overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 27 квітня 2013 року сторони уклали шлюб. Під час якого у них народилась дочка [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить його задовольнити. [PERSON] не з`явилась у судове засідання. Однак вона повідомила, що позов визнає та просить розглядати цивільну справу в її відсутності. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 27 квітня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС РС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що був складений відповідний актовий запис за №117. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 квітня 2013 року (а.с.4). [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 травня 2007 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 2 червня 2007 року він уклав шлюб з [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] , збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] визнає позов та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 2 червня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Дарницького РУЮ м. Києва, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №410. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 2 червня 2007 (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 6 липня 2012 року він уклав шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу у них народились доньки [PERSON] та [PERSON] . Однак [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.24), в якій він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. [PERSON] також не з`явилась у судове засідання та подала заяву (а.с.25), в якій вона визнає позов та просить розглянути цивільну справу в її відсутності. Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 6 липня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №229. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 6 липня 2012 (а.с.3). [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , а [INFO] - дочка [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28 листопада 2012 року та серії [NUMBER] від 21 лютого 2018 року (а.с.4-5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис №66726від 15 липня 2004 року про заборону відчуження нерухомого майна позивача. Ця обставина перешкоджає позивачу на власний розсуд розпоряджатись його власністю. Тому [PERSON] просить суд скасувати заборону відчуження належного йому нерухомого майна, відомості про яку містяться у записі №66726 від 15 липня 2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представник Бориспільської районної державної нотаріальної контори не з`явився у судове засідання та надіслав заяву (а.с.22, 27), в якій він покладається на розсуд суду та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши подані ним письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис №66726 від 15 липня 2004 року про заборону відчуження нерухомого майна [PERSON] . Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №190448574 від 27 листопада 2019 року (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання його майном. Зі змісту інформаційної довідки №190448574 від 27 листопада 2019 року (а.с.7) вбачаєть-ся, що оскаржуваний запис був внесений Бориспільською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення радгоспу «Глибоцький». Зокрема, в матеріалах цивільної справи міститься письмове зобов`язання від 10 червня 1986 року (а.с.5-6), за яким позивач зобов`язався до 1 січня 2001 року повернути радгоспу «Глибоцький» позику в розмірі 3000 карбованців. Зі змісту графіку повернення платежів (а.с.6 зворот) вбачається, що [PERSON] належним чином виконав грошове зобов`язання: своєчасно сплатив радгоспу «Глибоцький» грошові кошти в повному обсязі. Крім того, зі змісту довідки виконавчого комітету Глибоцької сільської ради №1591 від 18 грудня 2019 року (а.с.10) вбачається, що радгосп «Глибоцький» та КСП «Глибоке» взагалі припинили свою діяльність, правонаступники вказаних підприємств відсутні. Ці обставини переконливо свідчать про припинення підстав для подальшої заборони відчуження нерухомого майна [PERSON] . Продовження дії цього обтяження перешкоджає позивачу на власний розсуд розпоряджатись його власністю. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача належить скасувати заборону відчуження нерухомого майна [PERSON] , відомості про яку містяться у записі №66726 від 15 липня 2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явленого позову позивач вказав, що з 20 серпня 2016 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 158. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати, зареєстрований 15 липня 2006 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останньою не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористалася. Судом встановлено, що 15 липня 2006 виконавчим комітетом Печанівської сільської ради Романівського району Житомирської області актовим записом № 4 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин та необхідності розірвання шлюбу не заперечила, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] . За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що 11.01.2013 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, від якого вони мають сина - [PERSON] , [INFO] .. Однак, сімейне життя протягом останнього року поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Тому позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, в позові просив справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності позивача, відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №25. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] .. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Сімейне життя між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинено. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач з часу подання позову до суду наполягає на розірванні шлюбу, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказав, що 25.01.1992 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. На даний час вони не мають малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. Вже понад десять років вони разом та сімейним життям не живуть, спільного господарства, майна бюджету, кредитів, тощо не мають. Відповідач проживає взагалі в іншому місті та області. Поновлення їх сімейних стосунків, подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі. Тому позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позов підтримує, просить шлюб розірвати, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності позивача, відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.01.1992 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис №102. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинено, разом не проживають. Частиною 1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач з часу подання позову до суду наполягає на розірванні шлюбу, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 листопада 2011 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 983. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з весни 2018 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином про дату шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не з`явилась, відзив у встановлений судом строк не подала. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 983 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 12). Шлюбні відносини між сторонами припинені з весни 2018 року через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 8 серпня 2008 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 8. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2015 року. Вони проживають за однією адресою як сторонні люди. З вини відповідача сумісне життя та збереження сім`ї стало неможливим, так як відповідач проявляла до нього неповагу і між ними постійно траплялися сварки. Примирення з відповідачем неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, не повідомила про причини неявки, відзив у встановлений судом строк не подала. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 8 серпня 2008 року виконкомом Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 8 (а.с.4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року через те, що відповідач проявляла до позивача неповагу, у зв`язку з чим між ними траплялися сварки. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved