Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

В липні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про зміну умов в спілкуванні з дитиною, та усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та її вихованні. В обґрунтування позову позивач пояснив, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 5 жовтня 2011 року було встановлено порядок спілкування з його сином [PERSON], [INFO]. Однак відповідачка [PERSON] не дотримується встановленого судом порядку, постійно чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною. В літку 2013 року відповідачка [PERSON] взагалі змінила адресу проживання а тому у нього виникли труднощі в спілкуванні з сином. Він працює, має «скользящій» графік роботи, а тому вимушений постійно спілкуватися з відповідачкою щодо часу, місця та днів спілкування з дитиною, що приводить до постійних конфліктів. Враховуючи той факт, що не визначення конкретного місця та часу спілкування з дитиною постійно породжує сварки, просить суд встановити наступний порядок спілкування з сином - вівторок, четвер з 16 години по 20 годину без присутності матері, а в суботу з 09 години ранку по 09 годину ранку неділі без присутності матері за місцем його проживання. Також просить суд зобов'язати відповідачку дозволити спільний відпочинок з дитиною протягом 2 тижнів за межами міста без присутності матері. Та зобов'язати [PERSON] принести свої публічні вибачення за наклеп який вона наводить на нього, та його батьків. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що дійсно між ним та відповідачкою [PERSON] постійно виникають непорозуміння щодо спілкування з сином [PERSON], оскільки відповідачка не бажає надавати йому дитину. Постійно обмежує час спілкування з сином, визначає час та місце для спілкування який підходить тільки для неї, не враховуючи його побажання та можливості як батька. При цьому не дозволяє спілкуватися бабусі та дідусю з онуком, що також негативно відображається на вихованні дитини. Просить суд визначити чіткий графік спілкування з дитиною, для того щоб уникнути всіх непорозумінь, при цьому він розуміє, що у разі якщо у визначений день він не зможе забрати дитину, то вказаний день та час замінений на інший не буде. Але вважає, що так буде краще, оскільки і він і відповідачка будуть знати що у вівторок, четвер з 16 години по 20 годину, або у день та час визначений судом він буде мати законне право на спілкування з дитиною не залежно від бажання відповідачки. Також просить суд дозволити йому спілкуватися з дитиною в суботу з 09 години ранку по 09 годину ранку неділі. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог оскільки вважає, що всі причини зазначені позивачем є надуманими. При цьому пояснює що вони дійсно не можуть найти порозуміння з літа 2013 року, оскільки вона почала проживати в цивільному шлюбі з іншим чоловіком. Також пояснила, що вона ніколи не заперечувала проти спілкування [PERSON] з сином, але він сам, навпаки не приїздить до сина, а лише намагається вчинити сварку з нею. Вважає, що графік відвідування дитини дуже щільний. Позивач просить визначити час для спілкування з дитиною вівторок, четвер з 16 години по 20 годину, але це не можливо, оскільки дитина ще маленька і їй необхідно о 21 годині лягати спати. Також вона повністю заперечує проти спілкування сина з позивачем в суботу з 09 години ранку по 09 годину неділі, оскільки позивач буде забирати дитину до себе до дому, де проживають його батьки. Батьки позивача негативно відносяться до неї, а тому налаштовують сина проти неї. Також відповідачка заперечує проти спільного відпочинку позивача з сином, оскільки дитина ще маленька, позивач не має навиків спілкування та проживання з маленькою дитиною, а тому він не може належним чином доглядати за сином протягом доби. Не заперечує проти визначення конкретного часу для спілкування позивача з сином, оскільки всі непорозуміння виникають і за неможливості мирно домовитися з відповідачем про день та час спілкування з дитиною. Представник третьої особи органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що батько має право на відвідування дитини, на спілкування з нею, але рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 5 жовтня 2011 року було встановлено час для спілкування з дитиною, і підстав для зміни порядку спілкування з дитиною не має. Просить прийняти рішення в інтересах дитини. Представники третіх осіб: Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ міста Маріуполя та прокурор Орджонікідзевського району міста Маріуполя в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили. Суд вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи надійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, виданого 29 березня 2011 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецький області, [PERSON] народився [INFO], про що 29 березня 2011 року було зроблено актовий запис № 266. Батьками записано [PERSON] та [PERSON] ( а.с.9). Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов [PERSON], який було складено службою у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації міста Маріуполя, [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS], має задовільні житлові умови, а саме проживає в трикімнатній квартирі разом з батьками [PERSON]. та [PERSON] В кватирі мається кімната для дитини з меблями та дитячими іграшками. Згідно висновку Органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області про визначення порядку спілкування [PERSON] з дитиною [PERSON] [INFO], підстав для зміни раніше встановленого рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 5 жовтня 2011 року порядку спілкування з дитиною не має. Остаточне рішення по суті зазначених у позові вимог залишають на розсуд суду. Відповідно до Цивільного процесуального кодексу України кожна заінтересована особа має право звернутися до суду за захистом свого права чи охоронюваного законом інтересу. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] неодноразово звертався до начальника служби по справам дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Також [PERSON] неодноразово ( 6 серпня 2012 року, 12 серпня 2012 року, 26 вересня 2012 року, 20 березня 2013 року, 31 травня 2013 року, 18 липня 2013 року ) звертався до начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції із заявою про забезпечення виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 5 жовтня 2011 року та вирішення питання щодо встановлення часу та місця для спілкування з дитиною. ( а.с. 23-30) Як убачається з листів відповідей Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського РУЮ від 12 квітня 2013 року, 13 травня 2013 року 18 червня 2013 року, 14 червня 2013 року ) державним виконавцем неодноразово приймалися міри до [PERSON] щодо виконання рішення суду, велася з нею роз'яснювальна робота, на встановлювалися часи для відвідування дитини. ( а.с. 34-37) Частина 8 статті 7 Сімейного Кодексу України встановлює, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Стаття 153 СК України передбачає право матері, батька та дитини на безперервне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини, Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 5 жовтня 2011 року було встановлено наступний порядок спілкування з дитиною: три рази на тиждень протягом двох годин на вулиці або за місцем проживання [PERSON] в присутності матері до досягнення дитиною три річного віку, в подальшому три рази на тиждень протягом трьох годин без присутності матері. Як пояснює позивач [PERSON] та не заперечує відповідачка [PERSON] сторони не можуть найти порозуміння щодо днів, часу, та місця спілкування батька з дитиною, у зв'язку з чим вони зверталися до суду із заявою про роз'яснення рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 5 жовтня 2011 року. Також сторони неодноразово зверталися до Державної виконавчої служби із заявою про встановлення днів, часу та місця спілкування з дитиною, і також не могли прийти до спільного рішення, у зв'язку з чим позивач [PERSON] вимушений був звернутися до суду із зазначеним позовом. Вирішуючи цей спір, суд виходить з того, що мати і батько як власники права на виховання дитини, не мають будь яких переваг один перед одним і під час розгляду спорів та розбіжностей, що виникають між ними з приводу виховання дитини, виступають як рівні суб'єкти права. Це положення закріплено в ст. 51 Конституції України, відповідно до якої «Кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття». У ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» чітко визначені задачі та напрямки у вихованні неповнолітніх дітей їх батьками - «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Таким чином суд приходить до висновку, що на день звернення позивача до суду а також на день розгляду справи у сторін суттєво змінилися життєві обставини. А саме відповідачка [PERSON], яка раніше проживала в сусідньому будинку з позивачем [PERSON] змінила місце проживання, і на даний час проживає в іншому районі міста Маріуполя. Встановлений порядок спілкування з дитиною три рази на тиждень протягом двох годин за місцем проживання [PERSON] в її присутності на даний час порушує права позивача [PERSON] на спілкування з дитиною, оскільки [PERSON], проживає з іншим чоловіком і часте знаходження [PERSON] в квартирі за місцем проживання відповідачки ( три рази на тиждень, згідно рішення) порушує і її права на особисте життя. Також під час розгляду справи було встановлено, що відповідачка [PERSON] не заперечувала проти того, щоб позивач [PERSON], спілкувався з дитиною на вулиці або за місцем свого проживання. Але встановлений час спілкування ( протягом двох годин) не дає можливості позивачу спілкуватися з дитиною за місцем свого проживання, оскільки значний час витрачається на переїзд з місця проживання дитини до місця проживання позивача. Також не визначені дні для спілкування батька з дитиною, постійно тримають відповідачку в напруженому емоційному стані, оскільки позивач може кожного дня зателефонувати і попросити надати йому можливість для спілкування з сином, при цьому сторони не можуть мирно вирішити зазначене питання, оскільки жодна сторона не бажає йти на поступки іншій стороні. Таким чином суд вважає, що для збереження мирних стосунків між батьками, а також для врегулювання спору, можливо встановити [PERSON] наступні дні для спілкування: вівторок четвер з 16 години до 20 години. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] в частині надання йому дитини для спілкування з 09 години ранку суботи по 09 годину ранку неділі, та зобов'язання відповідачки [PERSON] надавати можливість протягом року на спільний відпочинок строком на два тижні за межами міста Маріуполя без присутності матері, то суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в цій частині з деякими поправками. Як пояснює відповідачка [PERSON] то її син [PERSON] просинається близько 8 годині і дитині потрібно вмитися, одягнутися та поснідати, що займає деякий час, а тому о 09 годині вона не має можливості віддати дитину батьку. Також відповідачка заперечує проти залишення дитини з ночівлею в родині батька, оскільки вважає, що батько не впорається з вихованням дитини, однак більш поважних причин, які б свідчили про неможливість батька доглядати за дитиною суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що можливо встановити [PERSON] час для спілкування з сином [PERSON], враховуючи потреби дитини, з 10 години суботи по 10 годину неділі, а також вважає за можливе зобов'язати відповідачку [PERSON] надавати можливість протягом року на спільний відпочинок батька з дитиною, строком на два тижні за межами міста Маріуполя без присутності матері. Визначення такого порядку спілкування з дитиною не є обмеженням права батька або матері у спілкуванні зі своїм сином оскільки зміни обставин, як то збільшення віку дитини, час навчання, тощо, дають сторонам право на перегляд часу та місця відвідування дитини. Однією з позовних вимог позивача [PERSON], є зобов'язання відповідачки [PERSON] принести свої публічні вибачення за наклеп який вона наводить на нього, та його батьків. Згідно статті 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та ( або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь а також на спростування цієї інформації. Враховуючи той факт, що між сторонами склалися неприязні стосунки, як позивач так і відповідачка не можуть знайти між собою порозуміння, при цьому словесні образи та інше вони висловлюють один одному, або близьким родичам, публічно свої звинувачення не озвучують, в засобах масової інформації не поширюють відомості один про одного, то суд вважає що позовні вимоги [PERSON]. в цій частині не підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивачем [PERSON] були сплачені судовий збір в розмірі 57 гривень 39 копійок, що підтверджується квитанціями, які на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача На підставі ст.141, 151, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.. 277 ЦК України,

Outcome: partial