Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання поважною причини не подання в встановлений строк заяви про прийняття спадщини та визначення додаткового строку , достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] року померла [PERSON]. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме: земельна ділянка площею 2,9369 га, яка знаходиться на території Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Маючи на руках заповіт, [PERSON] звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на право на спадкове майно на підставі вищевказаного заповіту, але їй було відмовлено на підставі того, що вона не звернулася з заявою про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 січня 2000 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено секретарем Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за №10, відповідно до якого все майно, що належить або буде належати їй на день смерті заповідає [PERSON]. [INFO] року померла [PERSON], у зв?язку з чим відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну ділянку, яка знаходиться на території Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. 08 квітня 2014 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки спадкоємна не подавала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавці, а також фактично не прийняла спадщину, так як не проживала та не була зареєстрована разом з померлою за однією адресою на день її смерті. Довідкою від 02.04.2014 року виданою Балівською амбулаторією ЗПСМ підтверджується той факт, що [PERSON] була на амбулаторному лікуванні «стаціонар на дому» с 24.03.2014 року по 02.04.2014 року з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ступеню. Кризовий перебіг. З матеріалів справи вбачається, що спадщина відкрилася з дати смерті [PERSON], [INFO] року. Строк для прийняття спадщини закінчився 26.03.2014 року. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно зі ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України прав про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, у зв'язку з тим, що позивачем з поважних причин пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити надавши їй додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved