overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів, в якому просять визнати договір № 351 купівлі-продажу цілого житлового будинку з відповідними господарськими і побутовими будовами та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Інгульська, 23, укладений 29 березня 2001 року на Універсальній Товарній Біржі «Фенікс» - дійсним. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивачі, згідно наданих заяв, просили розглядати справу без їх участі, позов підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували. Про причини неявки в судове засідання відповідача та представника третьої особи суду не відомо. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 березня 2001 року на Універсальній Товарній Біржі «Фенікс» між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір купівлі-продажу цілого житлового будинку з відповідними господарськими і побутовими будовами та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Інгульська, 23, який вони придбали в рівних частках. Раніше спірний житловий будинок належав по 1/3 частці [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою 27 січня 1998 року, р. № 6-117, зареєстрованого в Миколаївському БТІ 05 жовтня 2000 року, р. № 5118. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавці передали зазначену квартиру покупцям у власність, а покупці передали продавцям обумовлену договором суму. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON]А, звернулася в суд з позовом до [PERSON] про покладання додаткових витрат на утримання, посилаючись на те, що 10.02.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]. [INFO]. В даний час сторони по справі припинили своє спільне проживання. У звязку з тим, що позивач не працює, перебуває у декретній відпустці, коштів на утримання дітей не вистачає, а тому просить винести рішення про стягнення з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. В судове засідання позивач зявилася, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, проти позову заперечив. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON]. [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії 1-СР № 129194 від 04.05.2011 року, серії 1-БВ № 217982 від 14.03.2014 року, які проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач грошей на утримання [PERSON]. не надає, сторони тривалий час проживають окремо, позивач перебуває у декретній відпустці, коштів на утримання дітей не вистачає, а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], на утримання [PERSON] аліменти, у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO] трьох річного віку. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON], в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася в суд з заявою, заінтересована особа: [PERSON] В, служба у справах дітей Чемеровецької РДА про надання права на шлюб, вказавши, що [PERSON] [INFO] бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], так як вони кохають один одного, але оскільки її дочці не виповнилось 18 років вона не може цього зробити. Крім того, [PERSON], закінчив духовну семінарію і для продовження служби і висвячення у сан священика йому потрібно зареєструвати шлюб. В судове засідання заявник та неповнолітня [PERSON], з'явилася свої вимоги підтримали та просили заяву про надання права на шлюб задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання з'явився просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Чемеровецької РДА в судове засідання з'явився, заявлені вимоги підтримує та не заперечує у їх задоволенні. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що неповнолітня [PERSON] та [PERSON], мають міцні почуття любові і поваги один до одного та бажають укласти шлюб. Зі слів матері реєстрація шлюбу [PERSON], з [PERSON], відповідає інтересам її дочки, що також в судовому засіданні підтвердила неповнолітня [PERSON]. [PERSON], підтвердив в судовому засіданні, що закінчив духовну семінарію і для продовження служби і висвячення у сан священика йому потрібно зареєструвати шлюб. У відповідності до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Реєстрація шлюбу з [PERSON]. відповідає інтересам заявниці, оскільки вони кохають один одного. Оцінюючи встановлені обставини суд приходить до висновку, що [PERSON], яка не досягла шлюбного віку, слід надати право на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме належності їй Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ №036140, виданого 05 березня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації від 13 січня 2004 року за №7/2004-р. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що в вищезазначеному Державному акті на право власності на землю невірно зазначено її прізвище, а саме вказано «Марцинюк», замість вірного «Марценюк». Зазначає, що провести виправлення чи внести зміни до вищезазначеного Державного акту неможливо. В звязку з даною помилкою вона не може належним чином використовувати даний Державний акт, а саме оформити договір оренди земельної ділянки. До суду представник заявниці подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Пашковецької сільської ради, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не зявився. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспортних даних заявником є [PERSON], [INFO], їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1,43 га., що розташована в с. Грибенинка поле №4 Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району. Однак у вищезазначеному Державному акті невірно зазначено її прізвище, а саме вказано «Марцинюк», замість вірного «Марценюк». Вказані обставини підтверджуються: копією паспорта заявниці, Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ №036140, виданого 05 березня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації від 13 січня 2004 року за №7/2004-р., довідкою виконавчого комітету Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ №036140, виданого 05 березня 2004 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації від 13 січня 2004 року за №7/2004-року підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] в порядку окремого провадження звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХМ №022489, виданого на підставі рішення Староостропільської сільської Ради за №2 від 16 березня 2000 року. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що в вищезазначеному Державному акті на право власності на землю невірно зазначено її по-батькові, а саме вказано «Мусіївна» замість вірного «Мойсеївна». Зазначає, що провести виправлення чи внести зміни до вищезазначеного Державного акту неможливо. В звязку з даною помилкою вона не може належним чином використовувати даний Державний акт, а саме оформити договір оренди земельної ділянки. До суду представник заявниці подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Староостропільської сільської ради, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно паспортних даних заявником є [PERSON], [INFO], їй на праві власності належить земельна ділянка площею 2,78 га., що розташована на території Староостропільської сільської ради Старокостянтинівського району. Однак у Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ХМ №022489 невірно вказано її по-батькові, а саме вказано «Мусіївна» замість вірного «Мойсеївна». Вказані обставини підтверджуються: копією паспорта заявниці, Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ХМ №022489, виданого на підставі рішення Староостропільської сільської Ради народних депутатів №2 від 16 березня 2000 року, довідкою виконавчого комітету Староостропільської сільської ради №605 від 21.07.2015 року. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ХМ №022489, виданого на підставі рішення Староостропільської сільської Ради народних депутатів №2 від 16 березня 2000 року підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Білоусова) [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 травня 1996 року Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району (актовий запис № 5). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в шлюбі вони мають дочку [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені, а збереження сімї є неможливим. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 24 травня 1996 року Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області між [PERSON] (до шлюбу Білоусова) [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис №5). Від цього шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.\~ Оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть й\~\~розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також права їхніх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Обловатна) [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 листопада 1999 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану (актовий запис № 257). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі вони мають трьох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 07 листопада 1999 року Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Обловатна) [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис №257) від 07 листопада 1999 року. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO],.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON], звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи це тим, що в архівній довідці № 202 від 15.07.2015 року про заробітну плату за 1986-1991 роки та № 205 від 21.07.2015 року про кількість відпрацьованих людиноднів за 1977, 1986-1996 роки, та в архівній довідці № 205 від 21.07.2015 року про кількість відпрацьованих людиноднів за 1981-1985 роки, його прізвище та ім'я вказано [PERSON], [PERSON], а не [PERSON]. В даний час заявник є інвалідом 2 групи загального захворювання та має намір оформитись на пенсію, однак цього зробити не може, оскільки при зверненні до управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі про призначення йому пенсії, взяти до уваги архівні довідки про заробітну плату не має підстав, по причині неправильного запису його прізвища та імені, у зв'язку із чим заявник звернувся в суд з даною заявою. В судове засідання заявник та його представник з'явилися, заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання з'явилася, проти задоволення заяви незаперечує. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що згідно копії паспорта серії [NUMBER] від 09.07.1999 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.12.1958 року, копії трудової книжки серії [NUMBER] від 08.02.2008 року прізвище, ім'я та по батькові заявника записано [PERSON]. Відповідно до довідки-виписки виданою виконкомом Свіршковецької сільської ради Чемеровецького району № 707 від 15.07.2015 року про те, що в книзі №4 за 1980-1982 роки числиться [PERSON], [INFO]. В судове засідання з'явилися свідки [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що дійсно в с.Свіршківці Чемеровецького району проживає [PERSON], 1958 року народження. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін по справі, свідків, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки факт правовстановлюючих документів ніким не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин з бабусею [PERSON], яка померла 15.04.2012 року. В даний час у заявника виникла необхідність в переоформленні спадщини, однак цього зробити не може через те, що у свідоцтві про народження його матері прізвище її матері ( бабусі заявника) вказано [PERSON], а у свідоцтві про смерть [PERSON] тому у нього відсутні підтверджуючі документи про родинні відносини між ним та бабусею, в звязку з чим був вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В судове засідання представник заявника зявилася, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи: Андріївської сільської ради Чемеровецького району в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, згідно якої проти задоволення заяви не заперечує, а справу просить слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-БВ № 183392 від 16.01.2013 року [PERSON], [INFO] його матірю була [PERSON], яка згідно свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 205720 від 22.02.2013 року померла 22.12.1990 року. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії 1-ЯР № 372580 від 05.07.1957 року [PERSON], змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON], актовий запис № 18. Відповідно до свідоцтва про народження № 684029 матірю [PERSON], була [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії 10БВ № 177455 від 18.04.2012 року [PERSON], померла 15.04.2012 року. Згідно довідок виданих Андріївською сільською радою Чемеровецького району № 320 від 15.07.2015 року, № 211 від 15.10.2012 року про те, що в с. Андріївка по вул.. Станевського,13 Чемеровецького району проживали [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] онук, [PERSON], [INFO] дружина онука, [PERSON], [INFO] правнук. Також судом було встановлено, що нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини у звязку із відсутністю документів про родинні відносини між [PERSON], та [PERSON], в вчиненні нотаріальних дій від 26.05.2013 року№ 541/02-31, що міститься в матеріалах справи. Крім того, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]П в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], та [PERSON]. про те, що [PERSON] яка померла в квітні 2012 році дійсно була матірю [PERSON], яка померла в 1990 році та бабусею [PERSON] [INFO]. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки факт родинних відносин ніким не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 19 червня 2008 року між ним та відповідачкою [PERSON] Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області було зареєстровано шлюб (актовий запис №3). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, через непорозуміння у вирішенні сімейних проблем, у них різні характери, різні погляди на життя, що перешкоджає сімейним відносинам. На даний час вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливим, тому просить шлюб розірвати. Позивач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, та просить розірвати шлюб. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання також не з»явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 19 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Ю.С. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 3. Від цього шлюбу у сторін 07 березня 1997 року народився син [PERSON] та 16 липня 2003 року дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Оскільки сторони проживають окремо, не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних проблем, враховуючи визнання відповідачкою позову, що свідчить про небажання зберегти сім»ю, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, й розірвання шлюбу не призведе до порушення їх особистих та майнових прав, а також прав їх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved