Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 07.04.1987 року за договором купівлі-продажу посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим №1-1471 зареєстрований Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в реєстровій книзі на жилі об'єкти нерухомого майна , які належить фізичним особам №477 за реєстровим №110 ним було придбано обкладений цеглою будинок, жилою площею 16,2 кв.м. з господарчими спорудами та будівлями, розташований на земельній ділянці площею 1010 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. У період з 1987 року по 1994 року він самочинно перебудував житловий будинок та побудував прибудову літ Б1-1, навіс (літ. б), вхід у погріб (літ.б) , погріб (під Б-1), сарай (літ.Г), гараж (літ.З), оглядова яма (під З). Таким чином, відповідно до технічного паспорту домоволодіння [ADDRESS] складається з: житловий будинок (літ. Б-1), загальною площею 45,2 кв.м., прибудова літ Б1-1, навіс (літ. б), вхід у погріб (літ.б) , погріб (під Б-1), сарай (літ.Г), вбиральня (літ.Е), сарай (літ.Ж), сходи (літ.ж), душ (літ.И), гараж (літ.З), оглядова яма (під З), споруди (№1-7,І). В червні 1994 року приймальна комісія Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська прийняла в експлуатацію житловий будинок (літ. Б-1), гараж (літ.З) та сарай (літ. Г). Про що було складено Акт приймання індивідуального житлового будинку, який затверджено рішенням виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів за №185/25 від 17.06.1994 року. Відповідно до зазначеного рішення було узаконено та затверджено Акт прийняття в експлуатацію житловий будинок (літ. Б-1), гараж (літ.З) та сарай (літ. Г) та за ним було визнано право власності на новостворене нерухоме майно. В травні 2012 року він звернувся до реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про проведення державної реєстрації. Рішенням №12955281 від 12.05.2012 року було відмовлено у державній реєстрації права власності на домоволодіння з підстав відсутності дозволу на будівництво. Побудоване нерухоме майно він в Комунальному підприємстві «дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради не зареєстрував, оскільки не отримав в виконавчому комітеті Ленінської районної ради народних депутатів свідоцтва про право власності на житловий будинок. На підставі вищевикладеного, просить визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS] яке складається з: житловий будинок літ.Б-1 загальною площею 45,2 кв.м., прибудова літ Б1-1, навіс літ.Б, вхід у погріб літ.б, погріб під Б-1, сарай літ.Г, вбиральна літ.Е, сарай літ. Ж, сходи літ.ж, душ літ.И, гараж літ.З, оглядова яма під З, споруди №1-7,І В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради - Недосвітня С.В. позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила задовольнити. Суд, вислухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що в 1987 році [PERSON], було придбано саманий обкладений цеглою будинок, жилою площею 16,2 кв.м, цеглову вбиральню, льох шлаковий, два сараї дощатий та цегловий, дощатий навіс, який розташований на земельній ділянці площею 1010 кв.м. за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.04.1987 року посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, за реєстровим №1-1471 зареєстрований Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в реєстровій книзі на жилі об'єкти нерухомого майна, які належать фізичним особам №477 за реєстровим №110./а.с.14-15/ У період з 1987 року по 1994 року він самочинно перебудував житловий будинок та побудував прибудову літ Б1-1, навіс (літ. б), вхід у погріб (літ.б) , погріб (під Б-1), сарай (літ.Г), гараж (літ.З), оглядова яма (під З). Згідно листа КП «ДМБТІ» Дніпропетровської міської ради від 28.09.2012 року №12930 у зв'язку із знищенням житлового будинку літ. А-1 по [ADDRESS] на підставі акту про знесення від 13.07.2012 року КП «ДМБТІ» Дніпропетровської міської ради закрило розділ на об'єкт нерухомого майна, яке належало [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 07.04.1987 року посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою у зв'язку із знесенням./а.с.16/ Згідно даних технічного документації на земельній ділянці площею 1017 кв.м. по [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ. Б-1 (1993 рік побудови) з прибудовою літ. Б1-1 (1993 рік побудови) , навіс літ.б, вхід у погріб літ. б1, під Б-1-погріб, сарай літ.Г(1988 рік побудови), вбиральня літ. Е(1986 рік побудови), сарай літ.Ж (1985 рік побудови), сходи літ.ж, душ літ. И(1986 рік побудови), гараж літ.З(1994 рік побудови), під З-оглядова яма, споруди 1-7,І./а.с.52-56/ В червні 1994 року комісією Ленінської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська прийняла в експлуатацію житловий будинок літ. Б-1 житловою площею 21,7 кв.м., загальною площею 45,2 кв.м., гараж літ. Б, сарай літ. Г., що підтверджується актом та рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів від 17.06.1994 року №185/25 /а.с.11-13/ Однак, побудоване нерухоме майно позивач в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради не зареєстрував, оскільки не отримав в виконавчому комітеті Ленінської районної ради народних депутатів свідоцтва про право власності на житловий будинок. Рішенням Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області від 12 травня 2014 року №12955281 [PERSON], було відмовлено у державній реєстрації права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з наявністю самочинно побудованих будівель. /а.с.17-18/ Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.01.2014 року земельна ділянка що розташована за адресою: [ADDRESS] , відноситься до категорії земель - землі житлової та громадської забудови, вид користування земельної ділянки - обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд./а.с.19/ Відповідно до ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст..331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»у редакції Закону від 11 лютого 2010 року, який набрав чинності з 16 березня 2010 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] є цілком обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з його боку, внаслідок чого підлягають задоволенню.

Outcome: approved