overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернулася в суд з вказаною вище заявою в порядку окремого провадження, посилаючись на неможливість отримати в ПФУ можливості нарахування до пенсії свого трудового стажу за періоди її роботи в колгоспі «імені Кірова» с.Мазники Деражнянського району, про що зроблені записи в книзі № 11 обліку трудового стажу заробітку колгоспника, виданої на ім`я «гр. [PERSON] », у зв`язку із неповним зазначенням у правовстановлюючих документах її повного імені по-батькові. В судовому засіданні представник заявника вимоги своєї заяви, поданої в порядку окремого провадження, підтримала та просила заяву задовольнити із викладених в ній підстав. Представник заінтересованої\~особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, в яких проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає подану заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що з наявних у справі письмових доказів, а також показань свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу книги № 11 трудового стажу і заробітку колгоспника с. Мазники колгоспу імені Кірова, виданої на ім`я «гр. [PERSON] », оскільки остання дійсно у вказані в документах періоди працювала на зазначеному вище підприємстві. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] дійсно має право на зарахування вказаного трудового стажу при призначенні пенсії згідно чинного законодавства. З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що наявні підстави для встановлення юридичного факту належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу книги № 11 трудового стажу і заробітку колгоспника с. Мазники колгоспу імені Кірова, виданої на ім`я «гр. [PERSON] » з відповідними записами в графі за 1979 рік. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 14.10.2009 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають дітей не мають. В позові зазначила, що відповідач у великій кількості вживає алкогольні напої, не має бажання працевлаштовуватися. Здатен до брехні та крадіжок, у зв?язку з чим позивач зверталася до поліції. Останнім часом підіймає руку на позивача, у зв?язку з чим вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і таким, що суперечить її інтересам. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, не заявлено. 10.03.2020 р. сторонам було надано строк на примирення тривалістю один місяць, але примирення не відбулося. В судове засідання позивач не з?явилася, в матеріалах справи міститься її заява від 13.04.2020 року про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримує, просить шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 40). Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява від 15.04.2020 року про розгляд справи без його участі та визнання позову (а.с. 47). Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 14.10.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та більше одного року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Позивач направила до суду заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач позов визнав, надіславши до суду відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2015 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірванні шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та з 2015 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та стягнути на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, в якій просив розглянути у справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2004 року. Шлюб для позивача другий, для відповідача перший. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на звернення позивача до суду з позовом, яка послалася на порушення її прав відповідачем подальшим перебуванням у шлюбі, та задоволення позову судом, судові витрати мають бути стягнуті на її користь з відповідача. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та з липня 2019 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати та присвоїти їй дошлюбне прізвище. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач зазначив, що бажає зберегти сім`ю. В той же час, після закінчення наданого судом строку на примирення, звернувся до суду із заявою, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2012 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом строку примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею\~113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року. Дітей від шлюбу не мають. За час подружнього життя відповідач став зловживати спиртними напоями, безліч раз міняв місце роботи, місяцями просиджував без роботи, постійно вчиняв сварки, які декілька раз закінчувалися бійкою. В зв`язку з цим шлюбні відносини між ними припинені, з вересня 2019 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, клопотань до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07 вересня 2013 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Поступово між ними стала проявлятися психологічна несумісність, яка призвела до втрати взаєморозуміння, припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства. Оскільки сім`я існує, формально просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 21 березня 2017 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2009 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, він покинув сім`ю. З 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. 25 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 18 листопада 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м Києві, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.2) від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння в с.Загальці Бородянського району Київської області. Разом зі своєю матір`ю [PERSON] вона доглядала за вказаним домоволодінням, бо думала, що покійна [PERSON] подарувала його своїй дочці [PERSON] , оскільки така розмова була. [INFO] її мати, [PERSON] померла. Тому коли вона звернулася до Загальцівської сільської ради по довідку з`ясувалося, що при житті [PERSON] зробила заповіт на її (позивачки) ім`я і надали їй Дублікат заповіту, що має силу оригіналу. З дублікатом заповіту вона звернулася до приватного нотаріуса Микитенко Н.С. для оформлення спадщини. Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та порекомендувала звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Заповіт [PERSON] склала на [PERSON] , але після одруження, в червні 1986 року вона змінила прізвище на [PERSON] . Вважала, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, тому просила визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов підтримала . Відповідач - Загальцівська сільська рада Бородянського району, Київської області в судове засідання представника не направила, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті проживала по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння по [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть, довідок №№705, 790 виданих Загальцівською сільською радою (а.с.5, 10-11). 03 листопада 1982 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] , що підтверджується копіями заповіту, витягу зі спадкового реєстру, свідоцтв про народження, про одруження (а.с.12-14, 8). З копії інформаційного листа приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу Київської області Микитенко Н.С. вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки заява про прийняття спадщини подана нею після спливу шестимісячного строку, встановлено ст.1270 ЦК України (а.с.17). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи визнання відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому просила визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своєї позовної заяви зазначила, що відповідно до особового рахунку [NUMBER] виданого ККП Маріупольської міської ради Керуюча компанія «Приморська», в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1924 року народження та [PERSON] . Відповідачка [PERSON] з 1994 року в квртирі не мешкає, та жодного разу з дня виїзду не приїжджала, про що свідчить акт про фактичне проживання №499 від 05.11.2019 року наданий КСН «Криштальний. У зв`язку з вище зазначеним, позивачка просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, у разі неявки відповідача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала та про причини неявки суд не повідомила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через різні характери, погляди на побутові питання та питання виховання дитини між ними виникали сварки, тому вона зрозуміла, що вони з відповідачем різні люди, які не можуть знайти спільну мову. В зв`язку з цим разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27 травня 2017 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 384,20 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову повернути позивачці з державного бюджету 384,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved