Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 вересня 2015 року о 17.00 годині, на 29 км+800 м автодороги Київ-Ковель, в місті Буча Київської області, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON] За результатами дорожньо-транспортної пригоди відносно відповідачки, за порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України складено протокол про адміністративне правопорушення, а 21 вересня 2015 року постановою Ірпінського міського суду Київської області її визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті ДТП пошкоджений автомобіль [NUMBER], а його власнику спричинені матеріальні збитки. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була не застрахована. Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Для визначення матеріального збитку завданого автомобілю [NUMBER] внаслідок ДТП, позивач надав відповідне доручення ТОВ «Експерт-Сервіс Авто» та поніс за його послуги витрати в розмірі 736 грн. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля складає 17003,65 грн. Зазначена шкода відповідачкою потерпілому не відшкодована. На підставі наказу №6560 від 15 грудня 2015 року позивач відшкодував потерпілому [PERSON] майнову шкоду в розмірі 14169,71 грн. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом тому у позивача виникло право зворотної вимоги до винної особи. Тому просив стягнути з [PERSON] витрати, пов'язані із здійснення регламентної виплати потерпілому в розмірі 14169,71 грн., витрати понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів у розмірі 736,00 грн. та понесені судові витрати в розмірі 1762,00 грн. Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) в судове засідання представника не направив, просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 21 вересня 2015 року (а.с.7) [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER] та притягнуто до адміністративної відповідальності за здійснення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Розмір відшкодованої позивачем матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу ВАЗ-21150 д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП склав 14169,71 грн., що підтверджується копіями зави [PERSON], наказу №6560 від 15 грудня 2015 року, платіжного доручення (а.с.12-14). Також позивачем сплачено ТОВ Експерт-Сервіс Авто 736 грн. за складання протоколу огляду автомобіля та визначення розміру завданих збитків (а.с.10). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved