Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

В Краматорський міський суд звернулося ПАТ КБ „ПриватБанк з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 20.12.2012 року укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання перед відповідачем виконав. [PERSON] свої зобовязання перед банком не виконав та станом на 31.01.2017 року має заборгованість в сумі 44013,92 грн. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в сумі 1600 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заперечення, з яких вбачається, що він вважає розрахунок заборгованості, який доданий до позовної заяви позивачем не підтверджений первинними бухгалтерськими документами, а саме: момеріальними ордерами, чеками, накладними тощо. Факт надання грошових коштів може бути підтверджений відповідними платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу, а тому вимоги позивача неогрунтовані належними та допустимими доказами, а є припущеннями. Крім того, позивач просить стягнути з нього штраф в сумі 2572,09 грн., пенбю в сумі 3850 грн., але відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банки та інші фінансові установи зобовязані скасувати пеню і штрафи. Крім того, просить застосувати позовну давність до стягнення пені і штрафів відповідно до п. 2 ч. 2 ст 258 ЦК України, де встановлено, що позовна давність у один рік застосовується к вимогам про стягнення неустойки. За таких підстав, у стягненні пені та штрафів, які були нараховані йому до 14.04.2014 року повинно бути відмовлено на підставі ч. 4 ст 267 ЦПК України, адже з позовом банк звернувся 11.03.2017 року, тобто з пропуском позовної давності. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. У відповідності до вимог ч. 4 ст 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в олдносторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення відповідача. Просив застосувати строк позовноїх давності та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав. Відповідно до заяви від 20.12.2012 року ПАТ КБ „ПриватБанк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 6-31) Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.12.2012 року станом на 31.01.2017 року має заборгованість в сумі 44013,92 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 2347,45 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 35244,38 грн., заборгованості за пенею і комісією 3850 грн., а також штраф 2572,09 грн.. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути пеню в сумі 3850 грн. та штрафи в сумі 2572,09 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із\~ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ та м. Макіївка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач відповідно до копії паспорту та довідки відділу формування та ведення реєстру територіальної громади № 2218 від 20.04.2017 року зареєстрований за адресою: [INFO], отже, на підставі вказаного\~Закону\~він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 2572,09 грн., а також пені в сумі 3850 грн. (а.с. 32, 40) Крім того, в судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст 256 ЦК України \~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Так, як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 4-5), останній платіж було проведено відповідачем 30.01.2014 року, а з позовом позивач звернувся лише 05.04.2017 року, тобто поза межами строку позовної давності. Відповідно до ст 266 ЦК України \~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ч. 4 ст 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає, що в позові слід відмовити, бо позивачем пропущено строк звернення із позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed