Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивачі вказують на те, що 11 жовтня 2000 року [PERSON] - мати [PERSON] та [PERSON], придбала у відповідачів квартиру [ADDRESS], уклавши договір купівлі - продажу, який був зареєстрований на Українській біржі нерухомості за № 255 та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але від нотаріального посвідчення договору сторони відмовились. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на зазначену квартиру. [PERSON] та [PERSON] є її спадкоємцями. У зв'язку з необхідністю оформлення спадщини позивачі просили про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири дійсним. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 11 жовтня 2000 року укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS]. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким відповідачі передали зазначену квартиру у власність [PERSON], а остання прийняла нерухоме майно і сплатила за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано на Українській біржі нерухомості за № 255 в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном 11 жовтня 2000 року. Придбану за договором квартиру [ADDRESS] [PERSON] зареєструвала на праві власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації (реєстровий № 16258, реєстрова книга № 68), а також зареєструвала своє місце проживання в квартирі. Як слідує з довідки Форми № 3, виданої ЖКП Миколаївської міської ради «Південь» 1 серпня 2013 року, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] була зареєстрована з 24 листопада 2000 року. [INFO] [PERSON] померла. Позивач [PERSON] та неповнолітня [PERSON], в інтересах якої діє її опікун [PERSON], є спадкоємцями померлої [PERSON]. Батько дітей [PERSON] помер [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, 24 січня 2014 року [PERSON] та [PERSON], від імені якої діє її опікун [PERSON], звернулися до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області для видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] після смерті їх матері [PERSON]. Проте у видачі такого свідоцтва їм було відмовлено постановою від 24 січня 2014 року, оскільки договір купівлі-продажу даної квартири не був нотаріально посвідчений. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved