Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бухгалтер» (надалі за текстом - відповідач), про стягнення коштів в сумі 81450,95 грн. Позовні вимоги вмотивовано тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір на туристичне обслуговування, на підставі якого позивач забронював через відповідача тур в Чорногорію вартістю 88792,55 грн. Втім, за станом здоров'я позивачем тур було скасовано, туроператором - ТОВ «ТТВК» було утримано витрати туроператора на організацію туру в сумі 7341,60 грн. Решту вартості туру, в сумі 81450,95 грн. відповідач позивачу не повернув, що і зумовило звернення до суду з позовом у цій справі. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, останній надав суду заяву, в якій повністю підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу без його участі, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, поштові відправлення про повідомлення щодо судових засідань - повернуті за закінченням терміну зберігання. Своєї правової позиції щодо позовних вимог відповідач у відзиві не виклав. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Третя особа в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 21.08.2015 р. між ТОВ «ТТВК» (як туроператором) та відповідачем (як турагентом) було укладено агентський договір №ТА215/08-15 по реалізації туристичних продуктів від 21.08.2015 р., відповідно до умов якого відповідач зобов'язався за винагороду надати ТОВ «ТТВК» послуги з реалізації турпродукту шляхом укладення договору про надання туристичного продукту (туристичних послуг) від імені та за дорученням ТОВ «ТТВК», а також здійснювати фактичні дії, визначені умовами цього договору (а.с. 5-8). 18.03.2013 р. між позивачем (як туристом) та відповідачем (як турагентом) було укладено договір на туристичне обслуговування, відповідно до якого відповідач зобов'язався відповідно до бронювання ТОВ «ТТВК», здійсненого за замовленням позивача, надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а позивач зобов'язався на умовах цього договору прийняти та оплатити їх (а.с. 9-12). В п. 2.2 договору на туристичне обслуговування сторони домовились, що бронювання здійснюється відповідачем в системі бронювання ТОВ «ТТВК» відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою ТОВ «ТТВК» формою. В листі бронювання від 21.03.2016 р. позивач просив відповідача забронювати подорож в період з 12.08.2016 р. по 26.08.2016 р. 15/14 (днів/ночей) до Чорногорії (курорт Петровац) вартістю 88792,55 грн. (а.с. 13). Відповідно до п.п. 4.4, 4.10 договору на туристичне обслуговування, при підписанні цього договору позивач здійснює авансовий платіж в розмірі, який зазначений в листі бронюванні. Туристичний продукт має бути повністю оплачений повністю до моменту подачі документів позивача в дипломатичне представництво для видачі візи. В листі бронювання сторони погодити, що до 21.03.2016 р. позивач має здійснити попередню оплату (авансовий платіж згідно з п. 4.4 договору на туристичне обслуговування) в сумі 31000,00 грн. Повна вартість подорожі має бути плачена до 30.04.2016 р. Як свідчать наявні в матеріалах справи квитанції до прибуткового касового ордеру №200 від 21.03.2016 р. на суму 31000 грн. та №264 від 11.05.2016 р. на суму 57792,55 грн. - позивач повністю виконав свої грошові зобов'язання щодо оплати вартості подорожі до Чорногорії (курорт Петровац) в сумі 88792,55 грн. (3217,37 Євро) (а.с. 14). Відповідно до п. 6.1, 6.2 агентського договору по реалізації туристичних продуктів, ТОВ «ТТВК» виставляє рахунок на оплату в письмовій формі автоматично через систему бронювання. Оплата має бути здійснена відповідачем протягом 2 банківських днів з дня виставлення рахунку. Відповідачем було перераховано на користь ТОВ «ТТВК» передплату за замовлену позивачем подорож в сумі 15419,19 грн. Матеріали справи свідчать, що позивач мав діагноз гастроінтестинальна стромальна пухлина задньої стінки шлунку, гіперурикемія (кінцевий лікарський висновок Університетської лікарні м. Ерланген) (а.с. 15-16). Посилаючись на свій стан здоров'я, позивач просив відповідача та ТОВ «ТТВК» перебронювати тур до Чорногорії на інші дати. ТОВ «ТТВК» було погоджено та підтверджено перебронювання туру на період з 03.09.2016 р. по 17.09.2016 р. Вартість туру з урахуванням перебронювання 2814,17 Євро. Згідно з п. 7.4 агентського договору по реалізації туристичних продуктів, у разі ануляції індивідуальної заявки, витрати з розгляду та обробки заявки на бронювання складають розмір відповідно до умов п. 7.1, 72 договору, але не менше 10% від загальної вартості туру. Відповідно до п. 5.1 договору на туристичне обслуговування, позивач має право відмовитись від виконання цього договору до початку туристичної подорожі за умови відшкодування ТОВ «ТТВК» фактичних витрат на створення туристичного продукту і забезпечення надання його туристу. Заява про відмову позивача від туристичних послуг приймається відповідачем до виконання з дня отримання такої заяви. Позивач звернувся до відповідача із заявою про відмову від виконання цього договору до початку туристичної подорожі, як він зазначає, за станом здоров'я, у зв'язку з необхідністю продовження лікування в клініці в Німеччині. 23.08.2016 р. відповідач направив ТОВ «ТТВК» ануляцію туру. Вартість утриманих видатків ТОВ «ТТВК» на організацію туру становила 240 Євро, що по курсу оплати туру становило 7341,60 грн. Решту з отриманої від відповідача передплати за замовлену позивачем подорож в сумі 8077,59 грн. ТОВ «ТТВК» повернуло відповідачу. (лист ТОВ «ТТВК» від 02.11.2016 р. №02/11/16). Відповідні обставини не спростовуються матеріалами справи (а.с. 17). Позивач вважає, що з огляду на положення п. 5.1 договору на туристичне обслуговування, за вирахуванням фактичних витрат на створення туристичного продукту ТОВ «ТТВК» в сумі 7341,60 грн. у зв'язку з відмовою позивача від туру з поважних причин (за станом здоров'я) йому має бути повернена решта вартості замовленого туру в сумі 81450,95 грн., яка досі йому не відшкодована. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наведеного нижче. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 214 ЦК України, особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Правові наслідки відмови від правочину встановлюються законом або домовленістю сторін. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм», які кореспендуються із домовленістю сторін згідно п. 5.1 договору на туристичне обслуговування, турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов'язаних із відмовою. Фактичні обставини справи свідчать, що позивач правомірно відмовився від договору на туристичне обслуговування в односторонньому порядку. Вартість фактичних витрат на створення туристичного продукту ТОВ «ТТВК» становить 7341,60 грн., які мали бути та були тримані з позивача. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. В договорі на туристичне обслуговування сторони передбачали здійснення позивачем лише авансового платежу та остаточного розрахунку за договором. Отже, здійснені позивачем платіж згідно з договором на туристичне обслуговування не можна вважати завдатком. Отже, суд констатує наявність правових підстав для повернення позивачу сплачених відповідачу за нереалізовану подорож коштів в розмірі 81450,95 грн. (за вирахуванням фактичних витрат на створення туристичного продукту ТОВ «ТТВК» в сумі 7341,60 грн.). В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу сплачених останнім коштів в сумі 81450,95 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, а отже й про задоволення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, та враховуючи задоволення позову в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покладає на відповідача в сумі 814,50 грн. З огляду на наведене, відповідно до ст. ст. 214, 508, 570 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про туризм», ст. ст. 28, 141, 206, 258, 259, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: approved