Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернулась з позовом до відповідача, просила про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами 20.09.2008 року, а також про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку що місячно до повноліття дитини та аліментів на своє утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною трьох років. Стягнення аліментів просила проводити починаючи з дня фактичного припинення шлюбних відносин - 28.01.2013 року. В обґрунтування вимог посилалась на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення та на обставини ненадання відповідачем матеріальної допомоги. У судове засідання сторони не звилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, позивач, згідно наданої заяви просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляд справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять, письмових заперечень на позов суду не надано. Суд ухвалив про розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 2008 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та не підтримуються з січня 2013 року. Сторони мешкають окремо. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому шлюб на підставі ст. 112 СК України підлягає розірванню. В той же час, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається з урахуванням вимог ст. 182 СК України. Більше того, згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідач працездатний, має постійний дохід, на утриманні інших осіб не має. За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення повноліття, а також на її (позивача) утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. В той же час, в силу ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., а на користь держави в розмірі 458 грн. 80 коп.

Outcome: partial