Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №424. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що подружнє життя не склалося через погіршення стосунків, відсутність взаєморозуміння. Це призвело до втрати будь яких почуттів один до одного. Між ними стали виникали сварки та скандали, відповідач проявляв неповагу та агресію до неї, не займався вихованням дитини. Основною причиною розпаду сім`ї вважає несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, почуття довіри та поваги. Разом не проживають з 2019 року, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище « [PERSON] », сина залишити проживати з нею. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 28.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити без її участі та участі її представника - адвоката Альонової М.Б., позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що завжди приділяв увагу синові та доньці позивачки від першого шлюбу [PERSON] , утримував їх та забезпечував усім необхідним. Визнає, що останні роки поводив себе негідно по відношенню до позивачки, проте свої помилки визнав. Проти розірвання шлюбу не заперечує, згідний щоб сини залишився з матір`ю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №424, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені сторони по справі (а.с. 9). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що спору відносно визначення місця проживання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , у сторін немає, син проживає з матір`ю, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити його проживати разом з матір`ю. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved