Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що на праві власності їй належить квартира. В цій квартирі зареєстрований відповідач, але він не проживає в помешканні з липня 2012 року. Місце перебування його не відоме. Відповідач не належить до членів сім'ї позивачки, не сплачує за житлово-комунальні послуги. Його реєстрація чинить позивачці перешкоди у володінні майном. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд задовольнити заявлений позов. Позивачка позов підтримала та пояснила про обставини, описані вище. Додала, що відповідач - її колишній чоловік. Після розірвання шлюбу в судовому порядку він добровільно залишив помешкання, забравши свої речі. З липня 2012 року відповідач не проживає у квартирі. В квартирі відсутні його речі. Відповідач не сплачував та не сплачує за комунальні послуги; йому ніхто не чинить перешкод в користуванні квартирою. Зважаючи на ці обставини позивачка просить суд задовольнити заявлений позов. Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є власницею квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (витяг КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» 6117240 від 04.01.2005 року). Позивачка та відповідач не ведуть спільне господарство. Відповідач не користуються квартирою з липня 2012 року і по даний час. Про непроживання відповідача в квартирі позивачки з липня 2012 року і по даний час ствердили свідки. Позивачка не чинить відповідачеві перешкод в користуванні майном. Відповідно до статті 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Отже, за змістом статтей 64, 156 ЖК України відповідач не є членом сім'ї позивачки. Він не проживає в квартирі з липня 2012 року, в квартирі відсутні його речі; відповідач не надає грошові кошти на утримання майна. Суд зважає на положення статті 405 ЦК України, згідно з якими член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, за відповідачем не зберігається право на користування житловим приміщенням позивачки. Таким чином відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, що належить позивачці. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такими витратами є 229, 40 грн.

Outcome: approved