Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

В липні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. Посилаючись на те, що Чернігівська міська рада у встановленому законом порядку не розглянула його клопотання про виділення земельної ділянки йому в оренду та надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS]. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 вересня 2013 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Чернігівська міська рада у встановленому земельним кодексом порядку не розглянула його клопотання про виділення земельної ділянки у короткострокову, строком на 5 років, оренду, та надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд [ADDRESS]. Апелянт наголошує, що зазначене клопотання підлягало розгляду на сесії Чернігівської міської ради, проте апелянт лише отримав необґрунтовану відповідь про відмову у задоволенні його клопотання від Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради. Проте, управління не наділено повноваженнями щодо виділення земельної ділянки в короткострокову оренду, а лише мало підготувати це питання на розгляд сесії міської ради. Відмову у розгляді клопотання управління вмотивувало тим, що спірна територія знаходиться в зоні Ж-2 «Житлова зона багатоквартирної забудови», але на час розгляду клопотання дане питання взагалі не досліджувалося. Тобто, суд незаконно визнав лист Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради №01-18/2640 від 06.09.2013 року як підставу для відмови у задоволенні його клопотання. В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради просить відхилити апеляційну скаргу [PERSON] та залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що аналогічне клопотання позивача вже було предметом розгляду сесії Чернігівської міської ради у 2009 році, а тому заявникові згідно п.2.2.11 Положення про управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради листом повідомлено про відсутність підстав для повторного винесення його питання на розгляд сесії Чернігівської міської ради. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог [PERSON], суд першої інстанції, виходив з того, що згідно листа Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради №01-18/2640 від 06.09.2013 року на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS], будівництво індивідуальних (садибних) житлових будинків не передбачено Генеральним планом розвитку міста Чернігова та зазначене клопотання вже було предметом розгляду сесії Чернігівської міської ради. Такий висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам закону. З матеріалів справи вбачається, що рішенням 42 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 30.09.2009 року [PERSON] відмовлено у наданні згоди на розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 789 кв. м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] для передачі у власність. Вказане рішення ради, позивачем було оскаржено до Новозаводського районного суду м. Чернігів. За наслідками розгляду адміністративного позову суд постановив ухвалу про залишення адміністративного позову без розгляду в зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. 19.12.2012 року апелянт звернувся до Чернігівської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 789 кв. м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] для передачі в короткострокову оренду строком на п'ять років В заяві зазначає, що на даній земельній ділянці розташований побудований будинок, що підтверджується технічним паспортом, який було виготовлено 17.07.2008 року. Вказане клопотання розглянуто Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради та заявнику надано відповідь за №7325 від 27.12.2012 року про відсутність підстав для повторного внесення клопотання [PERSON] на розгляд сесії Чернігівської міської ради, зважаючи на наявність рішення Чернігівської міської ради від 30.09.2009 р. Згідно довідки №181 від 17 липня 2008 року вуличного комітету Новозаводської районної ради у м. Чернігові [PERSON] дійсно проживає [ADDRESS] Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п. 2 ст. 93 Земельного кодексу України, земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Відповідно до п. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 Земельного кодексу України, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки ( у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. За приписами п. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо правомірності дій відповідача при розгляді клопотання [PERSON] про надання згоди на розробку проекту відведення земельної ділянки для передачі її в оренду. Всупереч вимог ст.ст. 93, 122, 123, 124 ЗК України, зазначене звернення [PERSON] не було винесено на розгляд сесії Чернігівської міської ради, а заявник отримав відповідь від Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, до компетенції якого не належить вирішення питання про передачу землі громадянам в оренду. Відповідно до п. 2.1.1 Положення про Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради завданнями Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради є підготовка та не внесення міській раді та виконавчому комітету міської ради пропозицій щодо регулювання земельних відносин з метою створення умов для раціонального використання та охорони земель в межах м. Чернігів. За таких обставин, враховуючи вищенаведені факти, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Outcome: approved