Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, в обгрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох дітей [PERSON] [INFO] та Дмитра [INFO] В даний час шлюб з відповідачем розірвано. [PERSON], якій виповнилось 18 років навчається у Вищій школі банківської справи у м. Вроцлаві у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, у звязку з чим позивач просить стягувати з відповідача починаючи з 21.01.2016 року щомісячно аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частки заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини конкретного віку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення в яких вказав, що від надання матеріальної допомоги відповідач не відмовлявся, проте він не може дійти згоди із позивачем щодо спопосбу надання такої допомоги, оскільки відповідач відмовляється сплачувати аліменти на користь позивача, маючи підозри що кошти будуть використані не на користь доньки, крім того просить також врахувати, що має ряд хронічних захворювань, витрачає значну частину коштів на лікування, заперечує проти стягнення аліментів на користь позивача, а не доньки, просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Вищої школи банківської справи у Вроцлаві від 06.07.2015р. [PERSON]є студентом денної форми навчання, закінчує навчання 30 червня 2018 року. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З наданої відповідачем виписки з історії хворобти № 652 вбачається, що він має ряд хронінчих захворювань, його середній заробіток складає 3081,24 грн. на місяць При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. З довідки Вищої школи банківської справи у Вроцлаві 28.01.2016, вбачається, що [PERSON] матеріальної допомоги у вигляді стипендії не отримує. Разом з тим, відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків з ким вона проживає. За змістом зазначених статей [PERSON] мала право звернутися з даним позовом до суду. Однак, такий позов подається в інтересах повнолітньої доньки, яка повинна бути позивачем у зазначеній справі, а з огляду на те, що [PERSON] є дієздатною, аліменти повинні бути стягнуті на її, а не матері [PERSON], користь, і тоді, коли така особа наділена правом звернення до суду з позовом в його інтересах. Виходячи з наведеного, оскільки повнолітній [PERSON] не виповнилося 23 років, вона продовжує навчання, потребує при цьому матеріальної допомоги, у відповідача є можливість надавати таку допомогу, тому суд вважає, що відповідач може надавати допомогу у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до закінчення навчання донькою. Аліменти відповідно до ст. 191 СК України присуджуються від дня предявлення позову, за минулий час аліменти можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку із ухиленням останнього від їх сплати. Разом з тим позивачем доказів азначений осбтавин не надано не здобуто таких і судом. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги пділягають задоволенню частково, а з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 29 квітня 2016 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 275,60грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial