Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

В квітні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, за рішенням суду від 01 грудня 2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 750 грн. щомісячно. Станом на 16 квітня 2018 року ціни, товари та прожитковий мінімум збільшився в рази, тому вважає, що розмір аліментів що сплачує відповідача є занадто несправедливим та занадто низьким і просить змінити розмір аліментів визначений рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожитого мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі (а.с.18). Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги не визнає. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.11), яка проживає разом з позивачкою (а.с.12) та знаходиться на її утриманні. Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, відповідач проживає окремо від дитини. Рішенням Дніпропетровського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~від 01\~грудня 2015\~року стягнуто\~з [PERSON], [INFO], який народився в м. Дніпропетровську, ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 02 листопада 2015 року до її повноліття (а.с.13), про що позивачка отримала виконавчий лист. Виконавчий лист перебуває на виконанні в Дніпровському районному ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Так судом встановлено, що на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2005 року з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку, щомісячно але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну дитину, на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 26 вересня 2001 року починаючи з 17 лютого 2005 року до повноліття дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Позивачка просить змінити розмір аліментів та збільшити їх до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, у зв'язку зі змінами в законодавстві та прийняттям відповідного Закону від 17.05.2017 року яким було збільшено мінімальний розмір аліментів. Тобто, підставою позову позивачка визначила саме зміни у законодавстві щодо мінімального розміру аліментів на дитину. Дійсно, 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон України №2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон України набрав чинності 08 липня 2017 року. Згідно вказаного Закону\~до ч. 2 ст. 182 СК України були внесені зміни та збільшено мінімальний розмір аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вже зазначалося у відповідності до положень ст. 192 СК України розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, перелік обставин, які можуть бути підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів чітко визначений діючим СК України та розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на дітей не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення про їх стягнення. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жодних належних та допустимих доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я отримувача або платника аліментів, позивачка суду не надала, відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, офіційно працює, отримує мінімальну заробітну плату, сукупний дохід за період з 06.02.2018 року по 30.04.2018 року складає 7958,16 грн., в зв?язку з вищевикладеним суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за даною категорією справи, та те, що позовні вимоги позивачки не були задоволені судом, суд не покладає на сторону відповідача сплату судового збору, а компенсує зазначені судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed