Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, у розмірі 9829 гривень, та моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 10000 гривень. В обґрунтування заявлених вимог послалась на те, що за вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 4 грудня 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні крадіжки з її кімнати квартири належних їй планшету, жорсткого диску, трьох мобільних телефонів, цифрового фотоапарату, золотих прикрас, грошових коштів, сигарет на загальну суму 9829 гривень. Їй спричинена і моральна шкода, яка полягає в перенесених моральних потрясіннях та психологічному шоці, стражданнях через втрату майна, яке вона використовувала в повсякденному житті, особистої інформації, фотокарток, що зберігались на жорсткому диску, що відновити неможливо; як неможливо і придбати аналогічне викраденому майно через значне подорожчання ціни. До початку судового засідання позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу без ї участі за участю її представника. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій позов підтримала повністю щодо відшкодування матеріальної шкоди, зменшила розмір позовних вимог до 3000 гривень щодо відшкодування моральної шкоди, дала згоду на постановляння заочного рішення, справу просила розглянути без її участі. Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надав. За згодою представника позивача суд вважає можливим заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 3 квітня 2014 року відповідач викрав належне позивачу майно вартістю 9829 гривень, серед іншого, планшет, жорсткий диск, три мобільні телефони, цифровий фотоапарат, золоті прикраси, які зберігались за місцем її проживання. Вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 4 грудня 2014 року відповідача визнано винним за ст.. 185 ч.1 КК України та від призначеного покарання у виді 2 років позбавлення волі звільнено на підставі п. «в» ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році». Завдана злочином шкода не відшкодована. Відповідно до ст.. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до ст.. 23,1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням її майна, відшкодовується особою, яка її завдала. Провина відповідача в завданні матеріальної шкоди позивачу підтверджена вироком суду, що набув законної сили. Суд вважає, що позивачу спричинена моральна шкода, оскільки є беззаперечним той факт, що внаслідок безповоротної втрати майна, яке зберігало особисту для неї та важливу інформацію, яке вона використовувала в повсякденному житті, обставин вчинення злочину, вона зазнала душевних страждань. При встановлені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів справедливості та розумності, враховує фактичні обставини справи: вартість майна та його значимість для позивача, обставини вчинення злочину, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у її життєвих стосунках. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, відповідає перенесеним стражданням, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в 3000 гривень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved