Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

В.о. голови Довгинцівської районної у місті ради звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши позовні вимоги, просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути з нього аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду на користь матері-виховательки [PERSON]. Позов обґрунтований тим, що відповідач по справі який є батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.05.2013 мати малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] позбавлена батьківських прав. Згідно з рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.07.2015 малолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] відібрані від батька без позбавлення батьківських прав. За рішенням суду, з батька дітей стягнуто аліменти на їх утримання на користь майбутнього опікуна дітей або державному закладу, в якому перебуватимуть діти. Згідно з рішенням виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 16.09.2015 № 304 «Про надання статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, малолітнім [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]», малолітнім дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Дітей влаштовано до сімейних форм виховання. За інформацією КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» Криворізької міської ради, малолітні діти перебувають під наглядом лікаря-педіатра за місцем свого проживання у дитячому будинку сімейного типу. 16 жовтня 2015 року, батько дітей запрошений до служби у справах дітей з метою встановлення його ставлення до виховання дітей та намірів щодо можливості у подальшому повернення дітей йому на виховання. З [PERSON] проведена профілактична робота щодо необхідності вирішення соціально-побутових проблем, створення належних житлово-побутових умов для проживання і виховання синів. Батько дітей зобов'язався виконати надані йому рекомендації в повному обсязі та звернутись до суду з позовом про повернення йому дітей. 07 червня 2016 року, [PERSON] звернувся до служби у справах дітей з письмовою заявою, в якій просив позбавити його батьківських прав відносно його малолітніх синів, у зв'язку з тим, що він не має можливості та бажання брати участь у вихованні та утриманні дітей. 3 моменту відібрання малолітніх дітей від батька без позбавлення батьківських прав до теперішнього часу, [PERSON] свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов'язків, не забезпечує їх утримання, не цікавиться їх життям, здоров'ям та розвитком, що в сукупності є підставою для позбавлення батьківських прав. Тому представник позивача - Довгинцівської районної у місті ради Займукова І.А. в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей, щодо стягнення з нього аліментів на їх утримання пояснив, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з нього вже стягуються аліменти на утримання синів, тому в задоволені позовних вимог в цій частині просив відмовити. Представники третіх осіб: Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, та Органу опіки та піклування Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилися, кожен окремо, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 62,66). Представник третьої особи - Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 64). Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] є [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно, [NUMBER], та [NUMBER] (а.с. 19,20) та актовими записами про народження, відповідно, № 382 від 29 квітня 2009 року та № 266 від 26 березня 2010 року (а.с. 59,60). Відповідно до рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2013 мати малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] позбавлена батьківських прав (а.с.14-16) . Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.07.2015 малолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] відібрані від батька без позбавлення батьківських прав та з [PERSON] .стягнуто аліменти на їх утримання на користь майбутнього опікуна дітей або державному закладу, в якому перебуватимуть діти (а.с. 12-13). Згідно рішення виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 16.09.2015 № 304 «Про надання статусу дітей, позбавлених батьківського піклування, малолітнім [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]», малолітнім дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Дітей влаштовано до сімейних форм виховання (а.с. 11). За інформацією КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» Криворізької міської ради, малолітні діти перебувають під наглядом лікаря-педіатра за місцем свого проживання у дитячому будинку сімейного типу (а.с. 9-10). Лікуванням, вихованням і утриманням малолітніх дітей займаються виключно батьки-вихователі. З пояснень яких, біологічний батько дітей, з листопада 2015 року по теперішній час, взагалі не цікавиться життям синів, не виявляє до них батьківського піклування та не приймає участі у їх вихованні, про що зазначено в позові та підтверджено матеріалами справи. Згідно з інформацією ККДНЗ № 210, малолітні діти, які відвідують дошкільний заклад, забезпечені усім необхідним для відповідного вікового розвитку. Вихованням та утримання дітей займаються виключно батьки-вихователі, які цікавляться життям дітей в садочку, їхніми успіхами, приходять на консультації, виконують рекомендації вихователів та адміністрації закладу (а.с. 3,8). 16 жовтня 2015 року, батько дітей запрошений до служби у справах дітей з метою встановлення його ставлення до виховання дітей та намірів щодо можливості у подальшому повернення дітей йому на виховання. З [PERSON] проведена профілактична робота щодо необхідності вирішення соціально-побутових проблем, створення належних житлово-побутових умов для проживання і виховання синів. Батько дітей зобов'язався виконати надані йому рекомендації в повному обсязі та звернутись до суду з позовом про повернення йому дітей (а.с. 7). 07 червня 2016 року, [PERSON] звернувся до служби у справах дітей з письмовою заявою, в якій просив позбавити його батьківських прав відносно його малолітніх синів, у зв'язку з тим, що він не має можливості та бажання брати участь у вихованні та утриманні дітей (а.с. 6). Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 04.07.2016 опікунська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Згідно зі ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо всіх своїх дітей або когось із них. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року. Ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу передбачає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя,достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків відносно малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а саме він не приділяє належної уваги для виховання та розумового розвитку дитини, не забезпечує необхідного медичного догляду, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми, що необхідно для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє ніякого інтересу до їх життя та стану здоров'я, крім того сам звернувся до органу опіки з заявою про позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей, про що також не заперечував в судовому засіданні, тому суд вважає за необхідне, в інтересах дітей позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Щодо вимог позивач про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей, суд вважає необхідним відмовити, оскільки рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на користь опікуна або державного закладу, в яких будуть передані діти, у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 березня 2015 року.

Outcome: partial