Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 29 грудня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO]. Також на її утриманні знаходяться діти від попереднього шлюбу. Подружні відносини склалися погано, причиною тому стало те, що у них із відповідачем різні погляди на життя, неможливість дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем. Відповідач зловживає спиртним, внаслідок чого ображає її, застосовує фізичну силу, ставиться зневажливо, не рахується з її думкою,зусилля, які докладались нею для збереження сім»ї та шлюбу виявились марними. Відповідач матеріально сім»ю не забезпечує, кошти витрачає лише на себе, нехтуючи її намаганнями зберегти сім»ю, відповідач продовжує проживати за власними інтересами, примирення між ними виключається, шлюб існує формально, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України - без фіксації технічними засобами. Судом встановлено, що 29 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено відповідний актовий запис №2823, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №144856. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, вказуючи, що сім'я розпалась остаточно, що підтвердили в поданих заявах. Відповідно до ст.112 СК України суд при розірванні шлюбу з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу, дійсно суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення і вимоги позову є обґрунтованими, а тому Позов підлягає задоволеню. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved