Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що 25 лютого 2015 року, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду (суддя - Логінова С.М.) їй було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України. Вищевказана ухвала мотивована тим, що у Першому міському відділі ДВС Хмельницького МРУЮ перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з кредитної спілки «Веста» боргу в сумі 670199,73 грн. Вона як керівник кредитної спілки має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а тому вона може ухилитися від виконання рішення суду. Про те, що її обмежено у виїзді за кордон, вона дізналася 29 вересня 2016 року із рішення ППр «Бориспіль» «Про відмову у перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку». В цей день, її сімя мала вирушити на відпочинок за кордон, що підтверджується Договором на туристичне обслуговування №3025403 від 27 серпня 2016 року (копія договору додається). Однак, внаслідок обмеження її у виїзді за кордон, ані вона, ані чоловік із їхньою дитиною, вилетіти не змогли, а відпочинок було безнадійно зіпсовано. Вартість оплачених туристичних послуг становить 30 230 грн.. що підтверджується квитанціями про сплату. Факт родинних відносин із [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-БВ №008211. 14 листопада 2016 року ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2015 року було скасовано як незаконну та доведено відсутність підстав для обмеження її виїзду за кордон. Відтак, державним виконавцем свідомо перед судом замовчувались факти, що мають значення для справі і як наслідок, було прийнято незаконну ухвалу. Обмеженням у виїзді за кордон, їй також було завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні нормальних життєвих звязків, пережитого стресу. Внаслідок цього вона була змушена відстоювати свої права в судах, витрачати час та кошти на правову допомогу, що вплинуло на її стан здоровя та принесло сильні душевні страждання. Завдану їй моральну шкоду, вона оцінює у 20 000 грн. З вище наведеного просить стягнути з Державної Казначейської служби України на користь [PERSON] 30 230 завданої матеріальної шкоди та стягнути з Державної Казначейської служби України на користь [PERSON] 20 000 завданої моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали, просять в позові відмовити, оскільки в реєстрі юридичних осіб по даний час керівником КС « Веста» значиться Ґедзь М.В., окрім того рішенням апеляційного суду не встановлено вини державного виконавця. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2015 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області обмежено у виїзді за межі України керівника кредитної спілки « Веста» Ґедзь [PERSON], яка має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, оскільки винесені судові рішення на користь вкладників кредитної спілки « Веста» боржником не виконуються. 14.11.2016 року ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2015 року, було скасовано як необгрунтовану, оскільки на момент винесення ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 25 лютого 2015 року Ґедзь М.В. не являлась керівником кредитної спілки « Веста». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що Ґедзь М.В. являється його дружиною, він являється головою спостережної ради КС « Веста». 05 грудня 2013 року було прийнято рішення про звільнення Ґедзь М.В. з посади голови правління КС «Веста» з 06.12.2013 року, про що видано наказ. Хто мав внести зміни в реєстр юридичних осіб про зміну керівника він не знає, він особисто цього не робив. Чи повідомляла Ґедзь М.В. виконавчу службу про її звільнення з посади голови правління кредитної спілки не знає. Також пояснив, що 29 вересня 2016 року його сім»я мала вилітати на відпочинок за кордон, проте в ППр « Бориспіль» дружині повідомили про заборону у виїзді за кордон в зв»язку з обмеженням виїзду згідно ухвали суду. Кошти за туристичне обслуговування сплачував він, але кошти були дружини. На запит суду ФОП [PERSON] повідомила,що в зв»язку з неможливістю здійснити подорож туристом Ґедзь М.В. їй було повернуто ТОВ « Анекс тур» 6022,61 грн. Згідно ст. 11 ЗУ «Про державну виконавчу службу» (в редакції, чинній на час звернення до суду із поданням) шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави, тобто за рахунок коштів державного бюджету України. У разі завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця особа має право звернутись до суду з позовом про відшкодуванням шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади (статті1174,1166,1167 ЦК України). Згідно з ч. 2ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно винесеної постанови Хмельницького апеляційного суду від 14 листопада 2016 року не вказано, що дії державного виконавця щодо подання клопотання про обмеження виїзду за кордон голови правління КС « Веста» є неправомірними і перебувають у прямому причинному зв»язку із завданням збитків для позивачки. Позивачка знала, що вона не являється головою правління КС «Веста» з 06 грудня 2013 року, проте ніяких заходів не вжила для внесення змін в електронний реєстр юридичних осіб та не повідомила про це до Першого міського відділу ДВС м. Хмельницького, де було відкрито виконавче провадження на виконання рішень судів про стягнення коштів з КС «Веста» на користь фізичних осіб згідно депозитних договорів, головою правління якої вона була. Окрім того кошти за придбання туристичних послуг у ТОВ « Туристична компанія «Анекс Тур» згідно наданих суду платіжних документів сплачував [PERSON], а не Ґедзь [PERSON], відповідно право вимоги на повернення сплачених коштів має він, як платник. Доказів того, що сплачені грошові кошти належали Ґедзь М.В. суду не надано. Надання суду індивідуальних відомостей про застраховану особу Ґедзь М.В. по пенсійному фонду України не може свідчити, про сплату нею коштів на туристичне обслуговування згідно наданих платіжних документів на ім»я [PERSON] Враховуючи наведене, позивачкою не надано суду доказів порушення її прав внаслідок чого їй завдано матеріальних та моральних збитків, тому заявлені позовні вимоги Ґедзь [PERSON] до Першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed