Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

В квітні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вказує, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Вона прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Інша частина квартири належить її доньці [PERSON] Просила суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] Після смерті матері, позивач декілька років проживала в квартирі [ADDRESS], несла витрати, пов'язані із похованням [PERSON], сплачувала за комунальні послуги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги позивача, пояснила, що [PERSON] є її матір'ю, а померла [PERSON] бабусею. Після смерті [PERSON] в 2002 році, [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS], сплачувала за комунальні послуги. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №1289, виданого 13.02.1995 року. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить належна їй частина квартири [ADDRESS]. Згідно відповіді восьмої Запорізької державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори спадкоємці не звертались, спадкова справа не заводилась. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], яка 02.04.2015 року звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гедікової Г.І. із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 03.04.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку для подання зави про прийняття спадщини. Доводи позовних вимог [PERSON] ґрунтуються на тому, що вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. До спірних правовідносин підлягає застосуванню ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. На підставі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно за ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. У відповідності до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Свідки [PERSON] та [PERSON], які були допитані судом в ході розгляду справи, пояснили, що проживають в квартирі [ADDRESS], [PERSON] була їх сусідкою та проживала в квартирі не менше як з 1977 року. Її донька [PERSON] переїхала в квартиру до матері приблизно в 2000 році разом із своїм чоловіком. Вона доглядала [PERSON], яка була вже літньою та потребувала допомоги. В 2002 році [PERSON] померла, її похованням займалась [PERSON] Після смерті матері, позивач залишилась проживати в квартирі разом із своїм чоловіком. Через декілька років, приблизно в 2004-2005 році, [PERSON] виїхала із квартири, а [PERSON] вселилась в квартиру та проживає в ній до цього часу. Такими чином, дослідженими по справі доказами підтверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном - частиною квартири [ADDRESS]. Будь-яких доказів, які спростовують даний факт, суду надано не було. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] праві спільної сумісної власності. Відповідно до статей 368, 370 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. На підставі ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, враховуючи, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON]., але позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, її позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] підлягають задоволенню.

Outcome: approved