overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням - квартирою № 81 по вул. Гірників, 3 в м. Комсомольську Полтавської області. Позовні вимоги мотивує тим, що з червня 2013 року відповідачі залишили спірну квартиру без поважних причин, квартирою не користуються, не несуть будь-які витрати щодо утримання житла, проте зберігають за собою формальне право на житло, в звязку з чим вона несе додаткові майнові витрати по утриманню житла. Просить усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, і визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою. До суду позивач не зявилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні заявлених вимог наполягає з підстав, викладених в позові. Відповідачі до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в порядку, передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що позивач є власницею спірної квартири (а.с 7), в якій згідно із представленими даними в якості членів сімї до теперішнього часу значаться зареєстрованими [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). Згідно із актом від 16.02.2016 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають в [INFO] з 15.06.2013 року. (а.с. 8) згадана обставина свого спростування в судовому засіданні не знайшла. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Факт тривалого не проживання відповідачів у спірному жилому приміщенні та невиконання ними обовязків по оплаті та утриманню житла знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а їх формальна реєстрація у спірній квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися і розпоряджатися квартирою, з огляду на що, вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні нею права користування власністю та визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних з нього на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 800 грн. на місяць до ? частки заробітку щомісячно. Заявлені вимоги мотивує «відмовою батька надавати допомогу на утримання дитини в добровільному порядку». До суду позивач не з'явилась, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність правових підстав для його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши представлені у справі письмові докази, суд наголошує про відсутність правових підстав для задоволення позову з таких підстав: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - сина [PERSON], який з 01 вересня 2014 року навчається за рахунок держбюджету на денній формі навчання в Дніпропетровському Національному гірничому університеті і на утримання якого на користь позивача судовим рішенням від 24 вересня 2015 року стягнуті аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно до закінчення [PERSON] навчання (а.с. 5). Рішення щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі було ухвалене судом за заявою позивача - за відсутності даних щодо наявності у відповідача постійного джерела доходу. На даний час позивачем представлена довідка з місця роботи відповідача (а.с. 8), а вимога про збільшення розміру стягуваних з нього аліментів обґрунтована відмовою відповідача надавати допомогу на утримання дитини в добровільному порядку. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог та наявності правої підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів, суд виходить з наступного: Відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Заперечуючи позов, відповідач посилається на об'єктивні матеріальні обставини, які унеможливлюють збільшення розміру стягуваних аліментів, що підтверджує відповідними довідками про власний доход та наявність аліментних зобов'язань (а.с. 20-26). Водночас, позивачем не представлено жодного доказу на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану когось із сторін, а відмова батька надавати допомогу на утримання дитини в добровільному порядку - єдина обставина, якою обґрунтовано поданий позов, в контексті положень ст..192 СК України не може слугувати підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів з врахуванням також матеріального становища відповідача та реальної можливості надавати ним допомогу в тому розмірі, який визначений позивачем з поданням згаданого позову, а відтак, заявлена [PERSON] вимога про збільшення розміру стягуваних аліментів задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 19 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №35. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Вказала, що причиною розлучення є те, що через різні погляди на сімейне життя постійно виникали сварки, які призвели до того, що з липня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сім'ї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла зава, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2013 року, шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 35. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Удицької сільської ради Теплицького району за №80 від 08 лютого 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та малолітнього сина, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 23 липня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №24. В шлюбі не мають неповнолітніх дітей. Вказала, що причиною розлучення є те, що через різні погляди на сімейне життя постійно виникали сварки, які призвели до того, що з 2012 року вони з відповідачем проживають окремо. На сьогоднішній день відповідач проживає з іншою жінкою. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сім'ї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла зава, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1994 року, шлюб зареєстровано відділом РАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 24. В шлюбі неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 29 квітня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Завадівської сільської ради Теплицького району, актовий запис №02. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Вказала, що причиною розлучення є те, що через різні погляди на сімейне життя постійно виникали сварки, які призвели до того, що з вересня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сім'ї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла зава, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2012 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Завадівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис за № 02. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Завадівської сільської ради Теплицького району за №46 від 05 лютого 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та малолітньої доньки, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджені документально(а.с.1), відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 липня 1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції, актовий запис № 23. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - Катерину, [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів, сторони разом не проживають з серпня 2014 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпо-відачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя ра-зом не проживає, спільне господарство не ведеться та сторони не бажають примири-тись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 05 червня 2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №603. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу дітей не мають, спільне життя не склалось через постійні непорозуміння, сварки. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сторони разом не проживають з липня 2015 року та спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 08 серпня 2009 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельни-цькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1272. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають двох неповно-літніх синів - [PERSON] та [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через постійні непорозуміння, сварки. В судовому засіданні представник позивач вимоги позову підтримала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задово-ленню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сторони разом не проживають та спільне господарство не ведуть. З урахуванням встанов-лених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя немож-ливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, сина Артура, [INFO] та сина Бориса, [INFO] в розмірі по 3 000 грн. на кожну дитину щомісячно посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково та просить стягувати аліменти на утримання дітей в меншому розмірі відповідно до його доходів. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайон-ного суду від 01 лютого 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу у подружжя народилась син Артур, [INFO] та син Борис, [INFO]. Подружжя разом не проживає, діти проживають з матірю, відповідач добровільно матеріа-льної допомоги на утримання дітей не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: копією рішення Хме-льницького міськрайонного суду від 01 лютого 2016 року про розірвання шлюбу; копіями свідоцтв про народження дітей; довідкою про склад сімї; довідками про доходи відповідача. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання ди-тини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у тве-рдій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегу-лярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержу-вача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому у від-повідності до ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дітей в розмірі 3 000 грн. на обох дітей щомісяч-но, зважаючи на його доходи. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей і платника аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1 000 грн. щомісячно посилаю-чись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаю-чись на те, що має незначні заробітки, як приватний підприємець, а тому невзмозі сплачувати аліменти в такому розмірі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому за-доволенню. Судом об'єктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайон-ного суду від 18 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу у подружжя народилась донька - [PERSON], [INFO]. Подружжя разом не проживає, дитина проживає з матір'ю, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: копією рішення Хме-льницького міськрайонного суду від 18 березня 2016 року про розірвання шлюбу між сторонами по справі; копією свідоцтва про народження дитини; довідкою про склад сім'ї; довідкою Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції про доходи [PERSON] за 2015 рік. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання ди-тини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у тве-рдій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегу-лярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержу-вача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому у відпо-відності до ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно. Визначаю-чи цей розмір суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і пла-тника аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що син навчається на денному відділенні Білоцерківського національного аграрного університету державної форми навчання, та у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Вказала, що син навчається на державній формі навчання. Вона з усіх сил підтримує сина, а відповідач, проживаючи окремо, не надає ніякої матеріальної допомоги дитині. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що працює в Теплицькому дошкільному навчальному закладі, отримує мінімальну заробітну плату, тому спроможний сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], який народився [INFO] року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та свідоцтвом про зміну імені. [PERSON] навчається на першому курсі Білоцерківського національного аграрного університету денної державної форми навчання, термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою навчального закладу за №698 від 18 лютого 2016 року. У відповідності до ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи те, що повнолітній син відповідача [PERSON] у зв'язку з навчанням на денній формі навчання потребує матеріальної допомоги, враховуючи, що він інших доходів не має, те, що позивач [PERSON], яка є його матір'ю, має постійне місце роботи, також має обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, та приймаючи до уваги те, що відповідач отримує мінімальну заробітну плату та його дохід є постійним, є людиною працездатного віку, неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, тому має можливість надавати таку матеріальну допомогу, суд визначає розмір аліментів - 400 гривень щомісячно. Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial