Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом відповідно до якого просила стягнути з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону у розмірі 3670 грн до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період якого у них народилась [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Відповідач у свою чергу добровільно надавати допомогу не бажає, хоча має регулярний, високий дохід. Ухвалою суду від 22.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 29.01.2020 року представник відповідача Педина О.А [PERSON] подав до суду відзив, згідно якого позовні вимоги частково у розмірі 1800 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Мотивував тим, що сума визначена позивачем є значно завищена та не підтверджена належними доказами. 11.02.2020 року представник позивача [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву, згідно якої просила стягнути з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Додатково вказав, що до звернення позивача до суду, відповідач добровільно надавав кошти на утримання свої доньки. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (на 9 а.с.). Дитина проживає разом із матір`ю (довідка на 10 а.с.). Батько дитини офіційно працевлаштований (на 12 а.с.), малолітніх, неповнолітніх дітей або непрацездатних членів сім`ї на його утриманні немає. За період з квітня 2020 року по січень 2020 року [PERSON] перераховував на рахунок [PERSON] щомісячно аліменти у розмірі 2200 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що сторона відповідача позовні вимоги визнала і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави 768,40 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved