Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12 січня 2015 року між кредитною спілкою Союз-Дніпро та [PERSON] був укладений кредитний договір № 26/15, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 5000 грн. 00 коп. строком на 10 місяців починаючи з 12 січня 2015 року по 11 листопада 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобовязання був укладений Договір поруки № 26/15 від 12 січня 2015 року між позивачем та [PERSON] відповідно до якого [PERSON] прийняла на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням [PERSON], визначеним кредитним договором. Стверджує, що в порушення умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, тому позичальник кредитна спілка Союз-Дніпро вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по зазначеному договору в сумі 8821 грн. 15 коп., яка складається з: - 3965 грн. 10 коп. - залишку по кредиту; - 4856 грн. 05 коп. відсотків, нарахованих за прострочення платежів, а також судові витрати по справі. Представник позивача надала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомили. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні встановлено, що 12 січня 2015 року між кредитною спілкою Союз-Дніпро та [PERSON] був укладений кредитний договір № 26/15 відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 5000 грн. 00 коп. строком на 10 місяців починаючи з 12 січня 2015 року по 11 листопада 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,95 % на залишок заборгованості за кредитом (а.с.13-14). 12 січня 2015 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] був укладений договір поруки № 26/15 відповідно до якого [PERSON] прийняла на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням [PERSON], визначеним кредитним договором. (а.с.15). В порушення умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим станом на 25 листопада 2015 року мається заборгованість відповідачів перед позивачем в сумі 8821 грн. 15 коп., яка складається з: - 3965 грн. 10 коп. - залишку по кредиту; - 4856 грн. 05 коп. відсотків, нарахованих за прострочення платежів (682,86 + 4738,29 565,10 = 4856,05). Тобто в розрахунку позивача щодо заборгованості за кредитним договором № 26/15 від 12 січня 2015 року допущена помилка щодо загальної суми заборгованості, яка зазначена як 8821 грн. 16 коп. (а.с.12). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 26/15 від 12 січня 2015 року в сумі 8821 грн. 15 коп., яка складається з: - 3965 грн. 10 коп. - залишку по кредиту; - 4856 грн. 05 коп. відсотків, нарахованих за прострочення платежів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, тобто сторони, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені останнім по справі, у розмірі по 609 грн. 00 коп. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved