Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

В квітні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 15941,92 грн. На обґрунтування своїх вимог ПАТ КБ «Приватбанк» вказує, що відповідно до укладеного договору б/н від 22 січня 2016 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання послуг, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, за станом на 04 березня 2018 року [PERSON] має заборгованість в сумі 15941,92 грн., яку банк просив стягнути з відповідача. Згідно письмового клопотання просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, яку відповідачем було отримано 14 квітня 2018 року (а.с.38). Відповідач у визначений ухвалою суду п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали відзиву на позов не подав, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заперечив. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 22 січня 2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір приєднання, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 42,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у відповідності до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Підписавши 22 січня 2016 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту банку. Зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку (а.с.5). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг записано, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. В силу п. 2.1.1.12.2.1. Клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування, а згідно п. 2.1.1.12.6.1. вказаних Умов та правил, при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100,00 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Судом встановлено, що зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконав. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 04 березня 2018 року [PERSON] має заборгованість перед банком в сумі 15941,92 грн., яка складається з: 4841,08 грн. - тіло кредиту; 3867,20 грн. - відсотки за користування кредитом; 5998,31 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 735,33 грн. штраф - (процентна складова) (а.с.4). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що всі складові заборгованості, пеня, штраф, заборгованість по процентах, розраховані у відповідності до умов договору, а тому приймається судом як належний доказ розміру заборгованості відповідача. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 22 січня 2016 року ґрунтується на законі. Право позивача порушено відповідачем, а тому підлягає захисту в судовому порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. (а.с.28). На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved