Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

В листопаді 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника. Свої вимоги мотивував тим, що 21.06.2017 р. Апеляційним судом Миколаївської області винесено рішення про поновлення позивача на роботі у відповідача на посаді техніка з митних операцій відділу імпортної логістики. Проте відповідач рішення в добровільному порядку виконувати відмовився. 21.07.2017 р. Ленінським районним судом було видано виконавчий лист по вищевказаній справі, на підставі якого 20.09.2017 р. державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання цього листа. Так, рішення суду відповідачем було виконано лише 11.10.2017 р., тобто майже через 4 місяці після набрання рішенням суду законної сили. Такі дії відповідача завдали позивачу матеріальної шкоди у вигляді втрати заробітку за час вимушеного прогулу. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 21.06.2017 р. по 10.10.2017 р. у сумі 13\~807 грн. 62 коп. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на безпідставність заявлених вимог та відсутність вини відповідача у затримці виконання рішення суду. З 07.02.2012 р. по 31.10.2016 р. позивач працював на посадах економіста з митних операцій та техніка з митних операцій відділу імпортної логістики ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект». 31.10.2016 р. наказом директора з персоналу та науково-технічної інформації ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» позивача звільнено у звязку зі скороченням штату працівників. У листопаді 2016 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, відшкодування моральної шкоди. 21.06.2017 р. Апеляційним судом Миколаївської області постановлено Рішення по справі за позовом [PERSON] до до ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, яким визнано незаконним та скасовано наказ директора з персоналу та науково-технічної інформації ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» №2322-08-к від 31.10.2016 р. про звільнення [PERSON] з посади техніка з митних операцій відділу імпортної логістики у звязку з скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновлено [PERSON] на посаді техніка з митних операцій відділу імпортної логістики ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» з 31.10.2016 р.; стягнуто з ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2016 р. по 21.06.2017 р. у сумі 27\~790 грн. 02 коп., 300 грн. 00 коп. моральної шкоди. Рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання. 21.06.2017 р. вказане рішення Апеляційного суду Миколаївської області набрало законної сили. Відповідно до положень\~ст. 235 КЗпП України\~при винесенні рішення\~\~про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку\~\~за час вимушеного прогулу. 12.07.2017 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист №1 по вищевказаній справі про поновлення позивача на роботі. 20.09.2017 р. державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначено виконавчого листа. 11.10.2017 р. ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» видано Наказ №545-01-к про поновлення позивача на посаді техніка з митних операцій відділу логістики ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» з 31.10.2016 р. З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі. З Листа ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 23.10.2017 р. вбачається, що відповідачем виконано рішення суду відразу лише після отримання 09.10.2017 р. постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. З аналізу ст. 235 КЗпП України слідує, що вимушений прогул припиняється моментом винесення рішення про поновлення на роботі. Таким чином стосовно позивача вимушений прогул закінчився 21.06.2017 року. Відповідно до ч. 7\~ст. 235 КЗпП України\~встановлено, що\~\~рішення про поновлення на роботі\~\~незаконно звільненого, або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Правові наслідки несвоєчасного виконання рішення суду власником або уповноваженим ним органом встановлені ст. 236 КЗпП України, якою передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу\~\~працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Таким чином, починаючи з 21.06.2017 року по день виконання рішення, тобто винесення наказу про поновлення позивача, яке мало місце 11.10.2017 року, слід вважати періодом затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2017 р. встановлено, що середньоденний заробіток [PERSON] становить 174 грн. 78 коп. Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 21.06.2017 р. по 10.10.2017 р. складає 13 458 грн. 06 коп. ( 174,78 х 77 р.д.) Враховуючи ви викладене, суд дійшов висновку, що рішення суду від 21.06.2017 року про поновлення позивача на роботі відповідачем було виконано шляхом видання відповідного наказу від лише 11.10.2017 року, із затримкою виконання рішення суду, в звязку з чим вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, але частковому, з огляду на розрахунок. При цьому суд вважає доводи відповідача, надані в обгрунтування заперечень щодо позову такими, що не заслуговують на увагу через невідповідність їх вимогам законодавства та Правовим висновкам, які містяться в Постановах ВСУ від 22.11.2017 року у справі № 6-1660 цс 16, від 16.12.2015 року у справі № 6-648 цс 15. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial