Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що 14 грудня 2011 року померла її матір [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Кучаків, провул. Ярослава Мудрого, буд.3. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла своїй дочці [PERSON] Позивач звернулася до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на домоволодіння, що розташовується в Київській області, Бориспільський район, с. Кучаків, вул. Ярослава Мудрого, буд.3 У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився. Надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить суд його задовольнити. Представник Кучаківської сільської ради Бориспільського району також не зявився. Натомість сільський голова [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Провівши підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24 жовтня 2000 року помер [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім'я, серії IV-БК №279786 (а.с.16). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, що знаходиться в Київській області, Бориспільський район, с. Кірове, вул. Ярослава Мудрого, буд.3. За правилом, визначеним п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, норми ЦК України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції від 1963 року) передбачено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За змістом довідки, наданої виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Бориспільського району №525 від 23 травня 2012 року, встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав в [INFO] з 1968 року та по день смерті. Разом з ним на день смерті проживала також його дружина [PERSON] (а.с.92). З довідки, виданої Бориспільською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав (а.с.19,10). Відповідно до довідки №1457/01-16 від 14 грудня 2017 року, виданої Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що спадкова справа до майна померлого 24 жовтня 2000 року [PERSON] не заводилась (а.с.76). Таким чином заяву про відмову від прийняття спадщини [PERSON] не подавала. 14 грудня 2011 року [PERSON] померла. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №236284, виданого на її імя (а.с.17). За час свого життя, а саме 16 травня 2001 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області [PERSON], яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що буде їй належати на день смерті, і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.89-а). З копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9) встановлено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з «Куранда» на «Круглик». Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 та ст.1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи №202/2012, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини (а.с.88-а). Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] не може, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Про що отримала від Бориспільської районної державної нотаріальної контори постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2328/02-31 від 27 жовтня 2017 року(а.с.56). З копії свідоцтва на забудову індивідуальної садиби від 28 березня 1968 року №78 та копії акту про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку встановлено, що [PERSON] було передано земельну ділянку для будівництва індивідуального жилого будинку площею 1200 кв.м., що розташовується в с. Кірово Бориспільського району (а.с.37-38). Крім цього, з довідки на право особистої власності робітника або службовця на житловий будинок, що видається у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину від 23 травня 2012 року вбачається, що будинок по провул. Леніна, 3 в м. Кірове Бориспільського району був побудований у 1968 році (а.с.92-а). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з положенням ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У відповідності до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи те, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте належним чином не оформила свої спадкові права. Дана обставина перешкоджає позивачу оформити свої спадкові права на домоволодіння по вул. Ярослава Мудрого, 3 в с. Кучаків Бориспільського району. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved