Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

В липні 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, зазнаючи на обгрунтування своїх позовних вимог наступне. З 16.09.2006 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі в відповідачем [PERSON] . В період шлюбу в них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюбне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 16.03.2012 року шлюб з відповідачем розірваний, дитина залишались проживати з матір`ю. Вказаним рішенням з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання доньки. На початку військових дій у Донецькій області у 2014 році відповідач поїхав проживати до м. Донецьк. З травня 2013 року відповідач аліменти на дитину не виплачує, доньку самостійно утримує та виховує позивачка. З травня 2013 року, більше ніж п`ять років, відповідач жодного разу не спілкувався з дитиною. Не цікавиться її життям, здоров`я, успіхами, розвитком навчанням. Не вітає зі святами та днем народження. Не дарує подарунків та не купує жодної іграшки, одягу, інших необхідних для дитини речей. Дитина знаходиться на повному утримані позивачки. Відповідач не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи зазначене, просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 19.08.2020 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги свого довірителя з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Позивачка [PERSON] до судове засідання не з`явилась, у позові просила справу розглянути без її участі у судовому засіданні, проте винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання (а.с. 20), у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України здійснює заочний розгляд справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування Гранітненської сільської ради Волноваського району Донецької області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засіданні, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Тельманівського районного суду Донецької області від 16.03.2012 року розірвано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Вказаним рішенням з відповідача стягнуті аліменти на користь позивачки у розмірі 107,30 копійок (а.с. 8-9). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , встановлено, що батьками останньої є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.11). Допитана в якості свідка представник позивача [PERSON]. у судовому засіданні показала, що з позивачкою [PERSON] знайома з 2010 року, підтримують дружні стосунки. На той час позивачка та її чоловік відповідач по справі орендували житло в м.Волноваха. В 2012 році шлюб між ними було розірвано. Приблизно в 2014 році відповідач виїхав на тимчасово непідконтрольну український владі територію. З того часу він не спілкується з дружиною та дитиною. Не надає жодної матеріальної допомоги. Не вітає зі святами, не цікавиться життям дитини, її розвитком. Взагалі не приймає ніякої участі у вихованні дитини. На теперішній час дитині вже 13 років, мати утримає її самостійно. Відповідач жодного інтересу до дитини не проявляє. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є подругою позивачки [PERSON] . В 2012 року позивачка розлучилася з відповідачем. Приблизно в 2014 році останній виїхав на тимчасово непідконтрольну українській владі територію і з того часу жодного разу не зустрічався з дитиною. Відповідач не цікавиться життям дитини, не приймає участь в її вихованні, не надає ніякої матеріальної допомоги. Донька перебуває на повному отриманні матері. Відповідач навіть не телефонує дитині, не вітає її зі святами та день народженням. Взагалі не проявляє до дитини ніякого батьківського піклування. Відповідно до ч.4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч.5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності з ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження належними та достатніми доказами, якими зокрема є показання допитаних у судовому засіданні свідків, той факт, що відповідач [PERSON] з 2014 року ухиляється та свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини. На підставі чого суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 141 КПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені останньої судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved