Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

В липні 2017 року позивачка звернулась в суд, із вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони перебували в шлюбі з 12.09.2008р., і від спільного подружнього життя мають трьох дітей доньку [PERSON] [INFO], синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], 17.10.2015р. народження, батьком яких у свідоцтвах про народження дітей вказано відповідача. За твердженням позивачки, з відповідачем вони проживають окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей він не надає, інших дітей чи непрацездатних осіб він немає, стягнення за виконавчими документами з нього не справляється, що і спонукало її на звернення до суду з даним позовом, про стягнення 1 000,00грн. на утримання кожної дитини, щомісячно. В судовому засіданні позивачка на своїх позовних вимогах наполягала, стверджуючи, що в поточному році відповідач, лише після подачі нею даного позову, дав їй 1 000грн. на дітей, пояснюючи також суду, що на її утриманні знаходиться всього четверо дітей, яких вона забезпечує харчуванням та іншими необхідними речами за рахунок утримання в своєму господарстві корови, від якої продає молочну продукцію, а також на одну дитину отримує допомогу від держави. Водночас, позивачка висловила своє розуміння того, що відповідач навряд чи зможе виплачувати на дітей 3 000грн., однак заявила, що вона не бажає зменшувати свої позовні вимоги. Відповідач, в судовому засіданні, позов визнав частково, пояснюючи суду, що він дійсно працює, неофіційно, на будівельних майданчиках м.Одеси, однак його заробітки не є постійними, і він не в змозі виплачувати аліменти в розмірі по 1 000грн. на кожну дитину щомісячно, висловивши думку про можливість виплачувати аліменти в розмірі 700грн. на кожну дитину, щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно свідоцтва про шлюб від 12.09.2008р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції Одеської області, свідоцтв про народження серії 1-ЖД №145055 від 07.10.2008р., серії І-ЖД №204842 від 16.02.2010р., виданих Федосіївською сільською радою, Красноокнянського району Одеської області, та серії І-ЖД №448222 від 27.10.2015р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, сторони у справі, із 12.09.2008р., перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилось троє дітей: [PERSON], 01.10.2008р. народження, [PERSON], 05.02.2010р. народження, та [PERSON], 17.10.2015р. народження; /ар.сп. 6, 8-10 / відповідно до довідки №423 від 18.00.2017р, виданої виконкомом Федосіївської сільської ради Окнянського району Одеської області, на утриманні позивачки перебуває четверо дітей, в тому числі: [PERSON], 01.10.2008р. народження, [PERSON], 05.02.2010р. народження, та [PERSON], 17.10.2015р. народження; /ар.сп. 3 / ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру; ч.2 ст.51 Конституції України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття; ст.55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; відповідно до ч.ч.1, 2 ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації відповідно до закону; ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви; ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» визначено, що прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, з 1 травня 2017 року, складає 1 426грн, а відтак мінімальний розмір аліментів має складати 713грн. на місяць. Виходячи з наведеного, позовні вимоги, на думку суду, підлягають частковому задоволенню, в розмірі 750,00грн. на кожну дитину, щомісячно, оскільки вказана сума є такою, яку відповідач в змозі виплачувати, а також необхідною та достатньою для всебічного і гаромійного розвитку дітей, а також з урахуванням того, що позивачка в судовому засіданні погодилась з відсутністю реальної можливості відповідача виплачувати аліменти у вимагаємій нею сумі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, однак не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640,00грн., як визначено п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.51 ч.2, 55 Конституції України, ст.ст.180, 181 ч.3, 182 ч.2, 184 ч.ч.1, 2, 191 ч.1 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial