Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на адресу Дубенської райдержадміністрації надійшло клопотання виконавчого комітету Вербської сільської ради щодо вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Мати дитини померла [INFO]. Дитину поставлено в службі у справах дітей Дубенської райдержадміністрації на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Відповідач на території Вербської сільської ради характеризується з негативної сторони, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, на зауваження сільського голови не реагує, часто вчиняє сварки із родичами. Сім'я [PERSON] у Вербській сільській раді перебуває на обліку як неблагополучна. Неодноразово на адресу виконавчого комітету Вербської сільської ради поступали усні скарги на [PERSON] про неналежне утримання та виховання сина [PERSON]. Бесіди та попередження сільського голови та членів виконавчого комітету результатів не дали. [PERSON] вихованням сина не займається, вимог щодо перебування дитини у дитячому садку не виконує. З дому до дитячого садочка [PERSON] приходить брудний, недоглянутий. Відповідач [PERSON] не проявляє елементарної батьківської турботи до дитини, не дбає про його особисту гігієну, не створює належні умови для розвитку [PERSON], святкові ранки та батьківські збори не відвідує. Умови проживання сім'ї [PERSON] незадовільні. Малолітньому [PERSON] своєчасно не зроблено медичні щеплення, у зв'язку із постійною відмовою батьків. Питання про стан утримання та виховання малолітнього [PERSON] батьком, [PERSON], розглядалось на засіданні виконавчого комітету Вербської сільської ради. Неналежне виконання батьківських обов'язків відповідачем відносно сина [PERSON] було винесено на розгляд засідання комісії з питань захисту прав дітей райдержадміністрації 25.02.2016. Рішення комісії батьком не виконано, бесіди та попередження членами комісії ніяких результатів не дали. Відповідач [PERSON] неодноразово попереджався начальником служби у справах дітей райдержадміністрації згідно статті 184 кодексу України про адміністративні правопорушення про можливість притягнення до відповідальності у встановленому порядку за ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON], однак жодних висновків не зробив. Вважають, що батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON], не виховує сина, не приділяє батьківської уваги та турботи, не піклується про стан здоров'я хлопчика, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти на утримання сина, на користь установи або особи, на утриманні яких він буде перебувати в розмірі 368 грн. щомісячно. Стягнення розпочати з дня подачі заяви та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що з моменту народження [PERSON], а саме з 2010 року, сім»я [PERSON] знаходиться в полі зору служби у справах дітей Дубенської РДА. [INFO] померла мати дитини. Від Вербської медичної амбулаторії надходили неодноразові звернення щодо неналежного догляду дитини, якій своєчасно не зроблено щеплення, у зв»язку з відмовою батьків. Комісією з питань захисту прав дітей розглядалось питання щодо неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачем [PERSON] відносно сина [PERSON]. Рішення комісії батьком не виконано, бесіди та попередження членами комісії ніяких результатів не дали. На даний час дитини перебуває не з батьком, а в комунальному закладі «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON]. За весь час розгляду справи в суді відповідач свого ставлення до дитини не змінив. Просить задоволити позов. Прокурор в судовому засіданні заявив про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки під час розгляду справи він проявив себе як такий, що бажає займатись вихованням дитини. Вважає, що [PERSON] необхідно дати шанс, а застосовувати такий крайній захід як позбавлення батьківських прав відповідача немає підстав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що від виконання батьківських обов»язків відносно свого сина [PERSON] він не ухиляється, доглядає його як може і щиро любить, ніколи не застосовував до сина фізичну силу, намагається заробити кошти, без діла не сидить. Дитина деякий час знаходилась у сестри, оскільки він ходив на роботу. Він постійно купує дитині необхідні продукти. Дитина не голодна, доглянута, він розповідає казки сину і читає йому дитячу Біблію. В будинку, де проживає, чисто, але він старий, спиртними напоями на даний час не зловживає, хоча після смерті дружини запивав. Не заперечує відносно того, щоб дитина перебувала у Вербській школі-інтернат, а на вихідні дні буде біля нього. Медичні щеплення дитині не проводили, бо вони з дружиною вважали, що це дуже небезпечно. Дав дозвіл на перебування дитини в Олександрії, бо розуміє, що там хороші умови, які він дитині забезпечити не в силі зараз, але при цьому просить не позбавляти його батьківських прав. Представник відповідача просить відмовити у задоволенні даного позову за безпідставністю, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Савіни проти України», «Хант проти України». Вважає, що між дитиною і батьком хороші відносини і розривати їх недоцільно. Діагноз дитини «психомовна затримка розвитку» легко виправляється шляхом соціалізації. Батько бореться за дитину, а позбавлення його батьківських прав буде надмірним втручанням держави і порушить право на повагу до сімейного життя, гарантоване ст. 8 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Заслухавши думку учасників судового засідання, дитину, свідків, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON]народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с.9). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини від 09.09.2014 № 00014427089, 28.10.2010 року внесено зміни до актового запису про матір. Підставою внесення змін є актовий запис про шлюб Вербської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 28.10.2010 № 17. Прізвище матері дитини «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» (а.с.10-11). Згідно довідки виконкому Вербської сільської ради №1519 від 17.05.2016, [PERSON] проживає у житловому будинку покійної баби, спадщина не переоформлена. Будинок старий, побудований у 1937 році, запущений. Відповідно до довідки Вербської сільської ради №1518 від 17.05.2016, сім»я [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] складається із сина - [PERSON] (а.с.14). Відповідно до характеристики, виданої виконкомом Вербської сільської ради 17.05.2016, [PERSON] на території Вербської сільської ради характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, часто вчиняє сварки із родичами, постійного місця роботи не має. Сім'я [PERSON] у Вербській сільській раді перебуває на обліку, як неблагополучна. Неодноразово на адресу виконавчого комітету Вербської сільської ради поступали усні скарги на [PERSON] про неналежне утримання та виховання сина [PERSON] (а.с.12). Згідно характеристики від 17.12.2015 [PERSON] на території Вербської сільської ради характеризується посередньо, постійної роботи не має, перебивається тимчасовими заробітками, після смерті дружини один виховує сина (а.с. 56). Характеристика від 04.05.2017 аналогіічно негативна (а.с. 112). Відповідно до інформації Вербського дошкільного закладу №40 від 28.12.2015 батько [PERSON], 2010 року народження, вихованням дитини не займається і не цікавиться, на зауваження реагує, але їх не виконує. За перебування [PERSON] в ДНЗ утворилась заборгованість батьківської плати станом на 01.12.2015 в сумі 220 грн. (а..с 54). Відповідно до інформації Вербського дошкільного закладу від 18.05.2016, з 01.12.2015 малолітнього [PERSON] до закладу приводили та забирали вихователі комунального закладу «Вербська санаторна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Рівненської обласної ради з погодженням голови Вербської сільської ради. Батько хлопчика, [PERSON], вихованням сина не займається, на зауваження вихователів закладу реагує, але їх не виконує. Станом на 01.05.2016 заборгованість батьківської плати становить 491 грн. З дому [PERSON] приходить брудний, недоглянутий. [PERSON] не проявляє турботи про дитину, не дбає про його особисту гігієну, не створює належні умови для розвитку дитини. Святкові ранки та батьківські збори [PERSON] не відвідує (а.с.13). Відповідно до інформації №8/01-18 від 05.04.2017 адміністарція Вербського ДНЗ просить посприяти у вирішенні питання заборгованості по батьківській платі за утримання [PERSON] та оплати в сумі 610, 60 грн., яку батько не здійснив (а.с. 111). При цьому жодних реквізитів на оплату в повідомленні не зазначено. Згідно виписки із медичної форми Вербської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 17.05.2016, [PERSON] своєчасно не зроблено медичні щеплення, у зв'язку із постійною відмовою батьків (а.