Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

В липні 2014року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просила зобовязати публічне акціонерне товариство „Комерційний банк „Південкомбанк списати грошові кошти у сумі 6708 грн. 06 коп. в рахунок погашення простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом та у сумі 6491 грн. 67 коп. в рахунок поточної заборгованості за відсотками за користування кредитом по кредитному договору № 10К - 60Ф з депозитного рахунку ПрАТ „СК „Грандвіс № 26525027925007, відкритому у Чернігівському відділенні ПАТ „КБ „ПівденкомБанк, майнові права на який, на підставі договору застави майнових прав на депозитний вклад № 68Д-36Ю від 06.04.2010 року передано в заставу в забезпечення виконання зобовязань, що витікають з кредитного договору № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013року. Також позивач просила зобовязати публічне акціонерне товариство „Комерційний Банк „Південкомбанк списати грошові кошти в сумі 380 000 грн. в рахунок погашення поточної заборгованості за кредитом згідно кредитного договору № 10К-60Ф від 22.10.2013року з депозитного рахунку ПрАТ „СКГрандвіс №26525027925007, відкритому у Чернігівському відділенні ПАТ „КБ „ПівденкомБанк, майнові права на який, на підставі договору застави майнових прав на депозитний вклад № 68Д-36Ю від 06.04.2010року передано в заставу в забезпечення виконання зобовязань, що витікають з кредитного договору № 10К-60Ф від 22.10.2013року. В обґрунтування вимог заявленого позову позивач зазначала, що 22.10.2013 року між нею та публічним акціонерним товариством Комерційний банк Південкомбанк було укладено кредитний договір № 10К-60Ф, за умовами якого банк надав їй кредит у розмірі 380 000 грн. зі сплатою 20,50 % річних. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та приватним акціонерним товариством Страхова компанія Грандвіс було укладено договір застави майнових прав на депозитний вклад №103-60Ф, відповідно до якого приватне акціонерне товариство Страхова компанія Грандвіс передало в заставу майнові права на грошові кошти, що знаходяться на вкладному депозитному рахунку №26525027925007, відкритому згідно з договором банківського вкладу №68Д-36Ю від 06.04.2010року. 20.05.2014року у звязку з погіршенням свого майнового стану позивач та приватне акціонерне товариство Страхова компанія Грандвіс звернулися до відповідача із заявою про негайне списання коштів із рахунку, зазначеному в п. 1.2 договору застави майнових прав на депозитний вклад №103-60Ф від 22.10.2013року, для погашення поточної заборгованості за кредитним договором № 10К-60Ф від 22.10.2013року станом на 20.05.2014року та залишку заборгованості за кредитом. 26.05.2014року ПАТ КБ Південкомбанк списало грошові кошти в розмірі 6523 грн. 98 коп. у рахунок погашення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом та пені. Враховуючи, що банк не списав кошти у рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 380 000 грн., позивач просила задовольнити вимоги заявленого позову. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.08.2014року позовні вимоги задоволено. Судом зобовязано ПАТ КБ Південкомбанк списати грошові кошти в розмірі 6708 грн 06 коп. у рахунок погашення простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом та в розмірі 6 491 грн. 67 коп. в рахунок поточної заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом по кредитному договору № 10К-60Ф із депозитного рахунку приватного акціонерного товариства Страхова компанія Грандвіс № 26525027925007, відкритому у Чернігівському відділенні ПАТ КБ Південкомбанк, майнові права на який, на підставі договору застави майнових прав на депозитний вклад № 68Д-36Ю від 06.04.2010року, передано в заставу на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 10К-60Ф від 22.10.2013року.Зобовязано ПАТ КБ Південкомбанк списати грошові кошти в розмірі 380000 грн. в рахунок погашення поточної заборгованості за кредитом по кредитному договору № 10К-60Ф від 22.10.2013року з депозитного рахунку приватного акціонерного товариства Страхова компанія Грандвіс №26525027925007, відкритому у Чернігівському відділенні ПАТ КБ Південкомбанк, майнові права на який, на підставі договору застави майнових прав на депозитний вклад № 68Д-36Ю від 06.04.2010року, передано в заставу на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 10К-60Ф від 22.10.2013року. В апеляційній скарзі ПАТ „КБ„Південкомбанк просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, його ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги тієї обставини, що постановою Правління Національного Банку України від 24.09.2014року № 598 відкликано ліцензію ПАТ „КБ „Південкомбанк на здійснення банківської діяльності та запроваджено ліквідаційну процедуру товариства. Апелянт зазначає, що при вирішенні спору не враховані вимоги статей 26,36,46,52 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, що призвело до ухвалення безпідставного рішення. Апелянт вказує, що з 26.09.2014року Національним Банком України відкликано банківську ліцензію відповідача, при цьому банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, у звязку з чим банк фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках клієнтів банку, в тому числі, і здійснювати будь-які перерахування з рахунку, відкритого на імя страхової компанії - третьої особи по справі. На думку апелянта, позивач не має жодних правових підстав вимагати від відповідача виконання будь-яких зобовязань, в тому числі, здійснення звернення стягнення на предмет застави за договором банківського вкладу та договором застави майнових прав на депозитний вклад, оскільки позивач взагалі не є стороною вказаних договорів. Також апелянт зазначає, що ним не порушені права позивача, передбачені статтею 531 ЦК України. Апелянт вказує, що судом першої інстанції було відмовлено в проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, що фактично позбавило представника відповідача права прийняти участь в судовому засіданні і призвело до порушення принципу рівності та змагальності сторін судового процесу. В запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON], приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Грандвіс просять відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.08.2014року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.05.2015року скасовано ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 02.02.2015року, якою було залишено без змін рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.08.2014року, а справу передано на новий розгляд до апеляційного суду (а.с.39-40, том 2). Відповідно до приписів ч.4 статті 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. В судове засідання апеляційного суду позивач, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду даної справи, відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.44,том2), не зявилась. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 08.08.2014року,- скасуванню,з ухваленням апеляційним судом нового рішення по суті заявлених позовних вимог, яким необхідно відмовити в задоволенні вимог позову [PERSON] до публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Південкомбанк, - третя особа: приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Грандвіс, про зобовязання вчинити дії. Задовольняючи вимоги заявленого позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобовязань та безпідставно не здійснював списання коштів, в той час як позивач мав всі правовіпідстави достроково повернути отриманий кредит шляхом списання грошових коштів з депозитного рахунку ПрАТ СК Грандвіс, майнові права на які було передано в заставу ПАТ КБ Південкомбанк на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. Заслуговують на увагу апеляційного суду доводи апеляційної скарги відносно того, що вказаний висновок суду першої інстанції не узгоджується з фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В ході судового розгляду даної справи встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 22.10.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ Південкомбанк було укладено кредитний договір № 10К-60Ф, за умовами якого банк надав позивачу кредит в розмірі 380000 грн. зі сплатою 20,50 % річних, кінцева дата повернення кредиту - 21.10.2014року (а.с. 6-8, том 1). На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та приватним акціонерним товариством Страхова компанія Грандвіс було укладено договір застави майнових прав на депозитний вклад №103-60Ф, відповідно до якого страхова компанія передала в заставу майнові права на грошові кошти, які знаходяться на вкладному депозитному рахунку № 26525027925007, відкритому згідно з договором банківського вкладу № 68Д - 36Ю від 06.04.2010 року ( а.с. 9-11, 12-13, 14, том 1). 20.05.2014 року у звязку із погіршенням свого майнового стану [PERSON] та приватне акціонерне товариство Страхова компанія Грандвіс звернулися до відповідача із заявами про негайне списання коштів із рахунку, зазначеному в п.1.2 договору застави майнових прав на депозитний вклад №103-60Ф від 22.10.2013 року, для погашення поточної заборгованості за кредитним договором № 10К-60Ф від 22.10.2013 року станом на 20.05.2014 року та залишку заборгованості за кредитом (а.с. 17,18, том1). Відповідно до п.3.1.4. кредитного договору № 10К-60Ф, який було включено до нього на підставі додаткової угоди № 1 від 25.04.2014року, кредитор зобовязаний впродовж 2(двох) робочих днів звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобовязань, передбачених п.1.2 договору, шляхом першочергового списання грошових коштів з депозитного рахунку ПрАТ СКГрандвіс, що розміщені в Чернігівському відділенні ПАТ КБ Південкомбанк згідно з договором банківського вкладу Стандартний №68Д-36Ю від 06.04.2010 року, на виконання зобовязань позичальника за цим договором (а.с.49, том 1). 26.05.2014 року ПАТ КБ Південкомбанк списало грошові кошти в розмірі 6523 грн. 98 коп. в рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитом та пені ( а.с. 21,22, том 1). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2014року №37 розпочато процедуру виведення ПАТ „КБ „Південкомбанк з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 26 травня по 25 серпня 2014 року включно (а.с.69-72,том 1). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.08.2014 року №71 строк тимчасової адміністрації ПАТ „КБ „Південкомбанк продовжено до 25.09.2014 року (а.с.119, том1). Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.09.2014року №101 розпочато процедуру ліквідації ПАТ „КБ Південкомбанк з 26.09.2014 року (а.с. 121, том 1). Відповідно до приписів статті 23 Закону України Про заставу, при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права. Заставодержатель набуває право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави. Таким чином, банк має право, але при цьому не зобовязаний задовольнити свої вимоги за рахунок заставлених майнових прав. Також необхідно зазначити, що не реалізація банком свого права не може свідчити про порушення прав позивача, яка могла погасити кредит достроково шляхом внесення коштів, при цьому у п.3.1.4. кредитного договору не зазначено, з якої дати чи події настає обовязок банку впродовж двох робочих днів звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобовязань. Також по справі встановлено, що заставодатель документів на переказ готівки із депозитного рахунку на погашення боргу не подав. Приймаючи до уваги викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що та обставина, що банк не скористався своїм правом погасити кредит за рахунок коштів, що належать заставодателю, і знаходяться на його рахунках в банку, не може свідчити про порушення зобовязання кредитором. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.08.2014року. При цьому апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення по суті заявлених позовних вимог, яким відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Південкомбанк, - третя особа: приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Грандвіс, про зобовязання вчинити дії.

Outcome: dismissed