Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача вказувала, що житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Шмідта, 16, складається із двох квартир, які належать на праві власності позивачу [PERSON] на підставі договору дарування та договору купівлі-продажу. Вказана обставина не дає можливості [PERSON] вільно розпоряджатися своїм майном, а саме продати житловий будинок чи приватизувати земельну ділянку для його обслуговування. Саме тому позивач змушена була звернутися з позовом до суду.\~ Ухвалою суду від 29 грудня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Спірним є житловий будинок, що розташований на земельній ділянці за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Шмідта, 16, який складається з двох квартир, та відповідно до довідки КП «Люботинське БТІ» №135-в від 20 грудня 2018 року належить [PERSON].\~ Так, відповідно до копії договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківського району нотаріальної контори [PERSON] 06 травня 1995 року №2-997, та зареєстрованого в КП «Люботинське БТІ» за реєстровим номером №118\~ [PERSON] придбала квартиру №2 в житловому будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Шмідта, 16. Також відповідно до копії договору дарування серія АВВ №963796, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори\~ [PERSON] 26 листопада 1999 року за реєстровим номером №2-1528 та зареєстрованого в КП «Люботинському БТІ» 20 січня 2000 року за №72, [PERSON] отримала в дар квартиру №1 в житловому будинку, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Шмідта, 16. А згідно із копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6301353882014 від 14 жовтня 2014 року [PERSON] надана земельна ділянка, площею 0,0860 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 6311200000:26:050:1003 за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Шмідта, 16. Як вбачається із копії технічного паспорту виготовленого ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] станом 14 грудня 2018 року на земельній ділянці в 1959 році були побудовані: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», «А2-1», з сіньми літ. «а» та літ. «а2», ґанком літ. «а1», а також гараж літ. «Б», душ літ. «В», погріб літ. «Г», вигрібна яма літ. «Я», огорожа 1-2. Крім того відповідно до довідки-характеристики, наданої ФОП [PERSON] при інвентаризації станом на 14 грудня 2018 року було встановлено, що за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Шмідта, 16, самовільне переобладнання та будівництво відсутнє. Як вбачається з плану будівлі відображеному у технічному плані, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Шмідта, 16, за своїми зовнішніми, внутрішніми та конструктивними параметрами є будівлею капітального типу, внутрішні побутові умови в якому передбачають можливість постійного проживання в ньому та виключають ті обставини, що в будинку існували дві окремі ізольовані квартири. Фактично будівля, якою в цілому володіє [PERSON] являє собою житловий будинок, який слід розцінювати як обєкт права власності належній позивачу. Відповідно до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи наявні в справі матеріали в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], яка є номінальним власником двох квартир в одному житловому будинку фактично є власником саме житлового будинку, та в такій якості її сприймає орган місцевого самоврядування при вирішенні питань, повязаних з використанням земельної ділянки, на якій розташований спірний житловий будинок.\~ Однак, позивач змушена доводити перед державними та іншими органами своє право власності на житловий будинок, як обєкт відмінний від іншого обєкту нерухомого майна квартири. А отже суд задовольняє позов повністю та визнає за [PERSON] право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, пров. Шмідта, 16 в цілому. На підставі викладеного,

Outcome: approved