Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Військово-цивільна адміністрація м. Красногорівка Мар`їнського району Донецької області в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] залишились без батьківського піклування та перебувають на первинному обліку служб у справах дітей райдержадміністрації. Родина [PERSON] перебувала на контролі військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка під соціальним супроводом центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді, як така, що опинилися у складних життєвих обставинах. За адресою, де проживала родина, відсутні необхідні умови для проживання та виховання дітей, в кімнатах будинку безлад, бруд, відсутні продукти харчування, брудна постільна білизна, наявне недотримання санітарно-гігієнічних норм свідчить про незадовільний стан помешкання. Матір дітей, [PERSON] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, жодним чином не бажала допомагати дітям формувати свій світогляд, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, за місцем проживання характеризується посередньо. Від сусідів та мешканців міста до Красногорівської військово-цивільної адміністрації неодноразово надходили усні скарги про недотримання санітарно-гігієнічних норм проживання родини, недбалого ставлення відносно виховання дітей, неодноразово помічена у стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] , оголошено підозру Мар`їнським ВП СКП у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України. За заявою матері [PERSON] для покращення житлово-побутових умов проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з серпня 2018 року по теперішній час було влаштовано у Великоновосілківський центр соціально-психологічної реабілітації дітей (за час перебування дітей в центрі мати відвідала їх лише один раз). [PERSON] , [INFO] , з вересня 2018 року по теперішній час був влаштований до дитячого державного закладу «Антошка» в м. Краматорськ (за час перебування дитини в закладі, мати його так і не відвідала, та не цікавилися його життям та здоров`ям). На сьогоднішній день мати не звернулася до служби у справах дітей стосовно повернення малолітніх дітей в родину. [PERSON] неодноразово проінформовано про можливість позбавлення батьківських прав у разі неналежного виконання власних обов`язків. На теперішній час встановлено, що за період відсутності малолітніх дітей, належних умов для проживання не створено, покращень щодо усунення негативних явищ в родині не виявлено. Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20 травня 2019 року підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача Мартинова Ю.П. у судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Мар`їнської райдержадміністрації Завгородня К.В. та представник третьої особи Мар`їнського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Бродянський В.О. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, заяв по суті справи з викладом своїх заперечень до суду не надала, розпорядившись таким чином своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, кожен окремо та у сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 січня 2017 року підтверджується, що [INFO] народився [PERSON] , батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 січня 2015 року [INFO] народилась [PERSON] , батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 січня 2013 року [INFO] народився [PERSON] , батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 серпня 2010 року підтверджується, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками вказано: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з характеристики, виданої Військово-цивільною адміністрацією м. Красногорівка на [PERSON] , остання за час проживання на території м. Красногорівка зарекомендувала себе виключно з негативної сторони, постійного працевлаштування не мала, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями (а.с. 10). З копії характеристики, виданої Загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів № 4 м. Красногорівка на ім`я [PERSON] , яка є ученицею 2 класу, вбачається, що мати [PERSON] навчанням та вихованням дитини не займається, часто знаходиться у нетверезому стані і залишає дітей на свого батька або без нагляду (а.с. 11). Згідно копії акту обстеження умов проживання від 03 квітня 2018 року під час обстеження будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що в кімнатах будинку відносно чисто, тепло, продукти харчування у наявності (а.с. 14). З витягу з протоколу № 1 засідання комісії з питань захисту прав дитини вбачається, що комісія вважає недоцільним повернення малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на виховання та спільне проживання до родини матері (а.с. 16). Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав № 217/10-06 від 05.02.2019 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Висновок обґрунтований тим, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, за місцем проживання характеризується посередньо, від сусідів та мешканців міста на [PERSON] неодноразово надходили усні скарги про недотримання санітарно-гігієнічних умов проживання родин (а.с. 17). Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав № 01-32/567 від 20.05.2019 року орган опіки та піклування Мар`їнської райдержадміністрації вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей. Висновок обґрунтований тим, що [PERSON] недбало ставиться до дітей, має схильність до вживання спиртних напоїв, у зв`язку з чим [PERSON] перебуває на контролі та під соціальним супроводом. За час перебування малолітнього [PERSON] в КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка», якого було влаштовано до вказаного закладу у вересня 2018 року за заявою матері, мати його не відвідувала, життям та здоров`ям сина не цікавилась, не телефонувала, матеріальної допомоги не надавала, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювала. Також, за час перебування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, яких було влаштовано до вказаного закладу за заявою матері від 14 серпня 2018 року до вирішення питання щодо покращення житлово-побутових умов проживання, мати цікавилась життям та здоров`ям дітей виключно у телефонному режимі, жодного разу дітей не відвідувала (а.с. 43-44). Копією акту обстеження умов проживання від 14 січня 2019 року підтверджується, що в ході обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що в кімнатах будинку відносно прибрано, в приміщенні низька температура, запах вугілля та дрів відсутній, ремонтні роботи не закінчені, запас харчових продуктів відсутній, електричні дроти не відповідають нормам безпеки, в цілому санітарно-гігієнічні умови в будинку не відповідають нормам для проживання дітей. Кожна дитина відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов`язані поважати дітей. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 4 статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім`ї якої проживає дитина. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У відповідності з ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989р. (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. No789-ХІІ) та ч.ч.7 та 8 ст. 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції «Про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оцінюючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що відповідачем не подано суду доказів на підтвердження того факту, що відповідач здійснював належним чином свої батьківські обов`язки, турбувався про фізичний та духовний розвиток дітей. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає встановленим факт ухиляння відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а відтак, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є такими, що підлягають задоволенню. Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, батько, мати позбавлені батьківських прав, маю право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України). З приводу вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей суд виходить з наступного. Під час вирішення спору суд враховує вимоги ст. 180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Приписами ч. 2, 3 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина інші обставини, які мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання чотирьох дітей: малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 08 лютого 2019 року. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. На виконання приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі: 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок в частині позовних вимог про стягнення аліментів та 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 180-183, 243-244 СК України, ст.ст. 55, 58, 60, 63, 64 ЦК України, суд, -

Outcome: approved