Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] позбавленим права користування житловим приміщенням для подальшого зняття органом реєстрації з реєстраційного обліку місця проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позову позивач вказав на те, що [PERSON] був прийнятий на роботу в AT «ДАЗ». У зв'язку з чим, йому була надана частина жилого приміщення, що складається з ліжко-місця у гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] Відповідно до «Переліку майна переданого до статутного фонду AT «ДАЗ», виданого регіональним відділенням ФДМУ в Дніпропетровській області, вказаний гуртожиток є власністю позивача і використовується для поселення та проживання в ньому працівників AT «ДАЗ». У відповідності до вимог «Примірного положення про гуртожитки», на підставі розпорядження адміністрації підприємства, відповідач отримав ордер на ліжко-місце для вселення. Разом з тим, з відповідачем було укладено Договір найму № 83-348 від 27.12.2012 року та зареєстровано його місце проживання. 17 вересня 2013 року відповідач звільнився з підприємства за власним бажанням. У відповідності до умов п. 6.1. та 6.2. Договору найму № 83-348 від 19.12.2012 року, після звільнення Наймача з підприємства Наймодавця, Наймач зобов'язаний передати Наймодавцеві частину приміщення, що складається з ліжко-місця та знятися з реєстраційного обліку місця проживання (перебування), протягом 3-х (трьох) днів з моменту підписання наказу про звільнення. Разом з тим, п. 6.3. Договору передбачає, що частина приміщення та майно Наймодавця вважається фактично переданим Наймодавцеві з моменту підписання наказу про звільнення Наймача з підприємства Наймодавця, підписання акту прийому-передачі та закінчення триденного строку визначеного для звільнення частини приміщення яка складається з ліжко-місця, у відповідності до п.6.1. та п.6.2. Договору. Наказом № 2628к від 17.09.2013 року підтверджується факт звільнення [PERSON] Довідкою Соціально-побутового відділу AT «ДАЗ» № 83-233 від 08.11.2013 року підтверджується, що відповідач звільнив ліжко-місце 05.11.2013 року і не проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до п. 6.4. Договору, оплата за користування частиною приміщення, яка складається з койко-місця здійснюється Наймачем до дня фактичного звільнення приміщення. Копія особового рахунку свідчить, що нарахування оплати за проживання з листопада 2013 року по особовому рахунку відповідача не здійснюється у зв'язку з його вибуттям з гуртожитку. У зв'язку із звільненням з підприємства та закінченням дії Договору відповідач втратив право користування вказаним житловим приміщенням і фактично звільнив його 05.11.2013 року, однак він не підписав Акт прийому-передачі. Змінивши місце проживання, відповідач до теперішнього часу не знявся з реєстраційного обліку місця проживання. Нове місце проживання (перебування) відповідача позивачу не відоме. Оскільки жодних заходів щодо зняття з реєстраційного обліку місця проживання в гуртожитку відповідачем не було вжито, позивач був вимушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача Пільгун Н.В. не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Справу просила розглянути без участі представника позивача. А також не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення по даній справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Красногвардійського РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Радзюк О.А. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути дану справу без участі представника третьої особи та прийняти законне рішення згідно чинного законодавства. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що Публічному акціонерному товариству «Дніпропетровський агрегатний завод» належить гуртожиток за адресою: [ADDRESS] відповідно до «Переліку майна переданого до статутного фонду AT «ДАЗ», виданого регіональним відділенням ФДМУ в Дніпропетровській області (а.с.6), який використовується для поселення та проживання в ньому працівників AT «ДАЗ». 02 грудня 2011 року позивачем був прийнятий на роботу [PERSON], на підставі наказу № 3662К від 02.12.2011 року, що підтверджується довідкою відділу кадрів Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» від 12.11.2013 року за № 80-316 (а.с.14). Згідно з положеннями ст. 127 ЖК Української РСР, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. На підставі ордеру Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» на житлову площу в гуртожитку від 10.09.2012 року за № 740, [PERSON] була надана частина жилого приміщення, що складається з ліжко-місця у гуртожитку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8), що підтверджується актом прийому-передачі від 19.12.2012 року (а.с.12). На підставі вищевказаного, 27 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дніпропетровський агрегатний завод» та [PERSON] був укладений Договір найму № 83-348 (а.с.9-11). Місце проживання [PERSON] було зареєстровано в Красногвардійському районному відділі у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, що підтверджується карткою прописки (а.с.13). У відповідності до умов п. п. 6.1., 6.2. Договору найму № 83-348 від 19.12.2012 року, після звільнення Наймача з підприємства Наймодавця, з будь яких підстав, Наймач зобов'язаний передати Наймодавпеві частину приміщення, що складається з койко-місця, та все майно Наймодавця, яке знаходилося в приміщенні на момент вселення Наймача у стані не гіршому ніж на момент вселення Наймача, протягом 3-х (трьох) днів з моменту підписання наказу про звільнення. Протягом строку, визначеного в п. 6.1 цього Договору, Наймач, а також члени сім'ї Наймача, які не являються працівниками підприємства Наймодавця, зобов'язані звільнити приміщення та знятися з реєстраційного обліку. 17 вересня 2013 року відповідач звільнився з підприємства за власним бажанням, напідставі наказу № 2628К від 17.09.2013 року (а.с.15), що підтверджується довідкою відділу кадрів Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» від 12.11.2013 року за № 80-316 (а.с.14). Відповідно до п. п. 6.3., 6.4. Договору найму № 83-348 від 19.12.2012 року, частина приміщення та майно Наймодавця вважається фактично переданим Наймодавцеві з моменту підписання наказу про звільнення Наймача з підприємства Наймодавця, підписання акту прийому-передачі та закінчення триденного строк)' визначеного для звільнення частини приміщення яка складається з койко-місця, у відповідності до п.6.1. та п.6.2. даного Договору. Оплата за користування частиною приміщення, яка складається з койко-місця здійснюється Наймачем до дня фактичного звільнення приміщення. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, згідно листа Красногвардійського РВ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 28.02.2014 року за № 1215/900, [PERSON] станом на 28.02.2014 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Разом з тим, згідно довідки соціально-побутової служби Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» від 06.02.2014 року за № 83-295, яка складена в присутності свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 05.11.2013 року. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним задовольнити позов та визнати [PERSON] позбавленим права користування житловим приміщенням для подальшого зняття органом реєстрації з реєстраційного обліку місця проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved