Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

В липні 2016 року позивач, в особі свого представника, звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.04.2013р. [PERSON] отримав від банку кредит в розмірі 2 100,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банком було виконано свій обов'язок та надано кредитні кошти відповідачеві для власного користування, однак, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, а тому, станом на 30.04.2016р., має заборгованість - 19 589,91грн., в тому числі: 2 145,64грн. - заборгованість за кредитом; 13 235,23грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 800,00грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 909,04грн. - штраф (процентна складова), що і спонукало позивача на звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутності, а тому справа розглянута без його присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 3, 37 / Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши також заяву про розгляд справи в його відсутності, визнавши позовні вимоги в повному обсязі, а тому справа розглянута без його присутності, з прийняттям рішення відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. У вказаній заяві відповідач також виклав прохання - «розірвати кредитний договір, так як в подальшому отримувати кошти у кредит за даним картковим рахунком, що відкритий за кредитним договором без номеру від 23.04.2013р., наміру немає», яке суд змушений залишити без розгляду, оскільки воно викладене не в формі «зустрічного позову», а відповідно до п.п.1.1.7.43, 1.1.7.45 Умов і правил надання банківських послуг воно є передчасним, оскільки на свою письмову заяву до Банку від 18.10.2016р., про розірвання вказаного кредитного договору, відповідач ще не отримав відповіді. /ар.сп. 3, 38, 52-55 / Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про повне задоволення позову, виходячи із наступного: згідно договору б/н від 23.04.2013р. (анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про умови кредитування та самих Умов і правил надання банківських послуг), а також паспорту відповідача та правовстановлюючих документів банку, Банк надав відповідачеві кредитні кошти, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в сумі 2 100,00грн., під зобов'язання їх повернення, зі сплатою встановлених відсотків за користування ними, та інших платежів, згідно визначеного графіку; /ар.сп. 5-36 / відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії; /ар.сп. 26 / п.2.1.1.7.6 зазначених Умов і правил встановлено, що у випадку порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити банку штраф в розмірі 500,00грн.+5% від заборгованості по кредитному ліміту; /ар.сп. 27 / п.1.1.5.25. Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати послуг, передбачених Умовами та Правилами, позичальник платить банку пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який платиться пеня, за кожен день прострочки; /ар.сп. 18 / в наданому розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.04.2013р. позивач стверджує, що станом на 30.04.2016р. заборгованість по вказаному договору склала 19 589,91грн., в тому числі: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 2 145,64грн.; заборгованість за процентами - 13 235,23грн.; заборгованість за комісією - 2 800,00грн.; заборгованість по штрафам - 1 409,04грн.; /ар.сп. 4 / п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; ст.526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу; згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно; ч.1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його в строк, передбачений договором; відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позовні вимоги, на переконання суду, підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач, отримавши від банку кредитні кошти, у визначений строк повністю їх не повернув, тобто порушив взяті на себе зобов'язання, а тому позивач має безумовне право на стягнення боргу. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір, в розмірі 1 378,00грн. /ар.сп. 1 / На підставі ст.ст.11 ч.2 п.1, 509 ч.1, 526, 549, 612 ч.1, 1049 ч.1, 1054 ч.1 ЦК України, та

Outcome: approved