Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

В лютому 2021р., відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2021р., до Шевченківського районного суду надійшов позов [PERSON] до відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення виплати позивачці відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором №42666 банківського вкладу (депозиту) «планер» від 27 червня 2014р.; - стягнути з відповідача на користь позивачки майнову шкоду (суму невиплаченого гарантованого відшкодування за договором №4266 банківського вкладу «планер» від 27 червня 2014р.) в розмірі 183896,87 грн.; - стягнути з відповідача на користь позивачки суму курсової різниці на суму вкладу 14000,00 дол. США між офіційним курсом гривні до долару США у сумі 163570,37 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що бездіяльність відповідача по нездійсненню виплати відшкодування за банківським вкладом є протиправною та такою, що порушує її права. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 березня 2021р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати гарантованих сум за вкладами у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» припинено, оскільки 14 серпня 2019р. внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №12661110046007762 про припинення державної реєстрації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» як юридичної особи, а згідно зі ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги до банку, не задоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними. Таким чином, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора Банку припинено. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що позивач в розумінні ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є саме вкладником банку, а не кредитором. Також представник позивача зазначає, що дані [PERSON] підлягали внесенню в реєстр відшкодувань вкладникам, а не в реєстр акцептованих вимог кредиторів банку. Тому представник позивача, вважає, що положення статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо погашення вимог кредиторів не розповсюджується на відносини щодо повернення вкладу позивача у ПАТ «КБ «УФС». Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2021р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечила, з підстав, наведених у відзиві на позов, зазначивши, що заявлені вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це вставнолено судом, між позивачкою та ПАТ «КБ «УФС» було укладено договір від 27 червня 2014р. №42666 банківського вкладу (депозиту) «планер» (далі по тексту - договір), за умовами якого банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 14000,0 дол. США у тимчасове строкове користування на строк до 28 липня 2014р. та зобов`язується сплачувати проценти за його тимчасове користування в розмірі, встановленому пунктом 1.2 цього договору. Відповідно до підпунктів 2.1.2, 2.1.3 пункту 2.1 договору, банк прийняв від позивачки на вкладений депозитний рахунок грошові кошти в сумі 14000,0 дол. США у тимчасове користування на строк до 28 липня 2014р. та зобов`язався сплачувати проценти за його користування. Процента ставка за вкладом встановлюється у розмірі 8,00 % річних та складається з основної ставки за даною депозитною програмою, яка на дату укладення цього договору становить 8,00 % річних та бонусу за програмою лояльності «кожному свій бонус», діючою у банку на момент укладення цього договору, який становить 0,00 % річних (пункту 1.2); датою внесення грошових коштів вкладником є дата надходження грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок (пунктом 1.3); у разі якщо вкладник не звернувся до банку за отриманням вкладу при настанні дати повернення вкладу договір вважається продовженим на той самий строк (пункт 2.1.3). Додаток до договору стосується повідомлення на підставі ст. 12 Закону України «Про захист персональних даних». Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції від 27 червня 2014р. №TR.56970.219.355 позивачка внесла на виконання вимог договору на рахунок № [NUMBER] кошти в розмірі 14000,0 дол. США. Згідно з довідкою Уповноваженої особи Фонду про рух коштів на рахунках клієнтів ПАТ «КБ «УФС» на рахунку позивачки обліковувалось 14000,0 дол. США, які надійшли за договором, номер документа - TR.56970.219.355. Постановою Правління НБУ від 14 серпня 2014р. №491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних» банк віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 серпня 2014р. №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» на період з 15 серпня 2014р. по 15 листопада 2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію. Постановою Правління НБУ від 10 листопада 2014р. № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» відкликано банківську ліцензію банку. Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 листопада 2014р. №119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочата процедура ліквідації банку. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» строком на 1 рік, з 13 листопада 2014р. по 12 листопада 2015р., призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Гончарова С.І. Листом від 30 листопада 2014р. позивачка звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» про розблокування рахунку та про виплату гарантованої суми за вкладом. Листом №001/676 від 10 грудня 2014р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» повідомила позивачку, що правочини, в тому числі договір банківського вкладу від 27 червня 2014р. № 42666, операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 ЦК України. В подальшому, позивачка звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом про визнання протиправним рішення Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання нікчемним зазначеного правочину та зобов`язання Уповноваженої особа включити [PERSON] до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2019р. у справі № 826/20419/14, визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» щодо невключення [PERSON] до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до змін та/або доповнень [PERSON] як вкладника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», яка має право на відшкодування коштів за договором від 27 червня 2014р. №42666 банківського вкладу (депозиту) «планер»). Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 травня 2019р. у справі №826/20419/14 за позовом [PERSON] в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому набрало законної сили. Позивач через свого представника, 16 жовтня 2019р. звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із претензією з вимогою здійснити відшкодування гарантованої суми за договором на суму 183896,87 грн. Листом №34-036-19734/19 від 18 листопада 2019р. відповідач, повідомив сторону позивача, що 05 червня 2019р. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС2 подано документи державному реєстратору юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону країни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до ЄДР запису про ліквідацію банку як юридичної особи. У зв`язку з цим Фонд гарантування вкладів на веб-сайті http://www.fg.gov.ua/ повідомив про завершення 05 червня 2019р. виплати гарантованих сум відшкодування коштів вкладникам ПАТ «КБ «УФС2. Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і надалі за текстом - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон №4452-VI). Частиною 1 ст. 3 Закону №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника. Згідно з положеннями ст. 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Частиною 1 ст. 28 Закону №4452-VI встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Судом встановлено, що, незважаючи на звернення позивачки до відповідача із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «УФС» за договором, відповідачем в порушення вимог вищенаведених норм допущено протиправну бездіяльність, яка призвела до того, що станом на дату постановлення рішення у даній справі кошти у сумі 183896,87 грн. позивачкою не отримано. При цьому, відповідачем не наведено об`єктивної причини неможливості вжиття заходів, спрямованих на відшкодування коштів позивачці з моменту набрання законної сили рішенням суду по справі №826/20419/14, яким визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український фінансовий світ» внести відомості щодо позивача до реєстру вкладників. Юридичний факт неплатоспроможності банку є підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого державою відшкодування вкладникам. З огляду на внесення 14 серпня 2019р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису №12661110046007762 про припинення державної реєстрації ПАТ «КБ «УФС» як юридичної особи, належним способом захисту прав позивача, крім визнання протиправною бездіяльності відповідача, є стягнення з відповідача на користь позивача гарантованої суми відшкодування коштів в розмірі 183896,87 грн. Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень ч. 2 ст. 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно, суд наголошує, що право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, у якій установлено основні положення щодо власності (ст. ст. 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (ст. ст. 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (ст. ст. 13 і 41 Конституції України). Крім того, ст. 41 Конституції України, передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Поширення на грошові кошти, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника), режиму права власності підтверджується положеннями ст. ст. 1058, 1066 ЦК України та ст. ст. 8, 22 Закону України Про платіжні системи та переказ грошей в Україні, відповідно до яких, зокрема, власник рахунку має право у будь-який час розпоряджатися коштами, які перебувають на такому рахунку на умовах та у порядку, встановленому Законом та договором. Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (ч. 1 ст. 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації. Аналогічна позиція була висловлена Пленумом Верховного Суду України в постанові від 03 липня 2015р. №13. Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в рішенні від 22 вересня 2005р. №5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у рішенні від 22 травня 2018р. № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими. Враховуючи вищенаведене, зміст ст. 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. Стосовно позовної вимоги позивачки про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь [PERSON] суму курсової різниці на суму вкладу 14000,0 дол. США між офіційним курсом гривні до долару США у сумі 163570,37 грн., суд зазначає наступне. Як уже встановлено судом, що у позивачки на рахунку у ПАТ «КБ «УФС» за договором обліковувалися кошти в сумі 14000,0 дол. США. Вказані обставини сторонами не заперечувались. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в розумінні ч.2 цієї статті, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Суд не може погодитися з обґрунтованістю позовних вимог щодо стягнення курсової різниці за кредитним договором та вважає, що така вимога позивача є необґрунтованою, оскільки чинним законодавством України не передбачено обов`язку боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відшкодувати кредитору суму курсової різниці боргового зобов`язання в іноземній валюті. Правові підстави для здійснення нарахування саме курсової різниці після стягнення заборгованості за рішенням суду відсутні, оскільки позивач не надав належних доказів того, що діями відповідача щодо нездійснення виплати відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «УФС» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, завдано збитки в розумінні ст. 22 ЦК України. А тому правові підстави для здійснення нарахування саме курсової різниці відсутні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення виплати позивачці відшкодування коштів за вкладом та стягнення з відповідача на користь позивачки гарантованої суми відшкодування коштів в розмірі 183896,87 грн. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial