Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаним позо-вом та обґрунтовують його тим, що 8 березня 1947 року у користування їх батька [PERSON] були передані земельні ділянки площею 0,16 га та 0,13 га, розташовані по [ADDRESS]. Загальна площа цих земельних ділянок становила 0,32 га. [INFO] [PERSON] помер. В порядку спадкування за законом позивачі набули право користування земельною ділянкою площею 0,32 га, що розташовується по [ADDRESS]. Частина цієї земельної ділянки площею 0,1 га була передана у власність [PERSON] Так, рішенням Бориспільської міської ради №8422-68-V від 27 липня 2010 року відповідачу був на-даний дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в його влас-ність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Бориспільської міської ради №8523-69-V від 7 вересня 2010 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 22 березня 2011 року на ім'я відповідача був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №272513. У такий спосіб [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3210500000:11:023:0030 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовується по [ADDRESS]. Позивачі не давали дозвіл на вилучення з їх користування частини земельної ділянки та передачу її у власність відповідача. У такий спосіб було порушено їх право користування земельною ділянкою. З метою відновлення порушеного права вони про-сять суд визнати незаконними рішення Бориспільської міської ради №8422-68-V від 27 липня 2010 року та №8523-69-V від 7 вересня 2010 року, та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №272513, виданий 22 березня 2011 року на ім'я [PERSON] У судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] підтримують позов та просять суд задовольнити його. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що в матеріалах цивільної справи від-сутні докази на підтвердження того, що у власність [PERSON] була перебувала земельна ділян-ка, яка перебувала у користуванні позивачів. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Інші учасники цивільного процесу не з'явились у судове засідання. Вони завчасно та у вста-новленому порядку були повідомлені про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дій-шов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що у користування [PERSON] були виділені земельні ділянки площею 0,16 га та 0,13 га. Ця обставина підтверджується копією архівної виписки протоколу засідання прав-ління колгоспу «Серп і молот» №6 від 8 березня 1947 року. [INFO] [PERSON] помер. За час свого життя він не склав заповіт. Тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом була його дружина [PERSON] та дочки [PERSON] і [PERSON] З копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.14) вбачається, що вони вчасно та в установленому порядку прий-няли спадщину. У такий спосіб позивачі набули право користування земельними ділянками площею 0,16 га та 0,13 га. Рішенням Бориспільської міської ради №8422-68-V від 27 липня 2010 року [PERSON] був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в її власність земельної ділян-ки площею 0,1 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. Рішенням Бориспільської міської ради №8523-69-V від 7 вересня 2010 року (а.с.20) був за-тверджений проект землеустрою щодо відведення у власність відповідача земельної ділянки пло-щею 0,1 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. 22 березня 2011 року на ім'я [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №272513 (а.с.65). У такий спосіб відповідач набула право власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3210500000:11:023:0030 з цільовим призначенням для будівництва та об-слуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовується по [ADDRESS]. Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішен-ням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він по-силається як на підставу своїх вимог. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що у власність [PERSON] була передана земельна ділянка, яка перебувала у користуванні позивачів. Так, в протоколі засідання правління колгоспу «Серп і молот» №6 від 8 березня 1947 року відсутня адреса або інші координати, що визначають місце розташування земельних ділянок, які були наділені у користування [PERSON] Тому цей доказ не може підтверджувати того, що саме ці земельні ділянки були передані у власність відповідача. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що позивачі користуються двома земельними ділянками, які розташовують-ся по [ADDRESS]. Водночас ці свідки показали, що їм не відомо про пере-дачу цих земельних ділянок у власність [PERSON] Крім того в матеріалах цивільної справи містяться також копії довідок заступника началь-ника Бориспільської ОДПІ (а.с.22-23), з яких вбачається, що за матір'ю позивачів [PERSON] рахувалась земельна ділянка площею 0,32 га, розташована по [ADDRESS]. Однак достовірність цих довідок в частині обставин про розмір земельної ділянки спросто-вується копією архівної виписки протоколу засідання правління колгоспу «Серп і молот» №6 від 8 березня 1947 року. Ці довідки не є правоустановчими документами та не можуть підтверд-жувати набуття права користування земельною ділянкою. Крім того, в них йдеться про пере-бування у користуванні матері позивачів [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS], тоді як у власність відповідача була передана земельна ділянка за іншою адресою: по [ADDRESS]. Тому ці довідки також не підтверджують те, що у власність [PERSON] була передана земельна ділянка, яка перебуває у користуванні позивачів. Позивачі та їх представник [PERSON] не надали суду інших доказів на підтвердження цієї обставини. Тому суд вважає, що оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування та державний акт на право власності на земельну ділянку не суперечать ч.5 ст.116 ЗК України та не порушують право позивачів на користування земельними ділянками. Підстави для визнання незаконними рішень органу місцевого самоврядування та скасу-вання державного акта на право власності на земельну ділянку відсутні. У задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed