Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він записаний батьком [PERSON], [INFO], в актовому записі про його народження. В телефонній розмові з відповідачем, яка відбулась в травні-червні 2017 року, остання запропонувала позивачу відмовитись від сина, оскільки він не є його біологічним батьком. Проаналізувавши відносини з відповідачем, позивач прийшов до висновку про те, що він дійсно не є батьком дитини. В зв'язку з наведеними обставинами, позивач просив суд виключити з актового запису про народження № 493 від 21 червня 2011 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області відомості про [PERSON], як батька [PERSON], [INFO]. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2018 року відкрито провадження в даній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження /а.с. 16/. Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року в даній справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, а провадження в справі зупинено на час проведення експертизи /а.с. 54-55/. Провести вказану експертизу не виявилось можливим через неявку відповідача [PERSON] та дитини до експерта для відібрання відповідних зразків. Ухвалою суду від 27 червня 2018 року провадження у справі було поновлено та продовжено підготовче провадження /а.с. 78/. Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року в даній справі було повторно призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, а провадження в справі зупинено на час проведення експертизи /а.с. 103-104/. Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року провадження у справі було поновлено та продовжено підготовче провадження /а.с. 134/. Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року підготовче провадження в даній справі закрито і призначено справу до розгляду по суті /а.с. 151/. В судовому засіданні по розгляду справи по суті позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується її власноручною розпискою про отримання судової повістки /а.с. 156/. Про причини неявки суд не повідомила. В той же час, відповідач, скориставшись своїм правом, 21.03.2018 року подала до суду письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позов не визнає повністю. Вказує, що батьком [PERSON] є позивач, а подання останнім такого позову пов'язує з його небажанням сплачувати аліменти на утримання сина. Просила відмовити в задоволенні позову. Зважаючи на вказані обставини, суд, зі згоди позивача та його представника, прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення в даній справі, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні серед матеріалів справи письмові докази, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного позову. Зокрема, судом встановлено, що позивач у відповідних документах зазначений батьком [PERSON], [INFO]. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], виданого повторно 11.12.2013 року відділом ДРАЦС по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області /а.с. 4/, копією актового запису про народження № 493 від 21.06.2011 року, складеного цим же відділом /а.с. 48/, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] /а.с. 49-51/. Як вбачається із вказаних актового запису та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON], відповідні відомості про позивача, як про батька дитини, були внесені до актового запису про народження [PERSON] на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.04.2013 року в справі № 159/1312/13-ц. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.04.2013 року в справі № 159/1312/13-ц, позивача [PERSON] визнано батьком [PERSON], [INFO], та зобов'язано відділ ДРАЦС по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини щодо батька дитини та прізвища і по батькові дитини /а.с. 25-26/. Зазначене рішення суду не змінено та не скасовано, набрало законної сили 25.06.2013 року, є чинним на даний час та не переглядалось за нововиявленими обставинами, що визнав сам позивач в судовому засіданні. Відповідно до\~вимог ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~136\~Сімейного кодексу\~України,\~особа,\~яка записана\~батьком дитини\~відповідно до\~статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу,\~має право\~оспорити своє\~батьківство,\~пред'явивши\~позов про\~виключення запису\~про нього\~як батька\~з актового\~запису про\~народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як вбачається з висновку експерта № 10/898 від 16.11.2018 року, ДНК-профіль дитини [PERSON] містить лише ті генетичні ознаки (алелі), які визначені в ДНК-профілі [PERSON], та не містить генетичних ознак (алелів), визначених в ДНК-ппрофілі [PERSON], що виключає біологічне батьківство останнього відносно дитини. [PERSON] не може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], біологічною матір'ю якого є [PERSON] /а.с. 124-132/. В суду відсутні підстави ставити під сумнів зазначений висновок експерта, а тому суд констатує, що позивачем [PERSON] доведено відсутність кровного споріднення між ним та дитиною - [PERSON], [INFO]. Однак, як зазначено вище, відомості про позивача, як батька дитини, були внесені до актового запису про народження дитини на підставі судового рішення, яке ґрунтується на вимогах ст.ст. 128, 129 СК України. Тобто, позивач не був записаний батьком дитини відповідно до\~статей 122,\~124,\~126\~і\~127\~СК України, а тому не має права оспорювати своє батьківство на підставі ст. 136 цього Кодексу, яка чітко передбачає у яких випадках особа має право оспорити своє батьківство. Таке чітке визначення випадків можливого оспорювання батьківства є логічним і виправданим, оскільки у випадку задоволення даного позову і набрання рішенням законної сили буде існувати правова колізія: з одного боку - буде існувати судове рішення, яке набрало законної сили, про визнання позивача батьком дитини, а з іншого - буде існувати судове рішення, яке набрало законної сили, про те, що позивач не є батьком дитини. Існування двох взаємовиключних судових рішень в даному випадку є неможливим. З огляду на викладене, провівши системних аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, в сукупності із встановленими обставинами справи, суд не вбачає законних підстав для задоволення даного позову, а тому відмовляє в його задоволенні в повному обсязі. Відмовляючи в задоволенні позову, суд на підставі ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, покладає на позивача понесені ним судові витрати по справі.

Outcome: dismissed