Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

В квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Представник позивача Виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області за довіреністю Павлович Ю.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, акти обстеження умов проживання дітей, характеристик на них . Адвокат відповідачки за дорученням Дніпровського місцевого центра з надання безоплатної вторинної правової допомоги Яструб О.П. та відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву та пояснення свідків. Представники третьої особи Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» за довіреностями Пірус К.В. та Сьомін О.С. заявлені позивачем вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, психологічні характеристики на дітей, медичні висновки щодо них та висновки про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації за довіреністю Дацик В.Д. заявлені позивачем вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання та свідків [PERSON] , [PERSON] , повно та всебічно вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав необхідно відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю п`ятьох дітей [PERSON] , [INFO] (а.с.7), [PERSON] , [INFO] (а.с.8), [PERSON] , [INFO] (а.с.9), [PERSON] , [INFO] (а.с.10) та [PERSON] , [INFO] (а.с.11) . Згідно довідки про склад сім`ї №598 від 02.04.2019 року виданої виконкомом Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та старшим сином і матір`ю - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживали (крім [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] (а.с.12), що підтверджується і довідкою з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС Дніпропетровської області від 18.04.2019 року (а.с.34). 01 березня 2019 року начальнику відділу соціально-гуманітарних питань виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Лисенку І.М. надійшло клопотання від спеціаліста з соціальної роботи виконавчого комітету Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Павлович Ю.В., щодо вирішення питання про поставлення на облік та соціальний супровід сім`ю [PERSON] , як сім`ю яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.19), в свою чергу до спеціаліста з соціальної роботи виконавчого комітету Любимівської сільської [PERSON] звернувся завуч КЗ «ЗСО 1-111 ступенів з ЦПО» Любимівської сільської ради Щурова Т.М., з проханням надати допомогу щодо проведення профілактичної роботи з батьками відносно пропусків навчання та організації навчального процесу сім`ї [PERSON] (а.с.20), у зв`язку з чим 11 березня 2019 року Головою виконавчого комітету Любимівської сільської ради Желяб`євим І.В. було винесено відповідне розпорядження про взяття під соціальний супровід сім`ю [PERSON] , яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.21) та 27 березня 2019 року було винесено рішення про негайне відібрання дітей від матері з позбавленням її батьківських прав (а.с.22). Того ж дня, комісією у складі начальника відділу соціально-гуманітарних питань, соціального працівника відділу соціально-гуманітарних питань та головним спеціалістом соціального захисту були складені акти (а.с.26-28), про відношення матері [PERSON] до своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , які в свою чергу виклали свою думку про матір письмово, про що до актів додані записки від дітей (а.с.27-29). Згідно з актами обстежень умов проживання сім`ї [PERSON] від 27.03.2019 та 08.06.2020 року комісією було здійснено виїзд за адресою [ADDRESS] , під час якого з`ясувалося, що будинок знаходиться в аварійному стані, цегла відійшла від основної стіни, не має ремонту, пічне опалення, вода в будинку відсутня, шафа для дитячого одягу відсутня, шафи для книжок також відсутні, одне двоповерхове ліжко на усіх дітей, в приміщенні брудно, розкидані речі, дрова для опалення в дитячій кімнаті, постійного доходу у відповідачки не має, оскільки [PERSON] не працює (а.с.31,42). Як вбачається з пояснень директора Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровської районної ради, на підставі вищевказаного рішення про негайне вібідрання дітей від матері з позбавленням її батьківських прав, до їх закладу були доставлені діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.50). Окрім цього встановлено, що до Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» діти потрапили втрете, оскільки раніше сама мати, [PERSON] , добровільно писала заяви на влаштування дітей до відділення у зв`язку зі стаціонарним лікуванням у гінекологічному віділенні КЗ «Дніпропетровська ЦРЛ» ДОР для збереження вагітності та для покращення життєво-побутових умов. За час перебування дітей у закладі «Добре вдома», [PERSON] не надала жодного підтверджуючого документу про те, що вона створила належні умови для безпечного проживання та повноцінного розвитку дітей, не надала довідку з місця роботи про постановку на облік, як безробітна, заборгованість з водопостачання не сплачена, у зв`язку з чим послуги з водопостачання припинено, шляхом відключення від мережі, у зв`язку з чим діти по теперішній час залишаються у Комунальному закладі «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровської районної ради. Однак, вищевказана інформація не свідчить про злісне ухилення матері від виконання нею своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, оскільки відповідачка свідомо зверталася до Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» з заявами на влаштування дітей до відділення у зв`язку зі стаціонарним лікуванням та покращенням життєво-побутових умов, які на сьогоднішній день покращені та це підтверджується фототаблицями дитячих кімнат та товарними чеками на придбання будівельних матеріалів та побутової техніки. Судом встановлено, що згідно до актів обстеження умов проживання від 24.07.2020 року, 29.09.2020 року та 09.12.2020 року [PERSON] в будинку здійснено ремонт, придбано ще одне двоповерхове ліжко, шафи для книжок та дві шафи для одягу, телевізор, електроплита, холодильник, є книжки та іграшки (а.