overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про збільшення розміру аліментів на своє утримання на період навчання в розмірі 350 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Хмельницького міського суду від 23 травня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на період навчання в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 07 лютого 2013 року і до досягнення ним двадцяти трьох років, він є студентом 4 курсу Національного університету державної податкової служби України, заочної форми навчання факультету - фінанси і кредит, а тому просить збільшити розміру стягуваних аліментів до 350 грн., посилаючись на те, що він хворіє, діагностика і лікування вимагає додаткових коштів, а також виникають інші потреби в зв'язку з його віком. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, В своїй позовній заяві вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 02.11.2002 року. Від шлюбу сторони мають не повнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ним та дружиною були припинені в січні 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд позовної заяви в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Суд беручи до уваги відсутність з боку позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність не прибувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 02.11.2002 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] визначити з відповідачем - [PERSON] Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в січні 2014 року по причині різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дітей, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, В своїй позовній заяві вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.09.1994 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між ним та дружиною були припинені в січні 2012 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд позовної заяви в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Суд беручи до уваги відсутність з боку позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність не прибувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 16.09.1994 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в січні 2012 року по причині різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дітей, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №233, мотивуючи тим, що спільне господарство сторони не ведуть, не проживають разом, шлюбні відносини фактично припинилися з 2013 року з тих підстав, що відповідач вирішила проживати однією сім'єю з іншим чоловіком. Вважає примирення неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 04.07.2013 року, що підтверджується записом акту про одруження №233 від 04.07.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відміткою у паспорті [PERSON] (а.с.3 зворот). Сторони не проживають однією сім'єю та спільне господарство не ведуть. Син на даний час проживає з матір'ю. Спір щодо стягнення аліментів на дитину буде вирішуватися в окремому судовому провадженні. Спору щодо розподілу спільного майна на даний час немає, що з огляду на вимоги ч.1 ст.61 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнала, наслідки визнання позову, передбачені ч.2 ст. 174 ЦПК України відповідачу роз'яснені, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №294, мотивуючи тим, що сторони не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинилися, сімейне життя не склалося оскільки вони мають різні характери, різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Вважає примирення неможливим. Ухвалою суду від 09.09.2014 року сторонам надався строк на примирення один місяць, однак сторони не примирилися. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 11.07.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.07.2006 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №294 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.10.2009 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.5). Сторони не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведуть. Дитина на даний час проживає з матір'ю. Спір щодо стягнення аліментів на дитину та спір щодо розподілу спільного майна будуть вирішуватися в окремих судових провадженнях, що з огляду на ч.1 ст.61 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, наслідки визнання позову, передбачені ч.2 ст. 174 ЦПК України відповідачу роз'яснені, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №285, мотивуючи тим, що спільне господарство сторони не ведуть, не проживають разом з 07.07.2014 року, шлюбні відносини фактично припинилися з тих підстав, що сторони втратили почуття поваги один до одного, що призводить до конфліктів в сім'ї. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши позивача та його представника, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 17.06.2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02.08.2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.6). Сторони не проживають однією сім'єю з 07.07.2014 року, спільне господарство не ведуть. Донька на даний час проживає з матір'ю. Спору щодо розподілу спільного майна та визначення місця проживання дитини на даний час немає, що з огляду на вимоги ч.1 ст.61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнала, наслідки визнання позову, передбачені ч.2 ст. 174 ЦПК України відповідачу розяснені, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від даного шлюбу у подружжя народились дві доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає з травня 2014 року, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги і збереження сім'ї неможливо. Зазначив, що шлюб з відповідачкою існує формально, оскільки вони з червня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва сторонам надано строк для примирення - два місяці. Після закінчення строку на примирення до судового засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно належним чином. Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд надати їм з позивачем строк на примирення для збереження сім'ї, після закінчення строку на примирення відповідачка до судового засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Миколаєва, за актовим записом №307. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з червня 2014 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], який помер [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті брата відкрилась спадщина на майно, і він, як спадкоємець за законом, з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Представник позивача подала заяву, де позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача - Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району до суду не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало [PERSON] на підставі Сертифікату серії ХМ №0088914. Позивач, як спадкоємець за законом, з поважних причин не звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, оскільки не був обізнаний про порядок і строки прийняття спадщини. Згідно повідомлення Старокостянтинівської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Щаснівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області, в якому просить визнати за ним - позивачем право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,41 га, яка розташована на території Щаснівської сільської ради та належала батькові позивача- [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 837616 від 01 жовтня 2002 року, та встановити факт родинних відносин з його батьком - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті свого батька - [PERSON], що помер [INFO], після смерті якого залишилось вказане спадкове майно. Як зазначено в позові, на даний час позивач не в змозі оформити спадщину через виправлення у прізвищі батька в державному акті, а також через невідповідності прізвища батька в різних документах, виданих на його ім'я, прізвищу у його свідоцтві про смерть, через що неможливо встановити родинний зв'язок між позивачем та його батьком - [PERSON], що також є перешкодою в оформленні спадкових прав. Сторони в судове засідання 01 серпня 2014 року не з'явились. Опитаний раніше, позивач підтримав заявлені позовні вимоги з викладених у позові підстав. До судового засідання від представників відповідачів- Щаснівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області та Волочиської РДА надійшли заяви про визнання позову в повному обсязі, з проханням справу слухати у їх відсутності. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с. Щаснівка Волочиського району Хмельницької області народився [PERSON], батьком якого був [PERSON], який помер [INFO] в с. Щаснівка Волочиського району Хмельницької області. Вказані обставини підтверджуються доказами у справі: показаннями в суді свідків [PERSON] та [PERSON]; даними: паспорта та свідоцтва про народження заявника; свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження та актового запису про смерть [PERSON]; свідоцтва про смерть [PERSON]; державного акту на право власності на землю серії Р1 № 837616 від 01 жовтня 2002; висновку відділу РАЦС Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області про відмову у внесенні змін до актового запису; листа Волочиської державної нотаріальної контори № 1489/02-14 від 12 червня 2014 року; довідки Щаснівської сільської ради № 45 від 16 лютого 2010 року; витягу з технічної документації № 08-2568/14 від 13 червня 2014 року. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити факт, що [PERSON] був батьком [PERSON]. Визнання представниками відповідачів позову в частині вимоги про визнання права власності на спадкове майно- земельну ділянку не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved