Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

В квітні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача, де прохає стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором від 22.12.2005 року у розмірі 16036,55 грн., судові витрати в сумі 280,37 грн., також 1950,00 грн. за надання послуг та витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців права, з [PERSON], [PERSON]- 100,00 грн. солідарно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 22.12.2005 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір. Згідно умов кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення згідно терміну дії картки. Зобов'язання відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки № 214526 від 01.02.2010 року, укладеним з поручителем [PERSON] на суму 100 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 15.12.2010 року має заборгованість 16035,55 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. [PERSON] та його представник [PERSON] прохали відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що кредитна картка [PERSON] була викрадена колишньою дружиною , йому не було відомо про те , що кредитний ліміт був збільшений . Він вважав, що заборгованість погашена. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 , ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що згідно умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення згідно терміну дії картки. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує , а тому станом на 15.12.2010 рік заборгованість складає 16036,55 грн., а саме: - 7928,42 грн. заборгованість за кредитом - 6868,29 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом - 500,00 грн. штраф( фіксована частина) - 739,84 грн. процентна складова. Крім того, за договором поруки № 214526 від 01.02.2010 року укладеним ПАТ КБ « Приватбанк» з поручителем [PERSON] передбачено розмір відповідальності поручителя перед кредитором в сумі 100,00 грн. П.1 Договору передбачено, що [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання кредитного договору в розмірі, визначеному додатком, тобто в розмірі 100 грн. Посилання відповідача на той факт , що заборгованість за тілом кредиту не може бути більше 3000 грн. безпідставне , оскільки декілька разів розмір кредитного ліміту збільшувався, що підтверджується випискою по особистому рахунку позичальника [PERSON] ( а.с. 74-75 ). Відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг п.8.6 при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов*язань , передбачених договором більш ніж на 30 днів , Клієнт зобов*язаний сплатити штраф Банку в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов і Правил надання банківських послуг договір діє до моменту належного виконання сторонами зобов* язань. Відповідач заявив про застосування строків позовної давності. Суд вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду. Як вбачається з виписки по картковому рахунку [PERSON], часткові погашення по кредитній картці відбувалися до 25.05.2009 р. Позивач звернувся до суду 15.04.2011 р. тобто в межах трирічного строку звернення до суду. Суд вважає безпідставним посилання відповідача на те , що у 2007 р. кредитна картка була викрадена , оскільки даною карткою до 25.09.2009 р. активно користувалися та кошти як знімалися так і погашалися. Відповідач не звертався до правоохоронних органів з приводу викрадення картки , не блокував її , а лише звернувся після винесення заочного рішення та стягнення з нього суми. Відповідно до п.6.10 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт зобов*язаний приймати міри до попередження втрати карти, Піна. За клопотанням відповідача була проведена судово-бухгалтерська експертиза. Відповідно до висновку № 32 судової економічної експертизи складеної Полтавським бюро судово-економічної експертизи та аудиту експертом Шейко О.М. зазначено , що заборгованість позичальника [PERSON] станом на 15.12.2010 р. на загальну суму 16036,55 грн. документально не підтверджується. Експерт виходив з того , що кредитний договір відсутній та фактично підмінений заявою на видачу кредиту , Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, тому сума боргу не підтверджується. Однак , відповідач підписом у Заяві на видачу кредиту підтвердив свою згоду на те , що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг , Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Суду надана виписка з карткового рахунку відповідача , з якого вбачається рух грошових коштів та заборгованість. Суд вважає доведеними вимоги позивача стосовно наявної заборгованості відповідача. Також експертом зазначено , що метод нарахування ПАТ КБ «Приватбанк «заборгованості [PERSON] за договором бн від 22.12.2005 р. проведений з порушенням порядку нарахування відсотків за користування кредитними коштами , бо відсотки нараховуються на відсотки ( п.3.14 Умов і Правил надання банківських послуг ). Пункт 3.14 Умов і Правил надання банківських послуг зазначений експертом стосується вкладних операцій тобто операцій по депозитних вкладах. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ » Приватбанк » суми 1950 грн. за надання юридичних послуг та витрат пов*язаних з оплатою правової допомоги адвоката слід відмовити, оскільки витрати на надання правової допомоги значно перевищені та адвокат не брав участі в розгляді даної справи. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial