Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

В квітні 2013 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до Харківської міської ради Харківської області про Визнання право власності на квартиру [ADDRESS] та зобов*язати Харківську міську раду виконати передбачені чинним законодавством України дії необхідні та достатні для компенсації в передбаченій законом формі [PERSON] втрату житлового приміщення , яке належало йому по праву власності, двокімнатної квартири , площею 51,2 кв.м., яка знаходилась під [ADDRESS].( а.с.2-4) 13.05.2013 року позивач надав доповнення до позову та просив зобов*язати відповідача відшкодувати [PERSON] втрату двокімнатної квартири , площею 51,2 кв.м. , яка знаходилась під [ADDRESS] шляхом надання в розумний строк у власність [PERSON] рівноцінного житлового приміщення, відповідно до ст.113 Житлового кодексу України та ч. 4 ст.22 ЦК України. Відповідно до ринкових цін на вторинному ринку житла м. Харкова вартість одного квадратного метра квартири в багатоквартирних будинках в середньому складає еквівалент 1000 дол. США (7990 грн.), тому вартість рівноцінного житлового приміщення, яке підлягає наданню позивачу в якості відшкодування втраченої квартири, орієнтовно складає не менше 51,2 х7990 грн. = 409088грн. , відповідно ціна позову заявляється 410000 (чотириста десять тис.) гривень. ( а.с. 23) 10.11.2014 року представник позивача [PERSON]в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив зобов*язати відповідача відшкодувати [PERSON] втрату двокімнатної квартири , площею 51,2 кв.м. , яка знаходилась під [ADDRESS] шляхом надання в розумний строк у власність [PERSON] рівноцінного житлового приміщення, відповідно до ст.113 Житлового кодексу України та ч. 4 ст.22 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов [PERSON] та просив уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Безродний О.В. в судовому засіданні заперечував проти позову і пояснив , що позивач на підтвердження факту порушення права власності на нерухому майно позивача Харківською міською радою не надано , відсутні збитки в розумінні п.1 ч.2 ст.22 ЦК України. Харківська міська рада не брала на себе цивільних обов*язків по збереженню приватної власності позивача. Крім того, позивачем порушені вимоги ст..322 ЦК України , яка покладає на власника обов*язки по утриманню майна , що йому належить , якщо інше не встановлено договором або законом. Застосування позивачем ст.113 ЖК України до цих правовідносин незаконно. Суд , вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено: [PERSON] (місце мешкання Федеративна республіка Німеччина) на підставі договору дарування від 12.03. 1997р. посвідченого 6-ю ХДНК, р.№5-998, набув право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , довідка КП «Харківське міське БТІ» про реєстрацію права №3905 від 06.05. 2011р.(а.с.6) Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.04. 1987р. №41/2 та від 25.04. 1989р. №108/17 будинок [ADDRESS] було визнано аварійним. На підставі висновків комісій, призначуваних органами місцевого самоврядування, технічний стан будинку [ADDRESS] було змінено і визнано як стан житлового будинку, який потребує капітального ремонту. ( а с 14-16) Рішенням виконкому Харківської міської ради №176 від 13.04. 1994р. затверджено технічний висновок обстеження житлового будинку [ADDRESS] та визначено три категорії технічного стану квартир будинку. ( а.с. 12 ) Відповідно до цього висновку розподілено та затверджено три списки цих квартир. Квартира позивача (квартира [ADDRESS]) віднесена до списку №2 - квартири, які потребують капітального ремонту. Також визнано таким , що втратило чинність рішення Дзержинського райвиконкому від 17.02.1987 року № 41/2. 11.03. 1997 року виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова прийнято рішення №50 «Про відселення мешканців під'їздів 18 та 23 будинку [ADDRESS]», в тому числі і мешканців кв. [ADDRESS], яка розташована у під'їзді 23. (а.с. 11) В відповіді органу місцевого самоврядування (вих.№3925/9-12 від 27.03.12р.) на ім*я представника позивача допущена помилка, тобто сказано, що квартира [ADDRESS] знищена у зв'язку з обвалом 06.03. 1997р. під'їзду 22 буд.[ADDRESS] в якому, дана квартира знаходилась (в той час, як дана кв.[ADDRESS] знаходилась в під'їзді №23 зазначеного будинку). ( а.с 9 ) Про те що квартира [ADDRESS] не була знищена свідчать і вищезазначені рішення №176 від 13.04. 94р., №50 від 11.03.97р.. Пізніше, рішенням виконкому Харківської міської ради №1415 від 27.10. 1999р. «Про внесення змін до рішення міськвиконкому № 176 від. 13.04. 1994р.» п.5.3. «Визначити питання по ремонту квартир, визнаних рішенням міськвиконкому №176 від 13.04. 1994р. непридатними для проживання (додаток №1) і які потребують капітального ремонту (додаток №2 до якого включена і кв. [ADDRESS])…». ( а с 17) Це свідчить про те , що квартира [ADDRESS], яка належала [PERSON], не була знищена 06.03. 1997р., про що помилково вказано в висновках органів місцевого самоврядування (адміністрації Дзержинського району вих. № Д-11/955-1 від 29.09.11р. та Харківської міськради вих. №3925/9-12 від 27.03. 12р.). Отже, висновок зазначених органів місцевого самоврядування (вих.№3925/9-12 від 27.03.12р.), про те що «…за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру, якої уже не існувало на момент укладення угоди…» є помилковим та не відповідає дійсним обставинам. Тому, відмова органів місцевого самоврядування у вирішенні питання про відновлення права власності [PERSON] порушує цивільні права позивача. На даний час на місті під'їзду №23 буд. [ADDRESS] (в якому була квартира [ADDRESS], що належала позивачеві) збудовано житловий будинок, що підтверджується довідкою №1604169 від 09.09. 2011р. КП «Харківське міське БТІ». ( а.с. 10) Ніякої компенсації, передбаченої діючим законодавством України при знесенні житлового приміщення, квартири [ADDRESS] позивач не отримував. Також і раніше, при відселенні мешканців з під'їзду №23 буд. [ADDRESS] в 1997р. ні позивач, ні попередні власники зазначеної квартири не отримували. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.10.1999 року № 1415 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 13.04.19994 р № 176, відповідно до яких п.5.3. вирішено вирішити питання по ремонту квартир, визначених рішенням міськвиконкому № 176 від 13.04.1994 року непридатними для проживання і які потребують капітального ремонту за рахунок коштів мешканців , орендарів та власників квартир, після чого упорядкувати проживання мешканців цих квартир. Представник позивача пояснив , що вони не відмовлялись за свій рахунок вирішити питання по ремонту квартири, але ж доступу до квартири не було, у зв*язку з її руйнацією. Представник позивача [PERSON] 17.10.2011 р отримала відповідь на запит, відповідно до якої у 1985 р відбулось часткове обвалення будинку по [ADDRESS] , а в березні 1997 р відбулось обвалення частини вказаного будинку ( під*їзд 22). Позивач весь час через своїх повірених осіб цікавився своєю власністю та не відмовлявся від виконання обв*язків власника квартири [ADDRESS]. Вимоги ст.322 ЦК України не порушував. Знищення майна позивача відбулось не з його вини. Відповідно до вимог ст.154 ЖК України виконавчі комітети місцевих Рад здійснюють контроль за утриманням житлового фонду. Згідно ст.175 ЖК України державні і громадські органи, підприємства , установи ,організації, службові особи зобов*язані дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою. Згідно ст.393 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди». Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України « Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності». Відповідно до ст.22 ЦК України «1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). 4 На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо)». На підставі викладеного суд вважає, що право власності позивача порушено і він має право на на його відновлення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню .

Outcome: approved