Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-31 00:00:00

· В липні 2014 року позивач звернувся до суду, вказавши, що між ним та відповідачем [PERSON] 28.12.2005 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0083-281205-М на суму 192000,00 доларів США терміном дії до 28.12.2012 року зі сплатою 13% річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу [PERSON] кредит в сумі 192000,00 доларів США. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання виконав частково, внаслідок чого станом на 02.06.2014 року виникла заборгованість. Сума заборгованості за кредитом становить 79998,03 доларів США, що еквівалентно 950 181,72 грн., заборгованість за процентами - 49345,29 долари США, що еквівалентно 586 101,84 грн. В зв'язку із виниклою заборгованістю позивачем відповідачу [PERSON] нараховано пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 11404,16 доларів США, що еквівалентно 135 453,64 грн., та пеню за несвоєчасне погашення процентів - 5008,88 доларів США, що еквівалентно 59 493, 30 грн. Засобом забезпечення виконання зобов'язань є договір поруки, укладений між позивачем та відповідачем Приватним підприємство «Дизайн-Парк» та договір іпотеки від 28.12.2005 р., предметом якого є комплекс загальною площею 4414,7 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості, що утворилась у відповідача перед позивачем, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме вказаний комплекс, встановивши спосіб його реалізації - шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки на стадії процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни, визначеної на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності. У справі 25 вересня 2014 року було постановлено заочне рішення, котре за заявою відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення було скасовано ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 9.12.2014 року. Представник позивача після призначення справи до розгляду внаслідок скасування заочного рішення в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що проти заочного розгляду справи не заперечує, вимоги викладені в позовній заяві, підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені судом в установленому законом порядку, поважних причин неявки суду не повідомили, будь-яких письмових заперечень на позов не подали. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідачів, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, постановивши повторне заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 28.12.2005 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0083-281205-М в сумі 192000,00 доларів США терміном дії до 28.12.2012 року, за яким відповідач [PERSON] повинен був сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 13% річних. Відповідач на порушення умов договору створив заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом, сплативши їх частково. Відповідно до договору, борг відповідача станом на 02.06.2014 року складає: за кредитом - 79998,03 доларів США, що, виходячи з офіційного курсу НБУ станом на 2.06.2014 року 11,877564 грн. за 1 долар США, еквівалентно 950181,72 грн., заборгованість за процентами - 49345,29 долари США, що еквівалентно 586101,84 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 135453,64 грн. та пеня за несвоєчасне погашення процентів - 59 493,30 грн., тобто всього 129343,32 доларів США (еквівалент - 1536283,56 грн.) та 194946,94 грн. 28.12.2005 р. з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язання [PERSON] позивачем прийнято від Приватного підприємства «Дизайн Парк» за договором іпотеки нерухоме майно як об'єкт іпотеки, а саме комплекс загальною площею 4414,7 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та належить на праві власності Приватному підприємству «Дизайн-Парк». Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частин 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, в позивача виникли підстави для реалізації свого права на задоволення своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, дорівнюють сумі заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею у вище вказаних розмірах. Спосіб реалізації предмета іпотеки слід встановити шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах, оскільки такий спосіб відповідає ст. ст. 39, 41 Закону України «Про іпотеку» та умовам іпотечного договору. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, на думку суду, з урахуванням вимог розумності та справедливості, підлягає встановленню на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Зазначене також не суперечить умовам укладеного між сторонами іпотечного договору. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду справи своїх заперечень проти позову не подав, однак в заяві про перегляд заочного рішення посилався на сплив строків позовної давності щодо частини сум заборгованості по тілу кредиту та процентах за користування ним. В зв'язку з цим слід зазначити, що відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно частин 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, платежі на погашення тіла кредиту позичальник остаточно припинив вносити з 26.12.2011 року, а платежі на погашення процентів за користування кредитом - з 30.09.2011 року. Таким чином, до вказаних дат він визнавав свій обов'язок зі сплати відповідних платежів, регулярно, хоч і з порушеннями, вносячи передбачені договором суми коштів. Тим самим трирічний строк позовної давності востаннє перервався у вказані дати: щодо тіла кредиту - 26.12.2011 року, тобто мав би тривати по 26.12.2014 року, щодо процентів - 30.09.2011 року, тобто мав би тривати по 30.09.2014 року. Позов пред'явлено 9.07.2014 року, тобто в межах строку позовної давності. Крім того, позовна вимога заявлена не про стягнення сум заборгованості, а про звернення стягнення на іпотечне майно, право на що в разі допущення прострочення як такого існує в банку впродовж усього строку дії відповідного іпотечного договору. За таких обставин позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно, пред'явлені до співвідповідача як власника майна та майнового поручителя, слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи, що позивач фактично пред'являє вимоги тільки до Приватного підприємства «Дизайн-Парк», суд вважає за необхідне в позові до відповідача [PERSON] відмовити. Судовий збір в сумі 3654,00 грн. сплачено позивачем і підлягає стягненню на його користь з відповідача ПП «Дизайн-Парк» згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial