Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 03 вересня 2011 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року між ними розірвано. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що після припинення спільного подружнього проживання відповідач свідомо без поважних причин ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки [PERSON], не цікавився її здоров'ям, фізичним та духовним розвитком, не надавав матеріальної допомоги на її утримання, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті присуджених судом аліментів, не спілкувався з дитиною, ніяким чином не проявляв батьківської турботи до дочки [PERSON]. У 2015 році відповідача було засуджено та призначено покарання у виді позбавлення волі. В зв'язку з цим, враховуючи відсутність інтересу відповідача до дитини як до відбування покарання у виді позбавлення волі, так і після відбуття покарання у виправній колонії, позивачка просить суд позбавити його батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Крім того, зазначила, що у зв'язку зі змінами в законодавстві мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на дочку [PERSON], та стягувати з нього аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з урахуванням індексації, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду в частині позовних вимог про збільшення розміру аліментів. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підтримала та просила задоволити, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Представник органу опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради також подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON] підтримала. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 березня 2019 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO], є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. З 03 вересня 2011 року по 11 грудня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Згідно заочного рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області з [PERSON] стягуються аліменти на дочку [PERSON] у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. За період з 18 вересня 2014 року по 01 вересня 2018 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 45084 грн 16 коп. [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю [PERSON], яка повністю займається її вихованням та утриманням. Відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки [PERSON] ухиляється свідомо, без поважних на те причин. Так, судом встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні дочки, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не проявляє батьківської турботи і уваги до дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки; свідоцтвом про народження [PERSON]; заочними рішеннями Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року; розрахунком заборгованості відповідача зі сплати аліментів; довідкою про реєстрацію місця проживання особи від № 3505/02-17/2018 та довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 10066 від 19 жовтня 2018 року, виданих відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області; довідкою ДНЗ № 8 «Калинонька» м. Старокостянтинів від 05 вересня 2018 року № 119; довідкою КЗ «Старокостянтинівський центр первинної медико-санітарної допомоги». Орган опіки та піклування Старокостянтинівської міської ради у своєму висновку від 05 листопада 2018 № 609/02-01/2018 року вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], є доцільним і відповідає інтересам дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно абзацу 1 та 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дочки [PERSON] та не бажає займатись її вихованням і в майбутньому, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України його слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини. При цьому, суд також бере до уваги вищезазначений письмовий висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Оскільки при подачі позову позивачка звільнялася від сплати судового збору, тому в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 704 грн 80 коп. судового збору.

Outcome: approved