Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON], виконавчого комітету Плосківської сільської ради Острозького району Рівненської області, про визнання права власності на нерухоме майно звернулася [PERSON] Позовну заяву позивач мотивує тим, що для [PERSON] належала 1/5 частина житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельна ділянка відведена під будівництво і ведення сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в с. Плоске Острозького району Рівненської області по вул. Січових Стрільців, 23 і вона, як спадкоємець [PERSON] за заповітом має право на зазначене майно, а реалізувати його не може, так як за життя [PERSON] не зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку та не виготовив свідоцтво про право власності на неї, що неможливо зробити зараз в звязку з його смертю. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 1/5 с. Плоске Острозького району Рівненської області по вул. Січових Стрільців, 23, яка була виділена [PERSON] сільською радою під будівництво будинку та 0,20 га для ведення селянського господарства. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просять суд визнати за позивачем, як спадкоємцем [PERSON] право власності на 1/5 частину земельної ділянки, яка розташована в с. Плоске Острозького району по вул. Січових Стрільців, 23. Пояснили, що 20.05.2011 року помер [PERSON], а позивачка є його спадкоємцем за заповітом та не може реалізувати свого права на спадщину в звязку з тим, що [PERSON] не зареєстрував за собою право власності та не виготовив свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз у зв'язку з його смертю. Представник відповідача Плосківської сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засідання не зявився, подав заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, заперечення проти позову не подавала. Суд, вислухавши позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на земельну ділянку підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Із довідки № 212/01-16 від 30.08.2012 року виданої Острозькою районною державною нотаріальною конторою встановлено, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 431/2011. Спадкоємцем за заповітом посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] 11.01.2010 року за №9 є: [PERSON] (заповіт складено на житловий будинок із земельною ділянкою в с.Плоске, вул.Січових Стрільців, 23 Острозького району Рівненської області), [PERSON] Відомості про інших спадкоємців в нотаріуса відсутні. (а.с.7) Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 26.12.2013 року, вирішено визнати за [PERSON] як спадкоємцем за заповітом [PERSON] право власності на 1/5 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, а саме кімнату жилу 1-8, площею 15,8 кв.м., літню кухню в Б-сараї, які знаходяться в с. Плоске Острозького району Рівненської області по вул. Січових Стрільців, 23. (а.с.9) Відповідно до заповіту від 11.01.2010 року, [PERSON] заповів належну йому на день смерті нерухомість, що знаходиться за адресою: с. Плоске Острозького району Рівненської області по вул. Січових Стрільців, 23 в тому числі земельної ділянки її частини та зведених на ній житлових і нежитлових будівель та споруд, їх частин- Ємцевій О.М. (а.с.15) Згідно довідок Плосківської сільської ради Острзького району Рівненської області від 14.09.2016 року, 12.12.2016 року, 01.02.2017 року, за [PERSON] на території сільської ради на момент його смерті до цього часу рахується земельна ділянка площею 0,42 га: 0,22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,20 для ведення особистого селянського господарства. Державний акт на земельні ділянки не видавався. (а.с.16,28,46) З витягу з погосподарської книги №4 на 1991-1995 роки встановлено, що домогосподарство в с.Плоске відносилось то колгоспного двору, членами якого станом на 01.01.1991 року були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] (вибули 26.06.1991 року в м.Антрацит). (а.с.17) Рішенням виконавчого комітету Плосківської сільської ради Острозького району Рівненської області №73 від 11.06.1997 року, було вирішено передати в с.Плоске для [PERSON] 0,60 га земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. (а.с.47) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 , ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.\~1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок , будівлю або споруду , що перебувають у власності користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою на якій розташовані ці об'єкти До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи переходить право власності на земельну дялянку або її частину, на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.4 цієї ж статті у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Оскільки [PERSON] помер 20.05.2011 року, а тому з моменту її смерті припинилася її цивільна правоздатність, а тому видати Державний акт немає можливості. Крім того, з 01.01.2013 року законодавством введена нова форма правовстановлюючих документів на землю, відповідно державні акти на даний час не видаються. Враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що відповідно до норм ст.1235 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину, тому суд вважає за можлива визнати нею, як спадкоємцем за заповітом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 20 травня 2011 року, право власності на 1/5 частини земельної ділянки розміром 0,22 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, за адресою с.Плоска вул. Січових стрільців № 23, Острозького району Рівненської області, яка була виділена [PERSON] відповідно до рішення №73 від 11.06.1997 року Плосківської сільської ради. Оскільки позивач та її представник не наводить жодних правових підстав для визнання право власності на 1/5 частини земельної ділянки розміром 0,20 га, для ведення селянського господарства за позивачем, то в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити. Враховуючи викладене, на підставі ст. 25 п. 4, 328, 346, 392, 1216, 1217, 1218, ч.1 п. 11, ч.2 ст.1223, 1233, 1235, 1268,1297 ЦК України, ст. 81, 120 ЗК України,

Outcome: partial