Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В позовній заяві вона зазначила, що 12 серпня 2000 року померла її мати [PERSON]. 18 липня 1995 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження в її користь. Після смерті залишилося спадкове майно, яке складається із 39/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул.. Чайковського,41 в м. Чорткові Тернопільської області. Проте оформити спадщину після смерті матері виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки документи, що посвідчують право власності спадкодавця на майно видані після смерті спадкодавця, що змусило звернутися в суд. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з 39/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд по вул. Чайковського,41 в м.Чорткові в порядку спадкування за заповітом, яке залишилось після смерті матері [PERSON], померлої 12 серпня 2000 року. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнає. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, в суд надійшла заява, в якій просять справу слухати без участі представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Вислухавши позивачку, представника позивача, відповідачку, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] народилася 05 грудня 1952 року в с. Стара Ягільниця Чортківського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про народження. Її батьки: [PERSON] та [PERSON]. Мати позивачки [PERSON] померла 12 серпня 2000 року в м. Чортків Тернопільської області, про що 06 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №187 та видане свідоцтво про смерть. [PERSON] рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 08.02.2001 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [PERSON], яка померла 12.08. 2000 року була матір»ю [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON]. [PERSON] зі Спадкового реєстру від 03.02.2017 року за № 46649593 спадкову справу до майна померлої [PERSON] не заведено. Відповідно до заповіту [PERSON], посвідченого Чортківською державною нотаріальною конторою 18.07.1995 року за реєстровим № 1-1971, складеним на все належне спадкодавцю майно у користь дочки [PERSON], а саме на 39/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Чайковського,41 в м. Чорткові Тернопільської області, видати спадковий документ неможливо, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно на імя спадкодавця зареєстровано Чортківським ОК МБТІ 12.01.2004 року за реєстраційним записом №107 в книзі №1 після смерті [PERSON] Позивачці [PERSON] листом №108/02-14 від 03.02.2017 року відмовлено приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 12 серпня 2000 року [PERSON], оскільки документи, що посвідчують право власності спадкодавця на майно видані після смерті спадкодавця, таке не передбачено нормами чинного законодавства України. [PERSON] довідки Комунального підприємства «Чортків дім» від 23.01.2017 р. на день смерті спадкодавця стверджується факт реєстрації із [PERSON], що дозволяє вважати такою, що позивачка прийняла спадщину після смерті матері згідно ст.549 ЦК України (1963). Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», п.4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця не таке майно. [PERSON] ст. 9 ЦК України (1963) здатність мати цивільні права і обовязки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. [PERSON] ст. 10 цього Кодексу громадяни можуть мати майно у особистій власності. [PERSON] ст. 11 ЦК України (1963) здатність громадянина своїми діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обовязки (цивільна дієздатність) виникає в повному обсязі з настанням повноліття. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 346 ЦК України (2003) однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно, задовольнивши позов, оскільки відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом і спадщина належить їй з часу відкриття.

Outcome: approved