overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся з даним позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачкою , посилаючись на те , що із-за несумісності характерів, різних поглядів на життя сімя розпалась , сумісно не проживають з жовтня 2009 року. Позивач [PERSON] подав письмову заяву в якій просить розглядати справу без його участі , позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] недноразово в судове засідання не з*являлась , подаючи клопотання про відкладення розгляду справи в розумні строки , для врегулювання між сторонами питань виховання та утримання дітей , розпорядження спільною власністю. Суд ознайомившись з письмовими доказами вважає , що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають в шлюбі з 12 липня 1997 року (ас.3). Від сумісного проживання мають троє дітей , синів [PERSON] [INFO], Максима [INFO] , та доньку Марію [INFO] (ас.4-6). Сумісне життя між сторонами не склалося із-за несумісності характерів , різних поглядів на життя, що призвело до того , що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні стосунки , з жовтня 2009 року сумісно не проживають. При таких обставинах сімю зберегти неможливо і шлюб необхідно розірвати. Спір про місцепроживання дітей між сторонами відсутній , діти проживають з відповідачкою. Питання врегулювання між сторонами важливих питань утримання та виховання спільних дітей , розпорядження спільною власністю , які зазначенні в клопотанні відповідачки про відкладення розгляду справи , не являються предметом даного позову і відкладення розгляду справи не являється доцільним, з урахуванням розумного строку розгляду позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 липня 1965 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 липня 1965 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 31 березня 1982 року, виданим Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених, м. Київ (а.с. 2). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 07 вересня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлись характерами та поглядами на життя, фактично сімя не існує. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] направив через електронну пошту лист, яким не заперечував проти розірвання шлюбу та просив слухати справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07 вересня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.7). Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сімєю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сімї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати її дочку [PERSON], [INFO], недієздатною, посилаючись на те, що остання страждає на стійке хронічне психічне захворювання і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з березня 1996 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити її опікуном доньки. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над її дочкою. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з березня 1996 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Однак, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 451 від 18 липня 2016 року [PERSON] виявляє шизоафективний розлад, змішаний тип, не повною мірою розуміє значення своїх дій та не повною мірою може керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати обмежено дієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконувати нею опікунські обов'язки щодо її дочки [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати її сина [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що останній страждає на стійке хронічне психічне захворювання і перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з березня 2016 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити її опікуном сина. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над її сином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з березня 2016 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 334 від 02 червня 2016 року [PERSON] виявляє деменцію внаслідок перенесеної ЧМТ, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконувати нею опікунські обов'язки щодо її сина [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказала, що з 04 жовтня 2002 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 864. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. З 2012 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили з 2012року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), яка мешкає разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явленого позову позивач вказала, що з 17 червня 2014 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 23. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з'явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім'я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 18 червня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 24 вересня 2004 року. Від шлюбу дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 25 червня 2010 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20 серпня 2011 року. Від шлюбу дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 20 січня 2016 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON]. звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт прийняття нею спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті її діда [PERSON], померлого 11.05.2015 року. Вимоги обґрунтовані неможливістю прийняття спадщини, що відкрилась з його смертю. В судовому засіданні заявниця наполягала на задоволенні вимог з підстав, викладених в заяві. Зацікавлені особи представник нотаріальної контор, син померлого [PERSON] не заперечують щодо задоволення вимог [PERSON] із направленням відповідних заяв щодо надання згоди на розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення [PERSON], показання свідка дослідивши представлені у справі докази, встановив наступне: 11 травня 2015 року помер [PERSON] (а.с. 6), який доводився заявниці дідом по батьковій лінії. Як вбачається із змісту представленої суду довідки (а.с. 13) на час смерті [PERSON] постійно проживав та був зареєстрованим за адресою: [INFO]. Згадана квартира за життя була подарована ним заявниці згідно із договором дарування, посвідченого нотаріусом Комсомольського нотаріального округу від 26 жовтня 2010 року (а.с. 14). Крім того, за життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось заповів своїй онуці заявниці у справі (а.с. 7). З 20 травня 2015 року [PERSON] значиться зареєстрованою в спадковій квартирі, що залишилась після смерті діда (а.с. 18) Як пояснила суду заявник, з січня 2010 року почала постійно проживати в квартирі діда задля здійснення стороннього догляду за ним. Згадана обставина підтвердження в матеріалах справи письмовими доказами актом, складеним сусідами покійного (а.с. 17) та показаннями свідка [PERSON] Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог [PERSON], суд виходить з наступного: Відповідно до положень ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до розяснень, що містяться в п.1 Постанови ПВСУ № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ст..273 ЦПК України перелік не є вичерпним, за наявності зазначених умов суд може серед іншого, встановити факт прийняття спадщини. Наведені заявницею обґрунтування та представлені нею докази /з огляду на їх належність та допустимість в контексті положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України/, дають суду підставу зробити висновок про обґрунтованість заявлених нею вимог та можливість їх задоволення із встановленням юридичного фату, що створить для заявниці умови для реалізації її майнових прав на спадщину за заповітом, що залишилась після смерті діда. На підставі викладеного,

Outcome: approved