Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

В лютому 2015 року позивач банк звернувся в Гадяцький районний суд Полтавської області з цим позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на порушення нею його прав, а також зобовязань за кредитним договором / а.с. 2 5 /. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 29 травня 2015 року, яка набрала законної сили, справу за цим позовом на підставі подложень п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України передано до Миргородського міськрайонного суду / а.с. 52 - 53 /. Матеріали згаданої справи при супровідному листі Гадьцького районного суду від 30 червня 2015 року / а.с. 56 / поступили до Миргородського міськрайонного суду 18 січня 2016 року / а.с. 56, 57 /. При розгляді цієї справи по суті представник позивача в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи / а.с. 61, 62, 67, 68 /, заявивши письмово про розгляд справи у його відсутність, та, не заперечуючи про можливість ухвалення заочного рішення / а.с. 69, 70 /. Відповідач [PERSON], яка відповідно до приписів ст. 77 ч. 1 ЦПК України письмово повідомила суд про фактичне місце свого проживання / а.с. 49/, та, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи за вказаною нею адресою / а.с. 63, 64, 65, 66 /, судову повісту одержати не побажала, в судове засідання не зявилася, про поважність причин неявки суд не сповістила, заперечень щодо заявленого позову не подала, що фактично вказує на визнання нею цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду, відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, проти чого представник позивача не заперечував за змістом надісланого клопотання / а.с. 69, 70 /. Дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 06 травня 2008 року між банком позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала грошовий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою останньою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості / а.с. 13, 14 19 /. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно зі змісту позову та копії рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 грудня 2011 року, яке набрало законної сили, банк виконав свої зобовязання перед відповідачем, а остання належним чином своїх зобовязань за договором не виконує / а.с. 7 /. Відповідно до розрахунків позивача банку, які суд визнає вірогідними, станом на 30 листопада 2014 року та на час розгляду справи відповідач заборгувала йому з урахуванням вищезгаданого судового рішення 9955,02 гривень, які на засадах диспозитивності судового процесу і просить стягнути позивач / а.с. 8 11 /. За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по розгляду даної справи у виді судового збору, в сумі 243,60 гривни, які документально підтверджені / а.с. 1 / та про стягнення яких заявлено у позові, підлягають відшкодуванню позивачу з відповідача на підставі положень ст. 11, ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved