Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

В лютому 2018 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до суду, у якому просила стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі ? частини доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до припинення сином навчання. В обґрунтування позову позивач зазначила, що син проживає разом з нею, продовжує навчання, а відповідач не надає жодної матеріальної допомоги, тоді як утримання та навчання сина - студента вимагає значних витрат і доходів позивача недостатньо для цього. У судове засідання позивач не з'явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належно, причини неявки суду не відомі. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також із врахуванням положень ст.. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.04.2000 року. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8-9). Позивач разом із сином [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). [PERSON], відповідно до довідки № 144 від 01.02.2018 року, навчається в Національному університеті фізичного виховання і спорту України на 1 курсі факультету спорту та менеджменту (денна форма навчання). Термін навчання з 01.09.2017 року до 30.06.2021 р. (а.с.10). Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по утриманню повнолітній дітей, що продовжують навчання покладено на обох батьків (у т.ч. і на позивача [PERSON]), суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити. Крім того, суд вважає за необхідне роз»яснити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ч. 1 ст. 192 СК України). Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з 05.02.2018 року (з дати подачі позову до суду), а не з 01.02.2018 року, як вказано в позові.

Outcome: approved