Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» дана цивільна справа розглядається Куйбишевським районним судом Запорізької області на підставі розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №27/0/38-14. У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору №DN80FI0000058 від 11 квітня 2007 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 12 840 доларів США 00 центів на термін до 10 квітня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у певному розмірі. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 16 березня 2015 року має заборгованість 12\~086 доларів США 81 центів, яка складається з: 10\~699 доларів США 47 центів заборгованість за кредитом, 838 доларів США 77 центів заборгованість за відсотками за користування кредитом, 346 доларів США 68 центів заборгованість по комісії за користування кредитом, 201 доларів США 89 центів пеня. Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору в розмірі 12\~086 доларів США 81 центів та судовий збір в сумі 2\~631 грн. 30 коп.. Представник позивача у письмовій заяві повідомив судові про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без участі свого представника. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до чч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до стст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Із матеріалів справи випливає, що 11 квітня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №DN80FI0000058, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 12\~840 доларів США 00 центів з кінцевим терміном повернення коштів до 10 квітня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами (а.с.11-14). Відповідно до п.1.1 кредитного договору, даний кредит має цільове призначення на придбання нерухомості. Сторони узгодили, що кредит видається, зокрема, із сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 0,83% щомісяця на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,3% від суми виданого кредиту тощо. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно, з 10 по 17 число кожного місяця, надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 163 доларів США 27 центів для погашення заборгованості за цим договором, яка складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Отримавши грошові кошти відповідно до умов кредитного договору, відповідач позичальник [PERSON] користувався ними. Разом з цим, він не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.6-10). Станом на 16 березня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що складається з: 10\~699 доларів США 47 центів заборгованість за кредитом, 838 доларів США 77 центів заборгованість за відсотками за користування кредитом, 346 доларів США 68 центів заборгованість по комісії за користування кредитом, 201 доларів США 89 центів пеня. Відповідно до ч.4\~ст.267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З заявою про застосування наслідків спливу позовної давності сторона у спорі не зверталась. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 12\~086 доларів США 81 центів, що згідно курсу Національного Банку України (далі НБУ) станом на 16 березня 2015 року становить 263 129 грн. 85 коп.. Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 2\~631 грн. 30 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при предявленні позову до суду (а.с.19). На підставі викладеного,

Outcome: approved