Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що в період часу з 17 травня 2003 року до 18 жовтня 2013 року сторони пере-бували у шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON] 16 жовтня 2009 року відповідач придбав квартиру [ADDRESS]. Ця квартира є об'єктом спільної сумісної власності сторін. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір'ю. З огляду на цю обставину позивач просить визнати за нею право власності на 2/3 частки в квартирі [ADDRESS]. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подала заяву про зменшення розміру позовних вимог: просить визнати за нею право власності на 1/2 частку в квартирі [ADDRESS]. [PERSON] у судове засідання не з'явився. Він завчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується телефонограмою (а.с.22) та копією витягу з журналу про відправлення телефонограм (а.с.23). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд виніс протокольну ухвалу про заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до таких висновків. Встановлено, що 17 травня 2003 року сторони уклали шлюб. Ця обставина підтверд-жується копією паспорту громадянки України серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] (а.с.26). 16 жовтня 2009 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири (а.с.8), за яким відповідач придбав квартиру [ADDRESS]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2013 року (а.с.4) шлюб між сторонами був розірваний. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з п.3 ч.1 ст.57 цього Кодексу майно, набуте дружиною, чоловіком за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Як вбачається з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Встановлено, що спірна квартира була придбана під час перебування сторін у шлюбі. Тому це нерухоме майно є об'єктом спільної сумісної власності сторін. В матеріалах цивіль-ної справи відсутні докази на підтвердження того, що квартира була придбана за особисті грошові кошти відповідача. З огляду на ці обставини суд вважає, що в порядку поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за [PERSON] належить визнати право власності на ? частку в квартирі [ADDRESS]. В такому разі у влас-ності відповідача залишиться інша ? частка в цій квартирі. В матеріалах цивільної справи містяться копії свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] від 27 вересня 2006 року та серії [NUMBER] від 14 травня 2010 року (а.с.5, 6). З цих документів вбачається, що [INFO] у сторін народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.3 цієї статті суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Встановлено, що позивач не вимагає збільшення розміру її частки в квартирі. Факт на-родження у сторін дітей не має значення для правильного вирішення цього спору. Тому суд вважає, що наведені вище копії свідоцтв про народження дітей є неналежними доказами. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуд-жує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що при пред'явленні позову [PERSON] сплатила судовий збір в роз-мірі 960 гривень 53 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Позов задово-лений в повному обсязі. З огляду на ці обставини суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача нале-жить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 960 гривень 53 копійок.

Outcome: approved