Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4989 від 16.09.2019 року вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовой А.А. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі - ТОВ «ВК») заборгованості в розмірі 42 1451,86 гривень. В обґрунтування позивачем вказано, що вона укладала кредитний договір з ПАТ «Альфа Банк» в 2012 році, який вже припинив свою діяльність. Договірні та кредитні відносини з ТОВ «ВК» у позивача відсутні. Документів про відступлення прав вимоги ТОВ «ВК» їй не направляло. Виконавчий напис вчинено без дотримання Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, повідомлення від ТОВ «ВК» про погашення боргу, розрахунок заборгованості та виконавчий напис вона не отримувала. Крім того, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року не містить посилань на кредитний договір як на документ за яким нотаріус вправі вчинити виконавчий напис, оскільки Розділ Переліку який передбачав вчинення виконавчого напису зі стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин був скасований на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року. Також, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи не пропущено стягувачем строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, а також відсотків, штрафів та інших нарахувань. Таким чином виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 23.12.2019 року за клопотанням позивача витребувано від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовой А.А. матеріали нотаріальної справи щодо оспорюваного виконавчого напису, а також витребувано від приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. матеріали виконавчого провадження. 15 січня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з письмовими доказами, в якому просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що у ТОВ «ВК» на час вчинення приватним нотаріусом оспорюваного виконавчого напису існувало реальне право на стягнення, яке виникло після укладення договору про відступлення прав вимоги з ТОВ «ФК «ВЕСТА» від 16.01.2019 року, після чого відповідач набув право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 630000555 від 19 червня 2013 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Позивачем свої зобов`язання за кредитним договором не виконані, борг не погашений, у зв`язку з чим відповідач звернувся до нотаріуса надавши всі необхідні документи, відповідно до вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій. Твердження позивача щодо відсутності у приватного нотаріуса документів первинного обліку для встановлення безспірності заборгованості, не відповідають дійсності, оскільки судом достовірно не було встановлено їх відсутності, та відповідно не було витребувано. Звернення позивача до суду із вказаним позовом вважали процесуальним правопорушенням, зловживанням своїми правами, з метою відстрочення виконання кредитних зобов`язань та перешкоджанню іншим сторонам у здійсненні їх прав. 13 лютого 2020 року на виконання ухвали суду приватним виконавцем Клітченко О.М. надано копії матеріалів виконавчого провадження. 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. надано до суду письмові пояснення щодо позову, а також копії документів, що були підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису. У поясненнях вказано, що в листопаді 2019 року до неї звернулось ТОВ «Вердикт Капітал» з заявою пре вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 630000555 від 19.06.2013 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». На виконання п.п. 2.1 п. 2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. №296/5, нею було перевірено те, щоб заява містила такі реквізити: відомості про найменування і адресу стягувана та боржника; дату та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРГІОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Виконавчий напис було вчинено у відповідності до вимог глави 14 Закону України «Про нотаріат» та гі.2 гл.12 Порядку вчинення нотаріальних дій, що підтверджується наданою копією виконавчого напису, вчиненого 16.09.2019 року за реєстровим № 4989. З поданих стягувачем (відповідачем) документів вбачається, що між гр. [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» укладено кредитний договір № 630000555 від 19.06.2013 рої шляхом акцептування публічної пропозиції. оприлюдненої на офіційному сайті бані відповідно до ст.ст. 633.641.644 ЦК України. Заява про акцепт Публічної пропозиції підписана позивачем, містить паспортні дані РНОКПП, місце реєстрації. Відповідно до ст. 642 ЦК України позивач прийняв (акцептува пропозицію, відтак, між позивачем та ПАЇ «Альфа Банк» виникли договірні відносини про надання відновлювальної кредитної лінії у межах 75000,0 грн. на картку строком дії 36 місяців згідно Правил до публічної пропозиції. Сторони погодили усі істотні умови договору. Договір, що поданий в оригіналі, підписаний сторонами у т.ч. позивачем, зазначені паспортні дані, РНОКПП та місце проживання. Тож, у кредитора (правонаступника) є право вимоги остаточного повернення кредиту та нарахованих до цієї дати відсотків і трирічний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України Про нотаріат» - не сплинув. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ІДК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача до суду не прибув, повідомлений належним чином, скористався правом подання відзиву, причини неявки не повідомив. Треті особи до суду також не з`явились, повідомлений належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч.3 ст.233 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках обслуговування продукту «Максимум» шляхом прийняття відповідачем публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум». Згідно п.2 договору, [PERSON] виявила бажання відкрити в банку рахунок СПЗ та отриматикартку, отримати від банку кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в межах 75000 грн. на умовах, що вказуються в Договорі та Додатку до нього (а.с.35). Згідно з Додатком до договору від 19 червня 2013 року - на підставі анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум», наданої [PERSON] , банк відкрив рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску (п.1). За бажанням клієнта, що виражене в анкеті-заяві банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку (п.2). Ліміт відновлювальної кредитної лінії становить 75000 грн (п.2.1). Сума кредиту, що є доступною клієнту на момент видачі картки та підписання додатку до договору, з встановленого договором та вказаного в додатку ліміту відновлювальної кредитної лінії, складає 3000 грн (п.2.1.1.). Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 36% річних на торгові операції та на операції зняття коштів (п.2.2). Строк користування сумою кредиту для програми «Моментальна розстрочка на карту» починається з моменту придбання клієнтом товару/послуги в мережі Партнерів Банку, що вказані в Додатку № 4 до Договору з використанням картки та складає 36 місяців для Партнера Банку «Ельдорадо»/ «Фокстрот Товари для дому» чи інший строк, що визначений в Додатку № 4 до Договору для кожного окремого партнера Банку з вказаних у Додатку № 4 до Договору (п.4.3.) (а. с. 36). 21 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до п.1.1 якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні Ініціативи», а ТОВ «Кредитні Ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору (а.с.64). 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір про відступлення прав вимоги відповідно до п.2.1 якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору (а.с.63). 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги відповідно до п.2.1 якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору (а.с.43-52). 13 вересня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматовой А.А. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 630000555 від 19.06.2013 року з метою стягнення заборгованості за період з 16.01.2019 року по 04.09.2019 року в сумі 41495,86 грн., в тому числі: заборгованість сумою кредиту - 24324,34 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6043,11 грн., плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості - 11 128,41 грн. (а.с.138). 16 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматовою А.А. на підставі вказаної заяви вчинено виконавчий напис за № 4989, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] за Кредитним договором № 630000555 від 19.06.2013 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 04.09.2019 року. Сума заборгованості складає 41495,86 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 24324,34 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6043,11 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 11 128,41 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 650 грн.(а.с.83-84). 30.09.2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» вказаний виконавчий напис направлено на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. (а.с.80), постановою якого від 30.09.2019 року відкрито виконавче провадження № 60178495 (а.с.88) та постановою від 07.10.2019 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] , що отримує доходи від ФОП [PERSON] (а.с.97). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Положеннями частин першої та другої статті 1 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), відступати від якої немає підстав. Як встановлено судом з досліджених доказів, ТОВ «Вердикт Капітал» було надано нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису від 13.09.2019 року, до якої додано: кредитний договір, виписка з особового рахунку боржника, а також Договір факторінгу від 26.12.2018 року та Договір про відступлення права вимоги від 16.01.209 року, документи стягувача та представника за довіреністю. При цьому, судом встановлено, що кредитний договір від 19.06.2013 року було укладено між позивачем та АТ «Альфа-Банк», проте 21.06.2016 р. банком було укладено Договір про відступлення прав вимоги з ТОВ «Кредитні Ініціативи», перелік боржників у самому договорі відсутній, натомість він міститься в Додатку № 1 до Договору. Однак вказаний Договір із Додатком № 1 відсутній в переліку документів, доданих ТОВ «Вердікт капітал» до заяви про вчинення виконавчого напису. Крім того, наступні договори факторингу від 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні Ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» та від 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» за своїм змістом також не містять переліку боржників, за договорами яких від Фактора до Клієнта перейшло право вимоги, а вказаний перелік міститься в Додатках до цих Договорів, які не надані суду ані відповідачем до відзиву, ані нотаріусом на виконання ухвали суду серед документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. При цьому, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Отже, суд дійшов висновку, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом не перевірене належним чином відповідне право стягувача як правонаступника кредитодавця АТ «Альфа-Банк», на стягнення грошових сум саме з боржника [PERSON] на момент його звернення із заявою про вчинення виконавчого напису. Суд також враховує, що за змістом п.1 Кредитного договору від 19.06.2013 року строк дії кредитної картки, виданої [PERSON] в рамках продукту «Максимум» складає два роки. Згідно п.4.3. строк користування сумою кредиту для програми «Моментальна розстрочка на карту» починається з моменту придбання клієнтом товару/послуги в мережі Партнерів Банку, що вказані в Додатку № 4 до Договору з використанням картки та складає 36 місяців для Партнера Банку «Ельдорадо»/ «Фокстрот Товари для дому» чи інший строк, що визначений в Додатку № 4 до Договору для кожного окремого партнера Банку з вказаних у Додатку № 4 до Договору. Проте з наданих документів не вбачається за якою саме програмою відбулось кредитування [PERSON] , чи була їй видана кредитна картка із строком дії два роки, або нею було здійснено придбання товару/послуги в мережі Партнерів Банку «Моментальна розстрочка на карту», строк користування кредитом за якою складає 36 місяців. Проте, у будь-якому випадку, з моменту укладення кредитного договору - 19.06.2013 року станом на момент подання заяви про вчинення виконавчого напису 13.09.2019 року трирічний строк права вимоги стягувача сплинув, а отже виконавчий напис вчинено всупереч вимог п.п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Посилання нотаріуса на те, що строк повернення кредиту в повному обсязі визначався останнім днем місяця дії картки, відповідно до ст. 261 ЦК України, а не закінченням строку дії договору, також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ані нотаріусу, ані суду не надано жодної інформації про вид наданих [PERSON] банківських послуг та строк дії наданої кредитної карти. Крім того, у заяві про вчинення виконавчого напису складовою частиною заборгованості заявником вказано 11128,41 грн. як «плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості», натомість у виконавчому написі нотаріусом визначено цю ж суму як «строкову заборгованість за штрафами і пенями», що суперечить змісту самої заяви стягувача та доданої ним виписки з особового рахунку боржника, де відсутня будь-яка заборгованість за штрафами та пенею, крім того такі види відповідальності боржника відсутні у кредитному договорі. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений нотаріусом з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, на підставі п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved