Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

В липні 2017 року позивач засобами поштового зв'язку звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про стягнення аліментів. Вказувала, що з 03.11.2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання сина, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини в розмірі 3 000 грн., але не мене ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач зменшила розмір позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно, оскільки відповідач має змогу надавати таку допомогу. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1 500 грн. щомісячно, а також додатково забезпечувати дитину необхідним. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 03.11.2007 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володарського районного суду Київської області було розірвано, від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Зі змісту наявних у справі довідок Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області вбачається, що [PERSON], як фізична особа підприємець, за період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року не мав доходу. Встановлені обставини підтверджуються наявними у справі доказами. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як закріплено в ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 17 розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає два способи визначення розміру аліментів: у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України) та у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). В судовому засіданні сторони визнали, що між ними була домовленість щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно, при цьому вказана домовленість виконувалась відповідачем до лютого 2017 року. Крім того сторони визнали про необхідність стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 61 ЦПК України). З огляду на викладене, враховуючи наявну між сторонами домовленість щодо сплати аліментів, відсутність у відповідача офіційного прибутку та визнання останнім позову на суму в розмірі 1500 грн. щомісячно, а також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі, що становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial