Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області звернувся [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 вересня 1998 року він з відповідачкою уклали шлюб, від якого мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON],[INFO] та повнолітню [PERSON], [INFO]. Разом з тим, вказує, що останнім часом їх сімейні відносини не складаються, через різні погляди на сімейне життя та обовязки. У звязку з чим вже близько двох років як подружні відносини між ними фактично припинені. Зазначив, що на даний час спільне господарство не ведуть, спільного побуту не мають. Вказав, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому що є моральною основою шлюбу, а він та відповідачка не мають наміру зберегти шлюб. Зазначив, що причини які спонукали його наполягти на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Вказав, що спір про поділ майна між ними відсутній. Просить шлюб розірвати. Позивач у відкритому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Просив не надавати строку для примирення. Відповідач у відкрите судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, зазначивши, що позов визнає у повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності. Ухвалою Острозького районного суду від 06.07.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання, відповідачці було встановлено строк протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований між ними 05 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Рахівської райдержадміністрації Закарпатської області України, актовий запис № 65, про що свідчить свідоцтво про одруження серії 1-ФМ № 036943 від 05.09.1998 року (а.с.6). Від шлюбу народились діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №083576, виданого 17.02.2000 року Вільбівненською сільською радою Острозького районного Рівненської області (а.с.7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №118306, виданого 08.09.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що сім?я фактично розпалася, подружжя спільного господарства не веде, подружні стосунки не підтримує, спільного побуту не має, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як повязаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Із квитанції № 65 від 20.06.2018р., банк платника АТ «Ощадбанк», сплаченого на рахунок ГУ ДКСУ у Рівненській області, розрахунковий рахунок № 31214206700005, МФО 833017, ЄДРПОУ 38043501 вбачається, що при подачі позову [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а відтак, враховуючи визнання позову відповідачем до розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог та повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 352 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду із вказаним позовом. Враховуючи викладене та

Outcome: approved