Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунальне господарство агрофірми «Зоря» надає послуги з водопостачання в ряді сіл Рівненського району Рівненської області, в тому числі й за місцем проживання відповідача. 18.10.2006 року відповідач звернувся з заявою про надання йому дозволу на встановлення лічильника обліку та виготовлення технічної документації з обліку холодної води. 12.12.2006 року контролером підприємства був складений акт про збереження пломби, який був підписаний відповідачем. З того часу відповідач користується послугами підприємства, але несвоєчасно сплачує за надані послуги. В результаті утворилася заборгованість, яка разом зі сплатою судового збору складає 2 426, 24 коп. Відповідач відмовляється добровільно сплатити наявну заборгованість. Через це підприємство звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу, і такий судовий на наказ був виданий. Однак за результатами розгляду заяви відповідача про скасування судового наказу він був скасований. Через ці обставини представник позивача звернувся до суду з позовом, який просить задовольнити, та стягнути з відповідача на користь підприємства 2426, 24 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і пояснив суду про обставини, що описані вище. Додав, що підприємству не було відомо про те, що відповідач має свердловину, і таким чином може не користуватися послугами підприємства. Остання сплата за надані послуги поступила в 2009 році. Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно до поданих заперечень та заяви про застосування наслідків пропуску строку позовної давності зазначає про те, що позивачеві було відомо про порушення свого права 10.08.2009 року, а з відповідними заявами щодо стягнення заборгованості підприємство звернулося наприкінці 2014 року. Таким чином вважає, що представник позивача пропустив строки позовної давності, що за положеннями ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови в позові. Також зазначає, що згідно до наявних матеріалів позивач почав здійснювати господарську діяльність з водопостачання села Білів Рівненського району Рівненської області з 2013 року. Крім того, відповідач є власником будинку [ADDRESS]. А представник позивача зазначає, що водопостачання надавалося в будинок [ADDRESS]. Помешкання відповідача обладнане власною системою водопостачання, а тому в нього немає потреб користуватися послугами позивача. За таких умов просить відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю та недоведеністю. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, з 19.10.2001 року позивач є власником будинковолодіння [ADDRESS]. Згідно до договору про буріння водозабірної свердловини від 12.04.2011 року № 504, за місцем проживання відповідач була облаштована водозабірна свердловина. І з цього часу, згідно до письмових пояснень відповідача, він користується водою з цієї свердловини. З наявних матеріалів, що були надані представником позивача, не можливо зробити однозначний і чіткий висновок про те що відповідач, починаючи з 12.12.2006 року, розпочав користуватися послугами з водопостачання, що надавалися ДП «Комунсервіс-Зоря» КСП Комунальне господарство агрофірми «Зоря». Так, 18.10.06 р. на ім'я директора ДП «Комунсервіс-Зоря» поступила заява від імені [PERSON] про надання дозволу на встановлення лічильника та виготовлення технічної документації по обліку холодної води за адресою: [ADDRESS]. Згідно до акта № 887 збереження пломб споживача [PERSON] в [ADDRESS], контролер Гуменюк Л. встановив пломбу на лічильнику КВ 1,5 № 479348. Даний акт був складений від 12.12.2006 року. Враховуючи правила української мови та за умови, якби такий лічильник встановлювався в помешканні відповідача, то в згаданому акті його прізвище повинно зазначатися як «Конончука», оскільки відповідач є особою чоловічої статі. Як вбачається з останнього документу, встановлення лічильника відбулося в будинку № 3 споживачеві [PERSON] (споживачеві - особі жіночої статі) по [ADDRESS]. А відповідач є власником будинку [ADDRESS], з 19.10.2001 року. Отже, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини про те, що відповідач як власник будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], починаючи з 12.12.2006 року користувався послугами підприємства ДП «Комунсервіс-Зоря» з водопостачання будинку; що він не сплачує за надані послуги, і таким чином в нього утворилася заборгованість, про розмір якої зазначає представник позивача. Тому в задоволенні позову слід відмовити через його безпідставність та недоведеність. В даному випадку суд, прийшовши до переконання про безпідставність заявленого позову, відмовляє в його задоволенні саме з цих підстав, а не з підстав що визначені ч.4 ст. 267 ЦК України (пропуск строків позовної давності), хоча й він має місце, адже про порушення свого права підприємство дізналося 10.08.2009 року, а з відповідними заявами щодо стягнення заборгованості підприємство звернулося наприкінці 2014 року. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed