Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регрессу. В обґрунтування позову вказує, що 24 червня 2014 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2221238 (далі - поліс), за яким позивач застрахував відповідальність відповідача при експлуатації транспортного засобу Volkswagen Transporter (далі - застрахований автомобіль), державний номерний знак [NUMBER]. 01.09.2015 року близько 17 год., [PERSON], керуючи застрахованим автомобілем у стані сп'яніння в м. Гадяч по вул. 50 років Жовтня, допустив зіткнення з автомобілем Mersedes, державний номерний знак [NUMBER], що зазнав пошкоджень. На виконання умов полісу та угоди про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування від 18.09.2014 року позивачем 24.11.2014 року на підставі страхового акту від 21.11.2014 року було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 10 410,44 грн. Позивач у січні 2015 року звертався до відповідача з проханням добровільно відшкодувати завдані збитки, однак кошти від останнього не надійшли, тому ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернулося до суду і просить стягнути з [PERSON] на його користь 10 410,44 грн. як відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Представник ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2014 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та [PERSON] було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2221238 (далі - поліс), за яким позивач застрахував відповідальність відповідача при експлуатації транспортного засобу Volkswagen Transporter, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 2). Відповідно п. 1.2 угоди про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування від 18.09.2014 року потерпілий (в особі [PERSON].) і страховик (в особі ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») прийшли до згоди про те, що розмір страхового відшкодування, у зв'язку з настанням зазначеної у п. 1.1 цієї угоди події, становить 10 410 (десять тисяч чотириста десять) грн. 44 коп., визнається сторонами остаточним і не підлягає перегляду (а.с. 7). 25.09.2014 року постановою Гадяцького районного суду Полтавської області [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 130 ч.1, 124 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом в стані сп'яніння та порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а саме: 01.09.2014 року близько 17 год. [PERSON] в м. Гадячі по вул. 50 років Жовтня, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, державний номерний знак [NUMBER], в стані алкогольного сп'яніння не вибрав безпечну швидкість та дистанцію і допустив зіткнення з автомобілем Mersedes, державний номерний знак [NUMBER], який рухався попереду нього, в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.9, п. 12.1 та п.13.1 ПДР України (а.с. 3). 21.11.2014 року було затверджено страховий акт, відповідно якому дану подію було визнано страховим випадком, загальна сума збитку - 10 410,44 грн. (а.с. 8-9) 24.11.2014 року було здійснено виплату коштів страхових відшкодувань [PERSON] в сумі 10 410,44 грн. (а.с. 10-11). 20.01.2015 року представник ПрАТ «СК «Провідна» за довіреністю, директор АФ «Фінанси-Право-Аудит» звертався до [PERSON] з письмовою досудовою вимогою про відшкодування за регресною вимогою у розмірі 10 410,44 грн. (а.с. 12). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За правилами п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Із п. 38.1 ст. 38 вищезазначеного Закону вбачається, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). На підставі наведеного, суд вважає, що матеріальна шкода, яка була відшкодована позивачем на підставі полісу та угоди про розмір страхової виплати, підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved