Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

В Краматорський міський суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 23.09.2011 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Позивач вважає, що примирення та поновлення сімейних стосунків неможливе. Просить розірвати їх шлюб та стягнути з відповідача судовий збір на її користь. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, через оголошення на сайті. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього також не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - згідно свідоцтва про шлюб - між сторонами 23.09.2011 року укладено шлюб у виконкомі Верхньоторецької селищної ради Ясинуватського району Донецької області, актовий запис № 11; - згідно копії свідоцтва про народження сторони від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з вересня 2015 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн., які сплачені позивачкою при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved