Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

в квітні 2013 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], а відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS], що розташована над її квартирою [ADDRESS]. Зазначила, що відповідачі з часу заселення в квартиру постійно заливають її квартиру. 15 грудня 2012р. відповідачі через халатне відношення до сантехнічного обладнання затопили стелю у ванній кімнаті. Повторне залиття у ванній кімнаті з вини відповідачів сталось 26.02.2013року. В результаті залиття її квартира потребує ремонту. Позивачка неодноразово зверталася до відповідачів про відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди. Однак відповідачі відмовляються добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, чим порушують її права як власника квартири. З урахуванням уточнень позовних вимог від 30.01.2014 р. позивачка просила стягнути з відповідачки [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 6000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., а з відповідачки [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1171,00 грн., моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. та компенсувати всі витрати у справі. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги з уточненнями підтримала, посилаючись на обставини викладені в них, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та зазначив, що позов подано безпідставно, оскільки позивачем не надані докази заподіяння шкоди саме відповідачами, не надано доказів спричинення шкоди відповідачами в зазначеному розмірі та заявлені вимоги не передбачені чинним законодавством. Просив застосувати строк позовної давності, так як до позову додано акти про залиття за період з 2005р.по 2013р та відмовити в позові. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви щодо розгляду справи в її відсутності до суду не направили, представника до суду не направила, а тому суд, вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідачки [PERSON], вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Перевіряючи обставини у справі, судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3720 та зареєстрованого КМБТІ, в реєстрі № 3489, яка знаходиться під квартирою відповідачки (а.с.53). Власником квартири [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] Дані обставини в судовому засіданні не заперечив представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], однак через одруження протягом двох років в квартирі не проживає. Статтею 386 ЦК України, передбачено, що власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно акту залиття квартири від 19 грудня 2012 року складеного комісією ТОВ «Київжитлосвіт» в складі: майстра ремонтної дільниці [PERSON], майстра технічної дільниці [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] вбачається, що 19.12.2012р. при відвідуванні квартири [ADDRESS] комісією було виявлено сліди залиття з вище розташованої квартири. При обстеженні комісія встановила, що залиття сталось з квартири [ADDRESS] внаслідок халатного відношення до сантехнічних приладів мешканців квартири [ADDRESS].(а.с.7) та було пошкоджено санвузол площею 3.0 кв.м., стелю площею залиття до 1 м.кв. Також, згідно акту залиття квартири від 27 лютого 2013 року складеного комісією ТОВ «Київжитлосвіт» в складі: майстра ремонтної дільниці [PERSON], майстра технічної дільниці [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON] вбачається, що 27 лютого 2013р. при відвідуванні квартири [ADDRESS] комісією було виявлено сліди залиття з вище розташованої квартири. При обстеженні комісія встановила, що залиття сталось з квартири [ADDRESS] внаслідок халатного відношення до сантехнічних приладів мешканців квартири [ADDRESS].(а.с.6) та було пошкоджено санвузол площею 3.0 кв.м., стелю площею залиття до 1,5 м.кв. Крім того, факт залиття квартири підтверджується також локальним кошторисом на частковий ремонт квартири (а.с.58-62), звітом оцінки збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття від 27 січня 2014р. (а.с. 54-57). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Процесуальними нормами передбачено як право на участь у дослідженні доказів, так і обов'язок із доказування обставин при невизнанні їх сторонами. При цьому суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу. Згідно звіту оцінки збитків, завданих власнику квартири [ADDRESS] після залиття по [ADDRESS] вбачається, що вартість матеріального збитку завданого позивачці внаслідок залиття, що мало місце 19 грудня 2012 року та 27 лютого 2013 року становить 7171,00 грн.(а.с. 54-57). Покладаючи на відповідачку [PERSON] відповідальність за спричинення шкоди у зв'язку з витіканням води з її квартири внаслідок порушення правил користування та експлуатації сантехнічного обладнання, суд виходить із того, що згідно із визначеними ст.151 ЖК України обов'язком власника квартири є забезпечення схоронності житла та положення ст.383 ЦК України щодо використання квартири, не порушуючи правила експлуатації будинку. З урахуванням того, що відповідачка [PERSON] не є власником квартири, значиться в ній лише зареєстрованою і протягом двох років в ній не проживає, суд приходить до висновку, що заподіяні позивачці збитки через залиття квартири має відшкодовувати лише власник квартири [PERSON] На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про обгрутованість вимог позивача в частині заподіяння їй матеріальної шкоди в розмірі 7171,00 грн., завданої залиттям квартири, яка підлягає до стягнення лише з відповідачки [PERSON] на користь позивачки. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує і принципи розумності та справедливості, і приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині в розмірі 500 гривень, що відповідає характеру моральних страждань позивача, завданих внаслідок порушення її прав відповідачкою [PERSON], що передбачено ст.23 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 286,75 гривень Враховуючи викладене,

Outcome: partial