Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулась до суду та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», а також стягнути з останнього аліменти на утримання дітей сторін, сина- [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця до досягнення дітьми віку повноліття. Свої вимоги вона мотивує тим, що сімейні відносини не склались. Як причину розпаду сім'ї вказує відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, наявність різних поглядів на життя, а також інші причини. Діти проживають разом з позивачкою, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, уточнила в частині розміру стягнення з відповідача аліментів та просила стягувати 1/3 частину від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця до досягнення дітьми віку повноліття. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів в уточненому позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 серпня 1996 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції у Сумській області, зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 37. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4). Діти сторін проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи, що діти сторін знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча за станом здоров'я спроможний це робити, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з 03 липня 2014 року до досягнення дітьми віку повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від сплати судових витрат та на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved