Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]; а також стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/3 всіх видів доходу з кожного із батьків, але не менше половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на користь особи, на утриманні якої буде перебувати дитина; звільнити орган опіки Дніпровської райдержадміністрації від сплати судових витрат по розгляду справи щодо позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], яка 29 червня 2016 року була влаштована у КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» у відділення термінового влаштування дітей. Інформація про батьків внесена до акту цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126 СК України. Батьки дитини в шлюбі не перебувають, батько визнав своє батьківство. Батько дитини [PERSON] звернувся до служби у справах дітей з заявою про те, щоб тимчасово влаштувати доньку до Центру у зв'язку з тим, що сам не в змозі піклуватися та забезпечувати доньку. Інформація про місце знаходження матері дитини [PERSON] не була відома. З 29 червня 2016 року по 25 листопада 2016 року батько дитини [PERSON] жодного разу не приїхав до дитини, також не цікавився її розвитком та здоров'ям. Ззовні житловий будинок де проживала дитина, дуже старий, не доглянутий, паркан похилився, на городі високі бур'яни. У будинку дерев'яні вікна зі склом. В будинку відсутнє електропостачання яке відімкнене за борги, всі труби і радіатори опалення [PERSON] вирізав і здав на металобрухт. Коли дитина жила з батьком, сусіди іноді їх підгодовували, бо сім'ї не вистачало продуктів харчування. За невиконання батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, [PERSON] притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та правильних висновків не зробив. 08 грудня 2016 року на мультидисциплінарне засідання з'явився [PERSON] з мамою дитини [PERSON] яку розшукав та привіз до Центру, з метою подальшого спільного виховання дитини. Після засідання мультидисциплінарної команди і побачення з батьками [PERSON] була в наляканому стані та відмовлялася підходити до батьків, потім почала плакати і ховатися за співробітників центру. Представник Органу опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей в інтересах дитини [PERSON] за довіреністю [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, вказала, що позовні вимоги підтримують та не заперечують проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.36,39-40), що також підтверджується Реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції за 29 червня 2017 року (а.с.34), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а.с.35,37-38), що також підтверджується Реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції за 29 червня 2017 року (а.с.34), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Виконавчого комітету Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився. Представник третьої особи Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровської районної ради за довіреністю [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, вказала, що позовні вимоги підтримують та не заперечують проти заочного вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] видано повторно Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 17 червня 2016 року (а.с.10). Інформація про батьків була внесена до акту цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00016978196 від 10 серпня 2016 року (а.с.11). Батьки дитини в шлюбі не перебувають, батько визнав своє батьківство. Дитина проживала за адресою: [ADDRESS], та за заявою батька [PERSON] 29 червня 2016 року була влаштована у Комунальний заклад «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» у відділення термінового влаштування дітей. Батьки злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, ведуть аморальний спосіб життя, не приділяють дитині належної уваги, не дбають про їх розвиток та життя. Будинок у якому проживала дитина перебуває у занедбаному стані, умов для проживання дівчинки не створено (а.с.17). За весь час знаходження дитини у Комунальному закладі «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома», батьки долею, фізичним та моральним станом дочки не цікавились, її вихованням не займалися. 25 листопада 2016 року [PERSON] з'явився до Центру щоб відвідати доньку, але йому було запропоновано 08 грудня 2016 року з'явитися на мультидисциплінарне засідання з метою вирішення цього питання. На мультидисциплінарне засідання [PERSON] з'явився з мамою дитини [PERSON] яку розшукав та привіз до Центру, з метою подальшого спільного виховання дитини. Після засідання мультидисциплінарної команди і побачення з батьками, дитина [PERSON] була в наляканому стані та відмовлялася підходити до батьків, потім почала плакати і ховатися за співробітників центру. [PERSON] та [PERSON] остаточно усунулись від виконання своїх батьківських обов'язків. За висновком Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], комісія з питань захисту прав дітей вважає за доцільне позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини (а.с.18-19). Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких встановлених обставин винної поведінки відповідачів та свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками, враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення їх батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 3 ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167 СК України). Таким чином, у зв'язку з відсутністю заяв від осіб, зазначених у ч. 4 ст. 167 СК України, та відсутності подання органу опіки та піклування, передання малолітньої дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування, відповідає нормам закону та здійснено для забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів. В той же час відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За таких обставин та враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], і стягнення з кожного окремо аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 06 квітня 2017 року на користь Комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома», допустивши негайне виконання в межах місячного платежу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів по справі у розмірі 1920 грн., тобто з кожного по 960 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved