Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістив. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що 23.08.2013 року позивач [PERSON] уклав договір позики з відповідачем [PERSON], який взяв у позивача в борг гроші у сумі 2020 гривень і зобов'язався повернути їх до 29 серпня 2013 року про, що складено розписку( а.с.6). Розпискою встановлено, що відповідач бере на себе зобов'язання повернути вищевказану суму протягом вказаного строку рівновеликими частками, однак останній внесок повинний бути зроблений не пізніше серпня 2013 року. Через невиконання відповідачем боргового зобов'язання у позивача виникло тяжке матеріальне становище. Час прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 29 серпня 2013 року по 05 листопада 2013 року 68 днів: 2020 грн / 365 днів/ 100 х 3 х 68 дн. = 11,29 грн. Тому всього відповідач повинен сплатити позивачу 2031 грн.29 коп. Встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за розпискою від 23.08.2013 року, грошові кошти визначені умовами розписки відповідачу передав, а відповідач порушив свої зобов'язання за вищезазначеним договором, оскільки після спливу строку повернення позики, грошові кошти позивачу не повернув. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, строк повернення грошових коштів по розписці від 23.08.2013 року сплинув 29.08.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті; сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом валюти на день платежу. З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу за розпискою від 23.08.2013 року в розмірі 2020 гривень ( а.с. 10) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Окрім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних на неповернуту суму боргу, в розмірі 11 гривень 29 копійок, а саме з 29 серпня 2013 року по 05 листопада 2013 року включно. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за розпискою від 23.08.2013 року, при цьому допустив прострочення виконання грошового зобов'язання. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є законними і обґрунтованими, тому відповідач повинен сплатити позивачу суму основного боргу за розпискою - 2020 грн., сума відсотків по боргу за час прострочення 3% річних від простроченої суми, яка складає за весь час прострочення грошового зобов'язання - 11 грн.29 коп., а також судові витрати, понесенні позивачем при зверненні до суду. За таких обставин та

Outcome: approved