Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 18.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11300179000, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 134000 доларів США, терміном до 18.02.2038 року зі сплатою 12,40% річних. Свої зобов'язання перед позивачем відповідач не виконує, станом на 30.01.2017 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 89601,45 доларів США та 17811,37 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Тому позивач просить стягнути з відповідачів на його користь суму заборгованості в розмірі 89601,45 доларів США та 17811,37 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості, а також сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 113001790000 (далі Договір) (а.с.20-26). За даним договором відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 134000 доларів США. Надану суму кредиту відповідач [PERSON]. зобов'язався повернути до 18.02.2038 року, та сплачувати проценти у розмірі 12,40% річних у перші 30 календарних днів з подальшими змінами, відповідно договору (п. 1.3.1. кредитного договору). Згідно Додаткової угоди № 4 до Договору про надання споживчого кредиту № 11300179000 від 18.02.2008 року цільовим призначенням надання споживчого кредиту є: придбання квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. (а.с. 39) Сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 11300179000 від 18.02.2008 року відповідно до якої [PERSON] в термін до 14.03.2008 року зобов'язаний надати в Банк технічний паспорт на квартиру за адресою: [ADDRESS] в якому технічні характеристики відповідають правовстановлюючим документам. (а.с.34) Відповідачу [PERSON] направлялась вимога від 14.12.2016 року вих № 30-12/36842 про усунення порушень умов Кредитного договору, а саме погашення простроченої заборгованості протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вимоги. (а.с.36-37) Вищевказана вимога [PERSON] була проігнорована, що підтверджується копіями поштових повідомлень про вручення, які повернулась за терміном зберігання. (а.с.38-40) Позивач свої зобов'язання перед відповідачем за укладеним кредитним договором виконав та надав кредит, згідно укладеного договору про надання споживчого кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору у відповідача [PERSON] виникла заборгованість по договору у розмірі 89601,45 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 81848,19 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 7753,26 доларів США, а також пені за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 17811 грн. 18 коп. (а.с.41-45). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що заборгованість за кредитним договором відсутня, або ж розмір заборгованості менший, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, також підлягає стягненню з відповідача судовий збір у сумі 36814 грн. 13 коп.. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved