Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на нерухоме майно гараж, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м.\~Волочиськ, вул. Копачівська, гаражний масив № [NUMBER] , блок № 4, бокс № 10. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вказаний гараж ним було побудовано на земельній ділянці, виділеній для цієї мети, однак позивач не може здійснити реєстраційні дії щодо права власності на приміщення вказаного гаража, оскільки ним належним чином не оформлено початок будівництва, також відсутній документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Вказує, що гараж відповідає вимогам державних будівельних норм. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача Кашалупа Л.В. подала суду заяву з проханням справу слухати у її та позивача відсутності, просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача- Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради Хмельницької області подав суду заяву з проханням справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради № 277 від 27\~жовтня 1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 24,0 кв.м. та дозволено провести будівництво гаража розміром 6,0 м. х 4,0 м. [PERSON] (рішенням № 89 від 27 березня 2012 року внесено зміни до зазначеного рішення та вказано адресу земельної ділянки [ADDRESS] , бокс № 10). На підставі вказаних рішень на ім`я позивача було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, призначену для будівництва індивідуального гаража, серії [NUMBER] . На зазначеній земельній ділянці позивачем був збудований гараж, на який було виготовлений технічний паспорт, та який відповідає вимогам державних будівельних норм, що підтверджується даними технічної документації (а.с. 13-24). Листом державного реєстратора № 13 від 05 лютого 2019 року позивачу повідомлено про неможливість здійснення реєстрації права власності у зв`язку із відсутністю документа про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За змістом ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно з ч. 2 вищевказаної статті ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно має бути визнане за позивачем, оскільки він є власником земельної ділянки, на якій зведено ним гараж, останній\~збудовано з дотриманням будівельно-технічних норм і правил, без порушень нормативних документів, діючих у галузі будівництва, при цьому не порушуються права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved