overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та третьої особи без самостійних вимог про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS]. Спадщину за заповітом після смерті спадкодавці він прийняв своєчасно. Інших спадкоємців не має. Але оскільки спадкодавець не отримала при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, він не може оформити на себе право власності на домоволодіння. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач підтримав позов і просив задовольнити його вимоги. Відповідачка позов визнала, пояснивши суду, що на спадщину після смерті спадкодавці не претендує. Третя особа без самостійних вимог, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] та відносилося до робочих дворів, що підтверджується довідкою Магальської сільради Новоселицького району № 3070 від 04 липня 2011 року. Позивач як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв своєчасно, вступивши у володіння та користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Магальської сільради Новоселицького району № 4587 від 14 листопада 2011 року. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавці, БТІ відмовилось зареєструвати право власності за померлою, а нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом та своєчасно прийняв спадщину після смерті спадкодавці, інших спадкоємців немає, відповідачка позов визнала, то право власності на спадщину слід визнати за позивачем. На підставі ст.ст. 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

В листопаді 2012 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтувавши тим, що з відповідачем вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, проте за спільною заявою, поданою до органу реєстрації відповідач визнав себе батьком дитини - [PERSON], [INFO], який проживає та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доход) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не прибув, про день слухання справи повідомлявся, причина його відсутності суду невідома, у зв'язку з чим, зі згоди позивача, розгляд справи провадився за правилами заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач не проживає в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте за спільною заявою, поданою до органу реєстрації відповідач визнав себе батьком дитини - [PERSON], [INFO]. В теперішній час відповідач добровільно не надає систематичної матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання дитини на користь позивачки аліменти. Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, суд вважає, що аліменти слід стягнути в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В листопаді 2013 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 1997 року, про що свідчить актовий запис № 343 Кіровського райвідділу реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

В листопаді 2013 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились з травня 2013 року, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2013 року, про що свідчить актовий запис № 17 Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з травня 2013 року, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

В листопаді 2013 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2011 року, про що свідчить актовий запис № 603, Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В листопаді 2013 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2007 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з 2008 року, спільне життя не склалося, сумісне господарство не ведеться. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити їй - [PERSON], судові витрати стягнути з відповідача. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому законом порядку повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В листопаді 2013 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що 07.12.2002 р.вона зареєструвала шлюб з відповідачем,про що був зроблений актовий запис № 680,на теперішній час шлюб розірвано. В період шлюбу сторонами за спільні кошти була придбана квартира [ADDRESS],яка є спільною сумісною власністю сторін,правовстановлюючи документи оформлені на відповідача. Посилаючись на те,що добровільно поділ майна подружжя не відбувся,на підставі ст.57,60,70,71 СК України просить суд визнати за нею право власності на 12 частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з*явилась,надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності,на задоволенні позову наполягала. Відповідач в судове засідання не з*яився,подав письмову заяву,в якій визнав позов у повному обсязі,просив розглянути справу без їх участі. Всебічно вивчивши обставини справи, враховуючи позицію відповідачів про визнання позову відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами,що сторони в період з 07.12.2002 р.перебували в зареєстрованому шлюбі,який 11.06.2013 р.розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суд м.Запоріжжя,про що надана копія свідоцтва про одруження та відповідна довідка відділу реєстрації актів цивільного стану м.Запоріжжя. В період зареєстрованого шлюбу на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 19.03.2004 р.сторонами була придбана у власність квартира [ADDRESS],право власності зареєстровано на відповідача [PERSON],про що надані копія договору та витяг ОП ЗМБТІ. Відповідно до ст.60 СК України,ст.368 ЦК України майно,придбане подружжям в період шлюбу,належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку доходу. Відповідач не оспорював ,що спірна квартира є спільною сумісною власністю з позивачкою. Стаття 69 СК передбачає,що дружина та чоловік мають право на розділ майна,що належить їм на праві спільної сумісної власності,незалежно від розірвання шлюбу. При розділі майна,що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя,частки майна дружини та чоловіка є рівними,якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором,що встановлено ч.1 ст.70 СК України та ст.372 ЦК України. Судом з матеріалів справи з*ясовано,що шлюбний договір сторонами не укладався,доказів про домовленість сторін щодо іншого розміру їх часток у спільній сумісній власності не надано. З наведеного суд встановив,що оскільки добровільно розділ майна між сторонами не відбувся,позивачка обгрунтовано звернулася до суду за захистом права власності на 12 частку спірної квартири,яке у досудовий спосіб не визнається відповідачем,її вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.60,69,70 СК України,ст.368,372 ЦК України,ст.3,10,11,57,60,212-215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки, [PERSON] [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів заробітку - щомісяця, починаючи стягувати з моменту звернення до суду і до закінчення [PERSON] навчання - 30.06.2015 р., але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (а.с. 5). Відповідно довідки № 302 від 30.10.2013 р. Кіровоградського кооперативного коледжу економіки і права імені М.П.Сая Кіровоградської обласної спілки споживчих товариств [PERSON] є студентом Кіровоградського кооперативного коледжу економіки і права імені М.П.Сая група ПВ-9 -11-38 денного відділення. Термін навчання з 01.09.2011 р. по 30.06.2015 р. Форма навчання за контрактом (а.с. 4). Суд приймаючи рішення дійшов висновку, що відповідач має матеріальну можливість утримувати свою повнолітню доньку, яка навчається. Аліменти можуть бути призначені в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання доньки [PERSON] до закінчення навчання, тобто до 30.06.2015 р. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 229,40 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

В листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання на період навчання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? від його заробітку (доходу), починаючи з 30.11.2013 р. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до довідки № 376 від 31.10.2013 р. Кіровоградського кібернетико-технічного коледжу [PERSON] навчається на 4 курсі, у групі ВП-21 за спеціальністю 5.05010301 «Розробка програмного забезпечення». Термін навчання 4 роки з 01.09.2010 р. по 30.06.2014 р. (а.с.6). Суд приймаючи рішення дійшов висновку, що відповідач має матеріальну можливість утримувати свого повнолітнього сина, який навчається. Аліменти можуть бути призначені в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання сина [PERSON] до закінчення навчання, тобто до 30.06.2014 р. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В листопаді 2013 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] в зв'язку з тим, що спільне життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя, через що виникають сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з цим шлюбні стосунки припинились в жовтні 2013 року, спільне господарство не ведуть. Після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2009 року, про що свідчить актовий запис № 924 Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Сторони припинили шлюбні відносини в жовтні 2013 року, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 31 серпня 2003 року між ним та відповідачкою Староостропільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області зареєстровано шлюб (актовий запис №9). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через її негідну поведінку та подружню зраду. На даний час відповідачка забрала свої речі і пішла з дому до іншого чоловіка і вже більше чотирьох місяців проживає окремо від сім'ї. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно, перебування в шлюбі із відповідачкою суперечить його інтересам та інтересам їхніх дітей, тому просить шлюб розірвати та залишити дітей на його вихованні та утриманні. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив заявлені позовні вимоги і просить вирішити питання лише щодо розірвання шлюбу. В цій частині позов підтримав, просить його задоволити, строк на примирення просить не надавати. Відповідачка [PERSON] також просить розірвати шлюб із позивачем, строк на примирення просить не надавати. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 31 серпня 2003 між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Староостропільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №9). Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що відповідачка позов визнала, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін та прав їхніх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що він уклав шлюб з відповідачем. Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON], збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить задовольнити його. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 23 листопада 2002 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Щасливською сільською радою Бориспільського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений актовий запис №30. [INFO] у них народилася дока [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.5) та копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. З огляду на це шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою ,що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначив , що відповідач в спірній квартирі не проживає з 2003 року, комунальні платежі нею не сплачуються, речей в квартирі не має. Оскільки відповідач не проживає в вказаній квартирі понад шість місяців , вважає її такою що втратила право користування житлом. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій зазначила , що в спірній квартирі [ADDRESS] не мешкає з 2010 року, просила розглянути справу без її участі. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутністю сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.12.2002 року. В квартирі зареєстрованими є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою з місця про проживання виданої МКП «Основаніє» №3210 від 25.06.2013 року. [PERSON] в даній квартирі не мешкає з 2010 року, за комунальні послуги витрат не несе, кореспонденцію не отримує, особистих речей в квартирі немає. Факт не проживання [PERSON] за вищезазначеною адресою підтверджується її письмовою заявою. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved