Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

В листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові позивач вказує, що відповідно до договору № DNН4КР75920270 укладеного 29.09.2006 року, відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 1219,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача на заяві. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26.10.2016 року має заборгованість в сумі - 31254,65 грн., яка складається з наступного: 1156,58 грн. - заборгованість за кредитом; 8214,46 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 21883,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім того, в позові вказують, що від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3970,72 грн., яка була стягнута з відповідача, відповідно до судового наказу Уманського міськрайонного суду від 24.01.2009 року, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 27283,93 грн.. А також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1364,20 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 29148,13 грн.. Оскільки відповідач добровільно не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість в розмірі 29148,13 грн. за кредитним договором № DNН4КР75920270 від 29.09.2006 року в примусовому порядку та покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак вказував на можливість розгляду справи без участі представника банку, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без її участі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] уклала кредитний договір № DNН4КР75920270 від 29.09.2006 року з ПАТ КБ «ПриватБанк» за яким отримала кредит у розмірі 1219,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] при укладанні договору підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача на заяві. [PERSON] взяла на себе за кредитним договором зобов'язання та у встановлені терміни добровільно їх не виконала і кошти позичальнику не повернула. Станом на 26.10.2016 року [PERSON] має заборгованість в сумі - 31254,65 грн., яка складається з наступного: 1156,58 грн. - заборгованість за кредитом; 8214,46 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 21883,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім того, в позові вказано, що від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3970,72 грн., яка була стягнута з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до судового наказу Уманського міськрайонного суду від 24.01.2009 року, різниця становить 27283,93 грн.. А також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1364,20 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість відповідача [PERSON] становить 29148,13 грн.. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти ) у строк і в порядку, що встановлені договором. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Згідно з вимогами ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач не повертає кредитодавцю позику у порядку і у строки, відповідно до укладеного між ними кредитного договору, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved