Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності, в якому просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між нею, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у період з листопада 2012 року по січень 2017 року; визнати земельну ділянку (адреса: [ADDRESS] , кадастровий номер: 1221484000:01:043:0004, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею: 0,12 га), набуту у період спільного проживання однією сім`єю, спільною сумісною власністю її, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року позовні вимоги [PERSON] в частині щодо визнання земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1221484000:01:043:0004) набутої у період спільного проживання однією сім`єю, спільною сумісною власністю її, [PERSON] та [PERSON] , було залишено без розгляду (а.с.171). Адвокат позивачки за ордером про надання правової допомоги [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Адвокат відповідача за договором про надання правової допомоги [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу визнав; надав суду відзив на позов (а.с.26-30). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.149) та телефонограмою (а.с.153). Вислухавши адвокатів позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частина 1 ст. 74 СК України, передбачає, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. В ході судового розгляду встановлено, що з листопада 2012 року по січень 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] постійно мешкали в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором найму житлового приміщення від 01 листопада 2012 року (а.с.13-16) та Договором найму житлового приміщення від 01 листопада 2013 року (а.с.17-20), де у них була створена сім`я, впродовж сумісного проживання вони мали єдиний бюджет, вели спільне господарство. Відповідно до положень п.1.6 Договору найму житлового приміщення від 01 листопада 2012 року, у найманій квартирі має право проживати [PERSON] , а відповідно до положень п.1.6 Договору найму житлового приміщення від 01 листопада 2013 року за яким наймачем квартири є [PERSON] , в орендованому приміщенні має право проживати [PERSON] . Сторони почергово винаймали вищевказану квартиру та проживали у ній разом, при цьому спільно несли витрати на оплату найму квартири, житлово-комунальні послуги, спільно облаштовували побут, мали спільний сімейний бюджет. У грудні 2014 року [PERSON] та [PERSON] разом переїхали проживати до квартири [ADDRESS] , яка на праві власності належала [PERSON] та проживали за вказаною адресою разом однією сім`єю та вели спільне господарство до січня 2017 року. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання,ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Під час спільного проживання однією сім`єю, [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом сплачували комунальні послуги, купували продукти, одяг, техніку, предмети для домашнього вжитку, турбувались одне про одного як подружжя. Таким чином, в судовому засіданні об`єктивно встановлений факт того, що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Верховний суд у постанові від 18 квітня 2019 року у справі №552/6659/16-ц зазначив, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є зокрема докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. В порядку ст. 53 ЦПК України, до участі в справі судом було притягнуто третю особу [PERSON] , яка повідомила суд про відкриття провадження Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі №201/11969/19-ц (а.с.49-50) за її позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (а.с.51-54). В обґрунтування обставин звернення до суду з заявою про залучення її до участі в справі як третю особу, [PERSON] надала суду зокрема довідку про фактичне проживання №30 від 03.10.2019 року, видану ОСББ «Житловий комплекс «Нагорний» (а.с.57).Аналізуючи вищевказану довідку, суд звернув увагу, що у самій довідці зазначено, що документи з приводу реєстрації місця проживання громадян до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не передавались. Також, [PERSON] надала суду довідку АБ КБ «ПриватБанк» про сумісне використання коштів від 21.10.2019 року (а.с.58). Судом встановлено, що [PERSON] не заперечує факту того, що він має спільну дитину з [PERSON] і є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.56). Як пояснив у судовому засіданні адвокат відповідача, [PERSON] завжди виконував свої майнові та особисті немайнові батьківські обов`язки належним чином; з моменту народження дитини та до липня 2019 року завжди займався утриманням дитини за власний рахунок, надавав грошові кошти на придбання всього необхідного для [PERSON] . Зокрема, [PERSON] надавав кошти на матеріальне утримання дитини шляхом надання доступу до своїх платіжних карток [PERSON] , щоб остання мала можливість купувати усе необхідне для дитини. Окрім цього, [PERSON] надала суду довідку №6107 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06 серпня 2019 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.65), згідно якої до складу сім`ї/зареєстрованих входять: [PERSON] (заявник) зареєстрована з 16.05.2003 року; [PERSON] (донька) зареєстрована з 27.08.2010 року; [PERSON] зареєстрований з 27.08.2010 року. Однак, відповідно до матеріалів справи, а саме копії паспорта [PERSON] (а.с.55) вбачається, що [PERSON] зареєстрована з 16.05.2003 року за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні встановлено, що також підтверджується матеріалами справи, [PERSON] зареєстрована з 27.08.2010 року до теперішнього часу за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] зареєстрований в період з 27.08.2010 року по 28.08.2019 року за адресою: [ADDRESS] , а з 28.08.2019 року до теперішнього часу зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; а [PERSON] зареєстрована з 16.05.2003 року за адресою: [ADDRESS] . Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищевикладені обставини, судом встановлено, що у період з листопада 2012 року по січень 2017 року сторони проживали разом однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, права та обов`язки притаманні подружжя, піклувались один про одного, разом проводили дозвілля, відпочивали разом. На підставі вищенаведених доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у період з листопада 2012 року по січень 2017 року. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 840,80 грн. сплаченого судового збору при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved