Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

В лютому 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 01 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством « ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство « ОТП Банк» ( далі Банк) та відповідачем по справі [PERSON] був укладений кредитний договір № ML - 701/384/2008 за яким Банк надав кредит в розмірі 39 200 доларів США строком до 01.07.2033 року з процентною ставкою 11,75 % річних з кінцевим терміном повернення 01 липня 2033 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ « ОТП Банк» і [PERSON] був укладений договір поруки № SR-701/384/2008 від 01 липня 2008 року. 12 листопада 2010 року між « ОТП Факторинг України» і ПАТ « ОТП Банк» був укладений договір про відступлення права вимоги у відповідності до купівлі - продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року. Оскільки відповідачі не виконують умов договору, просить суд стягнути з них в солідарному порядку 1 725 444,15 гривень. Представник позивача надала суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача, [PERSON], [PERSON] надав суду письмові заперечення в яких просить суд визнати кредитний договір безпідставним і необґрунтованим, оскільки укладений в іноземній валюті, а тому є недійсним, який суперечить основним засадам цивільного законодавства. Позивач пропустив строк пред'явлення вимоги до поручителя, оскільки в самому договорі не встановлено строку, після якого порука припиняється. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала суду письмові заперечення де просить суд відмовити в позові, оскільки позивач пропустив строки позовної давності звернення до суду, кредитний договір укладений в іноземній валюті є протизаконним і нікчемним. Справу просить слухати в її відсутності. Судовим розглядом встановлено, що 01 липня 2008 року між закритим акціонерним товариством « ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № ML - 701/384/2008, за яким відповідач отримав 39 200 доларів США, строком до 01.07.2033 року зі сплатою 11,75 % річних. ( а.с.16-19). З метою виконання зобов'язання між ЗАТ « ОТП Банк» і [PERSON] укладено договір поруки № SR-701/384/2008 ( а.с.21). 12 листопада 2010 року укладений договір купівлі - продажу кредитного портфелю між ТОВ « ОТП Факторинг Україна» і ПАТ « ОТП Банк» ( а.с.21-28) у відповідності з договором про відступлення права вимоги ( а.с.29-31). Заборгованість відповідачів за кредитним договором у відповідності з договором кредиту і договором поруки складає: - заборгованість за кредитом у розмірі 38 614,56 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ станом на лютий 2014 року становить 341 275,48 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3 370,42 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ станом на лютий 2014 року складає 29 787,77 гривень; - пеня за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором у розмірі 153 245,18 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ станом на лютий 2014 року 1 354 380,90 гривень. Таким чином загальна сума заборгованості згідно п. 1.4.2 Кредитного договору і п. 4.1.1. кредитного договору складає 1 725 444,15 гривень ( а.с.125). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за належність виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня) то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступання права вимоги) ( ст. 512 ЦК України). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитного переходить право первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатить останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того якщо за порушення зобов'язання встановлене неустойка ( штраф, пеня) то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст.. 624 ЦК України ( ч. 1 ст. 625 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимогати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти , належних йому відповідно до ст..1048 цього Кодексу. Згідно з підпунктом 1.9.1 Кредитного договору Банк має право вимогати дострокового виконання боргових зобов'язань за цим договором. Безпідставними є вимоги представника відповідача, [PERSON], - [PERSON] і [PERSON] , що спірний договір укладений в іноземній валюті є нікчемним. Статтею 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадку і в порядку встановлених Законом. Оскільки Банк, отримав у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій має право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Крім цього, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що позивач пропустив строки пред'явлення вимог до поручителя, оскільки не встановлений строк з якого порука припиняється, так як розділом 4 договору поруки № SR-701/384/2008 від 01 липня 2008 року встановлено строки і відповідальність поручителя (а.с.82). Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. За правилами ст. 549 ЦК України неустойка ( штрафи, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Аналіз норм ст.ст. 266, ч. 2 ст. 258ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки ( штрафу, пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а начисляється з дня (місяця), з якого вона перераховується у межах строку позовної давності за основною вимогою. Розрахунок заборгованості за кредитним договором як по відсоткам та і пені розрахований позивачем у відповідності з законом ( а.с.125).

Outcome: approved