Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, абонентський рахунок [NUMBER]. У відповідачів утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Посилаючись на Закону України «Про житлово-комунальніпослуги», Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», які передбачають обов'язок споживача своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів, положення ст.625 ЦК України щодо відповідальності боржників за прострочення виконання грошового зобов'язання, КП «Харківводоканал» просило суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 11837 грн. 72 коп., із них: 5769 грн. 03 коп. за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2012 року по 31.10.2017 року; 4039 грн. 81 коп. за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2013 року по 31.10.2017 року; інфляційні витрати у розмірі 1695 грн. 04 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 333 грн. 84 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує протии розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи (а.с. 29-30, 35-36), причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов'язків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження (п.п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України). Враховуючи положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, справа була розглянута судом за правилами спрощеного провадження. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступнихпідстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки ЖК «Жилкомсервіс» дільниця № 54 № 739 від 06.04.2017 р., в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], 1981 року народження, з 31.10.2012 року, [PERSON], 1983 року народження, з 10.04.2014 року, [PERSON], 2015 року народження з 15.03.2016 року. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Договором є усна чи письмова угода між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, термін, ціну та інші умови, по яким реалізується продукція. Підтвердженням дії усної угоди оформляється квитанцією або іншим документом. Факт оплати споживачем - відповідачем послуг, тобто послуг які надає позивач, є підтвердженням факту існування договірних відносин між ними. Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено що споживач зобов'язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачів на надані послуги складає 11837 грн. 72 коп., із них: 5769 грн. 03 коп. за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2012 року по 31.10.2017 року; 4039 грн. 81 коп. за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2013 року по 31.10.2017 року; інфляційні витрати у розмірі 1695 грн. 04 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 333 грн. 84 коп. Зазначена заборгованість утворилася внаслідок не проведення оплати відповідачами за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості. Згідно п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуги надаються відповідно до умов договору. Проте це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що надаються позивачем і не оплачувати їх. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved