Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності, в обгрунтування якого вказали, 11 листопада 2008 р. [PERSON] та [PERSON] подарували квартиру [ADDRESS], а [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожен прийняли в дарування квартиру № 222, загальною площею 34,9 кв.м. На підставі вказаного договору дарування від 11.11.2008р. у власність позивачів та відповідачів перейшла 1/4 частка квартири кожному. З 2012р. по сьогоднішній день [PERSON] та [PERSON] здають квартиру №222, що знаходиться в м.Хмельницькому по вул. Зарічанській, 32, при цьому отримують кошти, однак перешкоджають [PERSON] і [PERSON] у проживанні в даній квартирі. Через неможливість спільного користування квартирою №222 по вул. Зарічанській, 32 у м.Хмельницькому і неможливість поділити квартиру в натурі, позивачі бажають виплатити грошову компенсацію за частку іншим співвласникам, у звязку з чим звернулись до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні погодились на отримання грошової компенсації за частку у спірній квартирі відповідно до висновку судової експертизи, також вказали, що спільне користування квартирою неможливе, просять припинити право власності на квартиру, а за позивачами визнати право власності на відповідні частки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON], [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 11.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстр. № 3905, належить по 1/4 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON], [PERSON] належить на праві власності по 1/4 частині квартири [ADDRESS], на підставі підставі договору дарування від 11.11.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу за реєстр. № 3905. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 04.10.2016р. № 397/016 ринкова вартість кожної 1/4 частки квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], [PERSON] станом на 04.10.2016 року становить 97083грн. Згідно з положеннями частини першої статті 365 ЦК України, припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України випадку, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Враховуючи, що спірна квартира є неподільною річчю, відповідачі мають у власності інше житло, де фактично проживають, суд приходить до висновку, що припинення права власності на 1/4 частку квартири не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах № 6-81цс11 від 16 січня 2012 року, № 6-68 цс14 від 02 липня 2014 року, № 6- 2784 цс15 від 24 лютого 2016 року, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. [PERSON], [PERSON] внесли на депозит суму на 1/4 частину квартири в розмірі по 97083грн., яка була визначена висновком судової експертизи, що також відповідає роз'ясненням абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, право власності [PERSON], [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] належить припинити, зі сплатою грошової компенсації за частку квартири в розмірі 97083грн. кожному, за [PERSON], [PERSON] визнати право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] за кожним.

Outcome: approved