Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

в.о. начальника КП «Гайворонський комунальник» Деркач С.С. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «Гайворонський комунальник» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 12 190 грн. 18 коп. та судовий збір в розмірі 2 270 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач по справі зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тому фактично користуються житлово-комунальними послугами, які надає КП «Гайворонський комунальник». Відповідач не здійснює оплату наданих їй житлово-комунальних послуг у повному обсязі, тому станом на 01.01.2021 року виникла заборгованість перед КП «Гайворонський комунальник» за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 12 190 грн. 18 коп. З метою досудового врегулювання спору позивачем було надіслано на адресу відповідача лист-претензію № 212 від 18.09.2020 року з вимогою сплатити заборгованість, який нею отримано 22.09.2020 року, проте у добровільному порядку заборгованість не погашена, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед КП «Гайворонський комунальник» за надані відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 12 190 грн. 18 коп. В судовому засіданні в.о. начальника КП «Гайворонський комунальник» Деркач С.С. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що наданими позивачем комунальними послугами не користується, з огляду на те, що за зазначеною адресою не проживає. Крім того, наголосила, що свого часу зверталася до позивача з заявою про відмову від надання їй послуг водопостачання та водовідведення. Просила у позові відмовити повністю. Заслухавши думку представника позивача та думку відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, та дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може грунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з Статуту Комунального підприємства «Гайворонський комунальник», затвердженого рішенням Гайворонської міської ради від 15.02.2018 року № 956, предметом діяльності підприємства є, зокрема: 3.2.1. виконання функцій замовника та виконавця житлово-комунальних послуг; 3.2.2. укладення договорів на обслуговування житлово-комунальними послугами споживачів з виконавцями послуг, контроль за якістю послуг і виконання умов договорів; 3.2.5. управління, методичне керівництво і контроль за: відпуск питної та технічної води, пропуск та очищення стоків; виробництво води, добування її підземних джерел та водопостачання її по водомережі та іншим способом до споживачів міста; водовідведення та забезпечення нормального проходження стоків по каналізаційним мережам та спорудам; надання інших послуг юридичним та фізичним особам з водопостачання та водовідведення, роботи каналізаційних систем /а.с. 6/. Відповідно до довідки Гайворонської міської ради Кіровоградської області № 242 від 12.03.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с. 33/. 25.02.2009 року між Гайворонським комбінатом комунальних підприємств та [PERSON] було укладено договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації, згідно якого відповідач взяла на себе зобов`язання своєчасно оплачувати послуги з водопостачання та водовідведення /а.с. 35-36/. Рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради № 102 від 26.09.2017 року встановлено тарифи на послуги водопостачання для населення за 1 м3. - 14.43 грн. та водовідведення - за 1 м.3 - 18,75 грн. /а.с. 10-11/; рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради №6 від 08.01.2019 року встановлено тарифи на послуги водопостачання для населення за 1 м3. - 20.00 грн. та водовідведення - за 1 м.3 - 21,75 грн. /а.с. 12/; рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради № 159 від 10.12.2019 року встановлено з 01.01.2020 року по 31.05.2020 року тариф на централізоване водопостачання за 1 м3. - 29,71 грн. та водовідведення - за 1 м.3 - 30,82 грн. та з 01.06.2020 року тариф на централізоване водопостачання за 1 м3. - 33,48 грн. та водовідведення - за 1 м.3 - 34,94 грн. /а.с. 14-15/. Відповідно до довідки від 21.01.2021 року про стан заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення мешканців за адресою: [ADDRESS] в період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 рік складала 3 185,28 грн. /а.с.7/; відповідно до довідки від 21.01.2021 року про стан заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення мешканців за адресою: [ADDRESS] в період з 01.01.2019 року по 31.12.2019рік складала 7 124,72 грн. /а.с. 8/; відповідно до довідки від 21.01.2021 року про стан заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення мешканців за адресою: [ADDRESS] в період з 01.01.2020 року по 31.12.2018 рік складає 12 190,18 грн. /а.с. 9/. 28.10.2016 року між КП «Гайворонський комунальник» та [PERSON] було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення /а.с. 32/. 18.09.2020 року КП «Гайворонський комунальник» на поштову адресу [PERSON] було скеровано лист-претензію з вимогою погасити заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення /а.с. 16/, який надійшов на її поштову адресу 22.09.2020 року, про що вона відповідно розписалася /а.с. 17/. Вирішуючи позовні вимоги КП «Гайворонський комунальник», судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно статті 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно п.3 ч.3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належать, зокрема затвердження норм споживання комунальних послуг. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлового комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 року, відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 01.08.2019 по справі №520/5498/13-ц. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а тому є споживачем послуг, які надає КП «Гайворонський комунальник» та не виконує зобов`язань перед позивачем щодо оплати наданих послуг, що призвело до виникнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 12190,18 грн. Так, за змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на відповідача за первісним позовом, як боржника у зобов`язанні, покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, а кредитор має право вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Всупереч вимогам ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, зобов`язання щодо оплати послуг з водопостачання та водовідведення виконані не були. Непроживання відповідача у квартирі за місцем її реєстрації не звільняє [PERSON] від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які були надані КП «Гайворонський комунальник». Доводи відповідача [PERSON] про те, що вона відмовилася від наданих послуг перед КП «Гайворонський комунальник» та не користується наданими житлово-комунальними послугами, тому не зобов`язана їх оплачувати, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, належних доказів про відмову від надання житлово-комунальних послуг відповідачем в судовому засідання надано не було. На підставі вищенаведеного, ураховуючи той факт, що відповідач зареєстрована заадресою: [ADDRESS] , не виконує зобов`язань перед позивачем щодо оплати наданих послуг, що призвело до виникнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, а тому суд приходить до переконливого висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь КП «Гайворонський комунальник» заборгованість в розмірі 12 190,18 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь КП «Гайворонський комунальник» судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved