Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20.10.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якої він, [PERSON] передав [PERSON] грошову кошти в розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) дол. США строком повернення до 20.07.2015 року. На його неодноразові прохання повернути йому вказану суму боргу відповідач не реагує, грошей не повертає, що змушує його звернутись до суду з позовом про примусове стягнення позичених грошей в сумі 2400 (дві тисячі чотириста) дол. США. Відповідно до ст.1048 ч.1 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України і виплачуються до дня повернення позики. Також зазначеною нормою закону установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі,якщо інше не встановлено договором або законом. Укладеним між ним та відповідачем договором позики не зазначено, що він є безоплатним, а тому відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України відповідач зобов»язаний сплатити йому відсотки за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ України починаючи з 21.10.2014року. Відповідно до наданого розрахунку сума відсотків становить 515,14 дол. США. Окрім того відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3% річних від простроченої суми. Оскільки відповідач не повернув борг в строк до 20.07.2015 року, з нього підлягає стягнути 3 % річних, що становить 11,44 дол. США. Всього сума боргу відповідача становить 2926,58 дол. США,що еквівалентно по курсу долара станом на 16.09.2015 року в розмірі 21,99 грн., що становить 64355,49 грн.: з яких 2400 дол. США основного боргу, 515,14 дол. США згідно ст.1048 ЦК Країни та 11,44 дол. США, що становить 3% річних. Вказану суму просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином, що стверджується письмовою розпискою у матеріалах справи та дає підстави для розгляду справи у його відсутності з винесенням заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючим задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Факт позики відповідачем грошей в позивача підтверджується розпискою від 20 жовтня 2014 року, що не суперечить вимогам змісту ст.1047 ЦК України так, як договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Заперечення договору позики показами свідків не допускається. Згідно ст.1049 ЦК України [PERSON] зобовязаний повернути [PERSON] позичені грошові кошти у сумі 2 400 (дві тисячі чотириста) дол.США. Стаття 524 ЦК України встановлює, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. На момент звернення до суду курс долара становив 21,99 грн., що по курсу долара становить 2400дол. США х 21,99 грн.=52776 грн. Згідно зі статтею 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, що становить 3% річних, якщо ним несвоєчасно повернуто суму позики, що становить 11,44 дол.США та еквівалентно 251,56 грн. Окрім того відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позивач має право на отримання від відповідача відсотків від суми позики в розмірі облікової ставки НБУ, що становить відповідно до наданого суду розрахунку, який визнається обґрунтованим в сумі 515,14 дол. США, що еквівалентно 11327,92 грн. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 643,55 грн.

Outcome: approved