Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

В наведеній вище справі позов мотивований тим, що під час проживання у шлюбі сторонами була придбана однокімнатна квартира [ADDRESS] Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2014 року поділено спільне сумісне майно [PERSON] та [PERSON], а саме квартиру [ADDRESS], визнано за [PERSON], право власності на ? частку квартири [ADDRESS] З метою реєстрації права власності на належну частку квартири позивач 19.11.2014 року звернувся до КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про виготовлення технічного паспорту на свою частку квартири та відповідно до цього уклав договір №13244 від 19.11.2014 року. В рахунок виконання договору позивачем було сплачено КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» кошти в розмірі 197 грн. Однак відповідач, яка проживає на даний час в квартирі, відмовляється допускати працівника КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» в квартиру для її обстеження, крім цього, у позивача немає вільного доступу до вищезазначеного житла. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Заяв та повідомлень про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило. В справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2014 року [PERSON] належить право власності на ? частку квартири [ADDRESS] Рішення суду набрало законної сили 21.10.2014 року. З метою реєстрації права власності на належну частку квартири позивач 19.11.2014 року звернувся до КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» для виготовлення технічного паспорту на свою частку квартири та відповідно до цього уклав договір №13244. Відповідно до п.2.1 зазначеного договору замовник повинен надати виконавцю доступ до зазначеного об'єкта нерухомого майна, забезпечити можливість проведення технічної інвентаризації працівнику «Виконавця», забезпечити належні та безпечні умови праці, відношення та поведінку до працівника «Виконавця», що відповідає загальноприйнятій моралі суспільства та такі, що не порочать честі і гідності його особи. В рахунок виконання договору позивачем було сплачено КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» кошти в розмірі 197 грн. Однак відповідач, яка проживає в цій квартирі, відмовляється допускати працівника КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» в квартиру для її обстеження, крім цього, у позивача немає вільного доступу до вищезазначеного житла. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. В ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а в ч. 4 цієї статті зазначено, що право приватної власності є непорушним. Таке ж положення закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 9 Житлового кодексу України визначено, що ніхто не може бути обмежений у користуванні жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом, а житлові права охороняються законом. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 155 ЖК України власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved