Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

В лютому 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі частки земельної ділянки, яка знаходиться в спільній сумісній власності. В позовній заяві позивач вказав, що являється власником квартири [ADDRESS] . 18 травня 2018 року рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації і одержання на його ім`я правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності у спільній сумісній власності на земельну ділянку на земельну ділянку площею 0,0524 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 6125510100:01:001:2389, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Довідкою, виданою ФОП [PERSON] від 26.10.2020 р. за № 37/А вказано, що кожен із співвласників по [ADDRESS] має право на надання йому у володіння та користування тієї частини площі земельної ділянки в натурі, яка відповідає його частці площі у праві власності на житлову квартиру. Згідно кадастрового поділу вказаної земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки 6125510100:01:001:2389, площа якої 0,0524 га, підготовлений ФОП [PERSON] , вбачається за можливе виділити [PERSON] земельну ділянку в натурі в розмірі 0,0225 га. У зв`язку з тим, що з відповідачами неможливо дійти згоди щодо добровільного поділу земельної ділянки та з метою реалізації права позивача на можливість відчуження частки земельної ділянки виникла необхідність у зверненні до суду за захистом прав та інтересів позивача. [PERSON] просить виділити йому в натурі 0,0225 га із земельної ділянки площею 0,0524 га, кадастровий номер 6125510100:01:001:2389, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно із кадастровим планом поділу земельної ділянки. \~ \~ \~ \~В квітні 2021 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що позовні вимоги [PERSON] визнають частково, не заперечують щодо виділення позивачу [PERSON] в натурі 0,0208 га із земельної ділянки площею 0,0524 га, кадастровий номер 6125510100:01:001:2389, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно кадастрового плану поділу земельної ділянки. 10 червня 2021 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про зменшення позовних вимог, просить виділити [PERSON] в натурі 0,0208 га із земельної ділянки площею 0,0524 га, кадастровий номер 6122510100:01:001:2389, що знаходиться по [ADDRESS] . 10 червня 2021 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] надали суду заяву, в якій вказали, що змінені позовні вимоги позивача визнають, не заперечують проти їх задоволення. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, у разі визнання позовних вимог відповідачами просять повернути 50 % сплаченого судового збору. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, у заяві просили розгляд справи проводити без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2018 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 117329902 від 16.03.2018 року. З технічного паспорту на вказану квартиру вбачається, що загальна площа квартири становить 57,5 кв.м Згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 травня 2018 року визнано за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації і одержання на його ім`я правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0524 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 6125510100:01:001:2389, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне виділити позивачу в натурі 0,0208 га із земельної ділянки площею 0,0524 га, кадастровий номер 6125510100:01:001:2389, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що відповідатиме його частці загальної площі вказаної квартири (загальна площа квартири, як зазначалося вище, становить 57,5 кв м.), задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачі позовні вимоги визнають, суд приходить до висновку про повернення позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 908 гривень згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 54069472 від 02 лютого 2021 року, що становить 454 гривні.

Outcome: approved