Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем проживала у шлюбі, який розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 12 травня 2010 року. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON] . 07 червня 2018 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в сумі 300 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Впродовж останніх дев`яти років відповідач не підтримує жодних відносин з дитиною, не цікавиться, не телефонує, не пише, не спілкується у жодній з можливих форм, не бере участі у вихованні та утриманні сина. Вказане виявляється у відсутності забезпечення сина необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, у відсутності спілкування з дитиною в обсягах достатніх для її нормального самоусвідомлення. Відповідач не відвідує сина більше дев`яти років, не водить його в парк, на атракціони інші культурні та розвиваючі для дітей заходи, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не створює умов для отримання сином освіти. Не вітає з визначними днями для сина подіями - День Народження, День [PERSON] , Новим роком тощо. Перешкод у спілкуванні та побаченні з сином позивач відповідачу не чинила. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Внаслідок невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, покладених на нього законом та, відповідно, відсутності будь-якого контакту між ним та дитиною страждає сама дитина, порушуються її права та законні інтереси. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Вважає, що відповідач свідомо самоусунувся та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Окрім того, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання сина та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Проте, згідно поданої заяви про часткову відмову від позовних вимог, відмовляється від позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів. Окрім того, позивач подала клопотання, згідно якого просить провести розгляд справи без її участі, позовну вимогу в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , підтримує з підстав, зазначених у позові, позовну заяву в цій частині просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не запечечує. Від представника позивача - адвоката Пащука Т.С. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Дубенської міської ради Кобилянський Р.Ф., згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без його участі, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на виклики суду не з`явився. Оскільки, до суду повернулися конверти з поштовою відміткою «адресат не проживає», відповідач повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Заяв, клопотань до суду не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірваня шлюбу серії [NUMBER] від 29.05.2010 (а.с.11) Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її син [PERSON] зареєстрований та проживає разом з нею, про що свідчать довідки про склад сім`ї видані центром надання адміністративних послуг № 07-01-20/2223 від 23.07.2018 (а.с.12). Згідно відповіді на запит адвоката Пащука Т.С. № 05-07/18 від 24.07.2018 амбулаторії №3 ЦПМСД на обліку в амбулаторії №3 перебуває дитина [PERSON] , [INFO] , що проживає по [ADDRESS] . Дитина перебуває на диспансерному обліку з приводу: бронхіальна астма, інтермітуючий перебіг. Зі слів дільничного лікаря та дільничної сестри в амбулаторію №3 ЦПМСД батько дитини [PERSON] з приводу захворювання свого сина не звертався. Надалі при відвідуванні дитини вдома, а також при зверненні її за медичною допомогою та на профілактичні огляди в амбулаторію №3 з хлопчиком завжди була мама, батька дитини не бачили (а.с. 13). Як зазначено в характеристиці Дубенської ЗОШ №6 [PERSON] навчається в Дубенській ЗОШ №6 з 6-го класу. Мати [PERSON] виховує сина сама, систематично відвідує школу, цікавиться шкільним життям сина та відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] не виконує свого батьківського обов`язку щодо піклування свого сина та його виховання. Не підтримує жодних стосунків з сином, не бере участі у його вихованні, не цікавиться його навчанням, не бере участі у виховному процесі свого сина, не відвідує школу, не цікавиться навчанням та поведінкою сина, ні разу не був присутній на батьківських зборах та індивідуальних консультаціях (а.с. 13). Орган опіки та піклування Дубенської міської ради вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] , про що зазначено у письмовому висновку № 6244/05-02-29/18 від 22.12.2018. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позивачкою було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківського обов`язку відносно своєї дитини. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Зазначене є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Outcome: partial