Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської ради, третьої особи управління Держземагенства Очаківського району про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Мотивуючи свій позов зазначив, що в 2009 році між [PERSON] сільською радою, як орендодавцем та ним [PERSON] і [PERSON], як спільними орендарями, було укладено договір оренди земельної ділянки для експлуатації бару «Вікторія» за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с.Камянка, вул.Очаківська, 40/1, за умовами якого, земельна ділянка площею 0,1696 га передається в оренду терміном на 10 років з правом викупу. Позивачем та відповідачем [PERSON] сплачується ? від суми орендної плати. Вказаний договір влаштовує позивача та він не має наміру його розривати. Крім цього, зазначив, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 11 квітня 2013 року проведено реальний розподіл бару «Вікторія» і визначено частки за ним 48/100, а за [PERSON] 52/100. Після розподілу вказаного приміщення відповідачем [PERSON] проведена самовільна перебудова своєї частини приміщення, добудовано прибудову, зведено камяну огорожу з фасаду приміщення та продовжує утримувати шино монтажну будку та голубятню. Вказаними діями порушує його права, як спільного землекористувача. Він неодноразово пропонував [PERSON] укласти та нотаріально посвідчити договір про порядок користування земельною ділянкою але останній відмовився. Посилаючись на викладені обставини просив встановити порядок користування орендованою земельною ділянкою площею 0,1696 га відведеної для експлуатації бару «Вікторія» за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с.Камянка, вул.Очаківська, 40/1 та стягнути вартість судових витрат. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, просили встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту№3 висновку додаткової експертизи. Представники відповідача проти позову не заперечували, просили встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №1 висновку додаткової експертизи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 28 серпня 2003 року [PERSON] та [PERSON] отримали у спільну власність нежитлову будівлю бару «Вікторія» за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с.Камянка, вул.Очаківська, 36/2. З копії довідки за підписом голови [PERSON] сільської ради від 04 грудня 2012 року №1047 вбачається, що юридична адреса приміщення торгівельного обєкту «Вікторія» - Миколаївська область, Очаківський район, с.Кам'янка, вул.Очаківська, 40/1, а земельна ділянка під торгівельним обєктом «Вікторія», відповідно до договору оренди землі - Миколаївська область, Очаківський район, с.Камянка, вул.Очаківська, 36/2. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справа апеляційного суду Миколаївської області від 11 квітня 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, проведено поділ нежитлового приміщення бару «Вікторія», розташованого за адресо: Миколаївська область, Очаківський район, с.Кам'янка, вул. Очаківська, 40/1 та визнано право власності за [PERSON] право власності на 52/100 частки, а за [PERSON] на 48/100 частки приміщення бару «Вікторія». Рішенням ХХІ сесії 5 скликання [PERSON] сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 28 листопада 2008 року № 08 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам [PERSON] та [PERSON] в оренду терміном на 10 років (з подальшим правом викупу) для комерційного використання під розміщення та обслуговування закусочної «Вікторія» з шиномонтажем в межах території [PERSON] сільської ради по вул.Очаківській, Очаківського району, Миколаївської області (а.с 34). З копії договору оренди земельної ділянки від 17 березня 2009 року укладеного [PERSON] сільською радою з [PERSON] та [PERSON] вбачається, що останнім надано земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,1696 га по вул.Очаківська, 36/2 в с.Кам'янка в межах території [PERSON] сільської ради Очаківського району Миколаївської області. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна нежитлова будівля, бур «Вікторія». Договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку дії договору, орендар повинен здійснити викуп земельної ділянки у встановленому законодавством порядку. Договір зареєстрований у Очаківському реєстраційному окрузі 17 березня 2009 року за №040902100059. Як вбачається з вказаного договору оренди земельної ділянки, [PERSON] та [PERSON] отримали у користування земельну ділянку на рівних умовах, що не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. Крім цього, позивач в судовому засіданні пояснив, що сплачує половину орендної плати. З клопотання позивача від 26 березня 2013 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що він просить поставити перед експертом питання про надання варіантів встановлення порядку землекористування у відповідності з частками визначеними за рішенням апеляційного суду від 11 квітня 2013 року, тобто 48/100 [PERSON] та 52/100 [PERSON] згідно 5 варіанту висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 12 березня 2013 року №347 за яким проведено поділ нежитлового приміщення бару «Вікторія» (а.с. 128-130). Ухвалою суду від 26 березня 2013 року вказане клопотання задоволено та призначено судову будівельно-технічну експертизу з врахуванням вимог позивача. 02 липня 2014 року експертом було надіслано до суду висновок експертизи від 23 червня 2014 року №125-060 де надано два варіанти порядку користування земельною ділянкою з врахування часток співвласників нежитлового приміщення, 48/100 та 52/100 (а.с. 139-152). Ухвалою суду від 14 жовтня 2014 року по справі за клопотанням представника відповідача [PERSON] сільської ради призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу з урахуванням часток у праві власності на нежитлове приміщення бару «Вікторія» виходячи з поділу вказаного приміщення за 5 варіантом висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 12 березня 2013 року №347 ([PERSON] належить 48/100 часток, [PERSON] 52/100 часток нежитлового приміщення бару «Вікторія») та за бажанням сторін. 25 лютого 2015 року експертом було надіслано до суду висновок додаткової експертизи від 19 лютого 2015 року №125-011, яким надано варіанти порядку користування земельною ділянкою з врахування часток співвласників нежитлового приміщення, 48/100 та 52/100 (а.с. 209-228). Як пояснив в судовому засіданні позивач, вони з відповідачам в рівних частках отримали в користування зазначену вище земельну ділянку та він сплачує половину орендної плати. Також зазначив, що не заперечує проти встановлення порядку користування земельною ділянкою з привязкою до часток у праві власності на нежитлову будівлю посилаючись на Постанову Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Такі посилання позивача суд розцінює критично та не приймає їх до уваги оскільки, як позивач [PERSON] так і відповідач [PERSON] не позбавлені права у звязку із реальним поділом спірного нежитлового приміщення, укласти договір оренди земельної ділянки під розміщення та обслуговування бару «Вікторія» для комерційного призначення з врахуванням часток у праві власності. Оскільки, зазначеним вище договором оренди земельної ділянки від 17 березня 2009 року укладеного між сторонами, визначено порядок і умови використання вказаної земельної ділянки і вони отримали її на рівних умовах, а суд не наділений повноваженнями змінювати умови договору то суд приходить до переконання, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, то і вимога про стягнення судових витрат задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed