Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

В квітні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця довічно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що він є батьком відповідача, який проживає разом з ним. Він є пенсіонером, має вік повних 68 років, є непрацездатною особою похилого віку та на даний час залишився без засобів до існування і потребує матеріальної допомоги. В добровільному порядку відповідач допомоги не надає. Позивач отримує пенсію у розмірі 1647,86 гривень. За віком та станом здоров'я він позбавлений можливості отримувати додаткові доходи, інших джерел доходів, ніж допомога дитини, не має, постійно несе витрати по придбанню ліків для підтримання життєдіяльності. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату. При цьому, відповідач є єдиним сином позивача та інших дітей він не має. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги позивача та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання батька, але просив врахувати, що з нього також стягуються аліменти на утримання його неповнолітньої дитини. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що позивач є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, а також не заперечується й самим відповідачем. Згідно з положеннями ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Судом встановлений, що позивач батьківських прав відносно свого сина не позбавлений, є пенсіонером та отримує пенсію за віком у розмірі 1647 грн. 86 коп., що підтверджується довідкою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 15.12.2017 року за № 9411/01-21 (а.с.3), у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. В свою чергу, [PERSON] добровільно матеріальну допомогу своєму батькові не надає, а доказів іншого суду не надано. Відповідно же\~до ч.\~1\~ст.\~205\~СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Так, позивач просив суд визначити аліменти в частині від заробітку відповідача в розмірі 1/4 частини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що відповідач, дійсно, офіційно працевлаштований та має постійне джерело доходу у вигляді заробітної плати, що підтверджується відповідною довідкою від 07.06.2018 року за вих. № 0706/18-01, виданою ТОВ «Стас і К», згідно якої, відповідач працює у вказаному товаристві на посаді вантажника харчової продукції. В той же час, із зазначеної довідки судом також встановлено, що з заробітної плати відповідача стягуються аліменти за виконавчим листом на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, на утриманні відповідача перебуває неповнолітня дитина. В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Тобто, зазначені обставини вказують на те, що заявлені позивачем вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає можливим встановити розмір аліментів в частині від заробітку відповідача та стягнути з [PERSON] аліменти на користь його батька [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і довічно, починаючи стягнення з 12 квітня 2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання батька в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 704 грн. 80 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial