Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті чоловіка намагалася успадкувати дві його земельні ділянки, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через невідповідність кадастрових номерів у державних актах на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами в державному реєстрі. В судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримала, пославшись у своїх поясненнях на те, що через невідповідність кадастрових номерів не може оформити спадщину після чоловіка. Відповідач проти заявленого позову не заперечував, направивши до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника / а.с. 40 /. Представник третьої особи від Управлінням Держземагенства у Миргородському районі для розгляду справи не прибув, будучи повідомленим про день, час та місце її розгляду. Заперечень щодо заявленого позову від цього учасника процесу до суду не подано / а.с. 31 /. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] з грудня 1969 року перебувла у зареєстрованому шлбі з [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про укладення шлюбу / а.с. 7/. За життя чоловік позивачки мав у своїй власності дві земельні ділянки площею відповідно 3,52 та 3,61 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державних актів серії ПЛ № 233521 та серії ЯЖ № 359180, розташовані на території земель Черевківської сільської ради Миргородського району, що підтверджується копіями таких актів / а.с. 5, 6 /. [INFO] спадкодавець [PERSON] помер в с. Бакумівка Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть / а.с. 8 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. За повідомленням державного нотаріуса спадщину, після померлого [INFO] [PERSON], прийняла позивачка, на підставі чого було заведено спадкову справу. Інші спадкоємці на основі заповіту, а саме [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини / а.с. 33 /. Після смерті спадкодавця, позивачка [PERSON] звернулася до органів нотаріату, проте постановою державного нотаріуса від 19.02.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді двох земельних ділянок після померлого чоловіка по причині невідповідності їх кадастрових номерів у державних актах на право власності на земельну ділянку з кадастровими номерами в державному реєстрі / а.с. 25 /. Така невідповідність цих номерів підтверджена повідомленням відповідного землевпорядного органу та витягами з Державного земельного кадастру / а.с. 10, 11 - 14, 15, 16 - 19, 22, 23 /. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається зі змісту ст. 1225 ч. 1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем за законом на земельні ділянки померлої особи, вчинила дії по прийняттю спадщини після чоловіка, то вона набула право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Інші спадкоємці від прийняття спадщини за заповітом відмовилися.

Outcome: approved