Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулася з позовом [PERSON] про визнання дійсним дублікату Угоди про розірвання договору дарування, посвідченого Нововодолазькою державною нотаріальною конторою 23 липня 1999 року за реєстраційним № 1179 , зареєстрованого Нововодолазьким МДПТІ 23 липня 1999 року за № 193 в реєстрову книгу № 2, реєстраційний № 1688, виданий державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального архіву 18 липня 2013 року замість втраченого, № в реєстрі 1-279, та про визнання права власності, в якому вказала, що зазначена угода позивачем не була зареєстрована в установленому порядку в Нововодолазькому МДПТІ в зв'язку з її втратою, а також про відмову у державній реєстрації права власності з посиланням на те, що право власності на об'єкт нерухомого майна зареєстровано за іншою особою. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Відповідач по справі, Старовірівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, в наданій до суду заяві зазначила про визнання позову та не заперечує проти задоволення позову, просила слухання справи провести без участі її представника. Третя особа, Комунальне підприємство Нововодолазьке архітектурно- інвентаризаційне бюро, в наданій до суду заяві зазначила про визнання позову та не заперечує проти задоволення позову, просила слухання справи провести без участі представника. Представник третьої особи, Реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, в судовому засідання визнав позовні вимоги [PERSON], не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухав пояснення представника позивача, третьої особи, розглянув заяву відповідача по справі та третьої особи, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, позивачу, [PERSON] , [INFO], на праві власності відповідно до дублікатів свідоцтв на право власності та про право на спадщину за законом належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS]. 23 липня 1999 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладений договір дарування житлового будинку, житловою площею 31,1 квадратних метрів з надвірними будівлями в рівних частинах кожному. Зазначений договір зареєстрований Нововодолазьким МДПТІ 23 липня 1999 року в реєстровій книзі № 2. 29 липня 2000 року між [PERSON] , [PERSON] та позивачем, [PERSON] укладена угода про розірвання договору дарування, посвідченого Нововодолазькою державною нотаріальною конторою 23 липня 1999 року за реєстраційним № 1179 , зареєстрованого Нововодолазьким МДПТІ 23 липня 1999 року за № 193 в реєстрову книгу № 2, реєстраційний № 1688, що підтверджується дублікатом Угоди, виданим державним нотаріусом Харківського обласного державного нотаріального архіву 18 липня 2013 року замість втраченого, № в реєстрі 1-279. Зазначена угода позивачем не була зареєстрована в установленому порядку в Нововодолазькому МДПТІ в зв'язку з тим, що була позивачем втрачена. Суд зазначає, після укладення договору дарування зазначеного житлового будинку ні позивач, ні обдаровані за договором [PERSON] та [PERSON] не зверталася до Старовірівської сільської ради з заявою про внесення змін до записів в погосподарській книзі про зміну власника, тому за даними погосподаських книг Старовірівської сільської ради зазначений будинок значиться за [PERSON]. З метою проведення державної реєстрації права власності на належний позивачу житловий будинок позивач звернулася до Нововодолазького АІБ для виготовлення технічного паспорту. Нововодолазьким АІБ було встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстрований інший житловий будинок з надвірними будівлями, власником якого є [PERSON]. На звернення позивача до Старовірівської сільської ради з заявою про присвоєння юридичної адреси належному позивачу житловому будинку, рішенням Старовірівської сільської ради від 29 травня 2013 року № 38 , належному позивачу житловому будинку присвоєна юридична адреса [ADDRESS]. В технічному паспорті, виготовленому КП Нововодолазьке АІБ 04 вересня 2013 року, зазначені житловий будинок, літера А-1, загальною площею 54,8 квадратних метрів, житловою площею 31,1 квадратних метрів, веранда, літера а, ганок, літера а1, кухня, літера К, сарай, літера б, тамбур, літера б1, гараж, літера В, сарай, літера Г, убиральня, літера г, погріб, літера N, ворота, літера N1, огорожа, літера N 2, розташовані за адресою [ADDRESS]. Зазначені вище обставини викладені в довідках для подання до реєстраційної служби Нововодолазького РУЮ КП ,,Нововодолазьке АІБ,, № 204 від 04 липня 2013 року з додатками, № 319 від 05 вересня 2013 року та №509 від 21.11.2013 року. Судом встановлено, державним реєстратором прав на нерухоме майно Іваницьким Є.А. реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області рішенням № 6866203 від 16 жовтня 2013 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності форма власності: приватна на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований [ADDRESS] з посиланням на те, що право власності на об'єкт нерухомого майна зареєстровано за іншою особою. В судовому засіданні доведено, що зазначена підстава не відповідає фактичним обставинам справи, що підтверджується актом депутата Старовірівської сільської ради та довідкою КП ,, Нововодолазьке АІБ,,. Дійсно згідно обліку в погосподарських книгах Старовірвської сільської ради значилось по [ADDRESS] два домоволодіння, які належать різним особам. Відповідно до ч.1 ст.717 ЦК України , за договором дарування одна сторона/дарувальник/ передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні /обдарованому/ безоплатно майно /дарунок/ у власність. За змістом ч.2 ст.719 ЦК України, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є дійсним з моменту його державної реєстрації. Відповідно до частини другої статті 214 ЦК України, особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором , який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Враховуючи заяви, що надані відповідачем по справі та третьою особою, Комунальним підприємство Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро, про визнання позову, визнання позову третьою особою, Реєстраційною службою Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб. Отже є підстави ухвалити рішення про задоволення позову з урахуванням визнання позову відповідачем та на підставі з'ясованих досліджених обставин справи. Судом встановлено, що Угода про розірвання договору дарування дійсно була укладена та нотаріально посвідчена, відсутність державної реєстрації угоди не може бути підставою для позбавлення права власності позивача на нерухоме майно. Присвоєння адреси [ADDRESS] житловому будинку з надвірними будівлями, який належить позивачу по справі, є правомірним, оскільки за адресою [ADDRESS] проведена державна реєстрація житлового будинку з надвірними будівлями, який належить іншій особі. Суд вважає доведеним право власності позивача, [PERSON], на майно, у зв'язку з чим суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON]

Outcome: approved