overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

В липні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 28.05.2012 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 28.05.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Посилається на те, що станом на 14.06.2018 року виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 22317,19 грн., яка складається з: 9725,12 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3023,24 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 8029,92 грн. - нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківський послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1038,91 грн. - штраф (процентна ставка). Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 22317,19 грн. за кредитним договором б/н від 28.05.2012 року та судові витрати у розмірі 1762 грн. Відповідач на призначені судові засідання 18.01.2019 р. та 10.07.2019 р. не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

В липні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 06 червня 2014р. було зареєстровано шлюб Кам'янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 103. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних сварок. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання позивачкою було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, сторона позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, відзив на позов не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2014р. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одниміз подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обгрунтовує його тим, що 20 квітня 2000 року він уклав шлюб з [PERSON] . Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 20 квітня 2000 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Салтинською сільською адміністрацією Урюпинського району Волгоградської області, про що був зроблений відповідний актовий запис за №5. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20 квітня 2000 року (а.с.9). [INFO] у них народилась дочка [PERSON] Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 липня 2003 року (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 27 липня 2012 року сторони уклали шлюб. Під час якого в них народився син [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить його задовольнити. [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 27 липня 2012 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №280. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 липня 2012 року (а.с.4). [INFO] у них народився син [PERSON] Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 березня 2014 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №1640-4314-4658-5761 від 29 червня 2019 року (а.с.12). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу спільних дітей вони не мають. Протягом тривалого часу [PERSON] не проживає разом з [PERSON] та спільне господарство не веде. На даний час шлюбні відносини між ними фактично розірвані, спільне проживання є неможливим, а шлюб має виключно формальний характер.Тому, [PERSON] переконаний, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, а тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] наполягав на задоволенні позову та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте, про своє ставлення до пред`явленого позову суд не повідомила. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №77 (а.с.4). Від подружнього життя сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.1). Пред`явлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 28 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, особисті відносини між ними мають негативний характер, відсутнє взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Тому шлюб існує лише формально. За таких обставин подальше підтримання шлюбних відносин буде суперечити інтересам позивача. Тому, [PERSON] тому просить розірвати шлюб. Сторони у судове засідання не з`явилися. Натомість надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Крім цього, [PERSON] вказав, що наполягає на задоволенні позову, а [PERSON] - позов визнає. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №26 (а.с.9). Від сумісного подружнього життя вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя. Основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, а також відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Тому, [PERSON] переконаний, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, в якій вказав, що розгляд справи просить здійснити за його відсутності та наполягає на задоволенні позову. Відповідач у підготовче судове засідання також не з`явилася. Надала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, також не заперечувала проти розірвання шлюбу. На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.5). Від цього шлюбу вони мають малолітню двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сім`ї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки, зазначивши, що є громадянином України, який досяг пенсійного віку та має право на оформлення отримання пенсії, для цього йому необхідно надати до Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області свою трудову книжку, яка підтвердила б трудовий стаж заявника. Однак у його трудовій книжці [NUMBER] , виданій 23 січня 1979 року, на титульній сторінці вказано по батькові мовою оригінала « [PERSON] », однак в паспорті зазначено « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що в трудовій книжці допущені зазначені розбіжності, заявник позбавлений можливості оформити собі виплату пенсії, тому він був змушений звернутися до суду для усунення зазначених помилок з метою встановлення факту належності йому трудової книжки. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, був виданий на ім`я [PERSON] , який народився [INFO] в смт.Першотравневе Першотравневого району Донецької області. Відповідно до сторінки №2 зазначеного паспорту, відомості щодо власника викладені російською мовою та зазначено: [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого 13 серпня 1970 року, [PERSON] (російською [PERSON] ) народився [INFO] в смт.Першотравневе Першотравневого району Донецької області. З наданої трудової книжки [NUMBER] , виданої 23 січня 1979 року на ім`я [PERSON] , вбачається, що невірно зазначено по батькові власника трудової книжки, а саме зазначено російською мовою: [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що трудова книжка, видана 23 січня 1979 року, належить [PERSON] , який народився [INFO] , отже цей факт знайшов своє підтвердження представленими доказами, ніким не оскаржується і має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що вони спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу у них є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 210. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved