Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

В липні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, мотивуючи свої вимоги тим, що в період часу з 2015 року по 2018 рік він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із відповідачем. Під час спільного проживання у них народилась дівчинка, [PERSON] , [INFO] . Оскільки на час народження дитини він не перебував у шлюбі з матір`ю народженої нею дитини, то запис батька дитини у Книзі реєстрації народжень був внесений за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою на підставі положень ст. 135 СК України. Проте, сумісне життя не склалося, на теперішній час сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідач вихованням доньки [PERSON] не займається, всі обов`язки по вихованню дитини поклала на нього, перестала піклуватися про сім`ю та доньку, а в подальшому покинула родину. Весь цей час вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається він. Він неодноразово звертався до відповідача із проханням змінити актовий запис про народження дочки [PERSON] в частині запису про батька дитини, але не знайшов із відповідачем спільної мови у даному питанні. У зв`язку з чим вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом. В подальшому, представниця позивача уточнила позовні вимоги, у зв`язку з чим просила разом з раніше заявленими вимогами, змінити прізвище малолітньої дитини з [PERSON] на [PERSON] . Позивач, його представник в судове засідання не з`явилися, просили суд розглянути справу у їх відсутності, заявлені позовні підтримують повністю, наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосудді, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. 3 ст. 128 СК України). Судом встановлено, що не оспорюється сторонами по справі, позивач [PERSON] в період часу з 2015 по 2018 роки проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Під час спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Так як на момент народження дитини сторони по справі не перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідач по справі [PERSON] зареєструвала доньку на підставі положень ч. 1 ст. 135 СК України. Даний факт підтверджено свідоцтвом про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 25). Згідно інформації з КНП «ЦМЛ» м.Торецька від 03.07.2019 (а.с. 6) вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] з 27.04.2019 по теперішній час знаходиться у дитячому відділенні лікарні. Із інформації, зазначеної позивачем в своєму позові, яка ні ким і ні чим не спростована вбачається, що він постійно спілкується з донькою, відвідує її в лікарні, має намір проживати разом з донькою, виховувати дитину, матеріально її забезпечувати, тобто створювати для неї всі необхідні умови для її розвитку і життя. На вихованні у позивача по справі знаходиться ще одна малолітня дитина, яка була народжена відповідачкою по справі під час їх спільного проживання. Відповідачка по справі з сім`єю не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми доказами є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відтак, суд вважає, що встановлені судом фактичні обставини справи дозволяють зробити висновок, що народжена [INFO] дитина є донькою позивача по справі [PERSON] . Такий висновок суду зроблений на підставі того, що в момент зачаття дитини сторони по справі знаходилися у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, довіряли та кохали один одного, тобто були однією сім`єю. Сумніву в правдивості пояснень позивача що він є батьком дитини у суду не викликає. Крім того, дані обставини визнані відповідачем по справі [PERSON] . При цьому, позовні вимоги про виключення відомостей з актового запису про батька не підлягають задоволенню, оскільки в даному випадку в актовий запис ці відомості вносилися відоповідно до ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Отже, суд вважає позовні вимоги в частині визнання батьківства частково доведеними, тому вони підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial