Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

В лютому 2017 року Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказала, що 14 лютого 2014 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та [PERSON], був укладений кредитний договір №6-2014, згідно умов якого Хмельницька ощадна кредитна спілка надала позичальнику кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 2000,00 гривень із сплатою 120 % річних на строк 3 місяці. Однак [PERSON] порушив виконання зобов'язань за кредитним договором №6-2014 щодо своєчасної сплати суми позики, тому заборгованість по простроченому кредиту станом на 31 січня 2017 року складає 38335,49 грн. В судовому засіданні представник позивача просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року Хмельницька ощадна кредитна спілки та [PERSON] уклали кредитний договір №6-2014, відповідно до умов якого Хмельницька ощадна кредитна спілка надала позичальнику кредит на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти в сумі 2000,00 гривень із сплатою 120 % річних на строк 3 місяці. Всупереч досягнутим умовам за кредитним договором №6-2014 від 14 лютого 2014 року позичальник свої зобов'язання з повернення кредиту і сплати процентів належним чином не виконав. Станом на 31 березня 2017 року за [PERSON] перед Хмельницькою ощадною кредитною спілкою склалась заборгованість в сумі: 40065,51 грн., з яких 21330,40 грн. - плата за користування кредитом; 2135,11 грн. - збитки, завдані інфляцією; 14600,00 грн. - пеня; 2000,00 грн. - тіло кредиту. Згідно зі ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Щодо стягнення відсотків за період з 31.03.2014 року в розмірі 240% річних, а з 31.05.2014 року в розмірі 360% річних то судом враховано наступне. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору сторони передбачили сплату процентів за користування кредитними коштами в розмірі 120% річних. Згідно з п. 3.5. кредитного договору при порушення сплати кредиту та/або процентів спілка має право подвоїти проценту ставку вказану в п. 3.1. до моменту повного погашення простроченої заборгованості. Відповідно до п. 6.1. передбачено збільшення відсоткової ставки визначеної в п. 3.1 кредитного договору в три рази. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Вказана правова позиція висловлена в постанові ВСУ від 07.09.2016 року № 6-1412цс16, яка є обов'язковою для судів. Враховуючи встановлений строк повернення процентів до 14 травня 2014 року (пункт 2.4 кредитного договору) та той факт, що договором не встановлено розмір процентів після спливу вищезазначеного строку, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім цього, статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно п.7.4 кредитного договору внесення змін та доповнень до договору здійснюється за взаємною згодою сторін у вигляді укладення додатків до договору. Вбачається, що позивачем підвищено процентну ставку з 120% до 240% з 31.03.2014 року, а з 31.05.2014 року до 360% в односторонньому порядку, і про таке підвищення відповідач не був повідомлений. Додаткові угоди між сторонами про підвищення відсоткової ставки не укладалися. Відповідач [PERSON] вніс на погашення заборгованості по кредиту 31.03.2014 року 591,78грн., які відповідно до умов п. 3.6 кредитного договору направлені на погашення відсотків та тіла кредиту, таким чином станом на 14.05.2014 року заборгованість по тілу кредиту становить 1592,33грн., за відсотками 401,10грн. Таким чином, починаючи з 15.05.2014 року відсотки за користування кредитом розраховуються на рівні облікової ставки НБУ в наступному розмірі: з 15.05.2014р. по 16.07.2014р. - 9,5*33*1592,33/ 365*100 = 52,21грн. з 17.07.2014р. по 12.11.2014р. - 12,5*119*1592,33/ 365*100 = 129,76грн. з 13.11.2014р. по 05.02.2015р. - 14,0*85*1592,33/ 365*100 = 116,02грн. з 06.02.2015р. по 03.03.2015р. - 19,5*26*1592,33/ 365*100 = 27,22грн. з 04.03.2015р. по 27.08.2015р. - 30*177*1592,33/ 365*100 = 463,21грн. з 28.08.2015р. по 24.09.2015р. - 27*28*1592,33/ 365*100 = 65,95грн. з 25.09.2015р. по 21.04.2016р. - 22*210*1592,33/366* 100=403,02грн. з 22.04.2016р. по 26.05.2016р. - 19*35*1592,33/366* 100=58,01грн. з 27.05.2016р. по 23.06.2016р. - 18*28*1592,33/366* 100=43,97грн. з 24.06.2016р. по 28.07.2016р. - 16,5*35*1592,33/366* 100= 50,38грн. з 29.07.2016р. по 15.09.2016р. - 15,5*49*1592,33/366* 100= 66,25грн. з 16.09.2016р. по 27.10.2016р. - 15*42*1592,33/366* 100= 54,96грн. з 28.10.2016р. по 31.03.2017р. - 14*154*1592,33/365* 100= 188,07грн., а всього 1719,03 грн. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання. Відповідно до ч.1ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3ч.1ст.611 ЦК України). Відповідно до п. 6.1 кредитного договору при порушення терміну розрахунку позичальник сплачує пеню в розмірі 2% за кожен день за кожен день прострочки. Станом на 31.03.2017 року позивачем нарахована пеня за прострочення терміну розрахунку в розмірі 14600,00грн. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір неустойки перевищує розмір заборгованості за кредитом в 7 (сім) раз, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки до 1500грн. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. Таким чином інфляційні втрати належить нарахувати на заборгованість по тілу кредиту за період з червня 2014 року по грудень 2016 року виходячи з наступного розрахунку : 1993,43х182,8/100-1993,43=1650,57грн. Згідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок за договором та погасити заборгованість перед кредитором. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Хмельницької ощадної кредитної спілки підлягають задоволенню частково, а з відповідача належить стягнути заборгованість за кредитним договором № 6-2014 від 14.02.2014 року в розмірі 1592,33 грн. тіло кредиту, 2120,13грн. відсотків, 1500грн. пені, 1650,57грн. інфляційних втрат, а всього 6863,03грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 274,07 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог (6863,03грн.х1600грн./40065,51грн.).

Outcome: approved