Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

В листопаді [PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну розміру стягуваних з нього аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] мотивуючи тим, що у нього є троє дітей і він сплачує аліменти в розмірі, який перевищує допустимий. Так з матір`ю [PERSON] [INFO] - [PERSON] він має домовленість і сплачує аліменти в добровільному порядку. Судовим наказом від 16.04.2018 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки доходу в розпорядження відповідачки. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2019 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частки доходу в розпорядження відповідачки. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, вказав, що на разі сплачує аліменти на утримання 2-х дітей синів [PERSON] і [PERSON] в розпорядження відповідачки в розмірі, що перевищує 33% його доходу, що як йому вказав державний виконавець перевищує передбачені законом розмір стягнення. Відповідач заперечила проти задоволення позову, вказала, що відповідач не цікавиться дітьми, не приймає участь в їх вихованні і не несе ніяких , крім сплати аліментів, затрат на їх утримання. Вона сплачує комунальні послуги за всіх членів сім`ї, годує, одягає і оздоровлює дітей, сплачує за дитячий садочок і гуртки, несе інші витрати. Їй достеменно зі слів першої дружини позивача відомо, що ніяких аліментів на утримання сина [PERSON] позивач не сплачує. Тому просила відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] ( свідоцтва про народження на а.с. 5-6), на утримання яких сплачує в розпорядження [PERSON] відповідно 1/4 та 1/6 частини свого доходу. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2019 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу) строк пред`явлення виконання до 27.08.2021. Суд не приймає до уваги посилання позивача про те, що він має сина [PERSON] , на якого сплачує аліменти, оскільки будь-яких документів про це позивач не надав. Згідно ч.1 ст 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, закон пов`язує зміну розміру аліментів в зі зміною матеріального чи сімейного становища стягувача чи боржника. В супереч вимог ст. 81 ЦПК України позивач н надав суду доказів зменшення його матеріального становища. Так, позивач перестав сплачувати аліменти на утримання непрацездатної дружини, яка доглядає за дитиною до 3-х річного віку дитини. Тому суд вважає, що на разі матеріальне становище позивача поліпшилося. Розмір стягуваних з [PERSON] аліментів складає 1/4 + 1/6 = 3/12+2/12= 5/12. Згідно ст. 128 КЗпП України, - при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. Отже, позивач в супереч вимог ст.. 81 ЦПК України, не довів ( не надав доказів) про те, що розмір стягуваних з нього аліментів перевищує гранично допустимий розмір відрахувань з заробітку. При цьому суд приймає до уваги ч. 2 ст. 182 СК України, а саме розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому в задоволенні позову належить відмовити. Згідно зі ст.. 141 ЦПК України, судові витрати належить залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed