Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

в листопаді 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначала, що відповідач [PERSON] здійснив крадіжку належних їй золотих виробів на загальну суму 35 696 грн. 00 коп., якими розпорядився на власний розсуд. Згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.07.2020 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України. Водночас завдані позивачу матеріальні збитки в вищевказаному розмірі відповідачем добровільно не відшкодовано, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 30.12.2020 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом часу з 22.10.2019 року по 27.04.2020 року здійснив крадіжку належних позивачці золотих виробів, а саме: перстня вартістю 7 425 грн. 00 коп., ланцюжка вартістю 990 грн. 00 коп., жіночих сережок вартістю 5 239 грн. 00 коп., жіночих сережок вартістю 5 797 грн. 00 коп., обручки вартістю 5 130 грн. 50 коп., обручки вартістю 11 115 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 35 696 грн. 50 коп., якими розпорядився на власний розсуд. Згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.07.2020 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України. Завдані позивачу матеріальні збитки в вищевказаному розмірі відповідачем добровільно не відшкодовано. Вказаний вирок набрав законної сили 10.08.2020 року. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені положеннями ст. 1166 ЦК України. Зокрема, шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, встановлені ст. 1192 ЦК України. Так, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, для настання деліктної відповідальності за ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Як зазначалося вище, вина відповідача в заподіянні позивачці матеріальної шкоди в вищевказаному розмірі встановлена, відповідно до вироку суду. Водночас, згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому вказані обставини не підлягають повторному доказуванню при розгляді цивільної справи. За такого, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить до стягнення матеріальна шкода в розмірі 35 696 грн. 00 коп. (в межах заявлених позовних вимог). В силу ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved