Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачки про стягнення коштів в порядку зворотної вимоги (регресу) мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Київської міської ради від 17.04.2013 року №126/9183 «Про питання діяльності Центральної районної поліклініки Деснянського району м. Києва ЦРП Деснянського району м. Києва була реорганізована шляхом її перетворення у комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва з набуттям підприємством, як правонаступником, усіх прав та обов»язків реорганізованої поліклініки. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва за позовом [PERSON] до ЦРП Деснянського району м.Києва, третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, позовні вимоги [PERSON] були частково задоволені та стягнуто з ЦРП на її користь 15 675 грн. матеріальної шкоди та 40 000 грн. моральної шкоди. Вимоги [PERSON] були пов»язані з неналежним виконанням медичним працівником ЦРП [PERSON] своїх професійних обов»язків, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинили тяжкі тілесні наслідки для [PERSON] - доньки [PERSON] Вироком Деснянського районного суду м. Києва [PERSON] була визнана винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 140 КК України. Станом на 18.03.2010 року, на момент вчинення діяння, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, відповідачка перебувала у трудових відносинах з ЦРП Деснянського району м. Києва та працювала на посаді лікаря-онколога відділення жіночої консультації поліклініки. Факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з ЦРП було встановлено у судовому рішенні за результатами судового розгляду кримінальної справи. Відповідно до листа Управління державної казначейської служби України у Деснянському районі м. Києва від 20.03.2014 року позивач повідомлявся про здійснення безспірного списання коштів у розмірі 15 675 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] за виконавчим листом виданим Деснянським районним судом м. Києва, таким чином рішення суду було виконано в повному обсязі. Оскільки на даний час позивач має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи - відповідачки по справі у розмірі виплаченого відшкодування, вимушений був звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов з викладених у ньому підстав підтримав повністю, просив суд про його задоволення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, належним чином повідомлялася судом про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також представник позивача в судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши письмові матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Київської міської ради від 17.04.2013 року №126/9183 «Про питання діяльності Центральної районної поліклініки Деснянського району м. Києва ЦРП Деснянського району м. Києва була реорганізована шляхом її перетворення у комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва з набуттям підприємством, як правонаступником, усіх прав та обов»язків реорганізованої поліклініки. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва за позовом [PERSON] до ЦРП Деснянського району м.Києва, третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, позовні вимоги [PERSON] були частково задоволені та стягнуто з ЦРП на її користь 15 675 грн. матеріальної шкоди та 40 000 грн. моральної шкоди. Вимоги [PERSON] були пов»язані з неналежним виконанням медичним працівником ЦРП [PERSON] своїх професійних обов»язків, внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинили тяжкі тілесні наслідки для [PERSON] - доньки [PERSON] Вироком Деснянського районного суду м. Києва [PERSON] була визнана винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 140 КК України. Станом на 18.03.2010 року, на момент вчинення діяння, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, відповідачка перебувала у трудових відносинах з ЦРП Деснянського району м. Києва та працювала на посаді лікаря-онколога відділення жіночої консультації поліклініки. Факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з ЦРП було встановлено у судовому рішенні за результатами судового розгляду кримінальної справи. Відповідно до листа Управління державної казначейської служби України у Деснянському районі м. Києва від 20.03.2014 року позивач повідомлявся про здійснення безспірного списання коштів у розмірі 15 675 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] за виконавчим листом виданим Деснянським районним судом м. Києва. 26.03. 2014 року Управління державної казначейської служби України у Деснянському районі м. Києва було інформовано про те, що сума в загальному розмірі 55 675 грн. була перерахована на користь [PERSON] за виконавчим листом Деснянського райсуду м. Києва від 06.08.2013 року, згідно платіжного доручення від 26.03.2014 року. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до вимог ст. 130, п. 3 ст. 134 Кодексу законів про працю України працівник, який заподіяв шкоду підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на нього обов»язків, несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини підприємству, установі, організації у випадку коли шкода завдана діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Шкода, її розмір, а також вина відповідачки у завданні матеріальної шкоди позивачу діями, що мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку підтверджуються рішеннями Деснянського райсуду м. Києва від 07.05.2012 року і від 15.07.2013 року та не потребують додаткового доказування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 556 грн. 75 коп. витрат з оплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved