Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

В листопаді 2020 року Військова частина [NUMBER] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартирній платі та за комунальні послуги в розмірі 11\~395 грн. 43 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач фактично проживає, зареєстрований та отримує комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок знаходиться на балансі Квартирно експлуатаційного відділу м. Дніпро та закріплений на праві оперативного управління за військовою частиною [NUMBER] . 6 жовтня 2009 року між військовою частиною [NUMBER] та [PERSON] було укладено договір найму службового приміщення, а саме кв. 10 за адресою: [ADDRESS] , однак відповідачем не оплачується квартплата та не здійснюється плата за житлово комунальні послуги в результаті чого за період з січня 2014 року по квітень 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 11\~395 грн. 43 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року по справі було відкрито провадження та ухвалено розгляд проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 січня 2021 року ухвалено розгляд справи проводити в судовому засіданні з викликом сторін. 05 квітня 2021 року [PERSON] подав до суду відзив на позов в якому просить відмовити в задоволенні позову із посиланням на те, що він своєчасно оплачував комунальні послуги за тарифами, які діяли для населення та відповідно до спожитих показників, про що надав відповідні чеки. В свою чергу представником позивача подано пояснення в яких зазначено обґрунтування та розміри тарифів на комунальні послуги за періоди, які зазначено в позові, як період заборгованості відповідача. 26 квітня 2021 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву в якому просить задовольнити позов та вказує, що у будинку, який знаходиться на балансі КЕВ відділу м. Дніпро та закріплений на праві оперативного управління за військовою частиною [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований та фактично проживає [PERSON] . За даною адресою відповідачем частково вносилась оплата за житлово комунальні послуги. Позивачу стало відомо про існування заборгованості відповідача 25 січня 2017 року, після проведення фінансового аудиту. Нарахування послуг здійснювалось відповідно до тарифів для населення, посилання на які вказано у відзиві. 19 травня 2021 року представником позивача надано до суду додаткові пояснення із наведенням розгорнутих розрахунків заборгованості та обґрунтуванням тарифів. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві, а також просив застосувати строки позовної давності. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що в будинку, який знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро та закріплений на праві оперативного управління за Військовою частиною [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований та\~фактично\~проживає [PERSON] разом з членами сім`ї - дружиною та донькою, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 3 червня 2019 року №347. Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] від 22 липня 2020 року будівлі, які знаходяться за адресою : [ADDRESS] є власністю Міністерства оборони України, перебувають на балансі квартирно експлуатаційного відділу м. Дніпро та закріплені на праві оперативного управління за військовою частиною [NUMBER] . Як слідує з договору найму службового житла в житловому фонді МО України від 6 жовтня 2009 року, укладеного між військовою частиною [NUMBER] та [PERSON] , наймодавець військова частина [NUMBER] , надала [PERSON] і членам його сім`ї в кількості 3 осіб у користування на час служби в військовій частині [NUMBER] квартиру [ADDRESS] , та взяли на себе зобов`язання надавати комунальні послуги, а наймач [PERSON] взяв на себе зобов`язання вчасно сплачувати квартплату та за інші житлово-комунальні послуги за діючими тарифами шляхом внесення нарахованої суми в касу частини не пізніше 10 числа наступного місяця. Відповідач, на думку позивача, взяті на себе зобов`язання по оплаті комунальних послуг не виконує, в результаті чого за період з січня 2014 року по квітень 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 11\~395 грн. 43 коп., що підтверджується довідкою витягом з особового рахунку № [NUMBER] . За результатами аудиторського звіту № 234/3/2/2 аз від 25 січня 2017 року, щодо результатів фінансового аудиту та аудиту відповідності військової частини [NUMBER] за період з 01 липня 2013 року по 01 листопада 2016 року, виявлено заборгованість по оплаті мешканцями комунальних послуг на загальну суму 1\~022 222, 01 грн., як дебіторську заборгованість та було зобов`язано командира військової частини [NUMBER] забезпечити її погашення. 09 серпня 2019 року суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська було скасовано судовий наказ №206/3466/19 від 12 липня 2019 року про стягнення з [PERSON] на користь військової частини [NUMBER] заборгованості по квартирній платі в розмірі 11\~395 грн. 43 коп. Статтями 66-67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 Житлового кодексу встановлено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна вата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги\~устроки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки , що випливають з договору найму житлового приміщення. Відповідно до п.6.2\~Наказу Міністра оборони України № 737 від 30.11.2011 року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями»\~оплата комунальних послуг та енергоносіїв, спожитих військовослужбовцями, які розміщені в казармах і переобладнаних будівлях, здійснюється військовою частиною за рахунок кошторису Міністерства оборони України. Військовослужбовці офіцерського складу, а також особи рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і перебувають у шлюбі, та особи, звільнені з військової служби в запас або відставку, які залишились перебувати на квартирному обліку у гарнізонах ЗС України і проживають у казармах та переобладнаних будівлях, компенсують військовій частині вартість отриманих ними комунальних послуг і спожитих енергоносіїв\~за тарифами для населення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як слідує з довідки витягу з особового рахунку (а.с. 7) [PERSON] здійснювались нарахування за водопостачання за період з 2014 року виходячи з 5.39 грн. м3., які потім було збільшено. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача нарахування здійснювались за тарифами, які встановлені КП Дніпроводоканал. Відповідачем було надано до суду акт б/н та дати за підписами мешканців військового містечка, що розташоване за адресою: [ADDRESS] в якому вказують, що водопостачання у військовому містечку не є централізованим, вода подається за графіком, а постачання здійснюється шляхом наповнення резервуару за допомогою глибинного та поверхневого насосів, які вони за власний кошт придбавали. Представником позивача не надано доказів, які б спростовували дану обставину, натомість надано довідку начальника КЕВ м. Дніпро від 13 травня 2021 року №525/1528 з якої слідує, що військове містечко № [NUMBER] забезпечується водою з власних свердловин, тому нарахування за водопостачання здійснюється лише з урахуванням витрат на електроенергію, при цьому які ж все-таки були встановлені тарифи за спірний період інформації не надано. Як слідує з тієї ж довідки витягу з особового рахунку (а.с. 7) [PERSON] здійснювались нарахування за електроенергію за спірний період за тарифами починаючи з 0.28 коп., які зросли до 2.157 на кінець спірного періоду. В судовому засіданні представник позивача пояснив та дане вказане в письмових поясненнях (а.с.98-99), що нарахування за електроенергію здійснювалось за тарифами, затвердженими для населення постановами НКРЕКП за переліком, однак тарифи і нарахування зазначені у довідці витягу суттєво відрізняються в сторону збільшення від тарифів затверджених для населення. Також відповідач оспорює показники нарахувань за електроенергію, однак доказів в підтвердження своїх доводів не надає. В доданих чеках на оплату помісячно лише в одному міститься інформація щодо використаної електроенергії, за таких обставин суд позбавлений можливості перевірити твердження відповідача щодо правильності обрахунку показників та погоджується із показниками, наведеними позивачем у довідці розрахунку. В частині, що стосується нарахувань по квартплаті відповідачем не оспорювалось. Також відповідач не згодний із нарахуваннями сум опалення та суд вважає такі аргументи обґрунтованими та доречними, оскільки, як встановлено судом та не оспорюється сторонами військове містечко опалюється котельнею, що знаходиться на її території. Як вказав представник позивача тарифи на опалення мешканцям обраховувались за тарифами Комунальних підприємств Теплоененерго Дніпровської міської ради, хоча такі послуги для мешканців містечка останніми не надавались. Доказів встановлення тарифів за спірний період надавачем послуг по опаленню суду не надано. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову із врахуванням сум проплат здійснених відповідачем виходячи з того, що позивачем нараховувались тарифи на комунальні послуги, або ж за завищеними тарифами, як то має місце за електроенергію, або ж без встановлення тарифів саме надавачем послуг, як то має місце щодо тепло і водо постачання, та за відсутності вихідних даних суд позбавлений можливості самостійно здійснити розрахунок із врахуванням здійснених відповідачем проплат. Крім того, у відповідності до роз`яснень, викладених у п.11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Отже, враховуючи відсутність правових підстав для задоволення позову по суті, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності теж не підлягає задоволенню. Також, у зв`язку з відмовою у позові відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed