overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені з вересня 2014 року і на примирення вона не погоджується. Після припинення шлюбу дитина буде проживати разом з нею. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, зазначивши, що їх сім'я дійсно розпалася і на примирення він не згоден. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 20 грудня 2003 року в Дібрівській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 3 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] / а.с. 6 /. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, вони проживали до вересня 2014 року, після чого їх сім'я розпалася із - за сварок по різним причинам. В даний час сімейних відносин позивачка та відповідач не підтримують, проживають окремо. На примирення вони не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Вказувала на те, що після припинення шлюбу їх малолітня дитина проживатиме з нею. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, подавши суду письмову заяву, в якій справу просив розглянути у його відсутність / а.с. 19 /. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 12 квітня 2013 року в відділі ДРАЦС по м. Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 71, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 4 /. Від фактичних шлюбних відносин до реєстрації шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] / а.с. 5 /. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, вони проживали до травня 2014 року, після чого їх сім'я розпалася із - за сварок по різним причинам. В даний час сімейних відносин позивачка та відповідач не підтримують, проживають окремо. На примирення вони не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України. Сторони досягли згоди про місце проживання їх малолітньої дитини і спір в цій частині відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені з червня 2013 року і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову / а.с. 10, 12/. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду, відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України, ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку її заочного вирішення, проти чого позивачка не заперечувала. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 03 вересня 1988 року в Відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 257, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу/ а.с. 3 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають неповнолітню дочку, [INFO] / а.с. 5/. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, сторони не проживають з червня 2013 року. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка просить залишити їй післяшлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася ще в грудні 2013 року і поновлена бути не може. В судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримала, просила задовольнити його. На примирення не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду справи / а.с. 11, 14 /, в судове засідання не з'явився, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, проти чого позивачка не заперечувала. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 15 грудня 2011 року у Великосорочинській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 3 /. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей 2012 та 2013 років народження / а.с. 4, 5 /. На примирення позивачка не погоджується. Сторони проживають окремо, в різних районах області. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дочку, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від її належного утримання. Свої вимоги в судовому засіданні позивачка підтримала, просила стягувати з відповідача щомісячно по 1/3 частині його доходів. Відповідач [PERSON] позов визнав у межах заявлених позовних вимог, не заперечував проти його задоволення шляхом стягнення з нього на утримання дочки по 1/3 частині його доходів. Судом встановлено, що між сторонами по справі склалися і існують сімейні правовідносини, які визначають права та обов'язки матері, батька і дитини, оскільки від їх шлюбу вони мають дочку [PERSON], 2008 року народження, яка перебуває на утриманні позивачки, що визнається відповідачем / а.с. 4 /. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач є працездатним, інших осіб не утримує, має задовільний стан здоров'я, а тому спроможний утримувати свою малолітню дитину. Приймаючи до уваги викладені обставини, заявлений позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог на підставі положень ст. 11 ЦПК України, а рішення по справі слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у цій квартирі, але там не проживає, участі в оплаті за користування комунальними послугами та житло не приймає. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Індустріальний районний відділ Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є лист третьої особи про слухання справи без їх представника. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договір дарування позивачці належить на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.08.2011 року. У спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою ОСББ «Щербини-31» № 124 від 12.11.2014 року. З акту про не проживання від 14.11.2014 року вбачається, що відповідач у спірній квартирі не проживає з листопада 2009 року, особистих речей відповідача в квартирі немає. Позивачка вимушена, як власник квартири, нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та квартирну плату за відповідача, який зареєстрований у квартирі, але там не прожива. та позбавлений можливості користуватися своєю квартирою на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає у здійсненні права власності позивачці на спірну квартиру і тому позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користуванні житлом, підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку у Індустріальному РВ м. Дніпропетровська відповідача, суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки позивач не надав доказів порушення його права, а саме доказів звернення до третьої особи з вимогою про зняття відповідача з реєстраційного обліку та відмови йому.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], який все своє майно заповів їй та її брату, [PERSON] 18 вересня 2014 року під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Озерської сільської ради Бородянського району Київської області, [PERSON], [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини вона дізналася про заповіт. Оскільки до 18 вересня 2014 року вона нічого не знала про існування заповіту, то пропустила строк для прийняття спадщини. Тому просила надати їй додатковий строк терміном три місяці для прийняття спадщини за заповітом після смерті батька. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов визнала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], батько [PERSON], яка 16 листопада 1984 року одружилася з [PERSON] і змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6), копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с. 11). З копії заповіту (а.с.12) вбачається, що 16 липня 2009 року [PERSON] заповів в рівних долях все своє майно доньці, [PERSON] та сину, [PERSON]. З копії рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 вересня 2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Озерської сільської ради Бородянського району Київської області, [PERSON], [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини вбачається, що [PERSON] наданий додатковий строк для прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] (а.с.15). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачка не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через те, що не знала про існування заповіту складеного померлим на її ім'я суд вважає поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини і вважає за необхідне задовольнити її позовні вимоги та визначити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті спадкодавця терміном три місяці з моменту набрання чинності даним рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO]. В порядку спадкування після смерті своєї матері - [PERSON], [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 0,3489 га, що розташована по [ADDRESS]. Однак за життя право власності на неї не оформила, в зв'язку з чим державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказану земельну ділянку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Представник Блиставицької сільської ради та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після якої спадщину прийняла її дочка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про одруження, про смерть, про право на спадщину за законом (а.с.8, 9, 16, 27) та копією спадкової справи (а.с.60-75). [INFO] померла [PERSON], власниця земельної ділянки площею 0,3489 га, що розташована на території с.Блиставиця Бородянського району Київської області, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть (а.с.17), державного акту (а.с.18), договору купівлі-продажу (а.с. 79). [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.27). Державний нотаріус Вишгородської районної державної нотаріальної контори, відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.11). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка була власником спірної земельної ділянки, а позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 вересня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають 2 дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Їх шлюб фактично розпався. Протягом останніх трьох років між ними поступово погіршувалися стосунки, що привело до припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Оскільки підтримувати сімейні відносини немає сенсу, просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнає, проти примирення заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 вересня 2008 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5) Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, а відповідач позов визнав і визнання позову не порушує права інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30 листопада 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], 2007 року народження. Їх шлюб фактично розпався. Протягом останніх восьми років між ними поступово погіршувалися стосунки, що привело до припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Оскільки підтримувати сімейні відносини немає сенсу, просила шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнає, проти примирення заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 30 листопада 2006 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, а відповідач позов визнав і визнання позову не порушує права інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 24 липня 1993 року в Красногвардійському відділі ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 421 - розірвати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що від шлюбу у них з відповідачем є повнолітня донька. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Вказала, що не проживає разом з чоловіком з жовтня 2014 року та після надання судом строку на примирення, поліпшення у їхніх стосунках не відбулось. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 24 липня 1993 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Красногвардійському відділі ЗАГС м. Дніпропетровська, актовий запис № 421. Від шлюбу у них малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2014 року. Після наданого судом строку на примирення, шлюбні відносини між подружжям не відновлені, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved