Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 27 березня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №615/26-053. Відповідно до умов п. 1.1. Договору про надання відновлювальної кредитної лінії, Банк надає відповідачу кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання в розмірі 200000 грн., зі сплатою позичальником 16 відсотків річних, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 27 березня 2016 року, а позичальник повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед позичальником виконав, надав відповідачу три транші. 28 березня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №615/26-054, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з договору про надання відновлювальної кредитної лінії. Крім цього, 28 березня 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №615/26-064, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з договору про надання відновлювальної кредитної лінії. Однак позичальником не було виконано свої зобовязання за кредитним договором перед банком. В результаті порушення умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії №615/26-053 від 27 березня 2006 року, заборгованість складає 93601 грн. 37 коп.: заборгованість за кредитом 50732 грн. 67 коп.; заборгованість за відсотками 13388 грн. 28 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 12627 грн. 71 коп.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 1569 грн. 23 коп.; розмір інфляційних витрат за кредитом 13514 грн. 92 коп.; розмір інфляційних витрат за відсотками 1768 грн. 55 коп. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини, та просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з договору про надання відновлювальної кредитної лінії №615/26-053 від 27.03.2006р., Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» зобовязується надати [PERSON] грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання окремими частинами зі сплатою 16% річних в межах максимального ліміту заборгованості 200000 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 27.03.2016р. Пункт 4.5 Договору передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених п.п. 3.3.7., 3.3.8., 3.3.9 цього договору (обовязок позичальника: сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеного п.п. 2.6., 2.8., 2.9. цього Договору; у разі пролонгації кредиту або його частини, сплачувати проценти у розмірі, визначеному п.2.14 цього договору; здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного п.1.1.1 цього договору) протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню). Як вбачається з договорів поруки №615/26-054 та №615/26-056 від 28.03.2015р., [PERSON] та [PERSON] зобовязалися перед Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником ([PERSON]А.) зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором про надання відновлювальної кредитної лінії №615/26-053 від 27.03.2006р. З розрахунку вимоги банку за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №615/26-053 від 27.03.2006р. вбачається, що станом на 06.08.2015р. заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» складає 93601,37 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Правовим висновком Верховного суду України, зробленим 29.01.2014р. в постанові по справі №6-155цс13, встановлено, що відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як вбачається з п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від предявлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що у звязку з укладеним договором про надання відновлювальної кредитної лінії та договорів поруки, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON], [PERSON], [PERSON] виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків. Позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору, належним чином не виконуючи взяті на себе зобовязання, чим самим допустила заборгованість перед кредитодавцем станом на 06.08.2015р. на загальну суму 93601,37 грн. [PERSON] та [PERSON], уклавши з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», договори поруки, набули прав та обовязків поручителів, взявши на себе зобовязання перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі по зобовязаннях [PERSON], які виникають з договору про надання відновлювальної кредитної лінії №615/26-053 від 27.03.2006р., однак умови цих договорів також належним чином не виконують. Враховуючи, що відповідачі взяті на себе зобовязання за кредитним договором та договорами поруки не виконують, заборгованість по кредитному договору залишається не погашеною, тому суд вважає, що позовні вимоги є законними та підставними і підлягають до задоволення. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved