Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON], [PERSON], неповнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. Канатна, буд. 4, що є підставою для зняття їх з реєстрації. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона є власником 13/100 домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], в якому зареєстровані відповідачі, але фактично не проживають за місцем реєстрації більше 12 місяців. Крім цього, відповідачі не сплачують комунальні послуги, виникає заборгованість, яку вимушений сплачувати власник житлового приміщення. [PERSON] є донькою позивачки. Відповідачі, [PERSON] і [PERSON], є подружжям і мають від шлюбу дітей, неповнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Справу просила розглянути без її участі та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомили. Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у м. Дніпрі ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником 13/100 домоволодіння № 4 по вул. Канатній в м. Дніпро, які загалом складаються з квартири № 4-а, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2016 року (бланк Серії НВХ № 082451), посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 479 (а.с.4). В належній [PERSON] квартирі [ADDRESS], окрім неї самої, зареєстровані відповідачі: [PERSON], [PERSON], неповнолітній [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою квартального комітету № 2 Чечелівського району м. Дніпра від 10.04.2017 року (а.с.5) та відповідями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 25.04.2017 року за вих. № 1510/2 (а.с.11-12). При цьому, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є дочкою позивачки, а інші відповідачі, відповідно, є її зятем та онуками. Проте, [PERSON], [PERSON], неповнолітній [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO], з дати фактичної реєстрації по теперішній час не проживають за місцем своєї реєстрації, що підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою позивачки та відповідачів по місцю їхньої реєстрації, і яка вказала, що знає відповідачів, але вони багато років не проживають за місцем своєї реєстрації та їхні речі там відсутні. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивачка, як власник квартири, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права власності та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням того, що відповідачі без поважних причин не проживають в спірній квартирі вже тривалий час, а їхня реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні власним майном, суд вважає можливим задовольнити даний позов та визнати [PERSON], [PERSON], неповнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. Канатна, буд. 4, що є підставою для зняття їх з реєстрації. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved