Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача Сичов К.В. вказав, що з відповідачем 04 червня 2013 року був укладений кредитний договір без номеру (далі за текстом - Кредитний договір). За цим договором відповідачу [PERSON] був наданий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідачем [PERSON] зобов`язання за Кредитним договором порушувались, внаслідок чого станом на 14 липня 2021 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 13989,47 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3393,64 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 7929,17 грн. та заборгованості по пені в розмірі 2666,66 грн. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою від 28 серпня 2021 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Представник позивача Сичов К.В. в судове засідання не з`явився, але додав до позову письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі уразі неявки відповідача. Згідно з повідомленням виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області від 26 серпня 2021 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в період з 1998 року, але з 15 липня 2019 року знятий з реєстраційного обліку за місцем проживання. За даними Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 11 серпня 2021 року [PERSON] на території Харківської області не зареєстрований В судове засідання відповідач [PERSON] у відповідності до положення ч. 11 ст. 128 ЦПК України викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таке оголошення було опубліковано 28 серпня 2021 року, тому суд вважає, що відповідач у належний спосіб був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов ним не поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне. Між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», і відповідачем [PERSON] 04 червня 2013 року був укладений Договір про надання банківських послуг, який складається з таких документів: Анкети-заяви, Пам`ятки клієнта, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів Банку. З усіма документами, які складають Договір про надання банківських послуг, [PERSON] ознайомився до його укладення, тобто до підписання Анкети-заяви від 04 червня 2013 року, про що прямо вказано в тексті цього документу, та відповідно підтверджується її власноручним підписом в Анкеті-заяві. За укладеним договором [PERSON] були надані кредитні кошти у розмірі 300,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який було збільшено до 3400,00 грн., зі сплатою відсотків за базовою ставкою 2,5% в місяць (відповідно 30,0% на рік) за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Уразі несвоєчасного погашення кредиту та/або процентів передбачено пеню в розмірі 0,233% від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення + 50,00 грн. у випадку виникнення прострочення на суму від 100,00 грн., або + 100,00 грн., коли прострочення триває другий місяць поспіль і більше. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, Договір про надання банківських послуг, укладений між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON] 04 червня 2013 року, є дійсним та підлягає виконанню його сторонами в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 626, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Первісно кредитний ліміт в сумі 300,00 грн. був встановлений позивачем на кредитну карту, яку відповідачу [PERSON] видали 04 червня 2013 року в момент підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно з представленою відповідачем довідкою [PERSON] 03 липня 2013 року була видана нова кредитна карта, строк її дії завершується в травні 2017 року. Згідно з п. 2.1.1.2.3. Умов і правил надання банківських послуг Клієнт надає Банку право у будь-який момент змінювати (зменшувати, збільшувати або анулювати) кредитний ліміт. Отже, вчинення позивачем дій по збільшенню кредитного ліміту, раніше встановленого на кредитну карту відповідача за її зверненням, не порушує умов укладеного між сторонами договору. За умовами укладеного договору про надання банківських послуг (п.п. 2.1.1.5.4., 2.1.1.5.5., 2.1.1.12.6.1. Умов і правил надання банківських послуг) [PERSON] зобов`язувався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, оплачувати комісії на умовах, визначених даним договором, та в разі відсутності згоди зі змінами Правил та/або тарифів Банку, надати Банку письмову заяву про розірвання договору і сплатити заборгованість за кредитом; у разі виникнення прострочених зобов`язань сплатити на користь Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору [PERSON] належним чином не виконував, про що свідчать відомості, викладені у розрахунку заборгованості станом на 14 липня 2021 року та виписки по рахунку, відкритому на підставі договору, яка сформована станом на 19 жовтня 2020 року. З вказаних документів вбачається, що відповідач [PERSON] користувався кредитними коштами в загальному розмірі, але свого обов`язку з повернення кредиту та погашення процентів за користування кредитом відповідач не виконував. Однак, як вже встановлено під час судового розгляду, [PERSON] , отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, взяв на себе обов`язок погашати кредит шляхом сплати щомісячних платежів. Зі спливом останнього дня місяця дії картки, якою користувався [PERSON] , тобто [INFO] , припинився строк кредитування, оскільки нової кредитної картки позивач в порушення свого обов`язку, передбаченого п. 1.1.3.1.8. Умов і правил надання банківських послуг, відповідачу не видав. Отже, починаючи з 01 червня 2017 року відповідач мав обов`язок повернути всю заборгованість за договором. В постанові № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду висловила своє судження про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування Згідно з розрахунком позивача, станом на 31 травня 2017 року з боку [PERSON] існувала заборгованість перед Банком по тілу кредиту в розмірі 3393,64 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 34358,66 грн. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті). За змістом приписів параграфу 2 гл. 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Оскільки відповідач [PERSON] на момент звернення позивача до суду з даним позов не виконав свого обов`язку по поверненню усієї заборгованості по кредиту, позивач має право нараховувати на суму невиконаного зобов`язання пеню у визначеному договором розмірі. З виписки по рахунку, яка надана позивачем та відображає деталі банківських операцій, вчинених за кредитним договором, вбачається, що позивачем пеня нарахована за період прострочки з 30 квітня 2016 року і по 31 грудня 2017 року в розмірі 2100,00 грн. Доказів того, що позивач скористався своїм правом на нарахування пені в більшому розмірі, суду не представлено. Саме в таких розмірах суд вважає обґрунтованою заборгованість відповідача [PERSON] перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Однак з огляду на диспозитивність цивільного процесу, закріплену в ст. 13 ЦПК України, суд задовольняє позовні вимоги частково, а саме стягує з відповідача 3393,64 грн. заборгованості по тілу кредиту, 7929,17 грн. заборгованості по процентам та 2100,00 грн. заборгованості по пені. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 2178,51 грн.

Outcome: partial