с.16). Відповідно до повідомлення лікаря педіатра Вербської дільничної лікарні, 28.10.2010 стан новонародженого [PERSON], [INFO], був незадовільний (функціональний розлад травлення). 29.10.2010 батько дитини на лікаря і патронажну сестру зреагував агресивно, вигнав з будинку (а.с. 47). Відповідно до інформації за вих.№ 121 від 10.11.2010 керівника філії с. Верба на ім.»я начальника ССД РДА [PERSON], 08.11.2010 комісією в складі керівника філії с. Верба, лікаря-педіатра та медсестри було проведено соціальне інспектування сім»ї [PERSON] Лікар відмітив, що дитина не набирає ваги, 08.11.2010 матір з дитиною каретою швидкої допомоги доставлено у Вербську поліклініку для зважування дитини та взяття аналізу крові. Виявилось, що дитина не набирає ваги і схудла на 30 г. Встановили діагноз - гіпотрофія. 10.11.2010 контрольне зважування лікарі не зробили, так як [PERSON] повідомив, що дружина з дитиною поїхали у м. Рівне в Діагностичний центр, після чого поїде в м. Дубровиця, вказав адресу. Просять вжити негайних заходів з метою захисту прав та збереження здоров'я малолітнього [PERSON] (а.с. 49). Відповідно до повідомлення лікаря-педіатра від 24.01.2011 Вербської дільничої лікарні, мати дитини [PERSON], [INFO], вела себе неадекватно, умови для проживання дитини незадовільні, просять взяти сім»ю на облік як соціально неблагонадійну та посприяти госпіталізації дитини для обстеження та лікування (а..с 48). Відповідно повідомлення сільського голови Вербської сільської ради Дубенського району Рівненської області [PERSON] №02/25-411 від 27.10.2010, Вербська сільрада інформує Дубенську РДА, що за адресою: [ADDRESS] з 23.10.2010 проживає сім»я з новонародженим немовлям, де умови проживання не відповідають санітарним вимогам. Власник будинку, батько дитини, - [PERSON], 1977 р.н., характеризується посередньо, постійного місця роботи не має, їздить по заробітках (а.с. 51). Згідно інформації сільського голови Вербської сільської ради Дубенського району Рівненської області [PERSON] від 18.12.2015 №562/02-25, батько належно не доглядає [PERSON], [INFO], забезпечити сину необхідні умови для нормального утримання та розвитку не в змозі. Сільська рада вважає за доцільне вилучити [PERSON] із сім»ї батька з подальшим влаштуванням до відповідного закладу соціального захисту, під опіку, у прийомну сім»ю або у дитячий будинок сімейного типу (а.с. 52). В акті обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання від 17.05.2016, санітарні умови не задовільні, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] (а.с.15). Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 24.01.2011 та за 2015 рік - умови проживання незадовільні (а.с. 44-45). Відповідно до повідомлення Вербської сільської ради від 11.05.2017 №277/02-25 будинок, в якому проживає [PERSON], в занедбаному стані, старий, потребують заміни вікна і двері, необхідний ремонт як усередині, так і ззовні будинку. На день обстеження 11.05.2107 у кімнатах прибрано, але умов для повноцінного проживання, виховання, навчання та розвитку дитини у житловому приміщенні немає (а.с. 113). При цьому будь-який акт обстеження житлово-побутових умов від 11.05.2017 суду не надано. В останньому повідомленні відповідач також сільською радою характеризується негативно. Зазначається, що він звертався з проханням у сприянні його працевлаштування, але на час звернення у нього був втрачений паспорт. На сьогодні паспорт виготовив. По питанню сприяння в повернені сина із соціального закладу у сільраду не звертався. Наказом начальника служби у справах дітей Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області (далі ССД) №89 від 09.09.2014 малолітнього [PERSON], [INFO], поставлено на облік (а.с. 75). Згідно витягу з протоколу №9 11.09.2014 відбулось засідання комісії з питань захисту прав дітей Дубенської райдержадміністрації щодо розгляду питання неналежного виховання батьками малолітнього [PERSON], [INFO], матір присутня не була, виступав батько [PERSON] Вирішили надати іспитовий термін батькам малолітнього: протягом місяця провести у належний стан помешкання, створити умови для необхідного проживання, виховання, утримання та всебічного розвитку малолітнього, провести повне медичне обстеження та вакцинацію малолітнього, вирішити питання щодо виготовлення паспорту матері дитини. В разі невиконання - ініціювати питання про позбавлення батьківських прав (а.