Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 406. Від вказаного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Оскільки, життя із відповідачем не склалось, то звернулась до Дубенського міськрайонного суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Народження дитини є підставою виникнення аліментних обов'язків батьків. Тому, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям покладається на батьків. Між позивачкою та відповідачем була усна домовленість про те, що відповідач буде приймати участь в утриманні дитини в грошовій або натуральній формі. На даний час між ними не досягнуто домовленості з приводу утримання сина. Оскільки, відповідач будучи працездатним, працездатного віку, не є інвалідом першої чи другої групи, не є пенсіонером, не має на утриманні інших осіб, не вживає необхідних заходів для влаштування на роботу, яка дала б йому змогу заробити кошти на утримання дитини, але зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на свого сина, до досягнення ним повноліття в розмірі 1000 гривень. [PERSON] не виконує встановленого статтею 180 Сімейного кодексу України обов'язку щодо утримання дитини, що змушує її звернутись за захистом до суду. Позивачка в зал судового засідання не з'явилась, подала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в зал судового засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку через засоби масової інформації. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 406 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони по справі зазначені батьками (а.с.6). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, згідно вимог ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України, матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, не обтяжений турботами щодо, утримання інших дітей або непрацездатних батьків і являючись батьком [PERSON] зобов'язаний утримувати його до повноліття. Суд, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Outcome: approved