Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

В квітні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (з травня 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк») (далі АТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначено, що 14 травня 2010 року між АТ КБ «Приват Банк» та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка утворилась станом на 17 квітня 2018 року, в сумі 14010,52 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 1035,62 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8581,54 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3250,00 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500,00 грн (фіксована частина) та штраф 643,36 грн (процентна складова). В судове засідання учасники справи, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач подала до суду відзив, в якому остання заперечила відносно наведених позивачем обставин, зокрема щодо наявності укладеного між сторонами договору на отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку та факту її обізнаності з умовами кредитування. Окрім цього, відповідач заявила клопотання про застосування строку позовної давності. Представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якому просила суд позов АТ КБ «Приват Банк» задовольнити, посилаючись на необґрунтованість заперечень відповідача проти позову. Заперечення на відзив мотивовані тим, що відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14 травня 2010 року, чим остання підтвердила свою згоду на те, що дана анкета-заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписанням вказаної анкети-заяви, відповідач погодила, що повністю згодна з вказаними Умовами та Правилами, розуміє їх зміст та зобов'язується їх виконувати, зобов'язується самостійно знайомитися з усіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів на сайті банку. Крім того зазначено, що позивач не пропустив строк звернення до суду, оскільки пунктом 1.1.7.31 Умов та Правил встановлено позовну давність тривалістю п'ятдесят років, при цьому банком було продовжено відповідачу дію картки до останнього дня 07.2015 року. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом установлено, що 14 травня 2010 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» (з травня 2018 року АТ КБ «Приват Банк») та [PERSON] було укладено договір надання банківських послуг, який складався із анкети-заяви останньої, Пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку. За цим договором АТ КБ «Приват Банк» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Внаслідок несвоєчасного та неповного виконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором станом на 17 квітня 2018 року утворилася заборгованість в сумі 14010,52 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 1035,62 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8581,54 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3250,00 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500,00 грн (фіксована частина) та штраф 643,36 грн (процентна складова). Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частини 2 статті 639 ЦК України). Згідно частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, АТ КБ «Приват Банк»,

Outcome: dismissed