Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] 14.02.2012р. був укладений кредитний договір №422/3986SFPR7, згідно якого остання отримала від Банку кредит в сумі 5892,48грн., строком до 14.02.2014р., однак свої зобовязання, щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, та інших платежів по кредитному договору, не виконала, в звязку з чим має непогашену заборгованість, станом на 05.07.2015р. в сумі 6613,1грн., в тому числі: 5400,5 грн. заборгованість по тілу кредиту; 708 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 504,6 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. За твердженням позивача, 08.05.2015р. ТОВ «Кредекс фінанс» на підставі договору факторингу №1/15-ФКю набув право права грошової вимоги з відповідачки, по вказаному кредитному договору, письмово повідомивши відповідачку, однак борг погашений не був, що і спонукало позивача на звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутності та згоду на заочний розгляд справи, а тому справа розглянута без його присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 36 / Відповідачка викликалась в судове засідання належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу яка вказана в позові та є місцем реєстрації відповідачки. До суду повернулись поштові відправлення з відміткою про відсутність відповідачки за зареєстрованою адресою місця проживання. В судове засідання відповідачка не з»явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, клопотань та заяв відносно неможливості явки чи поважності неприбуття в судове засідання до суду не подавала, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.74, 224 ЦПК України. /ар.сп. 38, 40 / Дослідивши всі надані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи із наступного: згідно кредитного договору №422/3986SFPR7 від 14.02.2012р. та доданих документів (заяви/анкети позичальниці, її паспорту та правовстановлюючих документів банку), [PERSON] отримала від ПАТ «Платинум Банк» 5892,48 грн. кредитних коштів, на строк 24 місяці, під 0,0001% річних за користування кредитом, сплату 8.0000% комісії за надання кредиту та 3.0000% комісії за обслуговування кредиту, зобовязавшись погашати кредит згідно встановленого графіку; /ар.сп. 5--9 / однак, із п.2.9 вказаного кредитного договору видно, що реальна процентна ставка за кредитом становить 119,69% річних; /ар.сп. 6 / із витягу з Реєстру заборгованостей за Договором факторингу 1/15-ФКю від 08.05.2015р., виписки по особовим рахункам та розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по кредитному договору № 422/3986SFPR7 від 14.02.2012р., станом на 05.07.2015р. складає 6613,1грн., в тому числі: 5400,5 грн. заборгованість по тілу кредиту; 708 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 504,6 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості; відповідачкою всього сплачено в період з 14.02.2012 р. по 05.07.2015р. кошти в сумі 846 грн.; /ар.сп. 26-30 / відповідно до договору факторингу №1/15-ФКю, укладеного в м.Києві 08.05.2015р., та право установчих документів, позивач набув права вимоги до відповідачки по кредитному договору №422/3986SFPR7 від 14.02.2012р.; /ар.сп. 10-17 / п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; згідно ч.1 ст.509 ЦК України, боржник зобовязаний вчинити на користь кредитора певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязання може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); ст.526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу; згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, відповідно; ч.1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором; відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позовні вимоги, на думку суду, підлягають повному задоволенню, оскільки відповідачка, отримавши від банку кредитні кошти по вказаному кредитному договору, в повній мірі його не повернула, порушивши таким чином взяті на себе зобовязання, а тому позивач, відповідно до укладеного договору факторингу, має безумовне право на стягнення заборгованості. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір, в розмірі 243,60грн. /ар.сп. 1 / На підставі ст.ст.11 ч.2 п.1, 509 ч.1, 512 ч.1 п.1, 526, 549, 612 ч.1, 1049 ч.1, 1054 ч.1 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved