Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 вересня 2007 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 760- розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову до суду та до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Останні роки вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Відповідач постійно вчиняє сварки, які відбуваються на очах у дитини, агресивно себе поводить, вчинює психологічний тиск на позивачку, принижує її честь та гідність, надмірно вживає алкогольні напої. Оскільки їхня спільна дитина є ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім'ї. Позивачка неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження. Вони не одноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останніх кілька років, хоча вони прикладали для цього максимально зусиль, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті їхніх розмов позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхньої спільної дитини. З підстав наведених вище, збереження їхньої сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Крім того, їхня спільна дитина, що була народжена за час шлюбу, проживає та буде проживати з позивачкою, а питання майна, набутого в період перебування сторін в шлюбі, будуть вирішуватись поки що в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння, взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя. Між сторонами на момент пред'явлення даного позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків. Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Вказала, що не проживає разом з чоловіком з 11 серпня 2014 року, просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін, а також стягнути з відповідача аліменти. При цьому, зазначила, що між попереднім судовим засідання та судовим засіданням з розгляду справи по суті, відповідач вчинив стосовно неї фізичне насилля. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги позивачки, а саме в частині позовних вимог про стягнення з нього аліментів. Проти розірвання шлюбу заперечував та вказав, що він кохає свою дружину та стосунки між ними налагодяться. При цьому, підтвердив пояснення позивачки, що з 11 серпня 2014 року вони не проживають разом та про те, що після попереднього судового засідання в них з позивачкою виникла сварка та він її штовхнув. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та [PERSON] 08 вересня 2007 року уклали шлюб у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 760. Від шлюбу у них з відповідачем є малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з серпня 2014 року. Шлюб носить формальний характер, крім того, відповідач допускає фізичне насилля відносно позивачки, а тому збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Тому, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08 вересня 2007 року у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 760. Крім того, відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком: [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає. За таких обставин, з урахуванням обставин, передбачених ст. ст. 182-183 СК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі матері дитини - [PERSON], допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, а також відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з цими вимогами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved