overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій в розмірі 500,00 грн., щомісяця і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 20 жовтня 2010 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заперечення, в якому позов не визнав та заперечував проти задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, взявши до уваги заперечення відповідача, дослідивши письмові докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій в розмірі 500,00 грн., щомісяця і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 12 червня 2010 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заперечення, в якому позов не визнав та заперечував проти задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, взявши до уваги заперечення відповідача, дослідивши письмові докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння у подружньому житті, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. В судове засідання позивач не зявився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не зявився. У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлені і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 28 квітня 2007 року зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області шлюб між сторонами по справі, актовий запис № 180. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Встановлено, що спільне господарство подружжям не ведеться, шлюбні стосунки не підтримуються. Подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору щодо поділу майна між сторонами не існує. Після розірвання шлюбу дитина залишається із матірю. Також в позовній заяві позивач бажає у звязку з розірванням шлюбу відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась з заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин з її троюрідним братом [PERSON], який помер [INFO] року, посилаючись на те, що не може встановити факт родинних відносин з померлим через відсутність доказів родинних зв'язків. Встановлення даного факту потрібно їй для оформлення спадщини. Іншим шляхом встановити цей факт не можливо. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та пояснила, що її дівоче прізвище [PERSON], дівоче прізвище її мами [PERSON] - [PERSON], мамина мама [PERSON] до одруження носила прізвище [PERSON]. Мама покійного [PERSON] була [PERSON] Її мама [PERSON] до одруження носила прізвище [PERSON] і була рідною сестрою [PERSON], яка після одруження змінила прізвище на [PERSON]. В зв'язку з відсутністю свідоцтв про одруження [PERSON] та [PERSON] заявник позбавлена можливості підтвердити факт родинних відносин з [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою заявника і знає, що завник і покійний [PERSON] є троюрідними братом і сестрою, їх матері були двоюрідними сестрами, а баби - рідними. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що являється сусідом заявника та пам'ятає добре її бабу [PERSON], яка вийшла заміж за [PERSON]. Їх дочка [PERSON] вийшла заміж і стала [PERSON] Її дочка [PERSON] зараз носить прізвище [PERSON] А рідна сестра [PERSON] - [PERSON], мала чоловіка [PERSON] Їх дочка [PERSON], одружена не була, мала одного сина [PERSON], який помер в [INFO] р. Суд, заслухавши пояснення заявника, її представника [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] року народження, уродженець с.Кустівці Полонського району Хмельницької області, який помер [INFO] року є троюрідним братом [PERSON], [INFO] року народження, оскільки мати заявника - [PERSON], [INFO] року народження є двоюрідною сестрою матері померлого [PERSON] [PERSON], [INFO] року народження, а баба заявника [PERSON], [INFO] року народження є рідною сесрою баби [PERSON] - [PERSON], [INFO] року народження. Ці дані підтверджуються наявними у справі копіями свідоцтв про народження, про одруження, про смерть, метричних книг, показаннями заявника та свідків. За таких обставин суд вважає доведеним, що [PERSON] була троюрідною сестрою [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебувала у громадянському шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. В даний час з відповідачем разом не проживають, відповідач переїхав на інше місце проживання, допомоги у вихованні дитини не надає. У зв'язку з відмовою відповідача добровільно надавати допомогу на дитину, позивач просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, та просила задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, також вказав, що позивач витрачає кошти не на утримання дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дитини, відповідача, який має задовільний стан здоров'я, тимчасово не працює, але є працездатним, сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей за рішенням суду. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на одну дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 300грн. на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. В даний час з відповідачем разом не проживають, відповідач переїхав на інше місце проживання, допомоги у вихованні дитини не надає. У зв'язку з відмовою відповідача добровільно надавати допомогу на дитину, позивач просить стягувати з нього аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки від заробітку. В судовому засіданні позивач позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, надав суду пояснення в яких вказав, буде сплачувати аліменти, але за станом здоров'я не може працювати в даний час. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дитини, відповідача, який має задовільний стан здоров'я, не працює, але є працездатним, інших утриманців не має. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на одну дитину у розмірі 1/4 частки заробітку на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. В даний час з відповідачем шлюб розірвано, відповідач переїхав на інше місце проживання, допомоги у вихованні дитини не надає. У зв'язку з відмовою відповідача добровільно надавати допомогу на дитину, позивач просить стягувати з нього аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки від заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, та просила задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, надав суду пояснення в яких вказав, буде сплачувати аліменти. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дитини, відповідача, який має інвалідність, не працює, інших утриманців, непрацездатних батьків, яким він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, не має. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на одну дитину у розмірі 1/4 частки заробітку на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON] [INFO] народження. В даний час з відповідачем разом не проживають, відповідач переїхав на інше місце проживання, допомоги у вихованні дитини не надає. У зв'язку з відмовою відповідача добровільно надавати допомогу на дитину, позивач просить стягувати з нього аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частки від заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, та просила задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, надав суду пояснення в яких вказав, буде сплачувати аліменти, проте не погоджується із твердженнями позивача щодо ненадання допомоги на утримання доньки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дитини, відповідача, який має інвалідність, працює, інших утриманців, непрацездатних батьків, яким він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, не має. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на одну дитину у розмірі 1/3 частки заробітку на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказував, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 03.09.2005 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в грудні 2013 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просила суд шлюб розірвати, місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] визначити з нею. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідані позовні вимоги визнаю, проти задвоолення позову не заперечував. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 03.09.2005 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в грудні 2013 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З грудня 2013 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку дитини, беручи до увагу згоду відповідача [PERSON] вважає необхідним визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] з матір'ю - [PERSON]. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулася в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.12.2012 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в січні 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просила суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 12.12.2012 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в січні 2014 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З січня 2014 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved