Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

В листопаді 2019 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області в інтересах неповнолітньої [PERSON] [INFO] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неї в зв`язку із ухиленням від виконання обов`язків по її вихованню. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що неповнолітня [PERSON] звернулась до Служби у справах дітей із заявою щодо сприяння їй у позбавленні [PERSON] батьківських прав. Представник позивача зазначає, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , працює та проживає в м. Одеса. Відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.06.2017 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON] . 14.06.2017 року [PERSON] звернувся з заявою до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області в якій зазначив, що має намір виховувати та утримувати свою неповнолітню доньку, але тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, участі як у вихованні так і у навчанні доньки не приймає, не цікавиться її розвитком, станом здоров`я не надає жодної допомоги на її утримання, не забрав її на проживання та виховання до себе в м. Одесу. Будь які спроби неповнолітньої [PERSON] знайти контакт з батьком позитивного результату не дали. На даний час неповнолітня [PERSON] проживає та знаходиться на утриманні своєї рідної повнолітньої сестри [PERSON] , яка має намір і можливість опікуватись сестрою. Приймаючи до уваги факти, які зазначені в позовні заяві, можливо розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання батьківських обов`язків по відношенню його доньки [PERSON] та свідоме нехтування своїх батьківських обов`язків, зважаючи на вище викладене представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 06.12.2019 року позовна заява прийнята до провадження та призначена до підготовчого судового засідання на 09.01.2020 року. В судове засідання представника позивача [PERSON] повністю підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник третьої особи Бойко К.В. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, зазначила, що це буде краще в інтересах дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до служби у справах дітей Одеської міської ради заяву в якій дає свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням положень ст. ст. 200, 206 ЦПК України, визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити судове рішення. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18.04.2003 року (а.с.6). Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.06.2017 року позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] були задоволені ( а.с. 8-10). Згідно акту обстеження умов проживання проведеного головними спеціалістами ТВ ССД ОМР у Приморському районі з метою вирішення подальшої долі [PERSON] за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що умови для проживання та виховання дитини не створені ( а.с. 17). Відповідно до витягу з протоколу № 15 від 17.10.2019 року було вирішено доручити Службі у справах дітей Вознесенської міської ради підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітної доньки [PERSON] ( а.с. 18). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого [PERSON] батьком зазначений « [PERSON] », мати « [PERSON] » ( а.с. 22). Згідно довідки управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області № 1536 від 03.10.2019 року зазначається, що [PERSON] дійсно перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Вознесенської райдержадміністрації, як одержувач допомоги при народженні дитини, одиноким матерям, малозабезпеченим сім`ям, дітям з інвалідністю розмір допомоги за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року становить 14 974 грн.75коп. ( а.с. 23-24). Як зазначається у висновку про стан здоров`я виданого КП «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради 17.10.2019 року [PERSON] має задовільний стан здоров`я ( а.с. 25). З довідки виданої Міністерством внутрішніх справ серія ІІ А № 1496279 зазначається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка Червонозорівка, Бобринецький район, Кіровоградська область станом на 22.10.2019 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 26). Згідно акту обстеження житло - побутових умов від 16.10.2019 року проведеного начальником ССД ВМР Тичинською Ж . П. на підстави заяви [PERSON] було встановлено, що сестрою [PERSON] створені всі необхідні умови для проживання та виховання її неповнолітньої сестри [PERSON] . Дитина забезпечена усім необхідним для проживання, навчання, повним запасом дров, продуктів харчування ( а.с. 27). З довідки - характеристики ДОП Вознесенського ВП ГУНП ст. лейтенантом поліції Орловим В. від 04.10.2019 року виданої на [PERSON] [INFO] повідомляється, що [PERSON] за місцем свого мешкання характеризується з позитивного боку, здійснює опіку над неповнолітньою [PERSON] . З сусідами підтримує дружні відносини, у зловживанні алкогольними напоями чи вживанні наркотичних речовин помічена не була. Заяв чи скарг до Вознесенського ВП ГУНП не надходило ( а.с. 29). Відповідно до подання Вознесенської міської ради Миколаївської області від 14.11.2019року про доцільність призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітньою сестрою [PERSON] , орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради вважає за доцільним призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітньою сестрою [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини ( а.с. 31). Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). У даному конкретному випадку Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області надав письмовий висновок від 13.11.2019 року в якому зазначається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини. Матеріали справи не містять доказів на спростування відомостей висновку Органу опіки та піклування, відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до статті 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Пунктом 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88, передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. Статтею 61 ЦК України визначено, що орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Стаття 63 ЦК України передбачає, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Враховуючи зазначене, видане подання про доцільність призначення [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON] є передбаченою законом підставою для встановлення піклування над дитиною. Відповідно до вимог статей 77-78, ч.3-4 ст. 82, ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно із положеннями ст. 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача. Судом встановлено, що фактично, відповідач переклав свій обов`язок щодо утримання та виховання дитини на свою старшу повнолітню доньку- [PERSON] , а його поведінка в бік ухилення від виконання батьківських обов`язків призводить до порушення прав дитини, гарантованих їй як національним законом, так і міжнародними правовими актами. Зокрема, відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до положень ст. 171 СК України суд має врахувати думку дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина , яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. В судовому засіданні було вислухано думку [PERSON] [INFO] з приводу позбавлення батьківських прав її батька [PERSON] . Так, [PERSON] вказала, що вважає за необхідне задовольнити позов. Отже, суд достовірно встановив, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки та його виховання, не спілкується з дитиною в тому обсязі, який необхідний для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до дитини, не створює умов для нормальної життєдіяльності, що негативно впливає, у тому числі, й на фізичний розвиток, як складову виховання. Як наслідок, усі ці фактори, у їх сукупності, свідчать про те, що відповідач свідомо і умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо дитини. Отже, суд приходить до висновку, що поведінку батька дитини на кращу сторону змінити не можливо, оскільки він сам цього не бажає, до того ж визнає позов, що свідчить про свідоме і умисне ухилення від виконання батьківських обов`язків, а також небажання забезпечити своїй дитині належні умови розвитку і виховання. За правилами ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача необхідно визначити у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до повноліття дітей, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за правилами ст. 182 СК України. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред`явлення позову, тобто з 25.11.2019 року і рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави з урахуванням кількості заявлених вимог і відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у розмірі 1409, 60 грн.

Outcome: approved