Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунто-вує її тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2013 року за позивачем визнано право власності на ? частку в земельній ділянці площею 0,06 га з цільо-вим призначенням для ведення садівництва, розташованій в СТ «Агро» на території с. Чу-бинське Бориспільського району. Іншим співвласником цієї земельної ділянки був [PERSON] Після ухвалення рішення суду стало відомо про те, що в червні 2012 року він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 0,03 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Агро» на території с. Чубинське Бориспільського району. Ця обставина свідчить про те, що право спільної часткової власності на земельну ділянку припинилось. З огляду на це [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на іншу земельну ділянку площею 0,03 га (0,06 0,03) з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Агро» на території с. Чубинське Бориспільського району. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує заяву та просить суд задовольнити її. Представник відповідача не зявився у судове засідання та надіслав письмові пояснення (а.с.41 т.2), в яких він просить суд розглянути заяву в його відсутності та відмовити в її задо-воленні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] підтримує заяву та просить суд задовольнити її. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, які зявились у судове засідання, та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до таких висновків. Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2008 року (а.с.8-12 т.1), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 черв-ня 2009 року (а.с.13-15 т.1), за [PERSON] визнано право власності на ? частку в земельній ділянці площею 0,06 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, роз-ташованій в СТ «Агро» на території с. Чубинське Бориспільського району. Крім того, за [PERSON] визнано право власності на іншу ? частку в цій земельній ділянці. 14 жовтня 2009 року померла [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БК №155567 від 15 жовтня 2009 року (а.с.64 т.1). В матеріалах спадкової справи (а.с.60-106 т.1) відсутні докази на підтвердження того, що за час свого жит-тя спадкодавиця склала заповіт. Тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були члени сімї спадкодавиці: її чоловік [PERSON] та її дочка [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одружен-ня серії 1-ЯР №134229 від 31 серпня 1956 року (а.с.67 т.1) та копією свідоцтва про народжен-ня серії IV-ЯР №189612 від 30 квітня 1959 року (а.с.68 т.1). Відповідно до ч.1 ст.1268, ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Він також має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно з ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщи-ни. Встановлено, що [PERSON] подав заяву про відмову від спадщини на користь пози-вача (а.с.63 т.1). [PERSON] не проживала зі спадкодавицею. Однак протягом шести міся-ців з дня відкриття спадщини вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спад-щини (а.с.62 т.1). Ця обставина свідчить про те, що позивач прийняв спадщину, яка відкри-лась після смерті [PERSON] Тому рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 6 лютого 2013 року (а.с.110-111 т.1) за [PERSON] визнано право власності на ? частку в земельній ділянці площею 0,06 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованій в СТ «Агро» на території с. Чубинське Бориспільського району. Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України рішення суду, яким закінчений розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуто у звязку з нововиявленими обставинами. Згідно з п.1 ч.2 цієї статті підставою для перегляду рішення суду є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час роз-гляду справи. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і криміналь-них справ в абз.2 п.3 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими об-ставинами», необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі. Встановлено, що 11 червня 2012 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. У такий спосіб він набув право власності на земельну ділянку площею 0,03 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Агро» на території с. Чубинське Бориспільського району. Право спільної часткової влас-ності на вказану вище земельну ділянку припинилось: у [PERSON] виникло право влас-ності на іншу частину цієї земельної ділянку площею 0,03 га (0,06 0,03) з цільовим призна-ченням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Агро» на території с. Чубинське Борис-пільського району. Ця обставина має важливе значення для правильного вирішення спору. Позивач дізнався про неї тільки в листопаді 2015 року, тобто після ухвалення рішення та на-брання ним законної сили. З огляду на це суд вважає, що рішення Бориспільського міськрайонного суду від 6 лю-того 2013 року належить скасувати. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнан-ня його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а та-кож у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянку площею 0,03 га з цільо-вим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Агро» на території с. Чубин-ське Бориспільського району. Однак у неї відсутній правовстановлюючий документ. Ця об-ставина перешкоджає позивачу на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджа-тись вказаним обєктом нерухомого майна. З огляду на це суд вважає, що за [PERSON] належить визнати право власності на земельну ділянку площею 0,03 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, роз-ташовану в СТ «Агро» на території с. Чубинське Бориспільського району. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Встановлено, що в заяві про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленими об-ставинами (а.с.1-3 т.2) позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, а не ? частку в цьому обєкті нерухомого майна. У такий спосіб [PERSON] змінила пред-мет позову. Вжиття цього процесуального заходу було можливим, оскільки розгляд цивіль-ної справи здійснювався спочатку. Крім того, недопущення розгляду позову в новій редакції та відмова у задоволенні позову в попередній редакції призвело б до затягування остаточного вирішення спору та повторного звернення позивача до суду. Це свідчило б про пряме пору-шення права на справедливий суд, передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Outcome: approved