце проведення комісії був повідомлений належним чином. Про причину своєї неявки не повідомив. Позитивне вирішення питання про позбавлення батьківських прав відповідача забезпечить соціально-правовий захист інтересів дитини, створить належні умови для її нормального розвитку. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , однак не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не надає матеріальну допомогу на його утримання. Тривалий час, не спілкується з сином, не цікавиться його життям, розвитком і вихованням. Мати [PERSON] [INFO] померла. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ними свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі не займаються вихованням сина, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до нього будь-якої батьківської уваги та турботи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина [PERSON] , [INFO] а тому він повинен бути позбавлені батьківських прав відносно нього. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне одночасно з позбавленням батьківських прав стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітнього. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи ст. 182-183 СК України, суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню.

Outcome: approved