Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариства «Комерційний банк «Хрещатик» звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідно до п. 1.2. вказаного Кредитного договору, позивачем (Банком) було надано грошові кошти у сумі 7\~000,00 грн. кредит. Факт отримання грошових коштів підтверджується заявою про відкриття кредитної лінії відповідача, а також виписками із карткового рахунку відповідача. Відповідно до положень Договору, відповідач (позичальник) зобовязувався повернути кредит не пізніше 11.09.2015 року. Пунктом 3.1. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку процентну ставку у розмірі 3 % проценти на місяць. Відповідно до пункту 3.5. Кредитного договору, сплата проценті за користування кредитом та плата за супроводження Надлімітної заборгованості стягується банком один раз на місяць у розрахунковий день (день білінгу) шляхом списання відповідної суми з карткового рахунку за рахунок залишку на картковому рахунку власних коштів позичальника, а в разі їх недостатності (відсутності) за рахунок наданого Кредиту, збільшується таким чином заборгованість по Кредиту. У разі виникнення Надлімітної заборгованості позичальник сплачує Банку плату за супроводження Надлімітної заборгованості у розмірі визначеному у п. 3.3. Кредитного договору. Пунктом 3.3. Кредитного договору передбачено, що за супроводження Надлімітної заборгованості позичальник сплачує Банку плату у розмірі подвійної облікової ставки НБУ плюс відсоткова ставка по кредиту від суми Надлімітної заборгованості за кожен день її існування. Однак, наразі зобовязання по сплаті заборгованості по кредиту та сплаті відсотків за зазначеним кредитом не виконуються. Враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, позивач вказував що станом на 01.03.2016 р., борг за договором № 47/5-41/14-490/10295804201 від 17.09.2014 року перед банком складає 15\~282,61 грн., в тому числі: нараховані та несплачені відсотки за використання кредиту 2\~445,06 грн.; нараховані та несплачені відсотки за перевищення кредитного ліміт 5\~855,57 грн.; сума заборгованості за кредитом за період з 15.10.2014 по 01.03.2016 620,00 грн.; сума перевищення кредитного ліміту з 15.10.2014 р. по 01.03.2016 р. 6361,98 грн. Тому позивач просив, стягнути з [PERSON] заборгованість за договором в сумі 15\~282,61 грн. та судовий збір. Представник позивача направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 549 ЦК України визначає що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з матеріалів справи, що 17 вересня 2014 року між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» було укладено кредитний договір № 47/5-41/14-490/10295804201, згідно якого банк надає позичальнику кредит у формі відновлювальної кредитної лінії по картковому рахунку позичальника шляхом проведення платежів позичальника на суму, що перевищує доступний залишок коштів на картковому рахунку в межах встановленого кредитного ліміту, передбаченого цим Договором, а позичальник отримує кредитні кошти та оплачує, комісії, проценти за користування на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 1.2. вказаного Кредитного договору, позивачем (Банком) було надано грошові кошти у сумі 7\~000,00 грн. кредит. Факт отримання грошових коштів підтверджується заявою про відкриття кредитної лінії відповідача, а також виписками із карткового рахунку відповідача. Відповідно до положень Договору, відповідач (позичальник) зобовязувався повернути кредит не пізніше 11.09.2015 року. Пунктом 3.1. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку процентну ставку у розмірі 3 % проценти на місяць. Відповідно до пункту 3.5. Кредитного договору, сплата проценті за користування кредитом та плата за супроводження Надлімітної заборгованості стягується банком один раз на місяць у розрахунковий день (день білінгу) шляхом списання відповідної суми з карткового рахунку за рахунок залишку на картковому рахунку власних коштів позичальника, а в разі їх недостатності (відсутності) за рахунок наданого Кредиту, збільшується таким чином заборгованість по Кредиту. У разі виникнення Надлімітної заборгованості позичальник сплачує Банку плату за супроводження Надлімітної заборгованості у розмірі визначеному у п. 3.3. Кредитного договору. Пунктом 3.3. Кредитного договору передбачено, що за супроводження Надлімітної заборгованості позичальник сплачує Банку плату у розмірі подвійної облікової ставки НБУ плюс відсоткова ставка по кредиту від суми Надлімітної заборгованості за кожен день її існування. Однак, наразі зобовязання по сплаті заборгованості по кредиту та сплаті відсотків за зазначеним кредитом не виконуються. Станом на 01.03.2016 р., борг за договором № 47/5-41/14-490/10295804201 від 17.09.2014 року перед банком складає 15\~282,61 грн., в тому числі: нараховані та несплачені відсотки за використання кредиту 2\~445,06 грн.; нараховані та несплачені відсотки за перевищення кредитного ліміт 5\~855,57 грн.; сума заборгованості за кредитом за період з 15.10.2014 по 01.03.2016 620,00 грн.; сума перевищення кредитного ліміту з 15.10.2014 р. по 01.03.2016 р. 6361,98 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 549, 625, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved