Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

В квітні 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивувала тим, що 01.01.2014 р. помер її батько [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,0 га, розташованої на території Вільнозапоріжської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. У встановленому законом порядку заявниця звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав. Проте згідно Розяснення нотаріуса їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки в правовстановлюючому документі Державному акті про право власності на земельну ділянку - помилково вказано прізвище померлого батька заявниці як «Морозов», що не збігається з прізвищем зазначеним у його паспорті та інших документах «Морозов-Леонов». Оскільки зазначена обставина заважає [PERSON] реалізувати свої права, заявниця просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право приватної власності на землю Серії МК №385 від 01.02.1994 р., виданого на підставі рішення Вільнозапоріжської сільської ради від 05.07.1993 р. за № 35, площею 5,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території земель запасу у межах землекористування колгоспу ім. Москаленка-Морозову-Леонову Дмитровичу, який помер 01.01.2014 р. в м. Миколаїв. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] (після одруження [PERSON]) [PERSON], [INFO] З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 22.10.2011 р. склав заповіт, відповідно до якого належну йому на праві приватної власності земельну ділянку надану для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території земель запасу у межах землекористування колгоспу імені Москаленка в Новобузькому районі Миколаївської області, він заповідав заявниці [PERSON] 01.01.2014 р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,0 га, розташованої на території земель запасу у межах землекористування колгоспу імені Москаленка Новобузького району Миколаївської області. У встановленому законом порядку заявниця звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Проте згідно Розяснення нотаріуса від 31.03.2017 р. нотаріуса заявниці було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, оскільки у правовстановлюючий документ Державний акт про право власності на земельну ділянку виданий на імя «Морозова Олександра Дмитровича». В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що вона не має можливості усунути вказані розбіжності в позасудовому порядку. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії МК №385 від 01.02.1994 р. земельна ділянка площею 5,0 га, розташована на території земельного запасу у межах землекористування колгоспу ім. Москаленко Вільнозапорізької сільської ради народних депутатів Новобузького району Миколаївської області, передана у приватну власність [PERSON]. Разом з тим, в паспорті громадянина України, виданому Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 09.01.1998 року, прізвище, прізвище померлого батька заявниці вказано як «Морозов-Леонов». В інших документах (Заповіт, Свідоцтво про смерть, Свідоцтво про народження заявниці) прізвище батька заявниці вказано як «Морозов-Леонов». За таких обставин судом встановлено, що виникли розбіжності в написанні прізвища батька заявниці в Державному акті на право приватної власності на землю і паспорті громадянина України та інших документах, де зазначено прізвище померлого. На теперішній час усунути вказані розбіжності в позасудовому порядку неможливо. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Згідно п. 6 с. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що розбіжності в написанні прізвища [PERSON] в різних документах виникли в звязку з допущенням помилки при видачі Державного акту на право приватної власності на землю, неможливість усунути вказані розбіжності, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати свої спадкові права на майно після смерті батька.

Outcome: approved