Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

В листопаді 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , в якому просила суд: - визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить вищезазначений будинок, відповідачі, зареєстровані у вказаному будинку, але ніколи не проживали в будинку, в ньому відсутні їх особисті речі, перешкод у користуванні будинком їм ніхто не чинив, будинком не цікавляться, витрати по сплаті за комунальні послуги нести не бажають, а тому позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 19 листопада 2018р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2019р. закрито підготовче судове засідання і призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Позивачка наголошувала, що відповідачі були зареєстровані в будинку, за згодою її покійного чоловіка, як його родичі, проте ніколи в будинку не проживали. Відповідачі, в судові засідання не з`являлися, про час та місце розгляду справи, оповіщалися у встановленому законом порядку, своїх представників до суду не направили, поважності причин неявки не повідомили, відзив на позов не подавали. Допитані в судовому засіданні, за заявою сторони позивача, свідки: [PERSON] , [PERSON] , суду пояснили, що позивачка є їх матір`ю. Тривалий час проживали разом з позивачкою та вітчимом - її чоловіком, в житловому будинку [ADDRESS] , в якому відповідачі ніколи не проживали. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 280, 282 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивачці, на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані сторони. За змістом ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). В судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідачів в житловому будинку [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, при цьому судом не встановлено, що відповідачам чиняться перешкоди у користуванні зазначеним будинком. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з кожного з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 704,8 грн.

Outcome: approved