Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

В лютому 2015р. позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4041-OWNCASH від 18 листопада 2013р. (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 36447,47 грн., а також судовий збір у розмірі 364,47 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 листопада 2013 р. між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 36560,0 грн. строком з 18 листопада 2013р. по 17 листопада 2016р., зі сплатою за користування кредитом 9,99 % річних. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснюються, решта заборгованості не повертається. Станом на 21 листопада 2014р. заборгованість відповідача становить 36447,47 грн. В судовому засіданні представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, просив суд позов задовольнити. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, в судові засідання не з'являвся, заперечення проти позову не подавалися. Судом визнано неявку відповідача неповажною. Оскільки представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, ст. 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 18 листопада 2013 р. між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно, до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 36560,0 грн. строком з 18 листопада 2013р. по 17 листопада 2016р., зі сплатою за користування кредитом 9,99% річних. Відповідач зобов'язувався щомісячно повертати заборгованість по кредиту та процентах рівними частинами. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором, позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по договору процентної ставки, вказаної в п. 2.4. договору але не менше 2,0 грн. за кожний день прострочення. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 21 листопада 2014р. заборгованість відповідача становить 36447,47 грн. і складається з: 30473,97 грн. - неповернута сума кредиту; 1553,91 грн. - прострочені відсотки; 3926,52 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 493,07 грн. - пеня. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати які складаються з судового збору у розмірі 364,47 грн.

Outcome: approved