Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

В Краматорський міський суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 23.04.2005 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини були припинені з липня 2017 року. Позивач вважає, що примирення та поновлення сімейних стосунків неможливе. Просить розірвати їх шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - згідно свідоцтва про шлюб - між сторонами 23.04.2005 року укладено шлюб у ВРАЦС Краматорського МУЮ Донецької області, актовий запис № 240; - від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]; - згідно довідки з КП «СЄЗ» від 28.11.2017 року малолітні діти зареєстровані зареєстровані разом із позивачкою. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з липня 2017 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 640,00 грн., сплачені при подачі позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved