Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

В липні 2014 року прокурор Полтавського району звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В позові вказував, що До прокуратури Полтавського району , в порядку ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» надійшли матеріали з Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області, щодо відшкодування громадянам втрат сільськогосподарського виробництва, загальною сумою 73,748 тис. грн. зумовлених вилученням земель сільськогосподарського призначення площею 0,9 га на території Супрунівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області. Так, згідно матеріалів, Держсільгоспінспекція в Полтавській області відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний наглиш (контроль) за дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Відповідно до абз.3 п.4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 р. № 1279 територіальні органи Держземагенства в 5-денний строк з моменту затвердження розрахунку розміру втрат, які підлягають відшкодуванню, надсилають копію затвердженого розрахунку до відповідного територіального органу Держсільгоспінспекції для здійснення контролю за своєчасним відшкодуванням втрат. За письмовим повідомленням Головного Управління Держземагенства в Полтавській області, розпорядженням Голови Полтавської районної державно: адміністрації №811 від 18.08.2011 року затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.10 га для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель запасу, ненаданих у власність та користування за межами населених пунктів та території Супрунівської сільської ради, за яку передбачено сплату втрат сільськогосподарського виробництва. З метою погашення заборгованості, 31.07.2013 року Держсільгоспінспекцією в Полтавській області підготовлений відповідний лист гр. [PERSON] з проханням добровільно сплатити не відшкодовані втрати, який направлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на 01.03.2014 року, згідно виписок Державного казначейства, та інформаційної довідки Супрунівської сільської ради №209/02-27 від 12.06.2014 року, втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 7837,00 грн., гр. [PERSON], яка отримала земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Супрунівської сільської ради, не відшкодовані. В зв'язку з викладеним заборгованість по відшкодуванню втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 7837,00 грн. повинна бути зарахована на розподільчий рахунок Супрунівської сільської ради (одержувач ГУДКСУ в Полтавському районі/21110000, код ЄРДПОУ 38019526. МФО 831019, р/р 33217848700415, Супрунівська сільська рада, «Грошові кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва»), які в автоматичному режимі розмежовуються та зараховуються в наступному порядку: до Супрунівського сільського бюджету 60%, до Полтавського районного бюджету 15%, та до Полтавського обласного бюджету 25%. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь держави (одержувач ГУДКСУ в Полтавському районі/21110000, код ЄДРПОУ 38019526, МФО 831019, р/р33217848700415, Супрунівська сільська рада, «Грошові кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва») втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 7837,00 грн. Представник позивача Тютюнник Я.Л. надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками, про причини неявки суд не повідомляла. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Полтавській області в судове засідання не прибув, надав суду письмові пояснення по суті спору. Суд за згодою позивача та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам в їх сукупності, знаходить, що в позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. До прокуратури Полтавського району, в порядку ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» надійшли матеріали з Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області, щодо відшкодування громадянам втрат сільськогосподарського виробництва, загальною сумою 73,748 тис. грн. зумовлених вилученням земель сільськогосподарського призначення площею 0,9 га на території Супрунівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області. Так, згідно матеріалів, Держсільгоспінспекція в Полтавській області відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний наглиш (контроль) за дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Відповідно до абз.3 п.4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 р. № 1279 територіальні органи Держземагенства в 5-денний строк з моменту затвердження розрахунку розміру втрат, які підлягають відшкодуванню, надсилають копію затвердженого розрахунку до відповідного територіального органу Держсільгоспінспекції для здійснення контролю за своєчасним відшкодуванням втрат. За письмовим повідомленням Головного Управління Держземагенства в Полтавській області, розпорядженням Голови Полтавської районної державно: адміністрації №811 від 18.08.2011 року затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.10 га для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель запас, ненаданих у власність та користування за межами населених пунктів та території Супрунівської сільської ради, за яку передбачено сплату втрат сільськогосподарського виробництва. Відповідно ст. 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом) та погоджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Отже, в день погодження та затвердження проекту землеустрою погоджуються та затверджуються також розрахунки розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. З метою погашення заборгованості, 31.07.2013 року Держсільгоспінспекцією в Полтавській області підготовлений відповідний лист гр. [PERSON] з проханням добровільно сплатити не відшкодовані втрати, який направлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на 01.03.2014 року, згідно виписок Державного казначейства, та інформаційної довідки Супрунівської сільської ради №209/02-27 від 12.06.2014 року, втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 7837,00 грн., гр. [PERSON], яка отримала земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Супрунівської сільської ради, не відшкодовані. Нормативи втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню передбачені п. 4 «Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.1 1.1997р. №1279: «Відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок...». Згідно ст.ст. 207, 209 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. Відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Втрати сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначаються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Державний комітет України по земельних ресурсах у листі «Про функціонування відділів технічного нагляду та перелік робіт з охорони земель» від 23.04.1996 року №720/07 (чинний на момент подання позову) конкретизує цільове використання бюджетних надходжень від втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а саме: освоєння боліт, мілководь, водоймищ, чагарників, лісів, кам'янистих місць, солонців і солончаків, ділянок, що вивільняються з-під господарських дворів, садиб тощо, та інших непродуктивних земель у сільськогосподарські угіддя або для створення лісових насаджень; засипка та виположування ярів, освоєння схилових земель під багаторічні насадження та кормові угіддя, будівництво комплексу гідротехнічних споруд для захисту земель від ерозії, підтоплення, зсувів тощо та під'їзних схилів до земельних ділянок, що освоюються; рекультивація порушених земель, хімічна меліорація, залуження багаторічними травами еродованої та забрудненої шкідливими речовинами ріллі, гіпсів сільгоспкультур на ділянках біологічної рекультивації земель, проведення інших робіт з освоєння нових земель і підвищення їх родючості; будівництво і реконструкція зрошувальних систем з джерелами зрошення, осушувальних систем, захист сільгоспугідь і лісових насаджень від підтоплення і висушення, розкорчовка списаних лісових і багаторічних плодових насаджень; проведення топографо-геодезичних, ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень і розвідок, а також проектних робіт, пов'язаних з освоєнням нових земель та підвищенням їх родючості або поліпшенням наявних земель та розробка проектів землеустрою з контурно-меліоративною організацією території, регіональних програм і схем з охорони земель. Отже, цільове використання коштів, які надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарської виробництва, спрямоване на компенсацію суспільству, державі, а не певній територіальній громаді, негативних наслідків, в тому числі, внаслідок вилучення земель. Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель 72 чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України Відповідно до ст.43 Бюджетного кодексу України казначейське обслуговування бюджетних коштів забезпечує Державне казначейство України. В зв'язку з викладеним заборгованість по відшкодуванню втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 7837,00 грн. повинна бути зарахована на розподільчий рахунок Супрунівської сільської ради (одержувач ГУДКСУ в Полтавському районі/21110000, код ЄРДПОУ 38019526. МФО 831019, р/р 33217848700415, Супрунівська сільська рада, «Грошові кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва»), які в автоматичному режимі розмежовуються та зараховуються в наступному порядку: до Супрунівського сільського бюджету 60%, до Полтавського районного бюджету 15%, та до Полтавського обласного бюджету 25%. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно зі ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що одним із повноважень сільських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища є здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів та вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом. На підставі вищенаведених обставин суд прийшов до висновку, що позов прокурора Полтавського району, який діє в інтересах держави в особі Полтавської обласної ради, Полтавської районної ради та Супрунівської сільської ради Полтавського району є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved