Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] Спадкоємцями після померлої є він та відповідач - [PERSON] - онук померлої [PERSON], за правом представлення. Проте, згідно вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 1999 року відповідач був засуджений за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) за умисне вбивство своєї матері [PERSON], яка мала бути спадкоємицею своєї матері - померлої [PERSON]. Враховуючи, що відповідач фактично має спадкувати частку своєї матері у спадщині, що відкрилася після смерті [PERSON], проте, відповідач позбавив життя свою матір [PERSON], просив суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представників позивачки, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] Зазначене нерухоме майно належить померлій на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2009 року. Як вбачається зі спадкової справи № 364/2015, заведеної Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області до майна померлої [PERSON], спадкоємцями [PERSON] є її син - позивач [PERSON], який подав заяву про прийняття спадщини, та онук спадкодавиці - відповідач [PERSON]. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). При цьому, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил Глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. ст. 1261, 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ч. 1 ст.1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно статей 1268 - 1270, 1272 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 1999 року [PERSON] засуджений за ст.. 94 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі за навмисне вбивство своєї матері - [PERSON], яка є рідною донькою померлої спадкодавці [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] про усунення [PERSON] від права на спадкування є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved