Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач [PERSON] зазначила, що 07 квітня 2008 року померла її мачуха [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Шевченка, 40 в с. В'язівне Любешівського району Волинської області, на які покійною в її користь 30.11.2007 року складено заповіт, посвідчений [PERSON] сільською радою Любешівського району. Вказала, що інших спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] немає. Доповнила, що в шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Від прийняття спадщини не відмовлялася, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а тому просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами. На розгляд справи в суд позивач [PERSON] не зявилася, у поданій заяві позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Любешівського району в суд на розгляд справи не зявився, у поданій заяві не заперечує проти задоволення позову [PERSON], просить справу розглядати без представника сільської ради. Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень частини 4 статті 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку статті 174 цього ж Кодексу. Оскільки відповідачем позов визнано, відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю та позивачу на праві власності житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по вул. Шевченка, 40 в с. В'язівне Любешівського району Волинської області, наявність даних про прийняття спадщини, підтверджується наданими позивачем та витребуваними судом доказами. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК України суд визнає їх доведеними. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійній [PERSON] належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Шевченка, 40 в с. В'язівне Любешівського району Волинської областіщо підтверджується довідками [PERSON] сільської ради Любешівського району № 1156 від 13.10.2017 року, № 1157 від 13.10.2017 року, витягом з погосподарської книги № 4 за 2016-20205 роки та не заперечується відповідачем. 07 квітня 2008 року [PERSON] померла, \~про що свідчить свідоцтво про її смерть \~серії І-ЕГ № 058090 від 09 квітня 2008 року. Відповідно до заповіту від 30.11.2007 року за р.№40, посвідченого секретарем Любешівсько-Волянської сільської ради Любешівського району, [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та все майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось. В суді доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись в установленому порядку до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. В'язівне по вул.Шевченка,40 Любешівського району Волинської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок. Судом встановлено, що позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом в установленому порядку звернулася до Любешівської районної державної нотаріальної контори Волинської області з приводу оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] Таким чином, в суді доведена \~та \~обставина, \~що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину і звернулася в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Волинська область, Любешівський район, с. В'язівне, вул. Шевченка,40 перебувають у \~правомірному \~володінні \~позивача. За клопотанням позивача судові витрати покласти на неї.

Outcome: approved