с. 57). Згідно витягу з протоколу №2 засідання комісії з питань захисту прав дітей Дубенської райдержадміністрації від 25.02.2016, на розгляд засідання комісії було винесено питання про неналежне виконання батьківських обов'язків відповідачем [PERSON] відносно сина [PERSON]. Вирішили рекомендувати відділу освіти РДА організувати роботу психолога з метою проведення тестування на предмет загального розвитку малолітнього [PERSON], відділу охорони здоров»я РДА провести медичне обстеження малолітнього, батькові дитини не створювати перешкод у роботі психолога із сином, а також медичним працівникам у проведенні медичного обстеження, службі у справах дітей РДА поспілкуватись із сестрою [PERSON], - [PERSON], жителькою с. Моквин Березнівського району Рінвенської області на предмет тимчасового влаштування за її місцем проживання малолітнього [PERSON], батькові дитини терміново вирішити питання щодо виготовлення його паспорта (а.с.19-20). Начальником ССД [PERSON] 25.02.2016 [PERSON] ознайомлено з вимогами ст. 184 КУпАП та попереджено про можливість притягнення до відповідальності у встановленому порядку за ухилення від створення належних умов життя, навчання, виховання дітей (а.с. 18). Аналогічне попередження виносилось [PERSON] 11.09.2014 (а.с. 46). Згідно письмового висновку Дубенської райдержадміністрації [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.5-6). Згідно інформації з бази АПС «АРМОР», наданої Дубенським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, [PERSON], 1977 року народження, 19.04.2016 притягався до відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП за розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях, дільничним інспектором винесено попередження (а.с. 40). В провадження Дубенського міськрайоннного суду Рівненської області адміністративні матеріали відносно [PERSON] не надходили (а.с. 38). Відповідно до інформації з КЗ «Рівненський обласний центр психічного здоров'я населення» Рівненської обласної ради №2055 від 31.08.2016, [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS], на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога в Дубенському психонаркологічному відділенні КЗ «РОЦПЗН» не перебуває (а.с. 72). Відповідно до психолого-педагогічної характеристики, наданої Вербським ДНЗ 21.03.2016 дитині [PERSON] [INFO], останній до дитячого садка адаптувався швидко. Соціально-побутові навички відповідають віку. Володіє предметно-практичними вміннями. Переважає короткочасно зорова, рідше слухова пам»ять, увага нестійка. Мовленнєвий розвиток [PERSON] недостатньо сформований. При спілкування з дітьми та дорослими часто буває нав'язливим. Пізнавальна активність на заняттях носить короткочасний характер. Не проявляє ініціативу у праці, грі, але до доручення відноситься позитивно. Любить похвалу, схвалення, доброзичливий, дружній, не проявляє агресії, не ображає однолітків, добре знає, що добре і що погано, переживає невдачі, чекає зустрічі з родиною. Любить бувати в дитячому садку, легко вступає в контакт з дітьми та дорослими, переважає у дитини радісний настрій, дотримується правил елементарної ввічливості (а.с.74). Згідно психолого-педагогічної характеристики КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради від 07.11.2016 на [PERSON], [INFO]: адекватно пристосовується до ситуації обстеження, активний у співпраці з дорослими. Увага розсіяна, не стійка. Пам»ять розвинена на середньому рівні. Середній рівень розвитку уяви та сприймання. Активний словниковий запас в межах вжитку, не чітко вимовляє шиплячі, не вимовляє «р». Провідний вид діяльності - гра. Надає перевагу рухливим іграм. Легко йде на контакт. Присутній інтерес до співпраці з дорослими, визнає його авторитет. Активний у ігровій діяльності з іншими дітьми, проте інколи не здатен регулювати свою поведінку, не дотримується правил. За характером рухливий, активний. Емоційний стан є мінливим. Потребує частої зміни діяльності. Емоційна-вольова сфера та навички соціальної взаємодії у стадії формування. Потребує уваги з боку дорослого (а.с. 87). Відповідно до висновку Олександрійської районної лікарні від 29.09.2016 про стан здоров»я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON], [INFO], останнього оглянуто лікарями неврологом, психіатром, дерматовенерологом, хірургом (ортопедом), онкологом, гематологом, оталарингологом, офтальмологом, педіатром. Остаточний висновок: затримка психомовного розвитку, гемангіома живота, шифр (за МКХ-10) F.83.0 Щеплення згідно віку (а.с. 114). Згідно виписки з історії розвитку дитини від 09.11.2016 [PERSON], [INFO], на «Д» обліку у хірурга (гемангіома живота), психіатр - затримка психомовного розвитку. На даний час скарги відсутні. Щеплення згідно віку. Група здоров»я ІІ. (а.с. 88). Відповідно до повідомлення адміністрації комунального закладу «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради №01-06/332 від 10.05.2017, за час перебування в центрі [PERSON], [INFO], з 08.09.2016 і по даний час, батько [PERSON] відвідував дитину 29.11.2016, 14.02.2017, 16.04.2017. (а.с. 110). Свідок [PERSON] в суді пояснила, що є головою Вербської сільської ради. Сім»я відповідача стояла на обліку як неблагополучна, у них не було дружніх сімейних стосунків, відсутні нормальні умови для проживання дитини. Дитина була не доглянута, одяг на ній брудний. Лікарів до дитини не пускали, вперше оглянуто дитину в 4 роки. Спочатку дитину влаштували в ДНЗ, потім його туди водили з Вербської школи-інтернату, а дитину батько забирав на вихідні. Досі існує борг за відвідування дитиною ДНЗ. Уже під час провадження в суді, [PERSON] оформили в Олександрійську школу-інтернат за згодою батька. Сільська рада намагалась зробити усе можливе, щоб допомогти відповідачу з документами, працевлаштуванням, але результатів це не дало. Люди в селі допомагають дитині одягом. Батько любить сина, але при цьому змінюватись не бажає. Вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки відповідач вживає алкогольні напої, особливо після смерті дружини, офіційно не працює, перебивається підробітками, допомогу по втраті годувальника на дитину не оформив. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що працює головним спеціалістом Дубенського районного центру ССДМ. Сім»я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 2010 року до 2014 року. Неодноразово виїжджала до них додому в с. Верба Дубенського району. Складали акт обстеження матеріально-побутових умов. Дитина в брудному одязі. Умови неналежні, будинок потребує ремонту, але зимою в будинку тепло, пічне опалення, запас дров був, запас продуктів харчування не показували, хоча говорили, що є картопля, крупи. З худоби була коза. Город був у запущеному стані. Після смерті дитини приїжджали перевірити умови проживання дитини, але батько на контакт не пішов. Сім»я не отримувала ніякої соціальної допомоги - ні при народженні дитини, ні по народженню дитини до трьох років через відсутність документів у батьків. Соціальні працівники і сільська рада пропонували допомогу у поновленні документів, але для цього треба було їхати матері у Березнівський район. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона є тіткою відповідача, у них добрі стосунки, він допомагає їй по господарству. Відповідач дуже хвилюється за сина, любить його. Вона разом з сестрою [PERSON] допомагають йому у догляді за сином, наводять лад у будинку, готують їжу, дають продукти. Дитина ніколи не була голодна. [PERSON] дуже любить батька. Вважає, що відповідач виконує свої батьківські обов»язки в міру своїх можливостей. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він є батьком [PERSON] Вважає, що останній нормально виховує свого сина [PERSON], дуже любить його, доглядає за ним. У онука батько користується авторитетом, іноді лише батько може дати раду сину. Суд також заслухав думку дитину: [PERSON] любить батька, вважає, що проживає з татом, запевняє, що останній його ні разу не вдарив, вони разом ходять на рибалку, батько розповідає казки, готує йому улюблену їжу: смажену картоплю. Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Згідно зі ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог. Суд вважає що є недоліки у поведінці відповідача, зокрема щодо неналежних матеріально-побутових та санітарних умов проживання, але лише цього не достатньо, щоб позбавити [PERSON] батьківських прав. Суду не надані докази, які б свідчили про умисне, свідоме невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини. Судом дослідженні письмові докази, які характеризують відповідача [PERSON] як особу. Так, за місцем проживання він характеризується з негативної сторони, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, проте на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до адміністративної відповідальності притягувався дільничним інспектором поліції більше року назад, при цьому