Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

В лютому 2018 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання [PERSON] однією сімєю з померлим 04 липня 2015 року [PERSON], [INFO], з 25 серпня 1992 року до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], тобто до 04 липня 2015 року. В обґрунтування своєї заяви вказав на те, що він є власником 42/100 частин приміщення квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], 8. З 25 серпня 1992 року по теперішній час він зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Власниками іншої частини квартири спільного заселення були подружжя - [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані та проживали за адресою: [INFO]. 26 вересня 2012 року померла [PERSON], а [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини як такий, що постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 04 липня 2015 року помер й [PERSON]. Після його смерті [PERSON] дніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області було заведено спадкову справу № 831/2015. 09 лютого 2018 року до вищевказаної спадкової справи було долучено заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, цього ж дня, нотаріусом [PERSON] дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що [PERSON] не було доведено факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] спільним проживанням. Тобто, оформити право на спадщину може лише особа, яка доведе, що вона постійно проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сімєю для [PERSON] має правові наслідки, а встановити цей факт можливо лише в судовому порядку. Так, на момент смерті [PERSON], він проживав разом з останнім у квартирі 7, 8 спільного заселення, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 54. В останні роки життя [PERSON], [PERSON] допомагав по господарству їхній сімї, адже [PERSON] було 89 років і їй важко було самостійно впоратися із хатніми справами. Він постійно приносив сімї [PERSON] продукти та необхідні ліки. Після смерті [PERSON], заявник постійно доглядав за [PERSON], допомагав йому по господарству, із приготуванням їжі, прибирав у квартирі, адже інших близьких людей у [PERSON] не було. [PERSON] та [PERSON] були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Заявник та [PERSON], а до 2012 року і [PERSON], жили як одна дружня родина. Сімя [PERSON] фактично стала для заявника батьками. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала в повному обсязі заяву [PERSON] про встановлення юридичного факту постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем на час відкриття спадщини та просила задовольнити її в повному обсязі. Представник [PERSON] дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без її участі у звязку із виробничою завантаженістю. [PERSON] в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та вказав, що не заперечує проти задоволення даної заяви. При цьому, зазначив, що йому відомо про те, що [PERSON] хоче успадкувати частину приміщення колишньої комунальної квартири, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 54. кв. 7, 8, яка залишилася після смерті [PERSON]. Він не заперечує проти цього, оскільки йому відомо, що в останні роки життя [PERSON], [PERSON] допомагав по господарству сімї [PERSON], він ходив за продуктами, за ліками тощо. Після смерті [PERSON], останній постійно доглядав за [PERSON], допомагав йому по господарству, із приготуванням їжі, ходив до крамниці, прибирав у квартирі. Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 04 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-КИ № 638473, виданим 07.07.2015 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 5326 від 07.07.2015 року (а.с.18). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. При цьому, судом встановлено, що дружина покійного [PERSON] - [PERSON] також померла, а саме 26 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-КИ № 468302, виданим 28.09.2012 року Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 6559 від 28.09.2012 року (а.с.17). Заявник стверджує, що він постійно проживав однією сімєю з померлим 04 липня 2015 року [PERSON], [INFO], починаючи з 25 серпня 1992 року та до його смерті. У звязку з вищевказаним, заявник звернувся до [PERSON] дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого 04 липня 2015 року. Також, з заявою про прийняття спадщини за законом після його смерті звернувся [PERSON]. На підставі їхніх заяв була заведена відповідна спадкова справа за № 831/2015, копія якої знаходиться в матеріалах даної справи. Проте, 09 лютого 2018 року державним нотаріусом [PERSON] дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 04 липня 2015 року, оскільки ним не було доведено факт прийняття спадщини після смерті спадкодавця спільним проживанням (а.с.19). З урахуванням зазначених обставин, заявник просив встановити факт постійного проживання [PERSON] однією сімєю з померлим 04 липня 2015 року [PERSON], [INFO], з 25 серпня 1992 року до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], тобто до 04 липня 2015 року. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу же положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, судом встановлено, що заявник, [PERSON], та подружжя покійних [PERSON] і [PERSON] були співвласниками квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], 8, що підтверджується наступними доказами: -свідоцтвом про право власності на житло, виданим 03.01.1997 року Департаментом житлово-комунального господарства та капітального будівництва [PERSON] міської ради на підставі розпорядження від 03.01.1997 року № 8/6-97, згідно з яким Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради було зареєстровано і записано в реєстрову книгу за № 131п67 «приміщення у квартирі спільного заселення № 7, 8 у будинку № 54 по вул. Свердлова в м. Дніпропетровськ» (а.с.12); -свідоцтвом про право власності на житло, виданим 22.04.2010 року Управлінням житлового господарства [PERSON] міської ради згідно з розпорядженням від 22.04.2010 року № 8/9-10 (а.с.13); -та Витягом про державну реєстрацію прав № 31685531, виданим 17.10.2011 року Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради (а.с.14). Згідно вищевказаних документів, квартира спільного заселення за № 7, 8, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд. 54, належала співвласникам у наступних частинах: [PERSON] належить 42/100 її частки, та подружжю покійних [PERSON] і [PERSON] належали по 29/100 частин вказаної квартири кожному. При цьому, заявник з 25.08.1992 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 06.03.2018 року за вих. № 953/2 (а.с.26). А покійний [PERSON] з 29.05.1978 року по день смерті, 04 липня 2015 року, був зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлове господарство Красногвардійського району» [PERSON] міської ради від 14.12.2015 року за № 1333, наявною в матеріалах спадкової справи № 831/2015. Ті ж самі обставини підтверджуються копіями паспортів громадянина України заявника та спадкодавця (а.с.11,16). З вищевказаного можливо припустити, що заявник дійсно постійно проживав однією сімєю з померлим 04 липня 2015 року [PERSON], [INFO], починаючи з 25 серпня 1992 року та до його смерті, з урахуванням того, що квартири в яких вони проживали, є квартирою спільного заселення. Крім того, той факт, що заявник дійсно постійно проживав однією сімєю із спадкодавцем, підтвердив й [PERSON], як в своїй заяві до нотаріальної контори, так й в заяві до суду. Таким чином, судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що заявник постійно проживав із спадкодавцем не оспорюється, а заявлена ним заява покликана на підтвердження наявності цього факту. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту, у звязку з чим, суд вважає можливим задовольнити дану заяву. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт постійного проживання [PERSON] однією сімєю з померлим 04 липня 2015 року [PERSON], [INFO], з 25 серпня 1992 року до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], тобто до 04 липня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved