Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] та [PERSON] , посилається на те, що вона [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Дубноцукор» 16.10.1996 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Дубенською державною нотаріальною конторою 26.04.2010 року за реєстровим № 481, зареєстрованих в КП «Архітектор» Дубенської міської ради в реєстровій книзі №14 номер запису 13-3112 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №30270887, а також договору купівлі-продажу від 20.05.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1489, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26191370 від 21.05.2010. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, а також відміток у домовій книзі, у вказаній квартирі, крім співвласників ще зареєстровані відповідачі по справі, а саме: [PERSON] (її син), [PERSON] (її невістка), [PERSON] (її онука). Відповідачі, хоча і зареєстровані за вищевказаною адресою, проте фактично, з 2012 року по даний час в зазначеній квартирі не проживають, оскільки більше восьми років живуть в Росії. Вона не має можливості примусити їх добровільно знятись з реєстраційного обліку, оскільки вони не бажають їхати сюди з Росії. Факт непроживання відповідачів в квартирі [ADDRESS] з 2012 року підтверджується актом про не проживання № 33 від 19 травня 2020 року. Реєстрація відповідачів у квартирі, позбавляє її та інших співвласників квартири права вільно розпоряджатися своїм майном. Також часто виникають складнощі в оформленні житлової субсидії та/або пільг на житлово-комунальні послуги. Тому, просить визнати їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. Позивачка [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] та [PERSON] просить розгляд справи провести без участі позивачів, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві. Відповідачі відзив на позову заяву не подали, заяв та клопотань від них не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками, відповідачам направлено за адресою зареєстрованого місця проживання, проте до суду повернулися конверти із поштовою відміткою: «за зазначеною адресою не проживають». Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Дубноцукор» 16.10.1996 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Дубенською державною нотаріальною конторою 26.04.2010 року за реєстровим № 481, зареєстрованих в КП «Архітектор» Дубенської міської ради в реєстровій книзі №14 номер запису 13-3112 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №30270887, а також договору купівлі-продажу від 20.05.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1489, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26191370 від 21.05.2010 (а.с. 9, 10, 11, 12). [PERSON] діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреностей від 26.11.2020, посвідчених приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області (а.с. 18-21). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2050 від 30.11.2020, у вказаній квартирі, крім співвласників ще зареєстровані відповідачі по справі, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються, відповідно, сином, невісткою та онукою позивачки [PERSON] , про що свідчать копії свідоцтв про народження, та свідоцтво про одруження (а.с. 14, 15, 16). Факт непроживання відповідачів в квартирі [ADDRESS] з 2012 року підтверджується актом про не проживання № 33 від 19 травня 2020 року, складеними начальником відділу маркетингу ТОВ «Житловик-Дубно» [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що квартира [ADDRESS] належить позивачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у зазначеній квартирі не проживає з 2012 року, тобто більше вісьми років, а тому мають бути позбавлені права користування житлом позивачів.

Outcome: approved