застосовано найм»якший вид - попередження, на даний час вважається особою, яка не притягувалась до адміністративної відповідальності. Усі проаналізовані докази умовно можна поділити на три періоди: 1) одразу після народження дитини і за життя матері. Так, дійсно у 2010-2011 році сім»я [PERSON] не йшла на контакт з лікарями, потрапила в поле зору соціальних служб. При цьому, батько приймав участь у засіданні комісії в справах дітей, на відміну від покійної матері дитини; 2) після смерті дружини - характеристики на батька негативні, дитя брудне, умови проживання неналежні, заборгованість за відвідування дитячого садка, батько вживає алкогольні напої, відсутній паспорт і тому не оформлена допомога на дитину, дитина не проходила медогляди і не зроблено щеплення; батько знову приймає участь у засіданні комісії в справах дітей, проте вимоги не виконав, що призвело до ініціювання про позбавлення його батьківських прав 3) а також докази, що стосуються періоду розгляду справи в суді - дитину влаштували за згодою батька і з допомогою соціальних служб та Вербської сільської ради до комунального закладу «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради, батько дав дозвіл на медобстеженні і проведення усіх щеплень, доклав зусиль для виготовлення документів, отримав паспорт у вересні 2016 року. Характеристики і надалі негативні, умови проживання неналежні, офіційно не працевлаштований, проте постійно підробляє. Вирішуючи спір, суд виходив з принципів закріплених ст. 164 Сімейного Кодексу України, якою встановлено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Беззаперечною підставою для позбавлення батьківських прав, серед іншого, є ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічні алкоголізм або наркоманія; експлуатація дитини, засудження за злочин щодо дитини. Суд вважає, що у діях [PERSON] відсутні такі дії, що мають ознаки системного, свідомого, злісного ухилення від батьківських обов'язків, в тому числі згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України. Як встановлено судом, матір [PERSON]померла, вихованням сина займався відповідач, який стверджує, що сина дуже любить, намагається забезпечити дитину всім необхідним, йому допомагає родина, просить не позбавляти його батьківських прав. З»ясовуючи думку дитини при вирішенні спору, суд дійшов до висновку, що психо-емоційний зв»язок між дитиною та батьком сильний, а розривати його не можна. Хоча представник позивача і стверджує, що за час розгляду справи нічого не змінилось, однак суд з цим погодитись не може. За період, під час якого справа перебувала у провадженні суду, відповідач не пропустив і не запізнився у жодне судове засідання із восьми, приїжджаючи для цього із села в районний центр за 21 км., доклав зусиль і виготовив паспорт, таким чином тепер у [PERSON] є документ, який посвідчує його особу, відсутність якого була однією із претензій представника позивача. Крім того, наполегливо відстоює свої права як батька, зібрано документи і отримано безоплатну правову допомогу. Батько надав дозвіл на перебування дитини у КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Рівненської обласної ради, який знаходиться приблизно за 90 км. від місця проживання відповідача. Незважаючи на матеріальний стан відповідача, останній тричі відвідував сина. Дав дозвіл на проведення медогляду і усіх щеплень дитині, що і було зроблено, суттєвих проблем у здоров»ї дитини не виявлено, стан здоров»я дитини задовільний. Таким чином, і цю вимогу представника позивача відповідач виконав. Залишилось забезпечити дитині належні умовами проживання, більше часу приділяти спілкуванню з сином. Крім цього, суд звертає увагу, що в процесі розгляду справи змінився і зовнішній вигляд відповідача на охайний, а поведінка щоразу ставала витриманіша. Також поза увагою суду не може пройти той факт, що між батьком і сином є почуття любові, а оточуючі намагаються допомогти [PERSON] у вихованні дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав особи, слід розглядати як виключний та надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Дослідженні судом докази не підтверджують необхідності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його сина [PERSON], підстави для застосування такого крайнього заходу впливу, - відсутні, тому в задоволенні усіх позовних вимог слід відмовити. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed