Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

в листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про повернення позики, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 10.04.2012 р. в розмірі 10000 дол. США основного боргу, що еквівалентно 79930 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач позичивши у нього 10000 доларів США, у встановлений строк, а саме до 19.07.2012 р. не повернув, і до теперішнього часу не повертає. Крім того, в зв'язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов'язань, в порядку ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача борг з урахуванням 3% річних від простроченої суми, що становить 3265,09 грн., а також судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові, заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою, вказаною у довідці Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно відміток поштового відділення судові повістки повернуто на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання, в зв'язку з чим, виклик відповідача в судове засідання здійснено через оголошення у пресі. Згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.04.2012 р. відповідач отримав в борг від позивача 10000 дол. США, які зобов'язався повернути до 10.07.2012 р. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, зобов'язання позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), яке ґрунтується на договорі позики, є грошовим. Настання відповідальності за прострочення виконання грошового зобов'язання відповідно до ст. 625 ЦК України прямо передбачено ч. 1 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Станом на 08.01.2014 р. офіційний курс НБУ гривні до долара США становить 799,3 грн. за 100 дол. США. Оскільки, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено встановлений розпискою від 10.04.2012 р. строк повернення боргу, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог: 10000 дол. США основного боргу, що еквівалентно 79930 грн. та 3265,09 грн. - 3% річних від простроченої суми. Як вбачається зі змісту ст.. 79 ЦПК України судові витрати складаються в тому числі і з витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно квитанції № 29-1619 від 17.01.2014 р. вартість опублікування оголошення в газеті «Хрещатик» становить 554,40 грн. Згідно квитанції № 041720005 від 17.01.2014 р. вартість опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» становить 420,00 грн. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved