Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

В квітні 2018 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON], якою позивач просить розірвати шлюб, укладений у 2016 році між ним та відповідачем [PERSON]. Позов аргументований тим, що спільне життя у подружжя не склалося. Дітей від шлюбу не має. Більш ніж пів року подружжя разом не проживає, спільного господарства не веде. Непорозуміння у відносинах призвели до втрати почуття один до одного. Подальше спільне життя і збереження сімейних стосунків неможливе. За вказаною позовною заявою провадження у справі відкрите 07.05.2018 року. Розгляд справи призначено провести в порядку загального позовного провадження, почавши підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Датою початку підготовчого засідання визначене 05 червня 2018 року. В підготовче засідання позивач не зявився, надавши через канцелярію суду заяву про слухання справи у його відсутності та наполяганні на позовних вимогах (вхід. № 16796 від 15.05.2018 р.). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи у відсутності позивача. Повідомила, що нею також була подана позовна заява до іншого суду з тотожними позовними вимогами, оскільки вона зі свого боку теж наполягає на розірванні шлюбу із позивачем, вважаючи перебування у цьому шлюбі таким, що суперечить її інтересам, що має істотне значення. Відповідач підтвердила що з позивачем вони спільно не проживають біля шести місяців, почуття любові між подружжям втрачено та збереження шлюбу є недоцільним, й неможливим. Кожен живе своїм життям, не переймаючись проблемами один одного. Відповідач просить суд справу розглянути по суті у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб між громадянами України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 04 червня 2016 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис № 660 (Свідоцтво про шлюб (повторне) серії І-ЖД 320643). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінене на «Яковенко». Дітей подружжя не має. Сторони спільно не проживають біля шести місяців та не бажають перебувати у шлюбі, втративши сенс сімейного життя. Подружжя взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу\~статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до\~статті 24 Сімейного кодексу України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з\~частиною другою\~статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved