Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Володимир-Волинський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неправомірно одержаної допомоги по безробіттю. В позовній заяві покликаються на ту обставину, що відповідач [PERSON] був зареєстрований у центрі зайнятості 12.02.2013року як такий, що шукає роботу. На підставі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» 12.02.2013р. йому було надано статус безробітного та відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначена виплата допомоги по безробіттю. 09.09.2013р. фахівцями центру зайнятості встановлено, що при реєстрації в центрі зайнятості відповідач приховав той факт, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець. Тобто, [PERSON], являючись підприємцем-фізичною особою, не мав права на отримання допомоги по безробіттю, а тому допомога по безробіттю в розмірі 5416,66 грн. отримана ним незаконно. Відповідно до «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.09 №60/62, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України за №232 16248 (надалі - Порядок) директором центру зайнятості було прийнято рішення про повернення коштів відповідачем. Просять стягнути з [PERSON] в користь центру зайнятості - 5416 грн. 66 коп. коштів, отриманих обманним шляхом та витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що даний спір неодноразово вирішувався в порядку КАС України. При постановці на облік в пошуках роботи він не приховував ніяких даних, необхідних для цього. Він дійсно був підприємцем і тому на нього заводила реєстраційна справа, але він подав заявку про зняття з реєстрації ще у 2002 році. Жодної підприємницької діяльності він з того часу не здійснює, на обліках не перебуває, відомостей про його реєстрацію як підприємця немає. Просить відмовити у позові. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно п. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», в Україні до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] за його заявою від 12.02.2013 року, згідно із наказом Володимир-Волинського міськрайонного центру зайнятості від 19.02.2013 року №НТ130219, на підставі ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», було надано статус безробітного, та відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» призначено допомогу по безробіттю, виплата якої була припинена згідно із наказом від 09.09.2013 року №НТ130909, що підтверджується витягом із наказів про прийняті рішення по [PERSON] ПК №035213021200003 та персональною карткою № 035213021200003. Відповідно до наданої відповідачем [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Серії АА №295872, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, записів про проведення реєстраційних дій щодо [PERSON] не знайдено. [PERSON] №1645/18 від 23.09.2013 р. Володимир - Волинської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Волинській області, довідкою Управління пенсійного фонду України №1723/09-33 від 06.08.2013 року стверджується також, що [PERSON] підприємницької діяльності не здійснює. Подані відповідачем індивідуальні відомості про застраховану особу з Управління ПФУ у Шацькому районі та у м.Володимир-Волинський та районі стверджують доводи відповідача про те, що [PERSON] підприємницької діяльності не здійснює. З 1 липня 2004р. набрав чинності Закон України «Про державну - реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», відповідно до п. 2 Прикінцевих положень якого було визначено, що «Державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов'язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. При цьому реєстраційний збір за заміну свідоцтва про державну реєстрацію не стягується». Вказана обставина підтверджує доводи [PERSON] щодо зняття його з реєстрації за його заявою до набуття чинності вказаним Законом. Відсутність раніше виданого свідоцтва про державну реєстрацію на момент набуття чинності Законом виключала заміну його свідоцтвом нового зразка. Крім цього, на час зняття відповідача з обліку, діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 р. №740 «Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності», відповідно до п. 37 якої скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи здійснюється шляхом виключення його з Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності, що підтверджується [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Серії АА №295872. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що на момент постановки на облік в центр зайнятості [PERSON] не був зареєстрований як підприємець-фізична особа, підприємницькою діяльністю не займався та доходів від неї не отримував, на відповідних обліках як підприємець не перебував. Сам по собі факт наявності у реєстратора реєстраційної справи, відповідно до довідки державного реєстратора №44 від 09.09.2013 року, не підтверджує тієї обставини, що [PERSON] був зареєстрований як підприємець-фізична особа та займався підприємницькою діяльністю. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що підстав для повернення [PERSON] одержаної ним у встановленому порядку допомоги по безробіттю, не має, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст.4, 43 Закону України «Про зайнятість населення», ст.19, п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про державну - реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», п.37 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 р. №740 «Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності»,

Outcome: dismissed