overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В листопаді 2013 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, зазначивши, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де він фактично проживає. За період з 01.05.2012 року по 30.09.2013 року [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов'язання по оплаті послуг з теплопостачання, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем на суму 1986 грн. 32 коп. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію 16.10.2013 року у [ADDRESS], проживає відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» заборгованість відповідачів за спожиті ними послуги з теплопостачання станом на 23.10.2013 року за період 01.01.2011 року по 30.09.2013 року становить 1986 грн. 32 коп. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» слід стягнути заборгованість за спожиті ними послуги з теплопостачання станом на 23.10.2013 року за період 01.01.2011 року по 30.09.2013 року становить 1986 грн. 32 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В листопаді 2013 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, зазначивши, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], де вона фактично проживає. За період з 01.10.2009 року по 30.09.2013 року [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов'язання по оплаті послуг з теплопостачання, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем на суму 3228 грн. 12 коп. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 15.10.2013 року у квартирі [ADDRESS], проживає відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» заборгованість відповідачів за спожиті ними послуги з теплопостачання станом на 23.10.2013 року за період 01.10.2009 року по 30.09.2013 року становить 3228 грн. 12 коп. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» слід стягнути заборгованість за спожиті ними послуги з теплопостачання станом на 23.10.2013 року за період 01.10.2009 року по 30.09.2013 року становить 3228 грн. 12 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В листопаді 2013 року МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом з урахуванням уточнень до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, зазначивши, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], де вони фактично проживають. За період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року відповідачі належним чином не виконували свої зобов'язання по оплаті послуг з теплопостачання, у зв'язку з чим у них виникла заборгованість перед позивачем на суму 1421 грн. 24 коп. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача, просив здійснити заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію 15.10.2013 року у квартирі [ADDRESS], проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» № 1945 від 23.10.2013 року заборгованість відповідачів за спожиті ними послуги з теплопостачання за період 01.01.2012 року по 30.09.2013 року становить 1421 грн. 24 коп. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути на користь Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» заборгованість за спожиті ними послуги з теплопостачання за період 01.01.2012 року по 30.09.2013 року, яка становить 1421 грн. 24 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

В листопаді 2013 року ОК СТ «Ластівка» звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,8003 га з кадастровим номером 3220881700:05:003: 0569, розташованої в межах Вороньківської сільської ради Бориспільського району. На цій земельній ділянці прокладена дорога, якою користуються члени садівницького товариства. [PERSON] загородив частину до-роги: з однієї сторони він звів огорожу, з іншої - облаштував ворота. У такий спосіб відповідач перешкоджає користуватись частиною земельної ділянки та дороги. Для відновлення порушеного права ОК СТ «Ластівка» просить суд зобов'язати [PERSON] демонтувати, знести огорожу та ворота, звільнити проїзд. У судовому засіданні представник позивача Кузьменко В.О. підтримує позов та просить суд задовольни-ти його. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дій-шов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що ОК СТ «Ластівка» є власником земельної ділянки площею 0,8003 га з кадастровим номером 3220881700:05:003:0569, розташованої в межах Вороньківської сільської ради Бориспільського райо-ну. На цій земельній ділянці прокладена дорога. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно №9467247 від 16 вересня 2013 року (а.с.5), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстра-цію права власності №9467940 від 16 вересня 2013 року (а.с.6) та копіями кадастрових планів (а.с.7, 8). Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] загородив частину дороги: з од-нієї сторони він звів огорожу, з іншої - облаштував ворота. Відповідач не пускає правління та членів садівниць-кого товариства на цю частину дороги. З акту ПП «Земля-2009» №6 від 21 січня 2014 року та кадастрового плану вбачається, що огорожа та ворота, які [PERSON] звів на дорозі, розташовуються на земельній ділянці ОК СТ «Ластівка». Суд вважає, що у такий спосіб відповідач перешкоджає користуватись частиною земельної ділянки та прокладеної на ній дороги. Для відновлення порушеного права належить зобов'язати відповідача демонтувати, знести огорожу та ворота, зведені ним на земельній ділянці позивача. Разом з тим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] іншим способом перешкоджає користуватись земельною ділянкою та дорогою. Підстави для накладення на нього додаткового зобов'язання звільнити проїзд відсутні. Тому у задоволенні цієї вимоги належить відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

В листопаді 2013 року ПАТ «Хмельницькгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 424,62 грн. за період з 01 січня 2012 року по 01 жовтня 2013 року, посилаючись на те, що відповідач не сплачує за вказані послуги. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, проте за зареєстрованим місцем проживання судову повістку не отримала. Відповідно до абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, а тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач, мешканка [ADDRESS], не здійснює оплату послуг газопостачання за період з 01 січня 2012 року по 01 жовтня 2013 року, внаслідок чого, станом на 01.11.2013 року виникла заборгованість в сумі 424,62 грн., хоч договір про надання населенню послуг з газопостачання з [PERSON] в письмовій формі не укладався, однак фактично послуги з постачання газу відповідачу надавалися, остання ці послуги приймала, споживала газ та частково сплачувала за нього. Отже, між відповідачем та ПАТ «Хмельницькгаз» виникли фактичні договірні правовідносини. На підставі Постанови КМ України «Про затвердженя норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників № 619 від 08.06.1996 року, надавачем послуг зроблено розрахунок вартості наданих [PERSON] послуг, з врахуванням кількості проживаючих - три особи, газової плити, що склало, згідно представленого розрахунку 424,62 грн. за період з 01 січня 2012 року по 01 жовтня 2013 року, які слід стягнути з відповідача. Згідно з п.п. 5 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Судові витрати становлять 229,40 грн. і розприділяються відповідно вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, якій в подальшому уточнила, в якому просила поділити житловий будинок за адресою вулиця [ADDRESS], посилаючись на те, що їй на праві власності належить ? будинку, а відповідачці ?. В судове засідання позивач надала заяву про слухання справи у її відсутності та просила уточнені нею позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] також в судове засідання подала заяву про визнання позовних вимог з урахуванням уточненої позовної заяви та слухання справи у її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статей 364, 370 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та, що є у спільній сумісній власності. Дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи при цьому інтереси кожної сторони, суд приймає його та задовольняє позов. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів , в обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває з ним в шлюбі з 29.08.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому дитина знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до її повноліття також просить на своє утримання в розмірі ? частини щомісяця до досягнення дитиною 3 трьохрічного віку. В судове засідання не з'явилась , надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. В судове засідання відповідач в судове засідання не з'явився ,надав суду заяву про розгляд справи без його участі , проти позову не заперечує. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. Вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2008 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 29.08.2008 р., Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції , актовий запис № 517. Дитина мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина , з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з дня подання заяви. В обґрунтування позову зазначила, що вона є матір'ю відповідача. Є інвалідом ІІІ групи, отримує мінімальну пенсію, нижчу за прожитковий мінімум,тому потребує лікування та матеріальної допомоги. Згодом позовні вимоги уточнила, в яких просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки син не працевлаштований та має нерегулярний дохід. Іншого самостійного доходу не має, а відповідач надавати матеріальну допомогу на її утримання не бажає. В судове засідання позивач не з'явилась ,надала суду заяву в якій на уточнених позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився , представник відповідача надала суду заяву про розгляд справи без його участі з уточненими позовними вимогами згоден частково , не заперечує проти стягнення з нього 400 грн.,щомісячно на користь позивача. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. Вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 02.02.1980р.(а.с.2). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 04.03.1988 року.(а.с.3). Позивач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання (довідка МСЕК серії АД №175043), відповідно до якої їй протипоказано тяжка фізична праця та нічні роботи. (а.с.5). [PERSON] не працює, отримує мінімальну пенсію в розмірі 994 грн., щомісяця та потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON], працездатний, матеріальної допомоги на утримання матері не надає, хоча за станом здоров'я та матеріальним становищем може та повинен її надавати. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальний та сімейний стан сторін. Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, тому на підставі викладеного, суд вважає, за можливе стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, являється часково працездатною особою, тому позов підлягає частковому задоволенню, а саме: стягненню з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 06 березня 2003 року вона з відповідачем уклала шлюб, який було зареєстровано в селі Мечищів Бережанського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що відповідач зловживає спиртними напоями, сторони не зійшлися характерами, між ними відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають конфлікти, сварки. Їхня сім'я фактично розпалася й існує лише формально. Примирення неможливе. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що вважає, що сторони можуть примиритися. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Сторони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків, між ними виникали конфлікти, сварки та скандали, термін, наданий судом для примирення, позитивних результатів не дав, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2014 року передано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за підсудністю до Ленінського районного суду м. Полтави. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 25 березня 2014 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що з січня 2010 року вони з відповідачкою не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння та сварки з різних побутових проблем, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнаала в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 02 лютого 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис - № 09 (а.с.3), від шлюбу дітей не мають. Шлюб укладено між сторонами вперше. Як пояснив в судовому засіданні позивач, з січня 2010 року вони з відповідачкою не підтримують шлюбних стосунків, з цього часу разом не проживають, припинили шлюбно-сімейні відносини, їхнє спільне сімейне життя не склалося через непорозуміння з різних побутових причин, спірного майна не мають, відновлення сім»ї позивач вважає не можливим, а тому останній просив розірвати шлюб. Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають, майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved