Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із зазначеною вище позовною заявою, в якій посилаючись на ст. 197 СК України просив звільнити його повністю від сплати заборгованості по аліментах в сумі 13 200,50 грн., яка виникла станом на 01.01.2018 року і стягується на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] згідно виконавчого листа № 2/357/4619/16 виданого на підставі рішення суду. В обґрунтування позову вказував, що 16.12.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом по справі № 357/12476/16-ц було ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 03.02.2017 року на підставі рішення суду було видано виконавчий лист. Рішення суду та постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував та не знав про їх існування. Крім цього, навіть не міг підозрювати, що [PERSON] звернулась до суду про стягнення аліментів, оскільки дитина фактично проживала разом з ним. Про існування виконавчого провадження № 54289766 та наявний борг в сумі 13 200,50 грн. йому стало відомо лише 09.02.2018 року під час виклику в Рокитнянський РВ ДВС. Посилаючись на те, що син [PERSON] проживав разом з ним за адресою: м. Біла Церква,\~ Гайок, 180, кв. 52 та знаходився на його повному утриманні, звернувся до суду з вказаним позовом. 15.05.2018 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, з повідомленням учасників справи. Позивач в судовому засіданні суду пояснив, що з листопада 2016 року по липень 2017 року він проживав разом з сином в Гайку у м. Біла Церква на орендованій квартирі, він повністю забезпечував сина, з 2016 року по 2017 рік оплачував компютерні курси. Про рішення суду щодо стягнення з нього аліментів дізнався на початку 2017 року. Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позов, пояснивши, що проживання сина з позивачем є істотною обставиною для звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що дозволяла дитині їздити до батька та спілкуватися з ним, але він не утримував дитину, близько 10 разів син залишався ночувати у батька за місцем його проживання в м. Біла Церква, Гайок, 180, кв. 2. Також син був три тижні в селі у бабусі, матері позивача. Вона (відповідач) сину купляла куртку, за секцію з футболу платила вона. Дитина їздила до батька лише через компютер. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, а також покази свідків та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 10.06.2005 року народився [PERSON], батьками якого являються сторони по справі, [PERSON] та [PERSON], про що 17.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво серії І-ОК № 016261. З матеріалів цивільної справи № 357/12476/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів вбачається, що 16.12.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області винесено заочне рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до наявного в матеріалах вказаної справи повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] отримав вищевказане рішення суду. 11.07.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення від 16.12.2016 року видано [PERSON] виконавчий лист. Відповідно до наданих на запит суду матеріалів виконавчого провадження № 54289766 вбачається, що 11.07.2018 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 2/357/4619/16. 13.07.2017 року старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по вказаному виконавчому листу, з якою [PERSON] був ознайомлений 28.12.2017 року. 20.12.2017 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби [PERSON] було направлено пропозиція-попередження з вимогою до 29.12.2017 року сплатити заборгованість по аліментах в сумі 12 830,60 грн. Відповідно до копії пояснень від 19.01.2018 року [PERSON] був попереджений державним виконавцем про відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей. 30.01.2018 року постановою заступника начальника відділу\~ Рокитнянського районного відділу державної\~ виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області прийнято виконавче провадження № 54289766 з примусового виконання виконавчого листа № 2/357/4619/16 виданого 03.02.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом. Крім цього, 30.01.2018 року постановою заступника начальника відділу Рокитнянського районного відділу державної\~ виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з метою забезпечення виконання боргу за вказаним виконавчим листом накладено арешт на майно, що належить боржнику [PERSON] Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості по аліментах, заборгованість за 2017 рік становить 13 200,50 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. В судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що являється цивільною дружиною [PERSON] З 07.01.2017 року вона почала проживати з позивачем. З січня 2017 року по серпень 2017 року вона, позивач та його син проживали разом в [INFO]. Позивач (батько) сплачував в школі за харчування, курси, купував одяг та взуття. За цей час мати одного разу приходила до нього в школу та принесла йому цукерки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що являється другом позивача, йому (свідку) відомо, що з осені 2016 року до літа 2017 року син позивача проживав у нього в Гайку. Він часто забирав його сина зі школи № 11, що знаходиться по вул. Леваневського, оскільки їздив там по роботі, часто заходив до них в гості. Про обставини участі матері у вихованні сина в цей період йому невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, що являється братом [PERSON] По суті справи йому відомо, що в 2016 році син [PERSON], коли був ремонт в квартирі відповідача, періодично проживав у позивача. В даний час він більше допомагає Саші ніж рідний батько, доплатив за поїздку на море, надає їм продукти. В 2017 році та 2018 році син [PERSON] проживав у відповідача по вул. Томилівській, інколи їздив в гості до батька в 2017 році. Приблизно з травня 2017 року та по даний час Саша проживає з матірю, оскільки посварився з батьком і десь півтора року вони не спілкуються. Він (свідок) фактично замінює [PERSON] батька, хоча має своїх шестеро онуків. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. В позовній заяві позивач стверджує, що заборгованість по аліментах виникла в той час, коли син проживав разом з ним та він матеріально утримував його. Крім цього, іншою істотною обставиною вказує, що в порушення ч. 5 ст. 26, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» державні виконавці належним чином не повідомили його про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоровя, втрати годувальника тощо може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Відповідно до ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Із матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист був пред'явлений до виконання 11 липня 2017 року, тобто в межах строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях В судовому засіданні не встановлено, а стороною позивача не доведено про наявність обставин, що мають істотне значення, як підставу звільнення від сплати заборгованості по аліментах, в тому числі і повне утримання позивачем свого сина у вказаний в позовній заяві період. Доводи позивача про те, що він не знав про наявність рішення суду щодо стягнення з нього аліментів та виконавчого провадження за цим рішенням, суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про стягнення аліментів (повідомлення про отримання, а.с. 21 цивільна справа № 357/3603/18), а також матеріалами виконавчого провадження, при цьому наведені доводи самі по собі не можуть бути істотною обставиною для звільнення від заборгованості по сплаті аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed