Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. З 01.10.2005 року по 27.10.2014 року він перебував у шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу у них народилися донька [PERSON], [INFO], і донька [PERSON], [INFO]. В теперішній час доньки проживають разом з матірю, а він проживає окремо від дітей. Відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми. Він неодноразово намагався зустрітися з дітьми, але [PERSON] не допускає його до спілкування з дітьми. Він вважає, що його зустрічі з дітьми не можуть негативно вплинути на їх виховання, оскільки він любить своїх дітей, бажає їм лише доброго, він не має шкідливих звичок, за місцем роботи і за місцем проживання характеризується позитивно, не позбавлений відносно дітей батьківських прав. Просить встановити порядок спілкування його з доньками, наступним чином - кожна субота та неділя місяця з 10-00 години до 16-00 години. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову, зазначив, що не може проводити побачення з дітьми у нього дома, оскільки він там робить ремонт. Зі старшою донькою він бачиться у школі, яку вона відвідує. Перешкоди з боку [PERSON] у спілкуванні з дітьми полягає в тому, що він не знає де проживають його діти. Відповідачка в суді зазначила, що відповідач зневажливо до неї ставиться як до матері дітей, діти після спілкування з батьком гірше ставляться до неї, молодша донька з грудня 2016 року не відвідує дитячий садок, оскільки хворіє. Відповідачка не заперечує проти визначення порядку спілкування позивача з дітьми. Представник служби у справах дітей Торецької міської ради в суді зазначила, що позивач неодноразово на протязі 2016 року звертався до служби зі скаргами на те, що [PERSON] чинить перешкоди щодо спілкування його з дітьми. Служба у справах дітей надала [PERSON] перелік документів, необхідних для проведення комісії, однак даних документів [PERSON] так і не надав. Умови проживання дітей у [PERSON] були перевірені комісією і є задовільним. Не заперечує проти визначення порядку спілкування позивача з дітьми. Вислухавши пояснення сторін, думку представника ССД, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з жовтня 2005 року по 27 жовтня 2014 року. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей : донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо один від одного, діти проживають разом з матірю [PERSON] Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України визначено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ст.159 СК України) . Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні дитини, суд виходить з наступного. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено право дитини як на проживання, так і на спілкування з батьками: дитина, яка проживає окремо від батьків або від одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків й прямих контактів. Згідно частини 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, в тому числі й щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, участь органу опіки та піклування є обов'язковою. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Положення частини 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст.7, 141, 159 СК України свідчать про те, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Судом враховано, що за позивач працює, має постійне місце проживання, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно. Суд вважає за доцільне визначити запропонований позивачем спосіб участі його у вихованні доньок, оскільки вказаний спосіб участі батька у вихованні враховує вік дітей, стан їх здоров'я, відвідування дітьми дошкільного закладу та школи. За цих обставин доцільно встановити батькові спілкування з дітьми кожну суботу та неділю місяця з 10-00 години до 16-00 години.

Outcome: approved