Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої їй заробітної плати в сумі 36309,38 гривень, середнього заробітку за час затримки заробітної плати в сумі 2502,72 грн., а також недоплаченої заробітної плати у звязку з введенням режиму неповного робочого тижня в сумі 25 603,06 гривень, а всього 64\~ 415, 16 гривень. В обгрунтування свої вимог посилалася на те, що з 23 липня 1985 року вона знаходилася з відповідачем у трудових правовідносинах. 17 жовтня 2013 року була звільнена з роботи з посади заступника головного бухгалтера за ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. В порушення норм ст.116 КЗпП України відповідач розрахунок з нею у день звільнення та на слідуючий день не зробив, відмовившись виплатити таку заборгованість у звязку з відсутністю коштів. В звязку з тим, що з вини заводу їй при звільненні не були виплачені належні гроші в строки передбачені трудовим законодавством, вона також просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки заробітної плати, починаючи з 17.10.2013р. до 11.11.2013р., тобто за 16 робочих днів в розмірі 2502,72 гривень. Крім того зазначала, що з січня 2013 року на підприємстві було введено триденний робочий тиждень, тобто ПАТ „МСЗ „Океан працювало в умовах неповного робочого тижня, що є істотною зміною умов праці, однак про такі зміни вона не була попереджена за два місяці, як того вимагають норми ст.32 КЗпП України, а тому через порушення її трудових прав, вона недоотримала заробітну плату за січень 2013р. у сумі 1240,00 грн., лютий 2013р.- 1588,72 грн., березень 2013р.- 3337,52 грн., квітень 2013р.- 3088,54 грн., травень 2013р.- 3434,38 грн., червень 2013р.- 3477,90 грн., липень 2013р.- 2730,44 грн., серпень 2013р.- 4841,68 грн., а разом 25603,06 грн. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 36309,38 гривень, середній заробіток за час затримки заробітної плати в сумі 2502,72 грн., а також недоплачену заробітну плату у звязку з введенням режиму неповного робочого тижня в сумі 25 603,06 гривень, а всього 64\~ 415, 16 гривень. Відповідач свого представника в судове засідання повторно не направив, був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції. Із заявою про розгляд справи в їх відсутність не зверталися. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з наказом № 44/1 к від 25.07.1985 року [PERSON] була прийнята з 23.07.1985 року на роботу до Суднобудівного заводу „Океан. Наказом № 590/к від 17.10.2013р. [PERSON] звільнена за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП з 17 жовтня 2013 року. У відповідності до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, організації, установи, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений законом термін виплатити неоспорювані суми. Згідно з наданою ПАТ „Миколаївський суднобудівний завод „Океан довідкою №50400/585 від 18.10.2013р. заборгованість по заробітній платі станом на 18.10.2013р. складає 36309,38 гривень. Згідно з нормами ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені у ст.116 КЗпП України при відсутності спору підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, непроведення розрахунку з працівником у день звільнення, або наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для суду застосування відповідальності, передбаченою нормами ст. 117 КЗпП України. При визначенні розміру середнього заробітку суд виходить з середньоденної зарплати позивача у розмірі 156, 42 грн. та часу затримки з дня звільнення, починаючи з 18.10.2013р. і до дня звернення до суду- 11.11.2013р., тобто за 16 робочих днів, як того просить позивачка. Середній заробіток за цей час складає 2502,72 гривні. Розрахунок середньоденної зарплати позивача у розмірі 156, 42 грн. був проведений наступним чином: 3008,32 грн.+6507,00 грн.= 9515,32 грн.; 9515,32 грн. : 2 дн.= 4757,66 грн.; 4757,66 грн. х 12 міс /365 дн. = 156,42 грн.; 156,42 грн.х 16 дн.= 2502,72 грн. Де 3008,32 грн.- нарахована заробітна плата за серпень 2013 року, 6507,00 грн.- нарахована заробітна плата за вересень 2013 року. Зазначену суму суд стягує з відповідача на користь позивачки на підставі норми ст.117 КЗпП України. Що стосується позовних вимог про стягнення недоплаченої заробітної плати у звязку з введенням режиму неповного робочого тижня в сумі 25603,06 гривень, то вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 56 КЗпП України передбачено, що за угодою між працівником і власником або уповноваженим органом може встановлюватися як при прийнятті на роботу так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Оплата праці в такому випадку провадиться пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку. Встановлення або скасування неповного робочого часу стаття 32 КЗпП України відносить до зміни істотних умов праці, а про таку зміну працівник повинен бути повідомлений не пізніше, ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 КЗпП України. Як вбачається з наказів президента ПАТ „МСЗ „Океан та сумісних рішень правління та профспілкового комітету ПАТ „МСЗ „Океан, в період з І до ІІІ кварталу 2013 року на підприємстві відповідача був встановлений триденний робочий тиждень. Як свідчать облікові листки, позивачка в зазначений період працювала неповний робочий тиждень і отримувала заробітну плату пропорційно відпрацьованому часу, що узгоджується з вищенаведеними нормами закону. Посилання позивачки на те, що вона не була повідомлена за два місяці про встановлення неповного робочого тижня не заслуговує на увагу, оскільки вона обіймала посаду заступника головного бухгалтера, а тому виключається можливість неповідомлення її про графік роботи підприємства. До того ж вона виходила на роботу саме неповний робочий тиждень і не ставила питання перед адміністрацією заводу про припинення з нею трудового договору відповідно до п.6 ст.36 КЗпП України, а отже погодилася на змінені умови праці. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 388,12 гривень.

Outcome: partial