overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2011 року виконавчим комітетом Степової сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 07, спільних дітей не мають. З 13 червня 2013 року спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, просить розірвати шлюб, та стягнути судові витрати з відповідача. Позивач повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 20), до судового засідання не з'явилась, до канцелярії суду надійшла заява, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, судові витрати просить стягнути з відповідача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 23). Відповідач, що належним чином за місцем реєстрації повідомлений про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань не надходило (а.с. 24). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 05 листопада 2011 року виконавчим комітетом Степової сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 07, між [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 6). Спільних дітей сторони не мають. З 13 червня 2013 року позивач з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя. Спору щодо розподілу спільного майна між сторонами не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, відсутність неповнолітніх дітей, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вона знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 108, мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, з відповідачем вона не проживає з жовтня 2015 року, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено, просить розірвати шлюб. Позивач повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 23), в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність. (а.с.26). Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, клопотань не надходило. (а.с.27,28). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 10 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 108, між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Позивач з відповідачем з жовтня 2015 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Відповідач проживає окремо. Причиною розірвання шлюбу є взаємнє непорозуміння подружжя. Спір щодо розподілу спільного майна між сторонами відсутній. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Так, позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу відповідно до ст.110 СК України. Тому суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], - в розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов в остаточному розмірі визнав, згоден сплачувати аліменти в сумі 800 грн. на місяць, ця сума є для нього прийнятною. Пояснив, що отримує дохід від підсобного господарства орієнтовно 2000 грн. на місяць, має добрий стан здоров'я, на його утриманні знаходиться також старший син, на якого він сплачує аліменти в сумі 500 грн. на місяць. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. відповідач має мінливий дохід від підсобного господарства, який становить орієнтовно 2000 грн. на місяць, за станом здоров'я та майновим станом спроможний сплачувати аліменти на дітей в заявленій позивачем сумі. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвами про народження дітей, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.04.2014 року про розірвання шлюбу між сторонами, довідкою про склад сім'ї позивача від 20.02.2016 року, довідкою від 11.03.2016 року та актом від 11.02.2016 року Токівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, наявними у справі, а також визнаються відповідачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить провести поділ майна подружжя, набутого в шлюбі з відповідачем квартири № 104 в буд.№ 23 по вул. Леніна в м. Комсомольську, визнавши за кожним з них право власності на ? частку спірної квартири. До суду позивач не зявилась, направивши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач позов визнав повністю, до суду не зявився, уповноваживши відповідною довіреністю представляти свої інтереси в суді гр. [PERSON] ( а.с. 17). Представник відповідача направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. 26 листопада 2010 року між ними був зареєстрований шлюб (а.с. 7). Визначаючи обсяг спільно нажитого ними майна та джерело і час його придбання, суд виходить з наступного: 26 листопада 2010 року подружжям [PERSON] була придбана спірна квартира із відповідним проведенням державної реєстрації прав на нерухоме майно (а.с. 8). Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та Тимофія, [INFO], - в розмірі 1/2 від всіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дітей, не виконує свого обов'язку по їх матеріальному утриманню. Діти повністю знаходяться на утриманні матері. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Пояснила, що стан здоровя дітей добрий, вона не працює, в утриманні дітей їй допомагають батьки. Відповідач був офіційно працевлаштований, однак звільнився з роботи. Їй відомо, що він має намір знову працевлаштуватись. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, пояснивши, що на даний час перебуває на обліку в службі зайнятості, хоча дійсно має намір працевлаштуватись. Інших осіб на утриманні не має, стан його здоровя добрий, згоден сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/3 від всіх видів доходу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що сторони є батьками малолітніх синів [PERSON], [INFO], та Тимофія, [INFO]. Діти проживають з матірю і знаходяться на її утриманні. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження, довідкою про склад сімї, наявними в матеріалах справи, та відповідачем визнаються. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітніх дітей аліменти в частці 1/3 від всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, в решті позовних вимог відмовивши, оскільки обовязок доказування у справі покладається на позивача, тоді як вона не довела належними доказами спроможності відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] року в розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги обґрунтовані посиланням на відмову відповідача надавати допомогу на утримання дитини. Відповідач позов визнав в повному обсязі. До суду сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному об'ємі. Відповідач позовні вимоги визнав. Вислухав сторони дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1999 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження записаний відповідач, батьківство відповідач своє не оскаржував. Як встановлено у судовому засіданні станом на теперішній час сторони проживають окремо, неповнолітні діти, знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дітей та їх забезпечення, відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивач заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, фактично відмовившись давати пояснення. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час, місце розгляду справи в порядку встановленому абзацом 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України / а.с. 9, 10, 13, 14, 17, 18, 24 /, в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду, відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України, ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача, в порядку її заочного вирішення, проти чого позивач не заперечувала. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 28 квітня 2007 року в Відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 106, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу/ а.с. 4 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого вони мають малолітню дочку, [INFO] / а.с. 5 /. Спільно, однією сім'єю, сторони не проживають з початку 2016 року. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивач просить залишити їй післяшлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що 29 січня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. [INFO] в шлюбі народився син - [PERSON]. [INFO] другий син - [PERSON]. Позивач, посилаючись на те, що у нього та відповідача різні погляди на подружнє життя, на нерозуміння одне одного, на постійні сварки в сім'ї, що привело до того, що разом не мешкають з листопада 2015 року, просила шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину до повноліття дітей, судові витрати покласти на відповідача - [PERSON] В заяві, направленій до суду позивач свою вимогу підтримав в повному обсязі та просив суд слухати справу у його відсутність (а.с.43). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи сповіщений належним чином (а.с. 41, 42). Причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Сторони практично сумісне життя припинили, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її неможливо. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.2 того ж Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 того ж Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком вказаних вище дітей. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дітей, але в добровільному порядку її не надає. З вказаних підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх доньок: Ангеліну, [INFO] та Марію, [INFO]. Відповідач не працює, будь-якої допомоги дітям не надає. З вказаних підстав вимушена звернутись до суду та просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок у сумі 2000 грн. У судовому засіданні позивач свою вимогу підтримала. Відповідач позов визнав частково, при цьому пояснив, що дійсно є батьком вищевказаних дітей. Допомогу дітям не надає, оскільки не працює. Працевлаштуватись не може із-за відсутності реєстрації. Вважав, що сума у 2000 грн. є значною, у звязку з чим позов і не визнає. Заслухавши пояснення сторін, дослідив письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 того ж Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей Ангеліни та Марії, які після розірвання шлюбу між сторонами, рішенням суду залишені проживати з позивачем. У добровільному порядку відповідач допомогу дітям не надає. Доводи відповідача, що аліменти у сумі 2000 грн., які позивач бажає стягнути з нього на утримання доньок є завеликим розміром суд, до уваги не бере, оскільки на думку суду, відповідач не довів, що не спроможний сплачувати таку суму із-за обєктивної причини, якою є його не працевлаштування, оскільки останній і не намагається працевлаштуватись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2014 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, а син залишиться проживати з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2014 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 247. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2013 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, а син залишиться проживати з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання був повідомлена належним чином, та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2013 року, шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 77. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved