Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він є членом СТ «Акваланг» з 1997 року. В його користуванні знаходиться земельна ділянка [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Бориспільського району Київської області, а також земельна ділянка, яка прилегла до його земельної ділянки, яка була вільною та ніким не доглядалася. [PERSON] за власний кошт здійснив поліпшення даної земельної ділянки та враховуючи факт довготривалого користування земельною ділянкою, відсутність заперечень від інших членів садового товариства вирішив офіційно оформити право користування земельною ділянкою для сінокосіння. У зв'язку з цим 26 травня 2009 року отримав попереднє погодження місця розташування земельної ділянки в Дніпровському басейновому управлінні. 10 червня 2009 року розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації йому було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах довгострокової оренди строком на 49 років для сінокосіння. ТОВ «Горизонталь-2006» було виготовлено проект землеустрою. Проте в період підготовки проекту землеустрою йому стало відомо, що розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації №376 та №377 від 09 лютого 2009 року [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,0843 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Вказані земельні ділянки були передані громадянам [PERSON] та [PERSON] та згідно публічної кадастрової карти, були присвоєні кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]. Як стверджує позивач вказані земельні ділянки накладаються на земельну ділянку щодо якої йому було надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки. [PERSON] вважає, що процедура передачі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] відбулася з грубим порушенням норм чинного законодавства, тому розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області №3365 від 03 листопада 2009 року та державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 16 листопада 2009 року, грубо порушують його права та законні інтереси, а тому вказані розпорядження підлягають скасуванню, а державні акти - визнанню недійсними. Представник позивача [PERSON] до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Бориспільської районної державної адміністрації та представник Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, а також [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Бориспільської районної державної адміністрації та представник Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, [PERSON] надали до суду свої заперечення, в яких просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши і оцінивши в сукупності докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області №376 від 09 лютого 2009 року [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0843 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області та розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області №377 від 09 лютого 2009 року [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0843 га у власність для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (т.1 а.с.17-18,19-20). 10 червня 2009 року було прийнято розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області №1827 про надання позивачу дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення у користування на умовах довгострокової оренди строком на 49 років для сінокосіння земельної ділянки площею біля 0,08 га на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (т.1 а.с.11-12). 03 листопада 2009 року розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області №3365 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1377 га у власність [PERSON] та [PERSON] для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (т.1 а.с.47). На підставі даного розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації [PERSON] та [PERSON] були видані державні акти [NUMBER] та серії [NUMBER] від 16 листопада 2009 року з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER]. Відповідно до ст.125 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно із ч.5 ст.126 ЗК України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з положенням ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач стверджує, що надання земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] є незаконним та грубо порушує його права та законні інтереси, але жодного доказу свого права на відведені відповідачам земельні ділянки суду не надав. За правилами ч.3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до Бориспільської районної державної адміністрації, Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, [PERSON], [PERSON] про скасування розпорядження та визнання державних актів на право власності на земельні ділянки недійсними встановлено, що розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області №3365 від 03 листопада 2009 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1377 га у власність [PERSON] та [PERSON] для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, а також надані їм державні акти з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER]. Враховуючи, що спірна земельна ділянка, яка була надана у власність [PERSON] та [PERSON] в розмірі 0,1377 га знаходиться за межами садового товариства «Акваланг» та знаходиться на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, а наданням відповідачам вказаної земельної ділянки права позивача не порушені. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2014 року за позовом [PERSON] до Бориспільської районної державної адміністрації, Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області, [PERSON], [PERSON] про скасування розпорядження від 03 листопада 2009 року №3365 та державних актів на право власності на земельні ділянки від 16 листопада 2009 року серії [NUMBER] та серії [NUMBER], встановлено, що судом в ході судового розгляду не було встановлено порушення прав свобод або законних інтересів позивача або настання для позивача певних негативних наслідків у зв'язку з прийняттям спірного розпорядження. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок не відносяться до таких, що підлягають обов'язковій державній експертизі. Посилання позивача на недоліки в оформленні документів, зокрема що в проекті відведення земельних ділянок є незрозумілим те, відносно яких конкретно земельних ділянок та їх площ розроблявся вказаний проект землеустрою, також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Так, оспорюваними розпорядженнями Бориспільської районної державної адміністрації №376 та №377 від 09 лютого 2009 року [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району площею по 0,0843 га кожна. Проте, в процесі розробки проекту відведення земельних ділянок, виконавцем проекту ТОВ «Агати-5» за допомогою електронного тахеометра було проведено обмір та встановлено, що земельні ділянки, які відводяться для ведення індивідуального садівництва мають загальну площу 0,1377 га сіножатей та знаходяться на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Вказані обставини підтверджуються пояснювальною запискою до проекту землеустрою ТОВ «Агати-5» (т.1 а.с.16). Згідно з положенням ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на вищевикладене, жодних належних та допустимих доказів того, що оспорювані розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації та державні акти порушують права позивача суду не надано. Тому, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] та про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed