Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 19.03.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач належним чином не виконував зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 30.09.2016 року у розмірі 15526,15 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5214,36 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8796,26 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 300 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина), та у розмірі 715,53 грн. штраф (процентна складова). У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі на підставах, викладених в позові. В судове засідання відповідач не зявилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача, який діє на підстав перевірених судом повноважень надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив відмовити в задоволенні позовних вимог на необґрунтованістю та невмотивованістю, з урахуванням наданим письмовим запереченням. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 24 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір б/н, згідно якого банк надав відповідачеві кредит в сумі 5100 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту зі сплатою 27,60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні договору відповідач заповнив анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в якій письмово зазначив, що вказана заява разом із пам'яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомився і погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, зобов'язався виконувати їх вимоги, регулярно знайомитись з їх змінами на сайті банку. Згідно Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня\~\~ 2010 року № СП-2010-256: 1.1.2.4. При незгоді зі зміною Правил та/або Тарифів банку клієнт зобов'язується звернутися до банку для розірвання цього договору та погасити заборгованість, що виникла перед банком, в тому числі заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам; 1.1.2.7. Держатель зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; 1.1.3.2.2. У випадку порушення держателем або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання держателем та/ або довіреною особою держателя своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим Договором; 1.1.3.2.3. Банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків; 2.1.1.2.3. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; 2.1.1.2.4 Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком; 2.1.1.3.5. Клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, що належать до сплати банку за даним договором, при настанні строків платежів, списання грошових коштів з рахунків клієнта у випадку настання строків платежів за іншими договорами клієнта в розмірах, встановлених цими договорами … (договірне списання); 2.1.1.5.5. Погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного лiміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; 2.1.1.5.6. У разі невиконання зобов'язань за договором позичальник зобов'язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку; 2.1.1.7.6. При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф обліковується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу; 2.1.1.12.6. За користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13; 2.1.1.12.9. Держатель доручає банку списувати з будь якого рахунку держателя, відкритого в банку, зокрема, з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, в тому числі мінімального обов'язкового платежу, якщо він вказаний в заяві клієнта і в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування; 2.1.1.12.11. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині в разі невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування грошовими коштами та інших платежів, станом на 30.09.2016 року у розмірі 15526,15 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5214,36 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 8796,26 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 300 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина), та у розмірі 715,53 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд спростовує доводи відповідача, що кредитного договору з позивачем вона не укладала, ніяких фінансових зобов'язань перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не має, оскільки вказані доводи спростовані матеріалами справи. 19.03.2012 року [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувалася та ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк». Посилання представника відповідача щодо не ознайомлення [PERSON] з умовами та правилами надання банківських послуг, які були невідємною частиною заяви, спростовуються наявним на самій заяві підписом [PERSON], який засвідчив, що ознайомлений з ними та згоден, а також виразив свою згоду, що заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, нарахування та порядок сплати процентів, пені та штрафів був визначений у довідці про умови кредитування від 03.10.2011 року, який також відповідач підписала. За вказаних обставин суд відхиляє доводи відповідача та не приймає посилання відповідача в запереченні на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.204.2016 року. Окрім цього, доводи про невикористання кредитних коштів [PERSON] спростовуються наданою до суду випискою по рахунку [PERSON] з якої вбачається як зняття готівкових коштів, так і внесення грошових коштів на рахунок за користування кредитним лімітом, розрахунок безготівковим засобом на послуги та покупку товарів. Доказів використання кредитної картки не відповідачем, а іншою особою матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про втрату чи крадіжку картки [PERSON] та звернення її у звязку з чим до банківської установи або правоохоронних органів. Згідно зі статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених\~\~обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих письмових доказів в підтвердження відсутності заборгованості за укладеним кредитних договором, погашення суми заборгованості, також не надано в обґрунтування своїх заперечень судових рішення, що набрали законної чинності щодо визнання недійсними укладеного між сторонами кредитного договору, а також прийнятих за результатами звернень відповідача до правоохоронних органів з приводу обставин, викладених відповідачем в письмових запереченнях. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору в розмірі 1378,00 грн., також підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved