Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 06 листопада 2019 року між ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1471014, за яким відповідачеві отримав грошові кошти в сумі 5700,00 грн. В подальшому, ТОВ «АВЕНТУС Україна» 08 квітня 2020 року відступило право своєї вимоги до [PERSON] за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». На момент виникнення у ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитним договором з боку [PERSON] існувала заборгованість за основною сумою боргу 5700,00 грн., заборгованість за відсотками в сумі 3078,00 грн. та заборгованість за пенею в сумі 11719,20 грн. Але відповідач [PERSON] свого обов`язку зі сплати заборгованості ані на користь первісного кредитора, ані на користь нового кредитора до теперішнього часу не виконав. Тому для відновлення порушеного права позивач вирішив звернутися до суду. Ухвалою від 28 травня 2021 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, але додав до позову письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі уразі неявки відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] викликався шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я [PERSON] повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов ним не поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне. Між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений Договір № 1471014 від 06 листопада 2019 року про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу був наданий кредит в сумі 5700,00 грн. із строком користування 30 днів, з оплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із зниженої процентної ставки 1,35% від суми позики за кожен день користування позикою або із стандартної процентної ставки 1,80% від суми позики за кожен день користування позикою. 08 квітня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений Договір факторингу № 08042020, за яким Клієнт (первісний кредитор) передав Фактору (новому кредитору) право грошової вимоги по зобов`язанням, строк виконання яких настав або виникне в майбутньому до Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належало ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». На підставі Договору факторингу № 20130618 від 18 червня 2013 року ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором на користь ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з Актом прийому передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 08042020 від 08 квітня 2020 року та витягом з Реєстру Боржників позивач ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на Договір № 1471014 від 06 листопада 2019 року про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За загальним правилом зобов`язання виконуються тими самими особами, які були кредитором і боржником під час їх виникнення. Але законодавство передбачає можливість заміни осіб (як кредитора, так і боржника) при збереженні предмета і змісту зобов`язання. Стосовно обсягу прав, що переходять до нового кредитора, Цивільний Кодекс України у ст. 514 закріплює правило, згідно з яким до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» являється новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідач [PERSON] . Про набуття прав нового кредитора позивач повідомив відповідача листом від 22 квітня 2020 року, в якому одночасно запропонував погасити виниклу заборгованість. Як зазначено в п.1.1. Договору факторингу № 08042020 від 08 квітня 2020 року, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який є невід`ємною частиною цього Договору. З наявного в справі витягу з Реєстру Боржників вбачається, що позивач отримав право грошової вимоги до [PERSON] суми заборгованості за позикою в розмірі 5700,00 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 3078,00 грн. Те, що [PERSON] не виконав свого обов`язку по своєчасному поверненню позики та сплаті процентів за користування позикою, підтверджується інформаційною картою по укладеному з [PERSON] договору № 1471014 від 06 листопада 2019 року, яка складена первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» станом на 08 квітня 2020 року. З інформаційної карти вбачається, що [PERSON] позику в сумі 5700,00 грн. вчасно не повернув, що призвело до визнання заборгованості за позикою простроченою та нарахування процентів за користування позикою з застосуванням стандартної процентної ставки 1,80% від суми позики за кожен день користування позикою. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, дослідженим доказами підтверджено те, що до ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право вимоги від [PERSON] заборгованості за позикою в сумі 5700,00 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 3078,00 грн. (5700,00 грн. * 1,80% = 102,60 грн. * 30 днів = 3078,00 грн.), і позивач правомірно вимагає їх стягнення з відповідача відповідно до умов договору. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в сумі 11719,20 грн. Але підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 626, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, умовами укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Договору № 1471014 від 06 листопада 2019 року (п. 12.5. Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які є невід`ємною частиною Договору) передбачена відповідальність позичальника за несвоєчасне повернення суми позики виді обов`язку останнього сплатити позикодавцю пеню та штрафи в розмірі, визначеному Договором. Однак в тексті Договору № 1471014 від 06 листопада 2019 року, розділ 4 «Відповідальність сторін» умова про сплату позичальником [PERSON] пені у разі прострочення повернення суми позики та розмір такої пені не передбачені. Крім цього, позивачем не подані разом з позовом належні і допустимі докази на підтвердження вчинення первісним кредитом ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» дій по нарахуванню пені. На безпідставність доводів позивача щодо стягнення пені також вказує досліджена судом інформаційна карта по укладеному з [PERSON] договору № 1471014 від 06 листопада 2019 року, яка складена первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» станом на 08 квітня 2020 року, в якій зазначено, що пеня станом на 08 квітня 2020 року складає 0,00 грн. З цього суд приходить до висновку, що позивач як новий кредитор не отримав право вимоги до [PERSON] по сплаті заборгованості по пені. В той же час, умовами Договору № 1471014 від 06 листопада 2019 року передбачено право позикодавця на рівні з пенею застосувати до позичальника штраф у фіксованій сумі за кожен день прострочення. Але позовної вимоги про стягнення неустойки саме у виді штрафу позивачем не заявлено. За таких умов суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача 8778,00 грн. заборгованості за позикою та відсотками, а також стягує на користь позивача частково понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 972,14 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial