Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за направленням Бородянського районного центру зайнятості від 3 липня 2013 року він з 4 липня 2013 року був прийнятий на роботу в ТОВ «М-БУД Трейдинг» на посаду водія автотранспортних засобів, про що товариством було винесено наказ від 3 липня 2013 року № 11-к. З 4 липня 2013 року він (позивач) приступив до виконання своїх трудових обов'язків та до 4 серпня 2013 року на автомобілі товариства «Рено Мастер» перевозив будівельні матеріали по об'єктам будівництва. В послідуючому директор товариства почав вимагати від нього (позивача) виконання робіт, не обумовлених трудовим договором, а коли він відмовився, то його було звільнено з роботи, однак, запис про його роботу в товаристві в трудову книжку внесене не було, розрахунок при звільненні він не отримав. Тому просив зобов'язати ТОВ «М-БУД Трейдинг» оформити трудові відносини, а саме внести запис до трудової книжки про зарахування його на роботу 4 липня 2013 року за наказом від 3 липня 2013 року № 11-к та розірвання трудового договору з ініціативи працівника відповідно до ст..39 КЗпП України 4 серпня 2013 року, а також нарахувати йому (позивачу) заробітну плату за період роботи з 4 липня 2013 року по 4 серпня 2013 року, стягнути з відповідача на його (позивача) користь нараховану заробітну плату за вказаний період та на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач - ТОВ «М-БУД Трейдинг», свого представника в судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Треті особи - Бородянський районний центр зайнятості та Територіальна державна інспекція з питань праці у Київській області, своїх представників в судове засідання не направили, просили справу розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що як вбачається з копії корінця направлення на працевлаштування від 3 липня 2013 року (а.с.28), показів свідка [PERSON], позивач [PERSON] був направлений Бородянським районним центром зайнятості до ТОВ «М-БУД Трейдинг» та прийнятий на роботу в дане товариство на посаду водія автотранспортних засобів з 4 липня 2013 року за наказом від 3 липня 2013 року №11-к. Свої трудові обов'язки позивач виконував до 1 серпня 2013 року включно, коли його було повідомлено про звільнення, але запис про роботу в товаристві в трудову книжку не внесено та відповідний розрахунок з ним не проведено. Відповідно до ст..24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Так як відповідачем було винесено наказ про прийняття позивача на роботу та його фактично було допущено до роботи, то суд вважає, що між ним та товариством 4 липня 2013 року було укладено трудовий договір. Відповідно до ст..48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до ст..115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст..116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене, оскільки судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 4 липня по 1 серпня 2013 року, але запис про це не внесено до трудової книжки позивача та не проведено з ним розрахунок при звільненні, не виплачено заробітну плату, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, зобов'язати відповідача внести запис до трудової книжки позивача про його роботу в товаристві у вказаний період, нарахувати та виплатити [PERSON] за цей час заробітну плату. Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги те, що жодних доказів понесення позивачем моральних збитків суду не надано, в іншій частині в позові необхідно відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial