Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що 20.10.2012 року він звернувся до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлого [INFO] року [PERSON]. На підставі заяви позивача № 112 від 20.10.2012 року про видачу свідоцтва про право на спадщину до майн померлого [INFO] року [PERSON] було заведено спадкову справу № 492/2012. 20.10.2012 року нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори винесено постанову за № 2295/02-31 про відмову у вчиненні нотаріально дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлого [PERSON], у зв'язку з тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON], батька позивача, а також у зв'язку з тим, що позивачем не було надано правовстановлюючого документа на ? частину жилого будинку за адресою: [ADDRESS], який належав померлій [INFO] року [PERSON]. Спадкове майно спадкодавця складається з житлового будинку [ADDRESS] та 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позивач просив встановити факт його [PERSON], постійного проживання на час відкриття спадини з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Визнати за позивачем в порядку спадкування після померлого [PERSON], який є спадкоємцем [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS]. Визнати за позивачем в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Позивач направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Відповідачі Хотівська сільська рада направила до суду лист в якому просила розгляд справи провести у відсутності представника сільської ради. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON]. До майна померлого [PERSON] Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 492/2012, на підставі заяви № 1192, яка надійшла від імені сина померлого [INFO] року [PERSON] - [PERSON], про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлого батька, який спадщину фактично прийняв після померлої [INFO] року [PERSON] та після померлого [INFO] року [PERSON]. Спадкова справа до майна померлої [INFO] року [PERSON] за період з [INFO] року по теперішній час Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою не заводилася. Спадкова справа до майна померлого [INFO] року [PERSON] за період з 26.11.2003 року по теперішній час Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою не заводилася. [PERSON], який помер [INFO] року прийняв спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцями за однією адресою у житловому будинку який є спадковим, безпосередньо перед смертю спадкодавців та у період шести місяців з дня смерті. В поданій до нотаріальній контори заяві [PERSON] просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], ? частина якого належала [PERSON] померлій [INFO] року, спадкодавцем якої за заповітом посвідченим 26.12.1987 року секретарем виконкому Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON], за реєстровим № 131 був гр. [PERSON], котрий спадщину після смерті спадкодавиці фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав, та ? частина якого належала [PERSON], померлому [INFO] року, спадкоємцем якого за заповітом, посвідченим 26.12.1987 року секретарем виконкому Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] за реєстровим № 131 був його син - [PERSON], котрий спадщину після смерті батька фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS], належну померлому [INFO] року [PERSON]. 20.10.2012 року нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори винесено постанову за № 2295/02-31 про відмову у вчиненні нотаріально дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлого [PERSON], у зв'язку з тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON], батька позивача, а також у зв'язку з тим, що позивачем не було надано правовстановлюючого документа на ? частину жилого будинку за адресою: [ADDRESS], який належав померлій [INFO] року [PERSON]. Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради від 28.05.2014 р. № 211, вбачається що [PERSON] проживав та проживає в [ADDRESS], без реєстрації. Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради від 02.03.2013 р. № 397, вбачається що гр. [PERSON] проживав разом, вів спільне господарство та поховав за власний рахунок батька [PERSON], який помер [INFO] р. Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради від 28.05.2014 р. № 211, вбачається що гр. [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS] Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради від 28.05.2014 р. № 212, вбачається що домоволодіння за адресою [ADDRESS] згідно записів по господарських книг рахується за [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному. Згідно з витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, вбачаться що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу Р № 635 від 08.02.1986 року посвідченого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою на праві спільної частково власності належить ? домоволодіння в [ADDRESS]. Право власності на ? частину домоволодіння не зареєстровано. Відповідно до договору купівлі-продажу Р № 635 від 08.02.1986 року посвідченого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою вбачається, що [PERSON] була власником домоволодіння в [ADDRESS] на підставі довідки, виданої виконкомом Хотівської сільської ради народних депутатів, Києво-Святошинського району Київської області 01.02.1986 року за № 257, зареєстрованого в погосподарській книзі виконкому піж № 411. За цим договором [PERSON] продала [PERSON] ? частину даного жилого будинку. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1996 року, Віддлом приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві часткової власності гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 21 травня 2011 року державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/4 частини квартири [ADDRESS]. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно аб.3п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначала, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Факт проживання позивач разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується довідками наданими Виконавчим комітетом Хотівської сільської ради, а спадкове майно на яке просив визнати право власності позивач, належало померлому [PERSON] котрий спадщину після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] фактично прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав, оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується штампом в паспорті про місце проживання. В частині вимог щодо визнання за позивачем права власності на 1/3 частини квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS], суд відмовляє, та вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на ? даної квартири, оскільки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] за позивачем вже було визнано право власності на 2/4 даної квартири, а ще ? належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 березня 1996 року. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1268 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.)Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та

Outcome: partial