Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким визнати незаконним наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-9487/15-16-СГ від 20 грудня 2016 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду»; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 12/23-12/16 ДО від 23 грудня 2016 року, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та [PERSON]; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33192656 від 27 грудня 2016 року державного реєстратора [PERSON], виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо державної реєстрації речового права №18320238 від 23 грудня 2016 року за [PERSON] права оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER]; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 100,0000 га кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Новоолександрівська сільська рада. В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідно до Розпорядження Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 14 червня 2012 року № 822-р «Про надання дозволу [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», [PERSON] був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 100,00 га за рахунок земель резервного фонду в оренду для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населеного пункту на території Волоської сільської ради. Земельна ділянка загальною площею 100,00 га розташована за межами населеного пункту на території Волоської сільської ради, зареєстрована в Державному земельному кадастрі за номером [NUMBER] від 02 вересня 2013 року. Висновком державної експертизи землевпорядної документації від 13 грудня 2013 року № 1034-13 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства визнано таким, що не в повній мірі відповідає вимогам законодавства України, встановленим нормам і правилам та був повернений на доопрацювання, та не був погоджений відповідною комісією Дніпропетровської районної державної адміністрації, оскільки не мав позитивного висновку державної експертизи землевпорядної організації. Погодження землевпорядної документації щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] і реєстрація спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі без позитивного висновку обов'язкової державної експертизи є протиправною. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 20 грудня 2016 року № 4-9487/15-16-СГ затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та земельна ділянка загальною площею 100,0000 га, в тому числі рілля площею 100,0000 (кадастровий номер [NUMBER]) із земель сільськогосподарського призначення державної власності надана в оренду [PERSON] для ведення фермерського господарства. Відповідно до договору оренди земельної ділянки № 12/23-12/16-ДО, укладеного 23 грудня 2016 року між Головним управлінням Держгеокадастром у Дніпропетровській обалсті та [PERSON], останньому строком на 7 років надана в оренду земельна ділянка загальною площею 100,0000 га, в тому числі рілля площею 100,0000 (кадастровий номер [NUMBER]) для ведення фермерського господарства. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 82473804 від 15 березня 2017 року за [PERSON] зареєстроване право оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] строком на 7 років з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 03 листопада 2016 року № 4-7552/15-16-СГ, йому, [PERSON], як учаснику АТО, був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначення (01.03) - для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до зазначеного наказу ним були здійснені заходи щодо розроблення матеріалів перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевість). Однак його право на отримання у власність земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га не може бути реалізоване внаслідок того, що на земельну ділянку загальною площею 100,0000 га, в тому числі рілля площею 100,0000 (кадастровий номер [NUMBER]), яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Новоолександрівська сільська рада зареєстроване речове право користування землею (оренда) строком на 7 років на ім'я [PERSON] Реєстрація зазначеного речового права за [PERSON] відбулася 23 грудня 2016 року вже після видання наказу № 4-7552/15-16-СГ від 03 листопада 2016 року, яким йому, [PERSON] наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Оскільки речове право користування землею строком на 7 років надане [PERSON] в порушення порядку, встановленого чинним законодавством України, вважає, що його право на отримання земельної ділянки підлягає захисту шляхом звернення до суду з вимогами про визнання незаконними рішень органів виконавчої влади, що надали [PERSON] право оренди спірної земельної ділянки та визнання недійсним самого договору оренди землі, укладеного на виконання таких рішень, а тому усунення порушень прав можливо лише в судовому порядку, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом. Адвокат позивача [PERSON] за ордером про надання правової допомоги у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Адвокат відповідача [PERSON] за договором про надання правової допомоги [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду письмові пояснення в яких просив суд розглядати цивільну справу за відсутністю представника селищної ради відповідно до вимог чинного законодавства (том №1 а.с.71). Треті особи [PERSON] (том№2 а.с.233), [PERSON] (том№2 а.с.228), [PERSON] (том№2 а.с.227), [PERSON] (том№2 а.с.221), [PERSON] (том№2 а.с.218), [PERSON] (том№2 а.с.217), [PERSON] (том№2 а.с.219), [PERSON] (том№2 а.с.229), [PERSON] (том№2 а.с.230), [PERSON] (том№2 а.с.214), [PERSON] (том№2 а.с.220), [PERSON] (том№2 а.с.234), [PERSON] (том№2 а.с.226), [PERSON] (том№2 а.с.223), [PERSON] (том№2 а.с.215), [PERSON] (том№2 а.с.216), [PERSON] (том№2 а.с.212), [PERSON] (том№2 а.с.232), [PERSON] (том№2 а.с.213), [PERSON] (том№2 а.с.211), [PERSON] (том№2 а.с.225), [PERSON] (том№2 а.с.231), [PERSON] (том№2 а.с.235), [PERSON] (том№2 а.с.224) надали суду заяви про розгляд справи без їх участі та на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. На теперішній час органом, уповноваженим державою здійснювати дані функції на території області виступає Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Відповідно до ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції до 01.01.2013 року) - договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст. 202 ЗК України (в редакції до 01.01.2013 року) Державна реєстрація земельних ділянок здійснювалась у складі державного реєстру земель, що складався з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Ця ж стаття ЗК України в редакції від 07.07.2011 року передбачає, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. В ч. 1 ст. 93 ЗК України, вказано, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки, a ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюються за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Встановлено, що після розгляду заяви [PERSON], яка була подана ним 10 вересня 2011 року, розпорядженням Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №822-р від 24 червня 2012 року було надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства. 29 серпня 2012 року між [PERSON] та ПП «Земельні ресурси» було укладено договір про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства. Затвердження ж документації із землеустрою та надання земельної ділянки загальною площею 100,0000 га, в тому числі рілля 100,0000 га (кадастровий номер [NUMBER]) із земель сільськогосподарського призначення державної власності в оренду для ведення фермерського господарства на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області відбулося на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-9487/15-16СП від 20 грудня 2016 року та договору оренди земельної ділянки № 12/23-12/16-10 від 23 грудня 2016 року. Державну реєстрацію речового права на нерухоме майно було здійснено також 23 грудня 2016 року. На час звернення з позовом до суду, [PERSON] відповідна (умовна) земельна ділянка у користування чи у інший спосіб ще не передавалась, як це передбачено ст.ст.123-126 ЗК України. Підстави набуття [PERSON] права користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства відповідно до договору оренди є законними та правомірними, оскільки рішення, розпорядження та інші розпорядчі акти та дії районної державної адміністрації, управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області приймалися на підставі закону, наданих документів, узгоджень, його заяв, експертних висновків, технічних документів та проекту землеустрою, які готувалися відповідно до чинного законодавства діючого як на час звернення, так і на даний час (ст.ст.124-126 ЗК України та інші нормативно-правові акти). Посилання [PERSON] на те, що на момент реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] не був погоджений відповідною комісією Дніпропетровської районної державної адміністрації, оскільки не мав позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації не заслуговують на увагу,оскільки на момент реєстрації спірної земельної ділянки, а саме 02 вересня 2013 року, норма щодо необхідності розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою, в районах та містах обласного значення, містах Києві та Севастополі постійно діючими комісіями ,втратила чинність. Відповідно до ст. 186-1 ЗК України в редакції від 11 серпня 2013 року проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягав обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Виготовлений на замовлення [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду було погоджено Відділом Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, з приводу чого надано позитивний висновок № 0488 від 15 січня 2013 року. Окрім того, вказаний проект пройшов погодження сектору містобудування та архітектури Дніпропетровської районної державної адміністрації та Дніпропетровським регіональним відділом охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про державний земельний кадастр» у разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 01 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом. У зв'язку із тим, що кадастровий номер спірній земельній ділянці було визначено 31 жовтня 2012 року, кадастровим реєстратором було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] на підставі норм, які діяли до 01 січня 2013 року. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» (в редакції, яка діяла станом на 01 січня 2013 року) обов'язковій державній експертизі підлягають, у тому числі, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Згідно з висновком про орнопридатність ґрунтів земельної ділянки, що передається в оренду [PERSON], наданим Державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 23 серпня 2012 року № 7004-1/1436 ґрунтовий покрив земельної ділянки складає, у тому числі, чорноземи звичайні малогумусні середньосуглинкові (шифр агрогрупи 60д) Провінція Степова Правобережна, які займають значну частину земельної ділянки. Відповідно до Переліку особливо цінних груп ґрунтів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 06 жовтня 2003 року № 245, до переліку особливо цінних груп ґрунтів загальнодержавного значення Провінції Степова Правобережна відноситься чорноземи звичайні середньогумусні і малогумусні середньосуглинкові (шифр 60д). Отже, землевпорядна документація щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] загальною площею 100,00 га підлягала обов'язковій державній експертизі з огляду на те, що земельна ділянка, яка передавалась в оренду, належала до групи особливо цінних ґрунтів загальнодержавного значення й надання земельної ділянки в оренду відбувалось вже після того, як набрав чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр». Проект пройшов державну експертизу землевпорядної документації Державного агентства земельних ресурсів України, на підтвердження видано висновок державної експертизи землевпорядної документації про необхідність приведення його у відповідність до вимог законодавства України. Даний проект було повернено на доопрацювання розробнику, усунено недоліки та повторно подано до Держгеокадастру. Держгеокадастром виправлені зауваження враховано. Таким чином, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийнято наказ від 20 грудня 2016 року №4-9487/15-16-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та надання земельної ділянки площею 100,0000 га (кадастровий номер [NUMBER]) в оренду. Питання стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] не могло ставитися Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області під сумнів, адже позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації». Щодо терміну дії висновку відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 15 січня 2013 року №0488 слід зазначити, що відповідно до підпункту 3.3.2 Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації затвердженої наказом Держкомзему України від 03.12.2004 року №391 (в редакції від 19 березня 2013 року) усі основні документи і матеріали, додані до об'єкта державної експертизи повинні були відповідати таким вимогам: додатки та передбачені законодавством погодження, а також висновок Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою повинні бути підписані керівником відповідального органу (організації), скріплені його печаткою та мати термін дії. Але на момент затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та надання [PERSON] в оренду земельної ділянки загальною площею 100,0000 га, в тому числі рілля площею 100,0000 (кадастровий номер [NUMBER]) в дану норму було внесено зміни й станом на 08 липня 2016 року вона мала дещо інший зміст, а саме: «усі основні документи і матеріали, додані до об'єкта державної експертизи повинні відповідати таким вимогам: передбачені законодавством погодження в паперовому вигляді повинні бути підписані керівником відповідального органу та скріплені його печаткою. В електронній формі документи засвідчуються електронним цифровим підписом керівника відповідального органу». Тому, з 08 липня 2016 року висновки територіальних органів Держкомзему/Держгеокадастру стали безтерміновими. Саме тому, Держгеокадастром на висновку державної експертизи землевпорядної документації від 13 грудня 2013 року №1034-13 було проставлено позначку «зауваження враховано» та прийнято Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області Наказ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» № 4-9487/15-16-СГ від 20 грудня 2016 року. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» позитивний висновок державної експертизи дійсний протягом строку дії об'єкта державної експертизи, але не більше трьох років від дня його видачі. Згідно підпункту 3.5.3 Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації затвердженої наказом Держкомзему України від 03.12.2004 № 391 об'єкт експертизи, який повернуто на доопрацювання, оцінюється позитивно та погоджується після внесення змін і доповнень до нього в порядку, передбаченому цією Методикою, з урахуванням зауважень та пропозицій, зазначених у висновку державної експертизи. Отже, строк дії висновку державної експертизи землевпорядної документації починає відраховуватися саме з моменту його позитивної оцінки Держгеокадастром. Встановлено, що також не заперечувалось стороною відповідача, дійсно у листопаді 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області надавалися дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства учасникам антитерористичної операції: [PERSON] та іншим, за рахунок земельної ділянки, що планувалася для відведення [PERSON] Дозволи надавались тому,що відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Таким чином у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не було законних підстав для відмови у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON] та іншим громадянам. Чинним земельним законодавством не встановлено норми, яка б забороняла надавати дозволи на розроблення проектів землеустрою на відведення однієї і тієї ж самої земельної ділянки одночасно кільком громадянам. При цьому особливої уваги заслуговує факт того, що особам, які претендували на спірну земельну ділянку, зокрема й [PERSON] повідомлялося у письмовій формі Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області про те, що на дану ділянку вже був розроблений та погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Отже, вказана норма Закону передбачає, що фермерське господарство - це форма підприємницької діяльності громадян, які використовують для отримання прибутку земельні ділянки, надані їм для ведення фермерського господарства, без обмежень щодо знаходження всієї кількості таких земельних ділянок в єдиному масиві. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. Таким чином, позивачем не враховано ту обставину, що надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише в тому випадку, коли орган, уповноважений розпоряджатися землями, приймає рішення про надання в оренду громадянину для ведення фермерського господарства земельних ділянок сільськогосподарського призначення лісового та водного фондів єдиним масивом, а не окремо по кожній категорії земель. Таку позицію щодо тлумачення поняття земельних ділянок єдиним масивом за ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» підтримано Верховним Судом України у постанові від 03.02.2016 року у справі № 6-2902цс15. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що підстави набуття [PERSON] права користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства відповідно до договору оренди є законними та правомірними, а позовні вимоги [PERSON] є не обґрунтованими та безпідставними, оскільки на момент розгляду справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 57-60 ЦПК України, на підтвердження того, яким чином відповідач порушує його права, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, зібраних у ній доказів та з врахуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини ,суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У зв'язку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed