Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

В квітні 2018 року представник заявника адвокат [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви зазначила наступне. [PERSON]\~проживає за\~адресою:\~[INFO].\~До 2009\~року разом\~з нею\~проживав її\~син [PERSON] Стосунки між ними не були приязними. Син не працював, весь час збирався поїхати за кордон на заробітки. У 2009 році заявник поїхала до родички за м.Торецьк. Повернувшись додому виявила, що син зібрав речі та виїхав з квартири. Через деякий час він подзвонив, сказав, що в нього все добре, він працює, знаходиться за межами України. Більш конкретна інформація щодо його місцезнаходження у матері відсутня. Неодноразово вона намагалася вставити його місцеперебування, однак це виявилося безрезультатним. Зясувати місцезнаходження [PERSON] наразі неможливо, що і стало приводом звернення до суду. Визнання сина безвісно відсутнім необхідно їй для здійснення приватизації квартири та отримання субсидії. Представник заявника та заявник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, наполягали на їх задоволенні. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає [PERSON], це товариш її сина, вони були сусідами. Тривалий час товаришували, потім в 2009 році [PERSON] кудись поїхав, з того моменту вона нічого про нього не чула. Куди поїхав - їй не відомо, востаннє вона бачила його в 2009 році, більше ніяких звісток про нього не отримувала. Його місцезнаходження їй невідомо. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знає [PERSON] ЇЇ син мав стосунки з дочкою [PERSON], проживали у цивільному шлюбі, тобто із [PERSON] вони є наче свахи. Дениса знала особисто, бачила і у місті, і вдома у [PERSON]. З 2009 року перестала бачити [PERSON], куди він дівся їй не відомо, наче десь поїхав на заробітки з тих пір не бачила його, місцезнаходження не знає. В якому місяці 2009 року бачила востаннє не памятає. Суд, вислухавши пояснення заявника, його представника, свідків, розглянувши заяву та додані матеріали до справи, повно та всебічно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об'єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до приписів ст.305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується поясненнями сусідів [PERSON], [PERSON] (а.с.8,9). Згідно копії паспорта заявника [PERSON], останній зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.7). [PERSON] не зявлявся за місцем свого проживання майже девять років, про що свідчить Акт від 26.03.2018 року, показання свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) Згідно з вимогами ч.1 ст.43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Отже, обов'язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування. У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд надіслав запити до відповідних організацій про надання відомостей щодо [PERSON] Згідно відповіді Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області актові записи про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, народження дітей та смерті на [PERSON] з 01.01.2009 року по теперішній час відсутні (а.а.29). Відповідно до відповіді УПФУ в м.Дзержинську Донецької області [PERSON] на обліку управління не знаходиться, ніякого виду пенсій не отримує (а.с.32). У відповіді УСЗН ВЦА м.Торецька Донецької області згідно Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб [PERSON] по місту Торецьк не значиться, згідно бази даних отримувачів допомог та компенсаційних виплат на обліку не перебуває, ніяких видів допомог не отримує (а.с.33) Згідно відповіді ВЦА м.Торецька Донецької області [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.34) На обліку у Торецькому міському відділенні Фонду соціального страхування України не перебуває та страхові виплати не отримує (а.с.35) Згідно Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції головного управління Національної поліції в Донецькій області За наявними базами у розшуку за Торецьким ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області не значиться (а.с.37). Відповідно до ст.306\~ЦПК України визначено обов'язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою. Судом встановлено, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для здійснення приватизації квартири та отримання субсидії. Надані докази, які були досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують відсутність [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання з 2009 року та неможливість встановлення його місця перебування вжитими заходами державних органів. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки останній день одержання відомостей про [PERSON] встановити неможливо, а зі слів заявника та свідків останні відомості про вказану особу надходили у 2009 році, без зазначення конкретного місяця, суд на підставі ч.2\~ст.43 ЦК України\~вважає днем початку безвісної відсутності цієї фізичної особи перше січня наступного року, тобто 01 січня 2010 року. Відповідно до ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, зявилася чи якщо одержано відомості про місце її перебування, то суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї чи іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання її безвісно відсутньою. Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, за результатами дослідження наявних у справі документальних доказів, суд вважає факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації та фактичного проживання з 2009 року (тобто більше одного року) встановленим, у звязку з чим заяву про визнання особи безвісно відсутньою слід задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.7 ст.294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved