Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 20.08.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 25.08.2020 року. Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до Ужгородського міськрайонного суду із спільною заявою про розірвання шлюбу подружжя, які мають неповнолітню дитину. Свою заяву мотивують тим, що 04.08.2011 між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий 16.12.1995, видавник: Хустський РВ УМВС України в Закарпатській області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий 10.09.2011, видавник: Хустський МВ УМВС України в Закарпатській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано шлюб виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 04 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №29. Під час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] . В заяві вказано, що протягом останніх трьох років стосунки між подружжям розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали постійними сварки з різних побутових причин. Заявники неодноразово намагалися зберегти сім`ю, але безрезультатно. Крім того, протягом останніх декількох років подружжя проживаємо окремо. Враховуючи наведене, в інтересах дитини, з метою збереження її здоров`я, забезпечення їй належного фізичного, психологічного та духовного розвитку, а також в інтересах заявників - вони вирішили розірвати шлюб. Заявники зазначають, що 11 червня 2020 року нотаріусом Кішкін Д.В. було посвідчено договір про врегулювання взаємних прав та обов`язків подружжя Цим договором сторони дійшли спільної згоди щодо врегулювання їх відносин, а саме: про визначення місця проживання дитини, розмір та порядок сплати аліментів на її утримання. З огляду на вказане, заявники просять суд:розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.08.2011 року виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області. В судове засідання заявники не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. На адресу суду надійшли заяви [PERSON] та [PERSON] , про те, що спільну заяву про розірвання шлюбу вони підтримують та розгляд справи просять проводити за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вказана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно частин 2 та 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 04.08.2011 р. між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий 16.12.1995, видавник: Хустський РВ УМВС України в Закарпатській області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий 10.09.2011, видавник: Хустський МВ УМВС України в Закарпатській області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано шлюб виконкомом Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 04 серпня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №29, що підтверджується Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (копія додається). Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки заявники наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Заявники [PERSON] та [PERSON] , звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. При цьому, подружжя досягло згоди про те, з ким буде проживати їхня донька, [PERSON] , [INFO] , яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, також подружжя дійшло згоди стосовно розміру та періодичності сплати аліментів на їх утримання. Вказане закріплено в нотаріально посвідченому договорі від 11 червня 2020 року. При розгляді справи про розірвання шлюбу суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя, як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Як вбачається з матеріалів справи заявники усвідомили всі можливі наслідки розірвання шлюбу між ними та бажають розірвати шлюб між собою, адже це не суперечить їх дійсній, внутрішній волі, як сторонам у шлюбі. Враховуючи вищевикладене, суд з`ясувавши, що бажання сторін відповідають їх волі, дійсні причини подання заяви про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини, перевіривши умови письмового договору передбаченого ч. 1, 2 ст. 109 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб має бути розірваний. Таким чином спільна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 104,109 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved