Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

В квітні 2016 року Олександрійська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Кіровоградського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі - регіональне управління Фонду) звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 27 грудня 2005 року між Кіровоградським регіональним управлінням Фонду та [PERSON] був укладений кредитний договір , згідно якого Фонд від імені Держави надає Позичальнику прямий адресний цільовий кредит в сумі 137232 грн. строком повернення 88 кварталів з дати укладення кредитного договору. Згідно п.1.2 Договору кредит надається на будівництво житла загальною площею 75.85 квадратних метрів, згідно з проектом за адресою: [ADDRESS]. 28 липня 2010 року між сторонами укладено Додатковий договір№1 до кредитного договору від 27.12.2005 року №274, відповідно до п.1.5 якого на підставі рішення регіонального управління « Про внесення змін та доповнень в рішення про фінансування Позичальника» у зв»язку зі зміною вартості квадратного метра та проектної площі квартири №15, що фінансується, суму прямого адресного цільового кредиту Позичальнику збільшено на 25963 грн. Фондом зобов»язання за кредитним та додатковим договором виконано у повному обсязі, оскільки кошти в сумі 137232 грн. та 25963 грн. були перераховані з рахунку Фонду на рахунок Позичальника, що підтверджується платіжними дорученнями №492 від 28 грудня 2005 року та № 1 від 29 липня 2010 року . Свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі [PERSON] не виконав, утворилась заборгованість по кредиту у розмірі 68887 грн. 76 коп., яку прокурор просить стягнути на користь регіонального управління Фонду. В судовому засіданні прокурор та представник регіонального управління підтримали позов і просять його задоволити. Відповідач позов не визнав. В судовому засіданні пояснив, що кредитний договір , а також всі документи, які знаходяться в кредитній справі підписував, але фактично кредитні кошти не отримував, вони були перераховані забудовнику .Квартира [ADDRESS], згідно ухвали господарського суду Кіровоградської області від 24.04.2014 року передана ТОВ « Комжилбуд». Крім того, просив застосувати позовну давність до вимог позивача, подавши відповідну письмову заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача , відповідача вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2005 року між Кіровоградським регіональним управлінням Фонду та [PERSON] був укладений кредитний договір , згідно якого Фонд від імені Держави надає Позичальнику прямий адресний цільовий кредит в сумі 137232 грн. строком повернення 88 кварталів з дати укладення кредитного договору. Згідно п.1.2 Договору кредит надається на будівництво житла загальною площею 75.85 квадратних метрів, згідно з проектом за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.2.7 Договору позичальники, які мають дітей, звільняються від сплати відсотків за користування кредитом. 28 липня 2010 року між сторонами укладено Додатковий договір№1 до кредитного договору від 27.12.2005 року №274, відповідно до п.1.5 якого на підставі рішення регіонального управління « Про внесення змін та доповнень в рішення про фінансування Позичальника» у зв»язку зі зміною вартості квадратного метра та проектної площі квартири №15, що фінансується, суму прямого адресного цільового кредиту Позичальнику збільшено на 25963 грн. Фондом зобов»язання за кредитним та додатковим договором виконано у повному обсязі, оскільки кошти в сумі 137232 грн. та 25963 грн. були перераховані з рахунку Фонду на рахунок Позичальника, що підтверджується платіжними дорученнями №492 від 28 грудня 2005 року та № 1 від 29 липня 2010 року. В судовому засіданні оглядалися оригінали документів, а до матеріалів справи долучені копії документів, підписаних відповідачем, а саме : кредитний договір №274 від 27 грудня 2005 року, додатковий договір №1 від 28 липня 2010 року , анкета кандидата № 520 від 15.12.2005 року на отримання пільгового кредиту з зазначенням даних про членів сім»ї, зокрема дитини, для отримання безвідсоткового кредиту, заява позичальника [PERSON] від 15.12.2005 року про надання пільгового довготермінового кредиту, заява від 15.12.2005 року про відкриття поточного рахунку на перерахування кредитних коштів, розрахунок розміру кредиту, розрахунок суми зобов»язань за кредитом, розміру щоквартального платежу та суми відсотків за користування ним. Відповідач підтвердив в судовому засіданні, що дійсно особисто підписав дані документи, погодившись з їх змістом.Крім того, в матеріалах справи є і згода дружини Позичальника на укладення останнім кредитного договору з Фондом( а.с. 9). Перерахування кредитних коштів в сумі 137 232 грн. та 25963 грн. на рахунок Позичальника підтверджується платіжними дорученнями №492 від 28.12.2005 року та №1 від 29.07.2010 року. Таким чином, відповідачем [PERSON] були отримані кошти з державного бюджету як безпроцентний безвідсотковий кредит. Позичальник [PERSON] на виконання умов договору сплатив 10735 грн. 35 коп. кредитної заборгованості згідно платіжного доручення №125 від 04.01.2008 року та 1300 грн. згідно платіжного доручення № 154 від 11 квітня 2008 року. В судовому засіданні відповідач визнав , що сплатив дані кошти, але зазначив, що зробив це за проханням керівника регіонального управління. Кіровоградським регіональним управлінням , починаючи з 2007 року неодноразо направлялися вимоги Позичальнику про сплату кредитної заборгованості. В судовому засіданні відповідач зазначив, що отримував листи, але не пам»ятає коли саме. Крім того, Позивачем надана суду інформацію про перебування відповідача [PERSON] з 01.04.2006 року по 06.12.2010 року на посаді юриста в Кіровоградському регіональному управлінні Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». Тобто, відповідач, якщо б не погоджувався з умовами даного кредитного договору і якби не отримував кредитних коштів , мав би всі реальні можливості подати заяву до суду про визнання даного кредитного договору недійсним та повернення сплачених ним кредитних коштів. Але ці дії ним не були зроблені, що свідчить про безпідставність позиції відповідача. Заборгованість відповідача по даному кредитному договору до повного виконання зобов»язань з урахуванням сплачених відповідачем сум складає 151690 грн. 15 коп.Але позивачем заявлена вимога про сплату простроченої заборгованості у сумі 68887 грн.76 коп., з яких сума щоквартальних платежів становить 56265 грн. 76 коп. та пеня в межах строку позовної давності за останні півроку в сумі 12622 грн. Відповідач не оспорив в судовому засіданні розрахунок кредитної заборгованості, яка надана представником позивача в судовому засіданні. Відповідач отримав державні кошти як безвідсотковий кредит за Державною програмою сприяння молодіжному житловому будівництву, дані кошти повинні бути сплачені. Відповідно до ст. 50 Бюджетного кодексу України у разі надання кредитів з бюджету , позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості не поширюється. Дана сума підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Відповідно до наданого платіжного доручення, позивач за надання цього позову до суду, сплатив судовий збір в сумі 1378 грн., що підлягає відшкодуванню..

Outcome: approved