Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 липня 1983 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб у Підлісно-Ялтушківській сількій раді Барського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 2001 року вони припинили сімейні стосунки, оскільки [PERSON] переїхав на інше місце проживання та створив нову сім'ю. Дана обставина і є основною причиною розпаду шлюбу. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, бажання поновити сімейні стосунки відсутні, а відновлення шлюбних відносин є неможливим, тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати її шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а також залишити за нею судові витрати та шлюбне прізвище. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 10.07.1983 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 10.07.1983 року у Підлісно-Ялтушківській сількій раді Барського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 4 (а.с. 3). Матеріалами справи встановлено, що від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які наразі є повнолітніми. Встановлено судом і те, що сім'я позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з 2001 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved