Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

В квітні 2015 року до суду з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Агро Фактор» про стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 261 534, 40 гр. за Кредитним договором. Посилається в позові на те, що 13 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсальний банк розвитку та партнерства» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №167/ОМ, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 28 492,00 доларів США на придбання автомобіля зі сплатою 19,0 % річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання позичальником зобов»язань за Кредитним договором 13 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсальний банк розвитку та партнерства» та відповідачами був укладений Договір поруки №167/ОМ-п1. На підставі договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2014 року, який 14 листопада 2014 року був посвідчений нотаріально, ПАТ «БГ БАНК» передало право вимоги до позичальника ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло». Договором про відступлення права вимоги від 05 червня 2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» передало права вимоги до позичальника ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД», від імені та в інтересах і за рахунок якого на підставі Договору про управління активами №1-КІФ від 01 червня 2012 року діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія по управлінню активами «Домініон - Капітал». 14 липня 2015 року між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД» та ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» був укладений Договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О.,за яким товариство отримало право вимоги до відповідачів. В порушення умов Кредитного договору, укладеного з банком, відповідач [PERSON], як позичальник, його умови не виконує, кредит та відсотки за користування коштами не погашає, в зв»язку з чим станом на 14 липня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 261 534 грн. 40 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 193 088 грн. 25 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 68 446 грн. 15 коп. Виходячи з цього, переходу до товариства в порядку ст.ст.512, 514 ЦК України, прав кредитора за умовами укладеного між відповідачем [PERSON] та банком, Кредитного договору, невиконання позичальником умов договору, просить стягнути з виниклу заборгованість з відповідачів, як солідарних боржників. В подальшому, протокольною ухвалою суду від 09 червня 2016 року в порядку ст.37 ЦПК України до участі в справі як правонаступник позивача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «АДЛІБІТУМ», яке набуло прав первісного кредитора за умовами укладеного 23 березня 2016 року Договору про відступлення права вимоги. Представник ТОВ»АДЛІБІТУМ» у судовому засіданні позов підтримав та просить задовольнити його. Відповідачі та представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що Кредитний договір був укладений з ПАТ»БГ Банк», а тому інші особи права вимоги до них не мають. Виходячи з цього, просять у позові відмовити. Представник третьої особи - ПАТ «БГ Банк» проти позову також заперечував. Посилається на те, що кредитором за укладеними з відповідачами Кредитним договором та Договором поруки є саме банк, який на даний час будь-яких вимог до відповідачів не пред»являє. Зазначив, що ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло»,яким у подальшому було відступлено право вимоги ТОВ»Агро Фактор», отримало статус кредитора на підставі нікчемного правочину - Договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2014 року, укладеного між ним та ПАТ «БГ БАНК». Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2015 року за позовом банку визнано недійсними Договір про відступлення права вимоги від 14 листопада 2014 року та договір про відступлення права вимоги від 12 листопада 2014 року. Стверджує, що матеріали кредитної справи, докази отримання та обслуговування кредиту за кредитним договором ніколи не передавалися банком ні позивачу, ні будь-якій іншій особі, що додатково свідчить про недійсність зазначеного відступлення права вимоги і намагання вчинити його всупереч волі третьої особи. Виходячи з цього, просить у позові відмовити. В подальшому, після надання пояснень у справі відповідач [PERSON] та представник 3-ї особи в судові засідання неодноразово не з»являлися. Про час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд до відома не ставили, клопотань про розгляд справи в їх відсутності не подавали. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача, виходячи з анступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитодавець / зобов'язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 серпня 2008 року між ВАТ «Універсальний банк розвитку та партнерства» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №167/ОМ, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 28 492,00 доларів США на придбання автомобіля зі сплатою 19,0% за користування коштами. Строк повернення кредиту визначений 12 серпня 2015 року. Відповідно до п.5.1 Кредитного договору позичальник зобов'язався повернути банку кредит у сумі та строки, передбачені договором та додатками до нього, сплатити банку штрафні санкції та відшкодувати збитки у розмірі, строки та у порядку, які передбачені договором. Пунктом 5.2 встановлено, що позичальник зобов'язується своєчасно сплачувати нараховані банком відсотки за користування у розмірі, порядку та в строки, передбачені договором. При укладенні договору сторонами також були підписані додатки до договору, які є його невід'ємними частинами і якими визначено графік погашення кредиту, загальна вартість кредиту та реальна процентна ставка. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором 13 серпня 2008 року між ВАТ«Універсальний банк розвитку та партнерства» з однієї сторони та відповідачами з другої сторони був укладений Договір поруки №167/ОМ-П1. Пунктами 2.1. та 2.2. Договору поруки встановлено, що порукою забезпечується повернення кредитних коштів, сплата відсотків за користування кредитом, за порушення умов договору сплати неустойки, штраф, пені, відшкодування збитків та витрат, інших заборгованостей. / т.1, а.с.7-18; 20 - 21 / На підставі рішення Загальних Зборів Учасників, протоколу №3 від 16 травня 2008 року Національним банком України 11 листопада 2008 року погоджено нову редакцію Статуту банку, пов'язану зі зміною назви банку з Відкритого акціонерного товариства «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства» на Відкрите акціонерне товариство «БГ БАНК». Відкрите акціонерне товариство «БГ БАНК» виступило правонаступником усіх прав та зобов'язань Відкритого акціонерного товариства «Універсальний Банк Розвитку та Партнерства». 09 липня 2010 року між ВАТ «БГ БАНК» та відповідачеми [PERSON] був укладений договір №1, яким внесено зміни та доповнення до кредитного договору №167/ОМ від 13 серпня 2008 року. На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів банку, протоколу №2 від 10 березня 2011 року було змінено найменування банку на Публічне акціонерне товариство «БАНК ПЕРШИЙ», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань Відкритого акціонерного товариства «БГ БАНК». Відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Банку, протоколу №2 від 29 липня 2014 року змінено найменування банку на Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань Публічного акціонерного товариства «БАНК ПЕРШИЙ». / т.1, а.с. 19; 185-189 / 12 листопада 2014 року між ПАТ»БГ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» був укладений Договір про відступлення права вимоги за умовами Кредитного договору до відповідача [PERSON], як позичальника. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І.А.та зареєстровано в реєстрі за №1025. Згідно акту прийому-передачі від 12 листопада 2014 року під №38 передано новому кредитору Кредитний договір №167/ОМ від 13 серпня 2008 року, договір №1 від 09 липня 2010 року про внесення змін, договір застави автомобіля №167/ОМ від 13 серпня 2008 року, договір поруки №167/ОМ-П1 від 13 серпня 2008 року, укладені між банком та відповідачами. Про відступлення права вимоги та заміну первісного кредитора відповідач [PERSON] повідомлений ПАТ«БГ БАНК» листом за вих. №70339 та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» листом за вих. № 23 від 14 листопада 2014 року. / т.1, а.с. 22 - 29; 76-126 / Відповідач [PERSON] у судовому засіданні отримання такого повідомлення підтвердив. 05 червня 2015 року на підставі Договору про відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» передало право вимоги до позичальника ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД». На підставі Договору про відступлення права вимоги від 14 липня 2015 року ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД» передано право вимоги до позичальника ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор». Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О. та зареєстрований у реєстрі за №1205. Про відступлення права вимоги та зміну кредитора відповідач [PERSON] повідомлений ТОВ «Факторингова компанія «Агро Фактор» листом за вих. №014/07-15 від 14 липня 2015 року. / т.1, а.с. 23; 41-47; 126 - 134/ 23 березня 2016 року між ТОВ«Факторингова компанія «Агро Фактор» та ТОВ»АДЛІБІТУМ» був укладений Договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В., за яким право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ»АДЛІБІТУМ». Судом встановлено та не спростовується відповідачем [PERSON], як позичальником, умови договору ним не виконані, кредит та відсотки за користування коштами не сплачені. Станом на 14 липня 2015 року заборгованість становить 261 534 грн. 40 коп., яка складається з: - 193 088 грн. 25 коп. заборгованості по кредиту; - 68 446 грн. 15 коп.заборгованості по процентах. / т.1, а.с. 25; т.2, а.с. 108 - 227 / Відповідачі в судовому засіданні суму боргу та розрахунок заборгованості, проведений позивачем при зверненні до суду, за умовами Кредитного договору не спростовували. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Крім того ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що до позивача - ТОВ»АДЛІБІТУМ» на підставі укладеного Договору про відступлення права вимоги перейшли права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що викладені в Кредитному договорі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону, тощо. Судом встановлено, що умови договору позичальником не виконуються, кредит та проценти за користування кредитом не сплачуються. З точки зору закону у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачем умов Кредитного договору, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача. Суд не приймає до уваги заперечень представника 3-ї особи в судовому засіданні, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 02 грудня 2015 року визнано недійсними Договір про відступлення права вимоги від 14 листопада 2014 року та Договір про відступлення права вимоги від 12 листопада 2014 року. Застосовано наслідки недійсності правочину шляхом зобов»язання ТОВ»Фінансова компанія «Марко Поло» повернути ПАТ» БГ Банк» оригінали всіх документів, які зазначені в Акті прийому-передачі документації. / т.1, а.с.219 - 239 / Судом встановлено та не спростовується сторонами, на момент ухвалення даного рішення право вимоги за оспорюваним банком договором на підставі Договору про відступлення права вимоги від 05 червня 2015 року від ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» перейшло до ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СОЛІД». З точки зору закону правочин - правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Визнані недійсними правочини не створюють для сторін тих прав і обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом Визнання правочину недійсним пов'язане з анулюванням майнових наслідків його вчинення і встановленням наслідків, передбачених законом. Встановлено та не спростовувалося представником 3-ї особи, були визнані недійсними угоди та застосовано наслідки їх недійсності з ТОВ «Марко Поло». На момент ухвалення рішення Київським апеляційним господарським судом дане товариство не було кредитором відповідачів і своє право ними було передано ТОВ »Агро Фактор». Подальші Договори про відступлення права вимоги за даним Кредитним договором не були предметом судового розгляду і недійсними не визнавалися. Договір про відступлення права вимоги від 23 березня 2016 року, на підставі якого до ТОВ»АДЛІБІТУМ» перейшло право вимоги за Кредитним договором, ніким не оспорювався і є дійсним. Тобто, позивач наділений правом вимоги до відповідачів на підставі правомірного, з точки зору закону, правочину. За таких обставин твердження представника 3-ї особи судом не можуть прийматися до уваги. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 2 615 грн. 35 коп. судового збору.

Outcome: approved