Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказав, що він є власником будинковолодіння за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до рішення сільської ради № 3-3 від 19.06.2002 року він користується земельною ділянкою загальним розміром 0,6244га, яка надана для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка Позивача межує із земельною ділянкою Відповідача, яка рахується за адресою: [ADDRESS]. В 2010 році Відповідач оформив у власність свою земельну ділянку, отримавши державний акт серії ЯК № 713460 на підставі рішення Тубільцівської сільської ради від 24.02.2010 року № 43-46/5. Отримавши державний акт, Відповідач порушив права Позивача, а саме накладенням своєї земельної ділянки на земельну ділянку Позивача та тим, що Позивачу довелося вирізати частину своїх фруктових насаджень. Більше того, у зв'язку із отриманням державного акту у Позивача відсутній заїзд на його земельну ділянку, який був до отримання Відповідачем у власність земельної ділянки. Позивач зауважив, що жодного акту погодження меж Позивач не підписував, а питання стосовно погодження меж земельних ділянок Позивача та Відповідача не виносилося на сесію сільської ради. Представником Позивача було подано запит до Тубільцівської сільської ради т отримано відповідь від 20.10.2014 року № 805 із доданими документами. У відповідності фото плану земельних ділянок по [ADDRESS] чітко вбачається про порушення відповідачем меж земельних ділянок. На даний час позивач не може отримати у власність свою земельну ділянку через порушення її меж з боку відповідача Просив суд визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 713460, виданий [PERSON] на підставі рішення Тубільцівської сільської ради від 24.02.2010 року № 43-46/5, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки та визнати недійсним та скасувати рішення Тубільцівської сільської ради від 24.10.2010 року № 43-40/5. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, просили суд його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач та представник третьої особи, голова Тубільцівської сільської ради Шафікова Н.А. проти позову заперечували з тих підстав, що при отриманні державного акту відповідачам жодним чином не було порушено меж земельних ділянок з сусідніми користувачами, в тому числі і позивачем. В підтвердження цього відповідачем було надано ряд підтверджуючих документів. Крім того відповідач пояснив, що територія його домоволодіння раніше була територією школи яку він придбав. Відповідно до наданого ним генплану та витягу з нього відстань від стіни що було приміщенням школи і тепер є його будинком та межі між ним та позивачем становила близько 7 метрів. Оскільки йому не потрібно було багато землі він встановив паркан між ним та позивачем на відстані близько 3 метрів від вказаної стіни. Представник третьої особи , дежземагенства у Черкаському районі, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням представників сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач є власником будинку за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до рішення сільської ради № 3-3 від 19.06.2002 року він користується земельною ділянкою загальним розміром 0,6244га, яка надана для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка Позивача межує із земельною ділянкою Відповідача за адресою: [ADDRESS]. Відповідач 4 грудня 1992 року придбав частину середньої школи с.Тубільці. Відповідно до генплану території середньої школи с. Тубільці та викопіюванням з цього плану відстань від приміщення школи, що на даний час є будинком відповідача, та земельною ділянкою позивача становила 6.5 - 8 м. а межа земельних ділянок відповідно проходила майже паралельно 28.02.1997 року відповідач звернувся з заявою до Тубільцівської сільської ради з заявою про встановлення меж між ним та позивачем згідно меж купленої ним школи, і 14.03.1997 року комісією сільської ради відповідачу було дозволено будівництво забору згідно встановлених межових знаків, про що було складено відповідний протокол. Згідно схеми розташування огорожі між позивачем та відповідачем від 05.01.2015 року огорожа проходить на відстані 2.85-2.82 м. від стіни колишньої школи - на даний час будинком відповідача тобто значно ближче ніж вказано в генплані забудови школи- що підтверджує відсутність будь яких порушень земельного законодавства з боку відповідача щодо позивача. В 2010 році Відповідач оформив у власність свою земельну ділянку, отримавши державний акт серії ЯК № 713460 на підставі рішення Тубільцівської сільської ради від 24.02.2010 року № 43-46/5. Як на підстави для задоволення позову позивач посилався на порушення межі земельної ділянки з боку позивача та єдиним доказом такого порушення надав відповідь сільської ради від 20.10.2014 року із схемою, другою підставою для задоволення позову вказав відсутність акту погодження меж між ним та відповідачем під час оформлення права власності на земельну ділянку відповідачем. Шодо відповіді сільської ради з доданою схемою суд вважає що вона не може бути доказом порушення меж земельних ділянок з боку відповідача оскільки ця відповідь дана сільською радою на запит представника позивача, та відображає накладення земельних ділянок лише в баченні позивача. Будь яких інших доказів порушення меж земельних ділянок відповідачем суду надано не було, з клопотанням про витребування таких доказів, проведення експертиз позивач до суду не звертався. Відсутність акту погодження меж земельних ділянок між позивачем та відповідачем не може бути підставою для задоволення позову, та крім того в період оформлення права власності відповідача на свою земельну ділянку чинним на той час Законодавством не був обов'язковим при оформленні права власності. Відповідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене вище суд приходить до висновку що позивачем не доведено будь яких порушень меж земельних ділянок з боку відповідача, а тому і відсутні підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed