Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця (скорочено ФОП) [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Посилалась на те, що 20 жовтня 2011 року між нею та відповідачем ФОП [PERSON] укладено договір позики, згідно якого вона надала відповідачу кошти в сумі 150000 євро, а відповідач зобов'язався повернути позику в строк до 20 жовтня 2012 року, однак до цього часу цього не зробив, незважаючи на її неодноразові звернення. Просить стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на її користь борг за договором позики від 20 жовтня 2011 року в сумі 150000 євро, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 2751000 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на її користь борг за договором позики від 20 жовтня 2011 року в сумі 150000 євро, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно сумі 2751000 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Відповідач ФОП [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що дійсно 20 жовтня 2011 року він уклав договір позики грошей, згідно якого отримав від позивачки [PERSON] гроші в сумі 150000 євро строком до 20 жовтня 2012 року для придбання товару, однак товар не був реалізований і тому гроші він не зміг вчасно повернути, поверне в разі наявності коштів. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Згідно ст.ст.1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 20 жовтня 2011 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] укладено договір позики, згідно умов якого позивачка передає, а відповідач приймає у власність 150000 євро. Позика є безвідсотковою. Відповідач отримав грошові кошти, які є предметом даного договору, для розвитку підприємницької діяльності, які він зобов'язався повернути в строк до 20 жовтня 2012 року, що підтверджується копією договору (а.с.5) та визнав відповідач в судовому засіданні. Однак до визначеного в договорі строку і до даного часу борг відповідач позивачці не повернув, що визнав в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що з відповідача ФОП [PERSON] належить стягнути на користь позивачки [PERSON] кошти за договором позики від 20 жовтня 2011 року в сумі 150000 євро, що згідно офіційного курсу НБУ на даний час еквівалентно сумі 2751000 грн., задовольнивши повністю позовні вимоги, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн., сплаченого згідно квитанції (а.с.4), оскільки позовні вимоги задоволені. На підставі викладеного, ст.ст.207, 208, 526, 530, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved