Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В лютому 2014 року до суду звернулось ПАТ «Український страховий дім» з позовом до [PERSON] в якому просило стягнути з останньої на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6 391,98 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 22 серпня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Держаний ощадний банк» укладено договір №1151 про відкриття особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування. Також 12 липня 2011 року між ним та ВАТ «Держаний ощадний банк» було укладено договір добровільного страхування кредитів КР-11 №0001, предметом якого є майнові інтереси банку. У зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе договірних зобов'язань, а саме внаслідок його смерті, банк звернувся до страховика з настанням страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Страховиком було визнано заявлену подію страховим випадком і здійснено банку виплату страхового відшкодування в розмірі 6 391,98 грн. Позивач посилаючись на те, що оскільки ним було проведено страхове відшкодування банку за порушення [PERSON] договірних зобов'язань, а останній помер, і спадкоємцями після його смерті є відповідачі, які відповідно до ст. 1282 ЦК України зобов'язані задовольнити вимоги кредитора, просить суд позов задовольнити. В судове засідання представник позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачка позов не визнали та просять у його задоволенні відмовити. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 22 серпня 2007 року між ВАТ «Ощадний банк» та [PERSON] було укладено договір №1151 про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною системою з лімітом кредиту у сумі 8 000 грн /а.с.14-22/. Також встановлено, що 12 липня 2011 року між позивачем та АТ «Ощадний банк» було укладено договір добровільного страхування кредитів КР-11 №0001 предметом якого є майнові інтереси банку пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням позичальниками своїх договірних зобов'язань за кредитними угодами, що укладені між банком та позичальниками /а.с.7-13/. [INFO] року позичальник [PERSON]. помер /а.с.26/. Спадкоємцем померлого є його дружина, відповідач по справі. На момент смерті позичальника сума боргу по кредитним зобов'язанням перед банком склала 6 391,98 грн, яку позивач 13 червня 2013 року перерахував банку на відшкодування страхового відшкодування /а.с.27, 28/. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд, приходить до висновку, що до ПАТ «Український страховий дім» на підставі Договору добровільного страхування перейшло право вимоги в межах фактичних затрат, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, після виплати страхового відшкодування, яке було виплачено в сумі 6,391,98 грн, в звязку з чим він набув і право вимоги до відповідачки у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Щодо тверджень відповідачки про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду (ст.1281 ЦК України), судом до уваги не беруться, оскільки положення ст. 1281 ЦК України регулюють питання строків предявлення вимоги до спадкоємців, яка може бути предявлена як до самого спадкоємця, так і зверненням з притензією до нотаріальної контори протягом встановленого шестимісячного строку. З матеріалів справи вбачається, що вимога про відшкодування завданих збитків спадкоємцям була направлена 25.06.2013 року, яка була отримана 29.06.2013 року /а.с.29-31/. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] року, а вимога спадкоємцем була отримана 29.06.2013 року, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до спадкоємців у строк встаовлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України. За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з відповіді ЦБДРтаАС від 26 березня 2014 року за спадкодавцем [PERSON] зареєстровано транспортні засоби марки Opel Rekord1979 року випуску, та Opel Omega1991 року випуску /162, 163/. Згідно із ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналіз цієї норми свідчить про те, що у спадкоємців виникає обов'язок по задоволенню вимог кредитора лише у випадку успадкування ними будь якого майна. Отже, враховуючи те, що оскільки відповідач після смерті [PERSON] в силу ст. 1270 ЦК України отримала у спадщину вищевказане майно, доказів того, що вартість успадкованого нею майна менше ніж зазнчаений борг суду не надала, з клопотання про визначення вартості майна у встановленому порядку законом не зверталася, суд приходить до висновку про задоволення позову. Також наявні підстави відповідно до ст.88 ЦПК України для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Outcome: approved