с.156, 188 том 1 та а.с.25 том 2), що підтверджується і товарними чеками на придбання будівельних матеріалів, фото таблицями дитячих кімнат та будинку взагалі, з яких вбачається, що [PERSON] не тільки виконала штукатурні та малярні роботі та придбала побутову техніку, а й збільшила площу будинку шляхом його перебудови. Згідно висновку Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації, орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дітей, як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с.106-111). Суд критично ставиться до актів від 27.03.2019 року про відношення матері [PERSON] до своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , складених комісією на підставі записок малолітніх [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого Законом та такого способу доказування як складання акту на підставі записок малолітніх дітей Законом не передбачено. Також, суд критично ставиться до тверджень позивача що [PERSON] не бере участь в освітньому процесі дітей та не контролює його, не займається вихованням дітей, оскільки зі змісту характеристик наданих закладом освіти Комунального закладу «Загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів з Центром позашкільної освіти» Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області не вбачається обставин, які б свідчили про вищевказане. Разом з цим, не відповідає дійсним обставинам справи і твердження позивача щодо безробіття відповідачки [PERSON] та відсутності у неї іншого доходу, крім отримання державних виплат, оскільки на підтвердження цих доводів не надано жодних доказів, а навпаки адвокатом відповідачки за дорученням Дніпровського місцевого центра з надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] надано роздруківки з веб-порталу оголошень «OLX.UA», що [PERSON] разом зі своїм повнолітнім сином [PERSON] розміщує оголошення про надання послуг з шпаклювання, фарбування та поклейки шпалер (а.с. 144-146).Свідки в судовому засіданні підтвердили факт неофіційного працевлаштування відповідачки. Крім цього, [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, будь яких доказів, що вона веде аморальний спосіб життя матеріали справи не містять та у позові не зазначаються. Згідно ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Разом із тим, відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 20 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. При розгляді даної справи судом не встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. З наведених обставин, суд критично ставиться до викладених у позові пояснень позивача щодо негативної характеристики відповідачки, оскільки вони не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки відносно своїх дітей в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не доведено, що поведінка відповідачки відносно її дітей є свідомим нехтуванням матір`ю своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Що стосується наданого третьої особою висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] який був постановлений без спілкування органу опіки з матір`ю дітей, суд не приймає його як доказ та ставить під сумнів, так як висновок складений лише на підставі тверджень та доказів наданих позивачем на засіданні комісії. Вищевказаний висновок не містить жодних об`єктивних даних стосовно суті питання щодо позбавлення відповідачки батьківських прав та даних щодо наявності чи відсутності винних дій в ухиленні матері від виховання дітей, окрім цього у висновку не зазначається доцільності втручання в життя дітей шляхом позбавлення матері батьківських прав та висновків про те, яким чином позбавлення батьківських прав захистить інтереси дітей. Також, Верховний Суд в своїй постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17, зазначив, що висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України). Також, ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав задоволенню не підлягають, оскільки позивач не довів та не надав суду доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення їх матері батьківських прав та не надав доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. У даному випадку є не доцільним позбавляти [PERSON] батьківських прав відносно її дітей, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а за обставин, що склались та які підтверджуються матеріалами справи, позбавлення матері батьківських прав є безпідставним та не обґрунтованим. Враховуючи, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд відмовляє, задоволенню не підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed