Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа відділ Державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, в якому зазначила , що перебувала у шлюбі з [PERSON], який розірвано за рішенням суду в 2010 році. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Харцизького міського суду Донецької області від 12 лютого 2012 року по справі № 2/0550/2238/12 з відповідача по справі [PERSON] на мою користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21 вересня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по стягненню аліментів від 19 червня 2015 року ВДВС Нововодолазького районного Управління юстиції Харківської області заборгованість по аліментам станом на 31 травня 2015 року складає 6592,30 гривень. Розмір неустойки за прострочення сплати аліментів відповідно до розрахунку становить : 22413,08 гривень., які просить стягнути з відповідача по справі. В судове засідання позивач не прибула, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі . Відповідач по справі в судове засідання не прибув повторно, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, жодних заяв від відповідача по справі до суду не надійшло. Представник третьої особи, відділу відділ Державної виконавчої служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, в судове засідання надав заяву про слухання справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд за наявності згоди позивача по справі ухвалює заочне рішення. Суд, розглянув заяви позивача та третьої особи по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі , [PERSON], [INFO] , перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON], який розірвано за рішенням суду в 2010 році. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Харцизького міського суду Донецької області від 12 лютого 2012 року по справі № 2/0550/2238/12 з відповідача по справі [PERSON] на мою користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 21 вересня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по стягненню аліментів від 19 червня 2015 року ВДВС Нововодолазького районного Управління юстиції Харківської області заборгованість по аліментам станом на 31 травня 2015 року складає 6592,30 гривень. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки/пені/ у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів. Судом встановлено, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 1 червня 2015 року становила 6592,30 гривень. Судом перевірено нарахування неустойки за прострочення сплати аліментів, розмір неустойки відповідно до розрахунку становить : 22413,08 гривень. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи. Суд зазначає, що відповідачем по справі в судове засідання не надані докази, які б підтверджували поважність причин несплати аліментів та виникнення заборгованості по сплаті аліментів, та спростовувала правомірність нарахування суми неустойки за прострочення сплати аліментів 22413,08 гривень. Визначаючи розмір неустойки, суд врахувує, що пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилося стягнення. За положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Оскільки згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. В пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідач по справі не довів, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася по незалежним від нього причинам. В постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція щодо визначення пені по аліментам, а саме: «Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму». Матеріалами справи підтверджується, наявність заборгованості по сплаті аліментів за рішенням суду. Таким чином суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів сталася саме з вини відповідача. Доказів, щоб підтверджували виникнення заборгованості з незалежних від нього причин, відповідачем не надано.

Outcome: approved