overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.09.2003 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені в листопаді 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони тривалий час не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди, в зв'язку із чим почуття любові та поваги між ними втрачено. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати, місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] визначити з позивачем по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 27.09.2003 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в листопаді 2014 року з причини, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з цього приводу між сторонами постійно виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку спільної дитини, беручи до уваги вимоги позивача [PERSON], та думку відповідача [PERSON] стосовно позовних вимог, вважає необхідним визначити місце проживання дитини [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON], тобто позивачем по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 25 вересня 1993 року вона та [PERSON] уклали шлюб. По-зивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить задовольнити його. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 25 вересня 1993 року між сторонами був укладений шлюб, зареєс-трований у відділі ЗАГС Бориспільського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис №348. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] Ця обставина під-тверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. З огляду на ці обставини суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допу-стимо розірвати. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON], посилаючись на те, що він є батьком її малолітньої дитини, але з моменту народження дитини вони проживають окремо. З літа 2010 року він не проживає за адресою [ADDRESS], від нього немає ніяких відомостей. Визнання безвісно відсутнім [PERSON] заявниця обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання перетинання їхньою спільною дитиною кордону з Росією. Завниця та її представник надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Представник зацікавленої особи, Ізюмської міської ради, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника. При вирішенні справи по суті покладаються на розсуд суду. Суд вважає, що рішення по справі можливо постановити без не з'явившихся сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місті його постійного проживання по [ADDRESS] підтверджується довідкою голови квартального комітету № 43 ( а.с.9) та довідкою Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області про те, що з вересня 2012 року [PERSON] виїхав в невідомому напрямку і відмовляється підтримувати зв'язок з родичами, за обліками Ізюмського МВ ГУМВС в Харківській області значиться, як втративший зв'язок з родичами ( а.с.10). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], а заявниця є її матір'ю ( а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були у вересні 2012 року, то початком його безвісної відсутності слід вважати 01 жовтня 2012 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка померла [INFO] в смт Теплик Вінницької області, з метою оформлення спадщини, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Брідоцької сільської ради Теплицького району. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що померла [PERSON] була її матір'ю, після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки. Оскільки, в свідоцтві про народження її мати була записана як [PERSON], а за паспортом мати була [PERSON], то неможливо підтвердити родинні стосунки, тому просить встановити факт родинних відносин в судовому порядку з метою оформлення спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON]. Представник заінтересованої особи - Брідоцької сільської ради Теплицького району - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила суду, що вона є рідною сестрою заявника [PERSON]. В свідоцтві про її народження мати записана як [PERSON], а в свідоцтві про народження сестри ім'я матері записано як Ілина. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та показання свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON]. [PERSON]. уклала шлюб з [PERSON] 21 листопада 1981 року і прийняла прізвище [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб за №00009205017, сформованого 06 липня 2011 року. 11 грудня 2005 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Степанівської сільської ради Теплицького району і прийняла прізвище [PERSON](свідоцтво [NUMBER]). [PERSON] померла [INFO] в смт Теплик Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Відповідно записів в погосподарській книзі за 1961-1963 роки по Брідоцькій сільській раді в одному погосподарському номері проживали [PERSON], 1929 року народження, її доньки [PERSON], 1958 року народження, та [PERSON], 1961 року народження. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] також підтвердила у своїх показаннях свідок [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON], звернулась до суду з заявою про надання права на шлюб, вказавши, що вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO], проте на даний час не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала свою заяву. Пояснила, що вона та [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, просить суд надати їй право на шлюб, що відповідає її інтересам. Також додала, що вагітна від [PERSON] Мати заявниці [PERSON] не заперечує проти реєстрації шлюбу між її неповнолітньою донькою та [PERSON], вважає, що такий шлюб відповідатиме інтересам [PERSON] Від зацікавленої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Підтримує заяву [PERSON], щодо надання права на шлюб. Від представника заінтересованої особи - виконавчого комітету Маломочульської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, вважають, що укладення шлюбу відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON], яка народилась [INFO], та [PERSON], [INFO], вирішили укласти шлюб. Заявник [PERSON] вагітна згідно довідки Теплицької лікарні планового лікування № 66 від 13.10.2014 року.(а.с. 9). Заслухавши заявника, заінтересовану особу, суд вважає, що шлюб заявника з [PERSON] відповідатиме її інтересам, і підстав, які б перешкоджали суду надати право на шлюб, судом не встановлено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий двомісячний строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини та на прийняття спадщини після смерті померлої [INFO] року її матері [PERSON]. Зазначені вимоги мотивувала тим, що своєчасно не звернулась до нотаріальної контори, оскільки знаходилась у відрядженні за кордоном та не мала змоги звернутись до нотаріус із відповідною заявою. Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивач, згідно наданої заяви просила справу слухати без її участі, вимоги позову підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення по справі просить прийняти за наявними матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства. Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників процесу, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до заповіту, посвідченого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 4-2264, [PERSON] заповіла своїй доньці [PERSON] належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться в [ADDRESS]. Зазначена квартира належала [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30 березня 1993 року. 20 листопада 2014 року позивач звернулась до Першої миколаївської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті свої матері [PERSON], яка померла [INFO] року, та отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом. Того ж дня державний нотаріус Першої миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г. своєю постановою відмовила у видачі свідоцтва по право на спадщину за заповітом в зв'язку з пропуском строк удля прийняття спадщини. Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Наведені позивачем причини пропуску строку суд вважає поважними, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я розпалась, і в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2010 року, від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини близько двох років тому, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і в наданий судом для примирення строк не помирились. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження, поясненнями сторін і ніким не оспорюються. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На розподілі судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 серпня 1997 року. Від подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Створити міцну сім'ю не вдалося, оскільки у них постійно виникають сварки свідками яких стають діти, що негативно впливає на їх психічний стан. Вони не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу сім'ї. За взаємною згодою вони прийшли до висновку, що діти будуть проживати з батьком, оскільки її графік роботи та часті відрядження не дозволяють в повній мірі піклуватися про дітей. Просить шлюб розірвати та визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом із відповідачем. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати та визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з батьком. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просить шлюб розірвати та визначити місце проживання дітей разом із ним. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 1997 року. Від подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Створити міцну сім'ю не вдалося, оскільки у них виявились зовсім суперечливі погляди на подружнє життя та обов'язки подружжя, відповідальність за долю сім'ї. Подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, суперечать інтересам сторін, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України їх шлюб слід розірвати. З урахуванням факту визнання відповідачем позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними вирішується органом опіки та піклування або судом. У відповідності до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцять років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюється законом. Частиною 3 статті 29 ЦК України встановлено, що у разі спору місце проживання фізичної особи, у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. З копії свідоцтва про народження дитини ( а.с. 8) вбачається, що неповнолітній син сторін [PERSON] досяг шістнадцятирічного віку. За таких обставин визначити місця проживання [PERSON] суд не може, оскільки він не є малолітньою дитиною. Вимога щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON]. [INFO] підлягає задоволенню. З врахуванням думок сторін, дитині слід визначити місце проживання разом з батьком.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила надати дозвіл малолітній дочці [PERSON], [INFO], на оформлення документів у відповідних повноважних органах для виїзду дитини за кордон без згоди батька, на дозвіл без згоди батька та його супроводу виїжджати за межі України в супроводі матері або уповноваженої нею особи, які будуть забезпечувати проїзд, перебування за кордоном та повернення в Україну дитини до досягнення нею 16-річного віку. В обґрунтування вимог позивач послалась на ті обставини, що має можливість вивозити дочку за межі України на відпочинок та для оздоровлення. В свою чергу, відповідач, на її думку, безпідставно не дає своєї згоди на виїзд дитини за кордон, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували таку відмову він не наводить. У судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач суду надав заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. В той же час, згідно наданих представником відповідача письмових пояснень, суду повідомив, що нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон не надає, оскільки не має на це фізичної можливості, так як постійно знаходиться у службових відрядженнях та не перебуває в межах міста Миколаєва. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони проживали однією сімєю без укладення шлюбу протягом 2011-2013 років. За час сумісного проживання, 27 червня 2012 року, народилась дочка [PERSON]. На даний час стосунки між сторонами припинені, відповідач проживає з іншою жінкою. В той же час, дитина проживає з матірю, спору між сторонами з приводу визначення місця проживання дитини станом на час постановлення рішення немає. Позивач має можливість вивезти дочку на відпочинок з метою розвитку дитини та оздоровлення за кордон до родичів. Відповідач на таке погодився. Будь-яких обєктивних підстав, повязаних з фізичним або психічним розвитком дитини, які б перешкоджали виїзду [PERSON] разом із матірю, або іншими уповноваженими особами, за кордон судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про можливість надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини разом з матірю без згоди батька та на оформлення дозвільних документів у відповідних органах міграційної служби. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилалась на ті обставини, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відомостей про поважність причин неявки відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 22 грудня 2001 року , від шлюбу мають малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. Судом встановлювався сторонам двомісячний строк для примирення, проте цього вони не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сторони в судове засідання не з'явились. До судового засідання позивач подала суду заяву про зменшення позовних вимог до 400 грн. на кожну дитину, просила справу слухати у її відсутності. Відповідач подав суду заяву про визнання позову про стягнення з нього аліментів в розмірі по 400 грн. на кожну дитину, просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 14 листопада 2014 року і до повноліття дітей. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved