Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

В квітні 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказавши, що вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач, який понад рік в ньому не проживає, його речі в будинку відсутні. Вказані обставини перешкоджають позивачу вільно володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, її інтереси в суді представляє представник за довіреністю [PERSON] .. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача без поважних причини просить ухвалити заочне рішення. Відповідач, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. На його адресу направлялись судові повістки, але вони повернулися до суду з відміткою поштового відправлення «за зазначеною адресою не проживає», «адресат відсутній». Згідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку, посвідченого 12 липня 2000 року позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Довідкою № 15-12/5880 від 30 квітня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Куп`янської міської ради Харківської області підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 19). Шлюб між позивачем та [PERSON] розірваний рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 26 липня 2018 року (а.с. 13, 14). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору - судом. В ст. 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно акту, складеного 09 квітня 2021 року відповідач [PERSON] дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 2015 року (а.с. 11). Таким чином, реєстрація місця проживання відповідача в будинку, який належить на праві приватної власності позивачу, безперечно, обмежує його права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушений самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved