Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

В липні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться їх неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоселицького районного суду, яке набрало законної сили 12 серпня 2011 року відповідачу присуджено до сплати аліменти на утримання дитини в розмірі 320 гривень щомісячно. Однак, прожитковий мінімум на дитину збільшився, а її матеріальне становище погіршилось. Просила збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини щомісяця в розмірі 820 гривень. В судовому засіданні позивачка зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на дитину щомісяця в розмірі 500 гривень. Відповідач позов визнав та пояснив, що він не має постійного заробітку, однак спроможний сплачувати аліменти щомісячно в сумі 500 гривень. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки, що сторонами визнається. Рішенням Новоселицького районного суду, яке набрало законної сили 12 серпня 2011 року, відповідачу присуджено до сплати аліменти на користь позивачки на утримання своєї дитини в розмірі 320 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у сторін інших дітей, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Дослідженими судом доказами встановлено, що з часу ухвалення вказаного судового рішення збільшився вік дитини та на даний час зросли витрати, пов'язані з її утриманням та оздоровленням. Також, за період з 2011 року по 2016 рік суттєво збільшився прожитковий мінімум на дитину та ціни на основні групи продовольчих товарів. Зазначена обставина є загальновідомою, у зв'язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню. Таким чином, розмір стягуваних аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі щомісяця в розмір 320 гривень вочевидь не забезпечує належного утримання дитини. З огляду на викладене, а також того, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, приймаючи до уваги існуючі життєві витрати, вік дитини, що обумовлює збільшення коштів, потрібних на її утримання,

Outcome: approved