Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

В лютому місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 29 червня 2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них народився син, [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. Так, як дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1 500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, її представник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимогу підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнав частково, а саме розмір аліментів визначити у сумі 1 000,00 грн., проти розірвання шлюбу не заперечує, щодо стягнення правничої допомоги просить відмовити. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 червня 2013 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що відповідач допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1 000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а тому позов в цій частині підлягає теж задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляд справи витрат на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В матеріалах справи відсутні дані про кількість годин, які затратив для надання правничої допомоги адвокат по даній справі, акту виконаних робіт, квитанція. Крім угоди між адвокатом та позивачем про надання правничої допомоги, інших доказів, що позивач на користь, якої ухвалене рішення поніс витрати на правничу допомогу матеріали справи не містять. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 1 500,00 грн. слід відмовити.

Outcome: partial