Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що квартира [ADDRESS] належить до житлового фонду Коломийської міської ради і складається з трьох кімнат. Позивач є основним квартиронаймачем. У вказаній квартирі також зареєстроване місце проживання відповідача, яка є його дружиною. В 2007 році відповідач зареєстрував місце проживання в зазначеній квартирі, однак, в ній не проживала. У звязку з погіршенням сімейних стосунків, відповідач перейшла проживати до своїх батьків в м. Коломия Івано-Франківської області, а в 2009 році поїхала за кордон і з того часу не підтримує з позивачем жодних стосунків, у звязку з чим позивачем подано позов про розірвання шлюбу. Не проживаючи в даній квартирі, але будучи зареєстрованою в ній, відповідач створює позивачу незручності в користуванні цим житлом, зокрема, що стосується нарахування плати за комунальні послуги. Позивач є особою похилого віку, проживає за пенсію і через реєстрацію місця проживання відповідача в даній квартирі позивач позбавлений можливості отримати субсидію. Тому він просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування зазначеною квартирою. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 18.01.2017 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи була двічі повідомленою належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання у спірній квартирі, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.18, 22). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила та не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.07.2006 року позивачу на підставі рішення виконкому №230 від 25.07.2006 року видано ордер на право зайняття жилого приміщення, яке складається з 3-х кімнат в квартирі, що знаходиться за адресою: м.Коломия, вул. Костомарова, 3/60, Івано-Франківської області (а.с.3). 07.12.2011 року між комунальним підприємством «Житлоінфоцентр» та позивачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій стосовно спірної квартири (а.с. 4, 5). Довідкою №1187, виданою цим комунальним підприємством 28.11.2016 року, а також довідкою, виданою Коломийським РВ УДМС України в Івано-Франківській області 10.12.2016 року №17/6677, стверджується факт реєстрації місця проживання відповідача в спірній квартирі (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки вона протягом тривалого часу там не проживає. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнений позивач, віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (як учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС) на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с.8). На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72, 163 ЖК України, ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні та,

Outcome: approved