Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

\~ В липні 2016 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом. В його обґрунтування вказав, що суддя Сокальського районного суду Львівської області грубо порушив конституційні права, гарантовані ст.ст. 8, 40, 55, 56 Конституції України шляхом постановлення незаконної ухвали від 14.12.2015 року по справі №454/2907/15-ц, що, на його думку, підтверджується ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.02.2016 року по даній справі. Тому просить стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби в користь Фермерського господарства [PERSON] кошти в сумі 1000000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій судді Сокальського районного суду Львівської області, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.\~ \~ \~ \~ \~ Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав клопотання, у якому він просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, що не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб,\~ які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. З матеріалів справи судом установлено, що ухвалою судді Сокальського районного суду Львівської області від 14.12.2015 року по справі №454/2907/15-ц відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «[PERSON]В.» до Львівського апеляційного адміністративного суду, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про\~ стягнення моральної шкоди. Зазначену ухвалу скасовано ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.02.2016 року в частині відмови у відкритті провадження з даним позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, питання про відкриття провадження у справі в цій частині було передано на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині ухвала залишена без змін. Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.\~\~ Згідно з ч.1 ст.270 ЦК України відповідно до\~Конституції України\~фізична особа має право, зокрема, на повагу до гідності та честі. Кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (ст.297 ЦК України ). Як зазначено в абз. 1, 2 п. 4, абз.1 п.27 постанови Пленум Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової\~ репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на\~\~ відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням\~ про добро і зло, а під\~ діловою репутацією фізичної\~ особи розуміється набута особою суспільна оцінка\~ її\~ ділових\~ і\~ професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди,\~ заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вимогу до Сокальського районного суду Львівської області, держави України в особі Державної казначейської служби України про стягнення 1000000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди представник позивача обґрунтовує незаконними діями судді Сокальського районного суду Львівської області при розгляді цивільної справи за позовом Фермерського господарства «[PERSON]В.» до Львівського апеляційного адміністративного суду, держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, в результаті якого було винесено ухвалу про відмову у відкритті провадження за зазначеним позовом, яку у подальшому було частково скасовано судом апеляційної інстанції.\~ Твердження представника позивача про незаконність дій судді у цьому випадку є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому сама по собі ухвала суду апеляційної інстанції свідчить лише про допущення судом першої інстанції помилки при ухваленні судового рішення, а не про незаконність дій судді чи порушення останнім присяги. Тому у цьому випадку суддя Сокальського районного суду Львівської області не міг спричинити представнику позивача моральні страждання, на які він посилається у своїй позовній заяві. Статтями 62, 126, 129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись в порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом. Така ж позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2016 року №454/34/16-ц при розгляді справи за позовом Фермерського господарства «[PERSON]В.» до Держави України в особі Державної казначейської служби України, апеляційного суду Львівської області про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою Фермерського господарства «[PERSON]В.» на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06.01.2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.05.2016 року. Представником позивача не подано суду жодного доказу на підтвердження приниження його честі, гідності чи ділової репутації, моральних переживань, порушення нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, глузування з нього усіх його родичів та знайомих у звязку з ухваленням судом рішень не на його користь. Звернення позивача з даним позовом також порушує принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і у його задоволенні слід відмовити. Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними діями чи бездіяльністю органів суду. На підставі даної норми представник позивача не сплачував судовий збір при подачі даного позову. Не справляння судового збору при поданні даної заяви не є підставою для звільнення від сплати такого. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 01.01.2017 року ставки судового збору справляються у розмірі: за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, і за подання позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - в розмірі - 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн). Згідно із ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~ Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що з позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, що становить 15000 грн..

Outcome: approved