Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року відповідача визнано винною та засуджено за ч.1 ст.125 КК України. Стверджує, що внаслідок завданих тілесних ушкоджень їй для обстеження та постановки діагнозу було зроблено рентген знімок ребер правої частини тулубу, на придбання рентген плівки вона витратила 25 грн. 50 коп. Діями відповідача їй була завдана моральна шкода, оскільки вона відчувала фізичний біль, відповідач принизила її честь та гідність, надала душевних страждань, що спричинило виникнення у неї пригніченого стану, пережила сильний стрес, що значно позначилося на укладі її життя. Просить стягнути з відповідача на її користь на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 25 грн. 50 коп., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., та судові витрати по справі. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомила. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Згідно ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ст.28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Ст.4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами» які беруть участь у справі. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана особі, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року [PERSON] визнано винною та засуджено за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 грн. (а.с.10-11). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року залишено без змін (а.с.12-13). Відповідно до фіскального чеку від 21 серпня 2014 року вартість рентген плівки складає 25 грн. 50 коп. (а.с.14). На підставі викладеного, та враховуючи, що спричинені в результаті злочину збитки відповідачем позивачу не відшкодовано, про що свідчить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року, а позивачем надані суду докази спричиненої їй матеріальної шкоди на суму 25 грн. 50 коп., тому ця сума матеріальної шкоди, завданої злочином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що в результаті вчинення відповідачем злочину, позивачеві були спричинено матеріальні збитки, та як наслідок цього моральні страждання, вона перенесла сильний душевний стрес, через що стан її здоровя погіршився, що значно позначилося на укладі її життя. Але, разом з тим, заявлена сума моральної шкоди є завищеною, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення моральна шкода в сумі 1000 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тобто сторони, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені останнім по справі, в сумі 100 грн. 00 коп. Також відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial