Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що з відповідачем до 2003 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. Вони є батьками [PERSON], яка народилась 15.03.2000року, яка після їхнього розлучення проживає разом з позивачкою. На даний час донька досягла повноліття, однак потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки продовжує навчання,а саме: навчається на денному відділені Житомирського державного технологічного університету на контрактній формі, а тому, відповідно, стипендію не отримує. Позивачка не маєз моги самостійно матеріально утримувати повнолітню доньку, оскільки має на утриманні ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, а тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] аліменти на період її навчання в розмірі 1320 грн. щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду і до закінчення часу навчання(а.с.1-5). Ухвалою суду від 18.06.2018р. до участі в розгляді справи в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено [PERSON](а.с.45-46). Відповідач подав відзив на позов, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, мотивуючи це тим, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки ніде не працює, хворіє та має на утриманні непрацездатну матір (а.с.33-34). 2 В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала з наведених в позовній заяві підстав, пояснивши, що вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своїй \~ \~ \~ \~ повнолітній дитині, оскільки є працездатним, має підсобне господарство. Третя особа -[PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю (а.с.62). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що він ніде не працює, оскільки в селі немає роботи, живе за рахунок підсобного господарства, коштів від якого вистачає лише на прожиття. Крім того, має на утриманні матір, яка хворіє та потребує придбання ліків. З врахуванням вказаного, зазначає, що більше ніж 500-600 грн. щомісячно на утримання доньки сплачувати не може. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], яка народилась 15.03.2000 року, що вбачається з свідоцтва про народження останньої, а також свідоцтва про розірвання шлюбу сторін та свідоцтва про шлюб позивачки (а.с.8. 9. 10). Донька сторін з 01.09.2017 року навчається в Житомирському державному технологічному університеті денної форми навчання на договірній основі, термін навчання до 30.06.2021 року, оплата за навчання складає 13200 грн. щорічно, проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі та перебуває на її утриманні . Зазначене підтверджується довідкою вказаного університету від 15.03.2018р. за №94, довідкою Ягнятинської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 23.03.2018р. за № 140 та Договором № 100/17-1 про надання освітніх послуг (а.с.15, 17, 18-19). До повноліття [PERSON] відповідач сплачував аліменти в розмірі 1\\4 частки всіх видів доходу (заробітку), що вбачається з розпорядження державного виконавця про відрахування аліментів(а.с.16). Позивачка має на утриманні двоє малолітніх дітей, працює, на 0.5 ставки, отримує заробітну плату, розмір якої в 2018р. складає 1861 грн.00 коп. (а.с.12, 13, 14, 20). Відповідач з 18.01.2013 року по даний час ніде не працює, проживає разом з матір'ю, [INFO](а.с.67,68). Частиною 1 ст.199 СК України передбачено, що , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейний кодекс виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. З врахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до переконання, що повнолітня донька сторін, продовжуючи навчання, потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки , навчаючись на денній формі на договірній основі вона стипендію не отримує та обмежена у можливості працювати. Крім того, вона потребує коштів на проведення оплати навчання. Позивачка , яка є її матір'ю, самостійно надавати повну матеріальну допомогу доньці не має змоги, оскільки , як зазначалось вище, має на утриманні ще двоє малолітніх дітей. 3 Судом встановлено, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки, оскільки він є працездатним, інших утриманців немає. Ті обставини, що відповідач з 2013 року ніде не працює, а також , що він проживає разом зі своєю матір'ю -пенсіонеркою по віку, не впливає на його можливість надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки доказів того, що в період з 2013р. по даний час відповідач намагався працевлаштуватись суду не надано, а його мати, як вбачається з його ж пояснень в суді, отримує пенсію по віку в розмірі, що перевищує прожитковий мінімум. При визначені розміру аліментів, крім вказаних обставин, суд також враховує той факт, що відповідач в листопаді 2017 року отримав травму , лікувався стаціонарно, а в послідуючому перебував на амбулаторному лікуванні, що вбачається з Виписки із медичної карти стаціонарного хворого(а.с.27). З врахуванням вказаного, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки в розмірі по 800 грн. щомісячно. Однак при цьому суд також враховує те, що відповідно до ст.3 ЦПК України, ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків, з ким вона проживає. За змістом зазначених статей позивач [PERSON] мала право звернутися з позовом. Однак, такий позов повинен бути поданий в інтересах повнолітньої доньки , а з огляду на те, що остання є дієздатною, аліменти повинні бути стягнуті на її, а не інших осіб, користь, і тоді, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в їх інтересах. Право на звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача в своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь. За ініціативою суду, як зазначалось вище, повнолітня донька сторін була залучена до участі в розгляді справи як третя особа на стороні позивача та під час підготовчого судового засідання особисто, а в послідуючому, подавши в письмові формі до суду відповідну заяву, підтримала позовні вимоги своєї матері щодо стягнення аліментів з відповідача на своє утримання на час навчання. А тому суд задовольняє позовні вимоги частково, стягуючи аліменти у вищевказаному розмірі на користь повнолітньої доньки сторін , що узгоджується з практикою Верховного Суду (постанова від 06.06.2018р. по справі694/333/17). Судовий збір відповідно до ст.141 УПК України стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: partial