Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

В лютому 2016р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-6) до відповідача ПАТ «КБ « Надра», третя особа: Національний банк України, в якому просив суд: 1. Визнати бездіяльність відповідача протиправною; 2. Зобов'язати відповідача надати повну і обґрунтовану відповідь на запит позивача від 13 січня 2016р., а саме: - повідомити чи передавались права кредитора по даному кредитному договору третім особам, якщо передавались то направте правові підстави такої передачі. Надати наступну інформацію: -сума погашеного кредиту; -сума нарахованих відсотків (комісії); -сума сплачених відсотків (комісії); -сума нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій; -сальдо розрахунків на дату надання інформації. 2.1. Надати положення (інструкцію) про кредитування, що діяла на дату підписання спірного правочину. 2.3. Підтвердити повноваження особи, яка підписала кредитний договір № 577/МК від 25 жовтня 2007р. від імені банку. 2.4. Повідомити чи направлялась заявка про продаж на Міжбанківській валютній біржі доларів США в сумі 25000,0 дол. США від [PERSON] через ПАТ «КБ «Надра» на купівлю української гривні. 2.5. Якщо направлялась заявка, про продаж на Міжбанківській валютній біржі доларів США, то вказати по якому курсу було проведено продаж валюти на гривню, яка була знята комісія і скільки коштів зараховано в гривні після продажі вказаної суми валюти. 2.6. Повідомити номер валютного рахунку на який банк зарахував 25000,0 дол. США кредитних коштів. 2.7. Надати копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та/або заяви на видачу готівки на оплату 25000,0 дол. США від 25 жовтня 2007р. - на споживчі цілі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25 жовтня 2007р. між ВАТ «КБ « Надра» та ним було укладено кредитний договір № 577/МК (далі по тексту - кредитний договір), згідно якого йому було надано кредитні кошти в сумі 25000,0 дол. США. Кредит надано строком по 24 жовтня 2014р. включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 14,5% річних, що обчислюється виходячи із 360 днів у році. Позивач стверджує, що право власності на вказані кошти до нього не перейшло, так як валютний рахунок на який були б перераховані вищезазначені грошові кошти на його ім'я не відкривався, заявки на конвертацію грошових коштів в грошову одиницю України він не надавав, заяв про перерахування вказаних коштів в оплату нерухомості не подавав. Оскільки, банк стверджує, що позивач набув права власності на вищезазначені грошові кошти шляхом конвертації 25000,0 дол. США в національну грошову одиницю, він та його представник 13 січня 2016р. направили запит до банку для отримання необхідної їм інформації та документів. На вищезазначений запит позивач отримав від банку відповідь про відмову у наданні запитуваної інформації. Вказану відповідь він вважає незаконною, з нею не погоджується та вважає такою, що порушує його інтереси, а тому змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились; про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку; звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності; на задоволенні позову наполягають в повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились; про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку; на адресу суду відповідачем та третьою особою були подані письмові пояснення по справі, та клопотання про розгляд справи у відсутність їх представників; проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 25 жовтня 2007р. між ВАТ «КБ «Надра» та позивачем було укладено кредитний договір, згідно якого банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 25000,0 дол. США на споживчі цілі (п.1.1, 1.2 кредитного договору). Кредит надано строком по 24 жовтня 2014р. включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 14,5% річних, що обчислюється виходячи із 360 днів у році (п. 2.3 кредитного договору) (а.с.7). 10 червня 2014р. приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Л.В. посвідчено довіреність, згідно якої позивач уповноважив [PERSON], ТОВ «Асоціація «Ваша Надія», представляти його інтереси (а.с. 10 ). 13 січня 2014р. представник [PERSON] - [PERSON], звернувся до банку із запитом на інформацію. Із тексту вищезазначеного запиту вбачається, що [PERSON] просить надати інформацію по кредитному договору, який було укладено між ПАТ «КБ «Надра» та його довірителем ([PERSON] ). Відповідно до ст. 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність», клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов'язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: 1) відомості, які підлягають обов'язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; 2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; 3) перелік послуг, що надаються банком; 4) ціну банківських послуг; 5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; 6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків. Банк має право надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, приватним особам та організаціям для забезпечення виконання ними своїх функцій або надання послуг банку відповідно до укладених між такими особами (організаціями) та банком договорів, у тому числі про відступлення права вимоги до клієнта, за умови, що передбачені договорами функції та/або послуги стосуються діяльності банку, яку він здійснює відповідно до ст. 47 цього Закону (ч.3 ст. 61 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Згідно ч. 1 ст. 60 цього Закону, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками: 1) на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи ( п. 10 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Відповідно до пункту 3.1. Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління НБУ від 14 липня 2006р. № 267, письмовий запит та/або дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю і власником якої є такий клієнт, складається за довільною формою. Письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально. Як вбачається із відповіді банку, наданої на вищезазначений запит, [PERSON] було повідомлено, що інформація, яка запитувалась щодо клієнта [PERSON], відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею та розкривається банком в порядку та в межах, передбачених ст. 62 цього Закону «Про банки і банківську діяльність» та глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління НБУ від 14 липня 2006р. №267. Крім того, відповідачем було звернуто увагу, що у разі належного звернення з виконанням вимог передбачених чинним законодавством, банком будуть надані відомості, що запитуються (а.с. 9). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Даних, які б свідчили про порушення відповідачем прав позивача щодо ненадання належної відповіді на запит на інформацію від 13 січня 2016р., за підписом його представника [PERSON] судом не встановлено. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що стороною позивача не доведено бездіяльності з боку банку, яка полягає у ненаданні належної відповіді на запит, а тому відсутні підстави для зобов'язання банку вчинити дії, які полягають у наданні належної відповіді на вищезазначений запит.

Outcome: dismissed