Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29 жовтня 2013 року між кредитною спілкою Союз-Дніпро та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2791/13 на суму 8806 грн. 00 коп. строком на 30 місяців починаючи з 29 жовтня 2013 року по 28 квітня 2016 року. В забезпечення виконання зобовязання був укладений Договір поруки № 2791/13 від 29 жовтня 2013 року між позивачем та [PERSON] та [PERSON] відповідно до якого [PERSON] прийняв на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням [PERSON], визначених кредитним договором. Стверджує, що в порушення умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, тому позичальник кредитна спілка Союз-Дніпро вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по зазначеному договору в сумі 9340 грн. 15 коп., яка станом на 31 травня 2015 року складається з: - 5006 грн. 41 коп. залишку по кредиту; - 4333 грн. 74 коп. відсотків за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів, а також судові витрати по справі. Представник позивача надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомили. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 5 ст. 74 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місця проживання або реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що 29 жовтня 2013 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] було укладений кредитний договір № 2791/13, згідно умов якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 8806 грн. 00 коп. строком на 30 місяців з кінцевим терміном повернення 28 квітня 2016 року (а.с.12). 29 жовтня 2013 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 2791/13, відповідно до умов якого [PERSON] прийняв на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням [PERSON], визначених кредитним договором № 2791/13 (а.с.14). В порушення умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим мається заборгованість відповідачів перед позивачем в сумі 9340 грн. 15 коп., яка складається з: - 5006 грн. 41 коп. залишку по кредиту; - 4333 грн. 74 коп. відсотків за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості станом на 31 травня 2015 року за кредитним договором № 2791/13 від 29 жовтня 2013 року в сумі 9340 грн. 15 коп., яка складається з: - 5006 грн. 41 коп. залишку по кредиту; - 4333 грн. 74 коп. відсотків за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, тобто сторони, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені останнім по справі, у розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved