Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В лютому 2013 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив припинити право спільної сумісної власності його, [PERSON], [PERSON] померлого [INFO] року, [PERSON] померлої [INFO] року та [PERSON] на будинок у [ADDRESS], а також просив визначити частки в спільній сумісній власності на будинок у [ADDRESS], а саме: 1/4 частку за [PERSON] померлим [INFO] року, 1/4 частку за [PERSON], померлою [INFO] року, 1/4 частку за [PERSON], та 1/4 частку за [PERSON] В обґрунтування позову вказали, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19.02.2003 року він, [PERSON], його батько [PERSON] (померлий [INFO] року), його мати [PERSON] (померла [INFO] року) та його сестра [PERSON] приватизували на праві приватної спільної сумісної власності будинок у [ADDRESS]. коли він звернувся з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, то виявилося, що отримати свідоцтво про право на спадщину на частину житла, яке знаходиться в [ADDRESS] - він не може, тому що в свідоцтві про право власності на житло немає чітко визначених часток у кожного із співвласників, а тому він ввернувся до суду з вищевказаним позовом. Представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності будинок [ADDRESS] Дніпропетровського району Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 лютого 2003 року виданого Степнянською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.7). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 17 (а.с.9). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Степнянської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 09 (а.с.8). Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на належні їм частини будинку у [ADDRESS] Дніпропетровського району Дніпропетровської області, якими вони володіли на праві спільної власності з [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] у встановлений законом термін звернувся до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батьків. Проте, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належні померлим батькам частини будинку [ADDRESS] Дніпропетровського району Дніпропетровської області, оскільки даний будинок є спільною сумісною власністю, а частки співвласників не визначені. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, для оформлення права на спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 224 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Отже, позивач позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права на вищезазначене нерухоме майно. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З огляду на вищевказані норми Закону, а також враховуючи, що судом не було встановлено будь-яких домовленостей між власниками спірної квартири, суд вважає за можливе визначити, що [PERSON], померлому [INFO] року, [PERSON], померлій [INFO] року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], кожному належить по 1/4 частині у спільній сумісній власності будинку [ADDRESS] Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 лютого 2003 року виданого Степнянською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Що стосується іншої частини позовних вимог, то суд прийшов до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити, оскільки дані позовні вимоги не ґрунтуються на основі чинного законодавства. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому,суд вважає за необхідне стягнути з Степнянської сільської ради та [PERSON] на користь [PERSON] по 114 грн. 71 коп. судового збору, з кожного.

Outcome: dismissed