Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

В квітні 2021 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів на утримання дружини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між сторонами у справі зареєстровано шлюб 19.04.2019 Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області. Від даного шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає окремо від відповідача разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, спільним побутом не пов`язані. Позивачка зазначає, що позбавлена можливості працювати, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а отже потребує матеріальної допомоги відповідача. Оскільки не має у власності житла, змушена винаймати квартиру, оренда якої складає 3 200 грн в місяць. Зазначена сума вказана без оплати за житлово-комунальні послуги, а також без урахування витрат на харчування та засобів гігієни. Вважає, що відповідач здоровий, має працездатний вік, інших аліментних зобов`язань не має, зареєстрований як фізична особа підприємець, а отже взмозі сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн на утримання дружини до досягнення спільною дитиною [PERSON] , трирічного віку. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2021 року справу передано за альтернативною підсудністю відповідно до ч. 1 ст. 28, ст. 31 ЦПК України на розгляд Запорізького районного суду Запорізької області. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У серпні 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Зазначає, що позивачка на момент їх знайомства не мала власного житла, а проживала із батьками у смт. Кушугум. Оскільки відповідач мав власну справу, то під час подружнього життя винаймав спільне житло та продовжував утримувати дружину та доньку у подальшому ще два місяці. З кінця серпня 2020 до кінця березня 2021 відповідач перераховував на карту позивачки по 7000 грн щомісячно, допомагав ліками та продуктами. Зазначає, що у лютому та березні 2021 року намагався домовитися із позивачкою про зменшення розміру аліментів, які сплачував самостійно, оскільки внаслідок карантинних обмежень доходи відповідача зменшилися, проте сторони не дійшли згоди з цього питання та позивачка звернулася із позовом до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, який 25.03.2021 постановив стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку. Вказує, що аліменти сплачує через виконавчу службу. Наразі відповідач не має матеріальної можливості платити аліменти на утримання дружини, оскільки наприкінці липня припинив діяльність як фізична особа підприємець, власного нерухомого майна, транспортних засобів, цінних паперів та банківських вкладів не має, мешкає у квартирі свого батька. Крім того, сплачує аліменти на двох дітей від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по 5 000 грн щомісяця. Протягом року офіційно виплачував щомісяця на утримання своїх дітей від 12 000 грн до 8 5000 грн. Щодо стану здоров`я, відповідач зазначає, що більше десяти років страждає на сечокам`яну хворобу та вже двічі переніс операції. Наразі перебуває під наглядом лікаря-уролога і продовжує консервативне лікування своєї хвороби. 22.09.2021 від відповідача до суду надійшли доповнення до відзиву, в яких посилаючись на своє матеріальне становище і неможливість виплачувати велику суму аліментів на утримання дружини, оскільки аліменти на утримання трьох дітей будуть перевищувати половину його офіційного доходу, просить встановити розмір аліментів в сумі 500 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, зауважив, що, на думку позивачки, відповідач припинив свою підприємницьку діяльність та працевлаштувався до свого батька із мінімальним окладом для уникнення сплати аліментів, вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дружини в сумі не менше 2000 грн щомісячно. Відповідач в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві та доповненні до відзиву на позовну заяву, зауважив, що згоден виплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 600 грн щомісячно. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. За змістом ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Встановлено судом, що 19.04.2019 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Хортицьким районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). У сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яка проживає разом із позивачкою в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , що відповідачем не заперечується. За умовами договору оренди, укладеного 02.04.2021 [PERSON] , вартість орендної плати за один місяць користування вказаною квартирою складає 3 200 грн (а.с.8-9). Згідно із довідкою ТОВ ВІТАЦЕНТР №29 від 17.03.2021 [PERSON] працює на посаді сестри медичної загального штату ортопедо-травматологічного профілю з 28.12.2017 по теперішній час. [PERSON] з 15.06.2020 по 30.04.2023 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.10). Таким чином матеріалами справи підтверджено, що позивачка проживає разом із спільною з відповідачем дитиною, та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, судом враховується, що на даний час діяльність [PERSON] в якості фізичної особи підприємця припинена (а.с.74-76), він працює у ФОП [PERSON] з 16.08.2021 та займає посаду продавця-консультанта з посадовим окладом 6000 грн (а.с.93), відсутність відомостей про належність відповідачеві на праві власності нерухомого майна (а.с.73), наявність зобов`язань щодо утримання дітей від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з 02.12.2019 і до повноліття дітей (а.с.78-79, 91-92), та спільної із позивачкою дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с.77). За урахуванням вказаних обставин суд вважає заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 6 000 грн дещо завищеними, вказаний розмір аліментів буде надмірним тягарем для відповідача у разі задоволення позовних вимог у повному обсязі. Разом із тим, зважаючи, що [PERSON] є особою працездатного віку, наявні у відповідача захворювання, які згідно із наданою ним медичною документацією (а.с.80-83) ,не є хронічними, та відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що вказані захворювання потребують значної матеріальної підтримки, приймаючи до уваги часткове визнання позову відповідачем, а також те, що відповідач, як батько дитини повинен також утримувати матір його дитини в період вагітності та період догляду нею за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає справедливим та обґрунтованим часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, починаючи з 09.04.2021 (дата подання позовної заяви (а.с.11) до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць Оскільки позивачка у цій справі звільнена від сплати судового збору, з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.. На підставі зазначеного,

Outcome: partial