overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 2007 року, в шлюбі є двоє неповнолітніх дітей. Їхні сімейні стосунки припинено, спільно не проживають більше півроку, примирення не відбулось. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, миритись не бажає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 16 квітня 2007 року [PERSON], [INFO] та Клемпоуз ( після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], у виконавчому комітеті Підгородянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 2 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія I-НМ № 036401 , видане Підгородянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 16 квітня 2007 року. Від спільного проживання в шлюбі в подружжя [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження . Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2015 року подружжю було надано строк для примирення, яким вони не скористались. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Сімейний союз підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. В ч. 3 ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини . Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Судом встановлено, що сторони більше півроку шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, примирення між ними не відбулося, сторони втратили почуття поваги та кохання один до одного. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінити прізвище на Клемпоуз. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із квитанції позивачем оплачено судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 27 жовтня 2006 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Сімейне життя між сторонами не склалося, вони проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 2 листопада 2013 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Посилалася на те, що відповідач працює офіційно, інших утриманців не має. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2 листопада 2013 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вони знаходилися в фактичних шлюбних відносинах з 2005 по 2015 рік. Від спільних відносин у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з нею, відповідач працездатний, але офіційно не працює. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала . Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, але не погодився з їх розміром. Пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі 750 грн. Вислухавши сторони, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.8), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, офіційно не працює, інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 02 листопада 2015 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року по 20 січня 2015 року. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, місце роботи та розмір заробітку приховує, проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно на утримання дитини. Однак, 09 грудня 2015 року позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог в яких просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. Адвокат позивачки за договором про надання правової допомоги [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, але не погодився з їх розміром. Пояснив, що матеріальну допомогу дитині він надавав шляхом здійснення грошового переказу через відділення пошти та погоджується сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі 500 грн. Вислухавши сторони, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо, шлюб розірвано (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, офіційно не працює, матеріальну допомогу дитині надає в добровільному порядку, інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01 січня 2016 року, оскільки відповідачем надавалася матеріальна допомога в добровільному порядку до грудня 2015 року, включно. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 487 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 13 квітня 2005 року вона з відповідачем уклала шлюб, який на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2009 року було розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач обіцяв всіляко підтримувати її та сина, але після нового одруження, з травня 2011 року відповідач перестав надавати матеріальну допомогу, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1455 грн. Позивача у судовому засіданні від 18.01.2016 року позовні вимоги підтримала та просили задовольнити їх у повному обсязі. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні від 18.01.2016 року позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, але не погодився з їх розміром, просив стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 300 грн. ,в останнє судове засідання не з'явився. Вислухавши сторони , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.9), який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо, шлюб розірвано (а.с.8). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, офіційно не працює, матеріальну допомогу дитині не надає , а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 05 листопада 2015 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що 13 серпня 2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, яка крім іншого, складається із земельної ділянки, що розташована на території с.Сорокодуби площею 0,32 га, з яких 0,25 га передані для обслуговування житлового будинку та 0,07 га передані для ведення особистого підсобного господарства, вартістю 19152 грн. 78 коп., що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ 01845, виданим Чернелівською сільською радою Красилівського району 16 лютого 1996 року та земельну ділянку, що розташована на території Чернелівського сільської ради Красилівського району площею 2,1247 га, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822789200:07:001:0059, вартістю 69896 грн. 03 коп. що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №061817, виданого Красилівською райдержадміністрацією 20 березня 2006 року. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і у встановленому законом порядку прийняла спадщину. У видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки їй було відмовлено, у звязку із тим, що правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки втрачено. В судове засідання позивач не зявилася. Позивач надіслав до суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Представник Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просив розглядати справу без його участі. Судом встановлено, що сторони з 09 лютого 1979 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних дітей, які на даний час є повнолітніми та проживають окремо. З 1996 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними більше не існує близьких відносин. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім'я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 21 травня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалося. Постійні сварки та скандали призвели до розпаду сімї. Неодноразові спроби примиритися, позитивних результатів не дали. Упродовж двох останніх років не проживають спільно. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Пояснив суду, що сімя розпалася, примирення неможливе. Просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, згідно якого відповідач була повідомлена про час та місце судового засідання. Про причини своєї неявки [PERSON] суд не повідомила. У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Позивач [PERSON] не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 21 травня 2012 року виконавчим комітетом Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Рівненської області було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], актовий запис № 4 (а.с.6) Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.15). Спору між сторонами щодо місця проживання малолітньої доньки [PERSON] немає. Упродовж двох років сторони не проживають як подружжя. Неодноразові намагання позивача зберегти сімю позитивних результатів не дали. За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сімї є неможливим, і таким, що суперечить інтересам позивача. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України, ст.ст. 10, 11, \~60, \~80, 88, 212, 214 ЦПК України, суд,

Outcome: approved