Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

В лютому 2017 р. [PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «Агро Резерв». Вказувала, що вона працювала у відповідача на посаді бухгалтера. Згідно Наказу від 12.09.2016 р. її було звільнено, але при звільненні не було виплачено всі грошові кошти, що були нараховані та належали їй до сплати заборгованість по заробітній платі. Оскільки ТОВ «Агро Резерв» належні до виплати позивачці кошти не сплачено до теперішнього часу, вона просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 12\~380 грн. 65 коп., та середньомісячний заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні . Відповідно до заяви, позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути заборгованість у розмірі 12\~380,65 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку на час постановлення рішення суду 20\~401, 50 грн. Крім того просила розглянути справу у її відсутність та не заперечувала щодо заочного розгляду. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] з 18.12.2014 р. працювала на посаді заступника головного бухгалтера в ТОВ «Агро Резерв». Відповідно до Наказу ТОВ «Агро Резерв» № 1К від 12.09.2016 р. [PERSON] було звільнено з посади згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Проте при звільненні позивачки розрахунок з нею проведено не було. Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, виданих Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 17.01.2017 вбачається, що заборгованість відповідача перед [PERSON] за період з 01.10.2015 р. по 30.09.2016 р складає 12 380 грн. 65 коп. До теперішнього часу заборгованість по заробітній платі перед позивачкою ТОВ «Агро Резерв» не погашена. Отже заявлені вимоги в цієї частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. У відповідності до вищезазначеного Порядку позивачкою надано Розрахунок середнього заробітку за весь час затримки за період з 24.09.2016 р. до 06.04.2017 р., згідно якого загальний розмір середнього заробітку позивачки за весь час затримки розрахунку складає 20 401 грн. 50 коп. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги в частині нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку з працівником у звязку з порушенням термінів виплати заробітної плати обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст., 115 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved