Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном посилаючись на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка та житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Поруч із вказаним належним їй нерухомим майном знаходиться земельна ділянка за адресою [ADDRESS], де відповідачем здійснюється будівництво п'яти житлових будинків. Вказувала на те, що будівництво зазначених п'яти житлових будинків здійснюється відповідачем з порушенням встановлених державних норм і стандартів. У зв'язку з вказаним будівництвом, вона неодноразово зверталась з відповідними заявами до органів державного контролю, зокрема в Управління державної архітектурно-будівельної інспекції та Департамент містобудівного комплексу і земельних відносин Чернівецької міської ради, проте належного реагування вказаних органів не було та порушення її прав не усунено. Позивачка також зверталась до суду з позовом про захист прав власності, рішенням Першотравневого районного суду від 20.0.2016 року позивачці відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо знесення самочинного будівництва. Зазначає, що в даному позові обрала інший засіб захисту права власності. Дії відповідача по самочинному будівництву п'яти житлових будинку по [ADDRESS] перешкоджають їй у здійсненні права власності та розпорядження своїм майном. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила захисти її право власності шляхом зобов'язання відповідача привести у відповідність до будівельного паспорта будівництво житлового будинку відповідачкою в частині відстані від будинку, таким чином щоб мінімально допустима відстань від об'єкта до межі земельної ділянки становила не менше 1 м. від більш відступної конструкції стіни. Зобов'язати відповідача привести у відповідність до будівельного паспорта будівництво житлового будинку в частині відстані від капітальної стіни будинку, до земельної ділянки позивача таким чином, щоб мінімально допустима відстань від капітальної стіни будинку до межі земельної ділянки становила не менше 4 м. Зобов'язати відповідача привести самочинне будівництво двох індивідуальних житлових будинків, які не передбачені будівельним паспортом, та які мають розташування конструкції покрівель в горизонтальній площині на рівні межі з суміжною земельною ділянкою у відповідності до ДБН 360-92** в частині протипожежного розриву між самочинними будинками і будинком позивачки. Зобов'язати відповідача привести самочинне будівництво двох індивідуальних житлових будинків, які не передбачені будівельним паспортом, та які мають розташування конструкції покрівель в горизонтальній площині на рівні межі з суміжною земельною ділянкою у відповідності до ДБН 360-92** таким чином, щоб мінімальна відстань до межі земельної ділянки позивачки він найбільшої відступної конструкції стіни будинку відповідача становила не менше 1 м. Зобов'язати відповідача привести самочинне будівництво двох індивідуальних житлових будинків, які не передбачені будівельним паспортом, та які мають розташування конструкції покрівель в горизонтальній площині на рівні межі з суміжною земельною ділянкою у відповідності до ДБН 360-92** шляхом влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель відповідача на територію суміжної ділянки позивача. Зобов'язати відповідача привести самочинне будівництво двох індивідуальних житлових будинків, які не передбачені будівельним паспортом, та які мають розташування конструкції покрівель в горизонтальній площині на рівні межі з суміжною земельною ділянкою у відповідності до ДБН 360-92** шляхом розташування і орієнтації таких будинків з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості в сусідньому житловому будинку позивача. В судове засідання позивач не з'явилась, її представником до початку судового засідання подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача. На позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки суду не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, - Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Позивач є власником земельної ділянки по [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а/с 33-43). Позивач також є власником житлового будинку [ADDRESS] (а/с 32). Відповідач є власником земельної ділянки по [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а/с 16-17). 17.07.2014 року Управлінням містобудування та архітектури департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради відповідачу видано будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] (а/с 13). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на належній відповідачу земельній ділянці будується група житлових будинку та у зв'язку з таким будівництвом позивач неодноразово зверталась з відповідними заявами про проведення перевірки відповідності вимогам чинного законодавства проведених будівельних робіт (а/с 48,53). За результатами розгляду звернень позивачем отримано відповіді УДАБІ у Чернівецькій області та Департаменту містобудівного комплексу і земельних відносин Чернівецької міської ради про те, що дозвільні документи на будівництво саме групи житлових будинків за адресою [ADDRESS] відсутні, а вжиття будь-яких заходів реагування на таке будівництво можливе лише за сприяння правоохоронних органів у зв'язку з відсутністю доступу до земельної ділянки. Факт будівництва групи будинків встановлений зовнішнім оглядом (а/с 50, 51, 55, 57-61). Так, відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Окрім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У відповідності до роз'яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень. Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України «Про архітектурну діяльність», отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону«Про регулювання містобудівної діяльності», а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону. Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров'ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо. Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, складений у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №439 від 19.05.2016 року, обстеженням будинковолодіння [ADDRESS] та проектної документації на будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] (виконане ФОП [PERSON], свідоцтво № [NUMBER]) встановлено наступне: будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] проведене з відхиленням від проектних рішень. Згідно проекту відстань від капітальної стіни будинку до межі з будинковолодінням [ADDRESS] має становити 4 м, відступ від червоної лінії забудови має складати 3 м. Фактично відстань від капітальної стіни будинку до межі з будинковолодінням [ADDRESS] складає 0,6м - 0,75 м. Відступ від червоної лінії забудови відсутній. На земельній ділянці по [ADDRESS] ведеться будівництво ще чотирьох будинків, які не передбачені проектом. Конструкції покрівель двох будинків в горизонтальній площині розташовані на рівні межі з сусіднім будинковолоднінням. Згідно ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», з п. 3.25* «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.» Згідно ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», п.2.17 «Дахи слід проектувати з організованим водостоком згідно з ДБН В 2.6-14. ...В разі організації зовнішнього водостоку повинні бути передбачені заходи, які виключають утворення і падіння полою.» При обстеженні виявлено, що відстань від будинку на території ділянки [ADDRESS] (з віконними прорізами), що розташований навпроти будинку [ADDRESS] (з віконними прорізами) становить 2,5 м Згідно ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень (додаток 3.1 «Протипожежні вимоги») відстані між будинками мають бути: між будинками III ступенів вогнестійкості - 8 м; між будинками І, II та III ступенів вогнестійкості - 8 м; між будинками І, II та І, II ступенів вогнестійкості - 6 м; Будівництво, яке здійснюється по [ADDRESS] порушує права [PERSON] , як суміжного власника земельної ділянки по [ADDRESS] наступним чином: Розташування будівель будинковолодіння [ADDRESS] на відстані 0,6м -0,75 м від межі з дахом в бік будинковолодіння [ADDRESS] сприяє стіканню атмосферних опадів з покрівлі на територію ділянки будинковолодіння [ADDRESS]. В холодні пори року стається падіння снігу з даху на територію ділянки будинковолодіння [ADDRESS]. Щільність забудови на ділянці [ADDRESS] сприяє затіненню ділянки [ADDRESS] та з врахуванням стікання дощових опадів на земельну ділянку [ADDRESS] сприяє зволоженості земельної ділянки та , погіршує умови господарювання на власній земельній ділянці. Наявність віконних прорізів в будинках, що виходять в бік суміжної ділянки [ADDRESS] порушує приватний характер життєдіяльності мешканців будинковолодіння по [ADDRESS]. Таким чином, будівництво усіх п'яти житлових будинків по [ADDRESS] відноситься до самочинного. У відповідності до вимог ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу у п. 5 Постанови від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень частини сьомої статті 376 ЦК України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Згідно роз'яснень, які містяться в п. п.22, 24, 26 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved