Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку №11 по вул. Пащенкових в с. Кірове (Кучаків) Бориспільського району Київської області. В період часу з січня 2011 по квітень 2015 року він проживав разом з [PERSON] в цивільному шлюбі, але відносини в них не склалися. Тому, з квітня 2015 року вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. У звязку з тим, що відповідач добровільно припинила проживати у вказаному будинку, проте добровільно знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою не бажає. Тому [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком №11 по вул. Пащенкових в с. Кучаків Бориспільського району Київської області. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв чи клопотань до суду не направила. Тому на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку №11 по вул. Пащенкових в с. Кірове (Кучаків) Бориспільського району Київської області, що підтверджується копією дублікату договору дарування житлового будинку від 15 грудня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] (а.с.7-8) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.9-10). В період з січня 2011 по квітень 2015 року позивач проживав разом з [PERSON] в цивільному шлюбі, але відносини в них не склалися та з квітня 2015 року вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є рідною сестрою позивача. Їй відома та обставина, що брат проживав разом з [PERSON] напротязі чотирьох років. Проте, починаючи з 2014 року, а саме з свята Великодня, відповідач не проживає в [INFO], та дійсне її місце проживання невідоме. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він знайомий з позивачем близько пяти років. Йому відомо про те, що позивач проживав разом з своєю співмешканкою [PERSON] за адресою: Бориспільський район, с. Кучаків, вул. Пащенкових, буд.11. Проте, напротязі останніх двох років [PERSON] за вказаною адресою не проживає, теперішнє місце її проживання невідоме. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до положення ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Згідно з ч.1 та ч.3-4 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. З пояснень позивача та показів допитаних у судовому засіданні свідків встановлено, що відповідач проживала у вказаному будинку, проте близько двох років вже не проживає. У відповідності зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, інакше як у випадках і в порядку передбаченому законодавством. Зважаючи на це, суд вважає, що оскільки [PERSON] тривалий час, без поважних причин не проживає в належному позивачу на праві власності будинку, вона втратила право користування вказаним житловим будинком №11 по вул. Пащенкових в с. Кучаків Бориспільського району Київської області. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції від 01 листопада 2016 року (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок. Предявлений ним позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved