Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 31.12.2014р. між ним та відповідачем було укладено договір (поліс) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АI/4916357. 15.07.2015р. в м. Трускавці по вул. Роксолани відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на транспортний засіб «Fiat Doblo» д.н.з. [NUMBER] після чого залишив місце події. На підставі страхового акту № 3673-ЦВ, розрахунку суми страхового відшкодування за шкоду завдану автомобілю [NUMBER] його власнику було виплачене страхове відшкодування у розмірі 16\~976 грн. 23 коп. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу у разі, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, тому просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача в користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» 16\~976 грн. 23 коп. у відшкодування матеріальної шкоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та дав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала та попросила в обґрунтування невизнання позову позову врахувати подані нею до матеріалів справи письмові заперечення на подану позивачем позовну заяву. Оглянувши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 31.12.2014р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір (поліс) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АI/4916357, яким було застраховано автомобіль [NUMBER]. 15.07.2015р. в м. Трускавці по вул. Роксолани відповідач [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на транспортний засіб «Fiat Doblo» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] спричинивши згаданому транспортному засобу механічні пошкодження після чого залишив місце події не повідомивши про вчинену дорожньо-транспортну пригоду ні власника пошкодженого транспортного засобі ні органи МВС. Постановою Бориславського міського суду від 07.08.2015р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Постановою Бориславського міського суду від 07.08.2015р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 255 грн. На підставі страхового акту № 3673-ЦВ, розрахунку суми страхового відшкодування за шкоду завдану автомобілю [NUMBER] його власнику [PERSON] Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега» згідно наявного в матеріалах справи світлокопії платіжного доручення № 3834 від 13.10.2015р. було виплачене страхове відшкодування у розмірі 16\~976 грн. 23 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу у разі, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Факт самовільного залишення відповідачем місця ДТП встановлено вищезазначеною постановою Бориславського міського суду від 07.08.2015р., якою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яка набула законної сили і відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України дана обставина доказуванню не підлягає. Пункт 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає єдиний випадок, коли особи звільняються від обов»язку виклику Національної поліції, зокрема у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за у3частю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин їх скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов»язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції про її настання. Оскільки водія (власника) пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди навісці пригоди не було, відтак, спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не надавалося можливим, відповідач [PERSON] був зобов»язаний викликати працівників органів МВС одразу ж після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, чого ним зроблено не було. Таким чином у позивача виникло право у відповідності до ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернутися до суду з регресним позовом до водія забезпеченого транспортного засобу у розмірі виплаченого відшкодування, чим позивач і скористався. Відтак, не зважаючи на формальні заперечення представника позивача проти заявленого позову, які виходячи з досліджених судом обставин, на думку суду, на увагу не заслуговують, жодних правових підстав для відмови в цьому позові суд не вбачає, та приходить до переконливого висновку про необхідність його задоволення.

Outcome: approved