Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

В квітні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 2 листопада 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання останнім договору № 1454901(далі договір) на отримання кредиту від ТОВ «Авентус Україна». Набувши права вимоги за кредитним договором, внаслідок укладення 11 березня 2020 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Авентус Україна» договору відступлення права вимоги, позивач просить ухвалити рішення про стягнення із відповідача заборгованість в сумі 21524,66 грн. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2021 року провадження у даній справі було відкрито, вирішено питання про розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 25 червня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки даний кредитний договір від 02 листопада 2019 року № 1454901 не підписував та не укладав, коштів за ним не отримував. 6 липня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначає, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем 2 листопада 2019 року було укладено кредитний договір. Договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту з позичальником укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до кредитного договору невід`ємною частиною цього оговору є Правила надання коштів у позику, у тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (далі-«Правила»), які розмішені на сайті cieditplus.ua/assets/uploadc/public/pravila_l8.03.20I9.pdf. Приймаючи умови цього договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. В результаті, пройшовши весь алгоритм дій при укладенні договору, є підтвердженням того, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк за умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отриманий кредиту від ТОВ «Авентус Україна», тобто відповідач самостійно для себе визначив необхідний обсяг часу для ознайомлений з умовами договору, після чого проявив намір вступити з ТОВ «Авентус Україна» у договірні відносини на умовах визначених Правилами. В положеннях договору від 02.11.2019 (Розділ 7. РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН) відображено момент підписання договору електронним підписом: 02.11.2019 08:47:35. Даний факт є додатковим підтвердженням того, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем дійсно було укладено Договір № 1454901 від 02.11.2019. Отже, позивачем відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення кредитної заборгованості, в той час, як заперечення відповідача щодо позовних вимог, що викладені у відзиві на позовну заяву, не підтверджуються жодними доказами, більш того ґрунтуються виключно па припущеннях та домислах. Враховуючи викладене, позивач просить задоволити позовну заяву в повному обсязі. Після відкриття провадження у справі суддею встановлено, що позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не відповідає вимогам статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), ухвалою Романівського районного суду Житомирської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Позивачем недоліки усунуті вчасно та подано відповідну заяву в якій уточнено позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 21524,66 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9958,41 грн, заборгованість за відсотками - 8446, 25 грн та заборгованість по штрафам - 3120,00 грн. Відповідно до ухвали Романівського районного суду Житомирської області від 19 липня 2021 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судове засідання учасники справи не з`явилися, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, представник позивача просив позов задовольнити повністю. Відповідач та його представник позов не визнали, посилаючись на те, що відповідач кредитний договір не укладав, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що між сторонами виникли кредитні відносини і що позивач надав відповідачу кредитні кошти. Суд, дослідивши письмові докази, що надані сторонами, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 2 листопада 2019 року ТОВ «Авентус Україна» шляхом направлення [PERSON] індивідуальної частини договору №1454901 про надання фінансового кредиту адресована пропозиція (оферта) укласти електронний договір. Даними скрін-шотів з єдиної офіційної інформаційно-реєструючої електронної системи товариства підтверджується, що спірний договір укладено шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було надіслано на його мобільний телефон смс-повідомленням з кодом для підписання договору на https://creditplus.ua». Таким чином, 2 листопада 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір позики на умовах споживчого кредиту № 1454901, відповідно до умов якого останньому надано кредит в розмірі 10000,00 грн строком на 30 днів. Договір підписано електронним підписом [PERSON] 2 листопада 2019 року о 08 годині 47 хвилин. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису згідно Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Зокрема, статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Оскільки договір про надання кредиту підписаний [PERSON] шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Зі змісту договору встановлено, що сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 1,71 % від суми позики за кожен день користування позикою (624,15 % річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього договору; стандартна процента ставка становить 1,80 % від суми позики за кожний день користування позикою (657,00 % річних). Стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7., 3.4., 3.6.2. цього договору. Відповідно до п. 2.4 договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності). Згідно п. 4.4 та 4.5 договору У випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 120,00 грн. за кожен день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення виконання зобов`язань за договором. Штрафи за договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів та пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим договором, і становить: 5000,00 грн. Згідно п. 1.5. договору позика надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок наданий клієнтом. Зі змісту листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 6 вересня 2021 року №5142-ВП вбачається, що 2 листопад 2019 року було здійснено переказ коштів на суму 10000,00 грн маска картки [NUMBER] , код авторизації 782492. Окрім того, в картці обліку інформації за укладеним договором містяться відомості, що відповідачем 11 грудня 2019 року було внесено на погашення кредиту грошові кошти в розмірі 1500,00 грн. 11 березня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 11032020, відповідно до якого кредитор (ТОВ «Авентус Україна») передав у повному обсязі, а новий кредитор (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») прийняв у повному обсязі право грошової вимоги, що належить кредитору за кредитними договорами, перелік яких міститься у реєстрі боржників, в тому числі і за кредитним договором № 1454901 від 2 листопада 2019 року, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до цього договору. Долучені до матеріалів справи розрахунки свідчать про те, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, в останнього виникла заборгованість у розмірі 21524,66 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9958,41 грн, заборгованість за відсотками - 8446, 25 грн та заборгованість по штрафам - 3120,00 грн. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано. З метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, ТОВ «Авентус Україна» та позивачем, який набув права грошової вимоги, 25.03.2020 на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги за договором № 1454901 від 2 листопада 2019 року, порядок погашення заборгованості по договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних «Боржники» ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановлені договором. Згідно з статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальними положеннями Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, доказів належного виконання зобов`язань за договором не надано. Крім цього, відповідно до наданої картки обліку інформації за укладеним договором відповідачем 11 грудня 2019 року було здійснено часткове погашення заборгованості по договору в розмірі 1500,00 грн. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №127/23910/14-ц від 23 грудня 2020 року зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved