Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

в липні 2013 року [PERSON], [PERSON] звернувся в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» про захист прав споживачів та стягнення моральної і матеріальної шкоди, при цьому пояснив наступне. 23.10.2012 року позивачами [PERSON], [PERSON] було придбано за 5,680 грн. авіаквитки ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» серії VV247-VV248 за маршрутом Київ -Тель-Авів - Київ із датою відправлення з Києва 22.11.2012 року та датою повернення до Києва 01.12.2012 року. В наступному позивачами було переброньовано вищезазначені квитки на 04.04.2013 року з оплатою 84 євро за кожний квиток. Проте в наступному відповідачем ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» було скасовано рейси за вищезазначеними квитками. Враховуючи наведене позивачі звернулися телефоном на гарячу лінію ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» та направили останньому заяву і претензію про повернення коштів за вищенаведені невикористані витки. Однак відповідач залишив претензію без відповіді та не повернув позивачам кошти, сплачені останніми за невикористані авіаквитки VV247-VV248. Крім того, в наслідок скасування рейсу за придбаними квитками позивачі були позбавлені відвідати Тель-Авів та відвідати родичів, відпочити у зазначеному місці. Зазначене спричинило позивачам душевні страждання та порушило їх звичайні життєві зв'язки. На підставі вищевикладеного позивачі просили суд стягнути на їх користь з відповідача ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» кошти у сумі 2840,9 грн. за кожний квиток; на відшкодування завданої моральної шкоди стягнути з ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на користь [PERSON] кошти у сумі 1000,0 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 2000,0 грн. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися згідно ст. 76 ЦПК України, шляхом виклику у судове засідання через оголошення у пресі. Про причини неявки у судове засідання та їх поважність відповідач не повідомив суд. У зв'язку із зазначеним та за згодою позивачів суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Врахувавши надані позивачем пояснення, на основі з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд робить висновок про необхідність про необхідність задовольнити позовні вимоги повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.10.2012 року позивачами [PERSON], [PERSON] було придбано авіаквитки ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» серії VV247-VV248 за маршрутом Київ -Тель-Авів - Київ із датою відправлення з Києва 22.11.2012 року та датою повернення до Києва 01.12.2012 року. Згідно зазначених авіаквитків та квитанції до прибуткового касового ордеру від 23.10.2012 року за № 1620 за кожний квиток було сплачено 2840,0 грн., а всього разом 5680,0 грн. В наступному позивачами було переброньовано вищезазначені квитки із датою відправлення за маршрутом на 04.04.2013 року. Вбачається згідно наданих позивачам друкованих повідомлень у ЗМІ, що відповідач ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» як перевізник скасував рейс за квитками позивачів серії VV247-VV248 за маршрутом Київ -Тель-Авів - Київ на заплановану дату його здійснення. Судом встановлено, що позивачі звернулося до відповідача із претензією від 10.04.2013 про відшкодування їм вартості невикористаних квитків VV247-VV248 за скасованим рейсом Київ - Тель-Авів - Київ. Разом з цим в матеріалах справи не має відповіді ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на вищезазначену претензію, а також доказів виплати відповідачем позивачам вартості квитків VV247-VV248 у сумі 5680,0 грн. Положеннями ч. 1.ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, згідно п. 78 ст. 1 Повітряного кодексу України (далі - ПК України) повітряне перевезення - перевезення пасажирів, багажу, вантажу або пошти, яке здійснюється повітряним судном на підставі відповідного договору повітряного перевезення; При цьому відповідно до ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Крім того відповідно до ст. 98 ПК України, повітряні перевезення виконуються на підставі договору між авіаперевізником та пасажиром або вантажовідправником. Кожний договір повітряного перевезення та його умови засвідчуються документом на перевезення, який видається авіаційним перевізником або уповноваженими ним організаціями (агентами). Документами на повітряне перевезення є: квиток (паперовий або електронний) - при перевезенні пасажира. Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України, перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк. Положеннями ст. 920 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). В свою чергу відповідно до п. 1 глави 1 розділу ІІІ «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 23.04.2010 за № 216 (що діяли на час виникнення правовідносин маж сторонами), ці правила застосовуються до будь-якого міжнародного або внутрішнього перевезення пасажирів або багажу, яке здійснюється повітряним судном за плату або по найму, а також до перевезень повітряним транспортом, що здійснюються авіаперевізником безкоштовно. Згідно п. 2 глави 2 розділу ХVIII «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», перевізник повинен запропонувати пасажиру, якому відмовлено в перевезенні всупереч його бажанням, встановлену перевізником винагороду, а також запропонувати одержати на вибір відшкодування в розмірі вартості квитка за політ, що не відбувся, або вирушити до місця призначення іншим маршрутом за першої можливості, або здійснити перевезення в інший день, зручний для пасажира. При цьому, відповідно до п. 1 глави 3 розділу ХVIII «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», у разі скасування рейсу перевізник зобов'язаний (за вибором пасажира) перевезти пасажира до місця призначення своїм наступним рейсом, на якому є вільне місце в оплаченому пасажиром класі обслуговування, або своїми рейсами за іншим маршрутом чи рейсами іншого перевізника, або наземним транспортом чи повернути пасажиру сплачені ним кошти відповідно до правил вимушеного повернення грошей. Відповідно до п. 1 і п. 2 глави 2 розділу XXI «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», примусове повернення коштів або перебронювання без застосування штрафних санкцій здійснюються у випадках: скасування, перенесення, затримки рейсу, на який у пасажира були заброньовано місце та оформлений квиток. . У випадку примусового повернення сума коштів, що повертаються пасажиру, повинна дорівнювати: якщо жодна частина квитка не була використана - сумі, що дорівнює повній вартості квитка за ціною, за якою його було придбано. В свою чергу згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Дослідивши причини виникнення і характер обставин, які спричинили завдання моральної шкоди позивачу, їх взаємозв'язок із протиправними діями відповідача, прийнявши до уваги характер і міру душевних страждань позивача в наслідок порушення відповідачем свого обов'язку щодо забезпечення належного авіаційного перевезення та виплати відшкодування, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у сумі 2000,0 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості, Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживчів», захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи, що здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд, інші державні органи, органи місцевого самоврядування згідно із законодавством, а також суди. Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 87 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Встановлено судом, що позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн. згідно квитанцій № 85 від 06.04.2013 року та акту надання послуг від 06.04.2013 року. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного суд вважає позов обгрутонваним та таким що підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved