Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

в обґрунтування уточнених позовних вимог позивач покликається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 03.02.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Відповідно до укладеного договору № LV07F405430759 від 27.08.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 653,89 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.08.2014 року. [INFO] [PERSON] помер, зобов'язання за вказаними договорами не виконав. Спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулися із заявами про прийняття спадщини, є [PERSON] та [PERSON] 20.12.2015р. до спадкоємців була направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором №б/н від 03.02.2010 року становить 12306,49 грн. Заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № LV07F405430759 від 27.08.2013 року становить 104,09 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак разом з позовною заявою подав клопотання, в якому просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнала частково суду пояснивши, що її покійний син дійсно отримав кредит. Вона згідна сплачувати заборгованість в межах частки, яку успадкувала. Крім неї спадкоємцем майна сина є його донька, яка успадкувала 3/4 частини спадкового майна. Місце проживання доньки сина [PERSON] їй не відоме, оскільки вона не спілкується з нею і не підтримує жодних стосунків. Представник відповідача позов визнала частково, не заперечила проти стягнення з відповідача заборгованість у розмірі, що відповідає її частці (1/4) у спадщині, яку вона успадкувала після смерті сина [PERSON] Крім відповідача [PERSON] спадкоємцем майна її сина є донька спадкодавця Хрисьтина, яка успадкувала 3/4 частини спадкового майна. Місце проживання доньки сина [PERSON] їй не відоме, оскільки ні вона, ні відповідач не спілкуються з нею і не підтримують жодних стосунків. Відповідач [PERSON] не є законним представником неповнолітньої [PERSON], так як вона проживає із своєю мамою. Заслухавши пояснення відповідача та її представника, зважаючи на позицію представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається із заяви від 03.02.2010р., [PERSON], [INFO]., оформив в АТ КБ «Приватбанк» кредитну картку «Універсальна», валюта «UАН», базова відсоткова ставка за кредитом на місяць 2,5%. [PERSON] погодився з тим, що підписана ним заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. В п. 1.2.5. Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 1.2.6. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку, виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Пунктом 1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 03.02.2010р., укладеного між ПриватБанком та [PERSON] вбачається, що станом на 10.01.2016р. заборгованість [PERSON] перед банком становить 12306,49 грн. Крім цього, як вбачається із заяви Позичальника №LV07F405430759 від 27.08.2013 року, [PERSON], [INFO]., оформив в АТ КБ «Приватбанк» строковий кредит в розмірі 653,89 грн. на строк 12 місяців з 27.08.2013 року по 26.08.2014 року включно, відсоткова ставка (фіксована) 0,12% річних. Кредит надався для оплати товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів. [PERSON] погодився з тим, що підписана ним заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, становить між ним та банком кредитно-заставний договір. Він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку, виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Пунктом 8.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. З розрахунку заборгованості за договором №LV07F405430759 від 27.08.2013 р., укладеного між ПриватБанком та [PERSON] вбачається, що станом на 31.05.2016р. заборгованість [PERSON] перед банком становить 104,09 грн. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 21.01.2014 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.2014 року (спадкова справа №37/2014 рік), зареєстрованого в реєстрі за №2373, відповідач [PERSON] успадкувала після смерті сина [PERSON] ? частину спадкового майна. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що у зв'язку з підписанням [PERSON] 03.02.2010р. заяви, наданої йому позивачем, та приєднанням, тим самим, в цілому до Умов та Правил надання банківських послуг, а також заяви позичальника №LV07F405430759 від 27.08.2013р., між ним та АТ КБ «Приватбанк» виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків. Позичальник [PERSON] порушив Умови та Правила надання банківських послуг, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов'язання, чим допустив заборгованість перед кредитодавцем, яка за кредитним договором №б/н від 03.02.2010 року станом на 10.01.2016р. становить 12306,49 грн., а за кредитним договором №LV07F405430759 від 27.08.2013 року станом на 31.05.2016 року становить 104,09 грн. [INFO] боржник [PERSON] помер. Відповідач [PERSON] є спадкоємицею [PERSON], до якої, у зв'язку із спадкуванням майна [PERSON], перейшли права і обов'язки спадкодавця (зобов'язання перед АТ КБ «Приватбанк»). Враховуючи, що заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» по даний час залишається непогашеною, та беручи до уваги те, що [PERSON] успадкувала ? частину спадкового майна боржника [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, у розмірі, який відповідає її частці у спадщині, що відповідає вимогам ст. 1282 ЦК України. Так, заборгованість за кредитним договором від 03.02.2010р. становить 12306,49 грн., тому з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення сума заборгованості в розмірі 3076,62 грн. Заборгованість за кредитним договором №LV07F405430759 від 27.08.2013р. становить 104,09 грн., тому з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення сума заборгованості в розмірі 26,02 грн. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved