Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

В квітні\~2018\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просив стягнути\~з [PERSON]\~на його\~користь безпідставно\~набуті грошові\~кошти у\~сумі 160000,00\~доларів США\~та судові\~витрати у\~вигляді судового\~збору у\~розмірі 8810,00\~грн.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказав\~на те,\~що у\~вересні 2012\~року до\~нього звернувся\~відповідач,\~який займався\~бізнесом,\~пов'язаним\~з торгівлею\~ексклюзивною і\~дорогою звуковідтворювальною\~апаратурою Ні-Еnd,\~і запропонував\~йому придбати\~у нього\~комплект електроніки\~Ні-Еnd,\~вартістю 160000,00\~доларів США.\~Його зацікавила\~ця пропозиція,\~так як\~він знав,\~що така\~апаратура коштує\~дорожче,\~ніж запропонована\~[PERSON]\~ціна,\~тому він\~запитав у\~останнього,\~де ця\~апаратура і\~чи можна\~поглянути і\~протестувати її.\~На це\~відповідач повідомив\~йому,\~що електроніка\~знаходиться на\~складах митниці\~і у\~нього є\~можливість викупити\~цю музичну\~апаратуру,\~як «конфіскат»,\~і продати\~йому за\~значно нижчою\~ціною,\~ніж ринкова,\~за 160000,00\~доларів США.\~Він повірив\~у серйозність\~намірів [PERSON]\~продати йому\~електроніку і\~14\~вересня 2012\~року \~передав йому\~гроші в\~сумі 160000,00\~доларів США,\~про що\~[PERSON]\~власноруч написав\~йому розписку\~про їх\~отримання.\~Але,\~в обумовлені\~строки,\~відповідач електроніку\~так і\~не поставив.\~Тоді він\~став вимагати\~від [PERSON]\~повернути йому\~мої гроші.\~Але відповідач\~грошей йому\~не повернув. В грудні\~2016\~року він\~звернувся до\~Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська з\~позовною заявою,\~в якій\~просив стягнути\~з [PERSON]\~на його\~користь заборгованість\~за невиконаним\~договором купівлі-продажу\~електроніки від\~14\~вересня 2012\~року у\~сумі 160000,00\~доларів США.\~Проте, 19 лютого 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у вказаній справі, яким в задоволенні його позовної заяви до [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 160000,00 доларів США за невиконаним договором купівлі-продажу відмовлено повністю. Цим рішенням суду встановлено, що між сторонами не укладався договір купівлі-продажу електроніки від 14 вересня 2012 року. Рішення суду від 19 лютого 2018 року у справі №204/8070/16-ц набрало законної сили 05 квітня 2018 року і є чинним. Таким чином, можна дійти висновку про те, що грошові кошти у сумі 160000,00 доларів США набуті [PERSON] від [PERSON] без достатніх правових підстав, у звязку з чим підлягають поверненню позивачу. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача\~[PERSON]\~в судовому\~засіданні заперечувала\~проти задоволення\~позовних вимог\~позивача та\~просила відмовити\~йому в\~повному обсязі.\~При цьому,\~вказала,\~що в\~рамках цивільної\~справи №204/8070/16-ц\~вже розглядалась\~позовна заява\~[PERSON]\~до [PERSON],\~предметом якої\~було стягнення\~грошових коштів\~у розмірі\~160000,00\~доларів США\~за невиконання\~договору купівлі-продажу\~електронної апаратури.\~В рамках\~цивільної справи\~№ 204/2694/18\~розглядається позовна\~заява [PERSON]\~до [PERSON],\~предметом якої\~є стягнення\~безпідставно набутого\~майна,\~зокрема,\~грошових коштів\~у розмірі\~160000,00\~доларів США\~за невиконання\~договору купівлі-продажу\~електронної апаратури.\~Таким чином,\~фактично підміняючи\~поняття та\~перекручуючи одні\~й ті\~ж самі\~обставини,\~позивач заявляє\~одні і\~ті ж\~самі позови.\~Крім того,\~договір купівлі-продажу\~електронної апаратури,\~на який\~посилається позивач,\~між відповідачем\~та позивачем\~не укладався\~взагалі.\~Обставини щодо\~укладання між\~позивачем та\~відповідачем договору\~купівлі-продажу\~не підтверджується\~жодним доказам.\~В цей\~же час,\~зміст розписки\~не дає\~можливості віднести\~її до\~договору купівлі-продажу.\~Більш того,\~зі змісту\~розписки не\~вбачається,\~що вона\~містить в\~собі боргові\~зобовязання,\~а також\~неможливо встановити\~по відношенню\~до кого\~такі обовязки\~виникли,\~адже в\~тексті зазначено,\~що [PERSON]\~отримано грошові\~кошти у\~сумі 160000,00\~доларів США,\~що може\~свідчити як\~про отримання\~ним грошових\~коштів в\~борг,\~так і\~навпаки про\~те,\~що ним\~було отримано\~грошові кошти\~у якості\~погашення боргового\~зобовязання.\~Стосовно тверджень\~позивача про\~те,\~що жодним\~з рішень\~судів не\~доведено факту\~відношення розписки\~до цивільної\~справи №\~204/4786/16-ц,\~то як\~і стверджувалось\~відповідачем під\~час розгляду\~цивільної справи\~№ 204/8070/16-ц,\~вказана розписка\~є вирваним\~з контексту\~іншої справи\~документом,\~який,\~по-перше,\~вже був\~предметом розгляду\~іншої справи\~в суді\~між тими\~ж сторонами,\~а по-друге,\~має іншу\~природу виникнення.\~Так,\~01\~жовтня 2012\~року,\~між [PERSON]\~(позивач)\~та [PERSON]\~(відповідач)\~було укладено\~договір позики,\~відповідно до\~умов якого\~[PERSON]\~передав [PERSON]\~грошові кошти\~на безвідсотковій\~основі у\~розмірі 160000,00\~доларів США,\~строком на\~три роки,\~до 01\~жовтня 2015\~року,\~а [PERSON],\~в свою\~чергу,\~зобовязався повернути\~грошові кошти\~у розмірі\~160000,00\~доларів США\~у вказаний\~строк.\~Вказана розписка\~передувала укладанню\~Договору позики\~та була\~написана на\~переліку майна,\~який планувалось\~передати під\~заставу в\~якості забезпечення\~зобовязання.\~Вказані вище\~обставини були\~встановлені під\~час розгляду\~справи №\~204/4786/16-ц\~Красногвардійським районним\~судом м.\~Дніпропетровська та\~цей факт\~визнавався сторонами\~в судовому\~засіданні.\~За результатом\~розгляду вказаної\~справи було\~ухвалено рішення\~Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~28\~листопада 2016\~року у\~справі №\~204/4786/16-ц,\~яким суд\~задовольнив позовні\~вимоги та\~стягнув з\~[PERSON]\~на користь\~[PERSON]\~суму 160000,00\~доларів США\~за договором\~позики.\~Ухвалою апеляційного\~суду Дніпропетровської\~області від\~09\~березня 2017\~року вказане\~рішення залишено\~без змін.\~Станом на\~09.03.2017\~року рішення\~Красногвардійського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від\~28\~листопада 2016\~року у\~справі №\~204/4786/16-ц\~набрало законної\~сили.\~Отже,\~зазначені вище\~обставини є\~преюдиціальним фактом\~та безперечно\~підтверджують те,\~що вказана\~розписка вже\~була предметом\~спору між\~тими ж\~сторонами і\~з тих\~самих підстав. Як і\~зазначалось раніше,\~розписка не\~містить в\~собі зобовязань\~передбачених правовою\~природою договору\~купівлі-продажу,\~а також\~інших боргових\~зобовязань. Так, за своєю суттю розписка повинна бути документом, який видається боржником кредитору з метою вчинення певного виду правочину, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Тобто, досліджуючи боргові розписки чи договори, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує виникнення у сторін прав і обов'язків, має містити в собі істотні умови певного виду правочину, який фіксується шляхом складання такої розписки. Проте, долучена до матеріалів справи розписка не відповідає умовам належності вчиненого між сторонами правочину, у звязку з тим, що з її змісту неможливо встановити між якими сторонами виникли правовідносини, з якого предмету та у який спосіб повинно бути виконано зобовязання. Отже, розписка про отримання грошових коштів, долучена до матеріалів справи, на яку позивач посилається як на підставу виникнення правовідносин, не надає змоги встановити загальнообовязкові для будь-якого правочину умови. Так, зі змісту розписки незрозуміло чи отримував [PERSON] грошові кошти в розмірі 160000,00 доларів США в борг, чи навпаки отримував якості погашення боргових зобовязань, з якою метою та від кого, а також, взагалі не визначено обовязку [PERSON] повернути вказані грошові кошти. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 14 вересня 2012 року [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 160000 доларів США, що підтверджується розпискою, яку написав власноручно відповідач. Вищевказані обставини встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року у цивільній справі № 204/8070/16-ц, яке набрало законної сили 05 квітня 2018 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, обставини щодо отримання 14 вересня 2012 року [PERSON] грошових коштів в сумі 160000 доларів США, не потребують доказування, оскільки ці обставини встановлені судовим рішенням у вказаній цивільній справі, що набрало законної сили. В той же час, самим [PERSON], а також його представником [PERSON], були надані суду письмові заперечення та заява про виклик свідка відповідно в рамках цивільної справи № 204/8070/16-ц, в яких вони зазначали, що [PERSON], дійсно, у вересні 2012 року, можливо це було 14 числа, отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 160000,00 доларів США (а.с.10-12). Тобто, обставини отримання 14 вересня 2012 року [PERSON] грошових коштів в сумі 160000 доларів США саме від [PERSON] визнавалися та не заперечувалися відповідачем і його представником. А тому, дані обставини також не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 82 ЦПК України, згідно якої обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Заперечення представника відповідача, в яких вона зазначала, що вказана розписка є вирваним з контексту іншої справи документом, який, по-перше, вже був предметом розгляду цивільної справи № 204/4786/16-ц в суді між тими ж сторонами, а по-друге, має іншу природу виникнення, суд вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. Так,\~рішенням Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~28\~листопада 2016\~року у\~цивільній справі\~№ 204/4786/16-ц\~з [PERSON]\~на користь [PERSON] дійсно була стягнута заборгованість за договором позики у сумі 3225507,48 грн. Цим же рішенням було встановлено, що договір позики між ними був укладений 01 жовтня 2012 року (а.с.19-20). Вказане рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року у цивільній справі № 204/4786/16-ц було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року (а.с.21-22). Тобто, рішення суду першої інстанції у зазначеній справі набрало законної сили 09 березня 2017 року. Таким чином, обставини встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року у цивільній справі № 204/4786/16-ц, яке скасоване не було та набрало законної сили, доказуванню не підлягають в порядку ч. 4 ст. 82 ЦПК України. А цим рішенням було встановлено наступне - що договір позики між сторонами, за яким й була стягнута заборгованість, був укладений 01 жовтня 2012 року, в той час, як у даній справі за № 204/2694/18-ц йдеться про розписку, за якою відповідач отримав кошти - 14 вересня 2012 року. Тобто, очевидним є те, що у цих справах різний предмет спору. Так само необґрунтованими є твердження представника відповідача й про те, що розписка 14 вересня 2012 року не відповідає умовам належності вчиненого між сторонами правочину, у звязку з тим, що з її змісту неможливо встановити між якими сторонами виникли правовідносини, з якого предмету та у який спосіб повинно бути виконано зобовязання, з огляду на наступне. Зокрема,\~спір,\~що виник\~у даній\~справі регулюється Главою 83 книги п'ятої ЦК України, а саме ст. ст. 1212-1215 ЦК України, в той час як стягнення за договорами позики, про що зазначено представником відповідача, регулюється Главою 71 книги п'ятої ЦК України. А тому, розписка [PERSON] від 14 вересня 2012 року і не має відповідати вимогам боргової розписки, про що зазначено представником відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України). Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 , п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. ч. 1-2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року № 6-88цс13. Таким чином, обов'язковою умовою, з якою законодавець пов'язує виникнення даного виду зобов'язань, є відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи. Відсутність правової підстави означає, що майно набуте або збережене особою поза підставою (юридичним фактом), передбаченою законом, іншим правовим актом чи правочином. Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження правовідношень між сторонами. Посилання сторони відповідача на стягнуту заборгованість в рамках цивільної справи 204/4786/16-ц є безпідставними, оскільки рішенням суду у даній справі, що набрало законної сили, встановлено, що заборгованість виникла за договором позики саме від 01.10.2012 року, а тому не дають підстав вважати, що оспорювана у даній справі сума вважається отриманою відповідачем на правовій підставі. З урахуванням всього вищевказаного, суд прийшов до висновку, що позивач довів факт отримання відповідачем від нього суми коштів у розмірі 160000,00 доларів США без достатніх правових підстав. За таких обставин, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у сумі 160000,00 доларів США. Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 8810 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved