Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], [INFO] року на земельну ділянку площею 0,0505 га, що розташована на території Любимівської сільської Ради, за адресою: [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 05.03.1997 року серії ДП Дн № 012426, виданого на підставі рішення ХV сесії ХХІ скликання Любимівської сільської Ради народних депутатів від 17.12.1993 року. Представник позивачки за договором про надання юридичної допомоги [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області надав суду лист в якому просив розглядати справу без участі їх представника (а.с.17). Представник третьої особи Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції надав суду лист в якому просив розглядати справу без участі їх представника (а.с.18). Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується актовим записом № 631 від 08 квітня 2010 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 0,0505 га в межах згідно з планом, що розташована на території Любимівської сільської Ради, за адресою: [ADDRESS]. За часи життя [PERSON] заповітів не складав. [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, на підставі ст. 1269, 1265 ЦК України, в установлений законом шестимісячний термін звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 1/2010 (а.с.28-95). Однак у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища власника земельної ділянки в Державному акті про право приватної власності на землю та його паспортними даними. Після усунення вищевказаних недоліків рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2013 року, 30 травня 2014 року позивачка знову звернулася до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивачці було відмовлено, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно а саме Державний акт про право власності на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 травня 2014 року (а.с.13). Встановлено, що позивачка втратила оригінал Державного акту на земельну ділянку, що підтверджується висновком за матеріалами звернення [PERSON] (ЖЄО № 3342 від 13.03.2014 року) від 19 березня 2014 року (а.с.11). Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів. Не зважаючи на те, що ніхто не оскаржує право позивачки на спадщину, вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті чоловіка, а тому і звернулася до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 116, 131 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, на земельну ділянку площею 0,0505 га в межах та згідно з планом, що розташована на території Любимівської сільської Ради, за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved