Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 15.01.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої машина позивача отримала механічні пошкодження. У період з 03.03.2015 р. по 16.04.2015 р. позивач надав [PERSON] Страхова компанія «ПРОВІДНА» пакет документів для оформлення страхового випадку. Також позивачем додатково було надано відповідачу [PERSON] калькуляцію № [NUMBER] від 25.02.2015 р. та рахунок станції технічного обслуговування ТОВ «Аталант- М Лепсе», на якому здійснювалось постійне обслуговування даного автомобіля на суму 14\~018, 11 грн. Проте, відповідач вказані виплати у відповідний строк не провів. Направив листа № 17/05/6088 від 18.05.2015 року про намір виплати на рахунок ТОВ «Аталант- М Лепсе» сумум у розмірі 4\~699 грн. 65 коп. Позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] Страхова компанія «ПРОВІДНА» на його користь заборгованість по сплаті страхового відшкодування в сумі 9\~318,46 грн. В судове засідання позивач не з»явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання про слухання справи за відсутності представника, проти позовних вимог заперечував в повному обсязі. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як встановлено в судовому засіданні, що 15.01.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої машина позивача отримала механічні пошкодження. У період з 03.03.2015 р. по 16.04.2015 р. позивач надав [PERSON] Страхова компанія «ПРОВІДНА» пакет документів для оформлення страхового випадку. Також позивачем додатково було надано відповідачу [PERSON] калькуляцію № [NUMBER] від 25.02.2015 р. та рахунок станції технічного обслуговування ТОВ «Аталант- М Лепсе», на якому здійснювалось постійне обслуговування даного автомобіля на суму 14\~018, 11 грн. Проте, відповідач вказані виплати у відповідний строк не провів. Направив листа № 17/05/6088 від 18.05.2015 року про намір виплати на рахунок ТОВ «Аталант- М Лепсе» сумум у розмірі 4\~699 грн. 65 коп. Отже, суд приходить до висновку що у строк визначеної ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплату в повному обсязі страхового відшкодування відповідачем здійснено не було. А тому вимоги позивача про стягнення суми страхового відшкодування в сумі 9\~318,46 грн. та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 22, 23, 625, 979, 992, 1187 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: approved