Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов укладеного договору б/н від 02.12.2007 року (надалі-Договір) закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), 02.12.2007 року надало [PERSON] (далі Відповідач) кредит у розмірі 4000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору та [PERSON] виконав повністю, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором не виконує, станом на 13.07.2014 року заборгувала Банку 28457,05 гривень. Вказану суму боргу та понесені витрати по сплаті судового збору позивач просить стягнути з відповідачки. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити, в разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка, яку в судовому засіданні судовою повісткою під розписку повідомлено про час і місце судового засідання, в суд не зявилася, причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02.12.2007 року позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 4000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору та [PERSON] виконав повністю, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором не виконує, станом на 13.07.2014 року заборгувала Банку 28457,05 гривень. Відповідно до п.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням , проведеним належним чином. Відповідно до п.п.6.5.,6.6. Умов надання банківських послуг відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором, а у разі невиконання зобовязання оплатити винагороду Банку, сплатити штраф. Статтями 1054 ч.2, 1050 ч.2 ЦК України встановлено, що в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачка не довела, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Позивачем доведено, що внаслідок порушення відповідачкою свого зобовязання за Договором остання станом на 13.07.2014 року заборгувала йому 28457,05 грн.. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 284,57 грн. за сплачений судовий збір.

Outcome: approved