Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

в листопаді 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до ФОП [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначив, що 25 серпня 2014 року між ним, як замовником та ФОП [PERSON], як підрядником, був укладений договір №08/14 побутового підряду (далі - договір підряду) на виконання будівельно-монтажнах робіт з будівництва житлового будинку з інженерними мережами, комунікаціями та благоустроєм. Відповідно умов договору підряду, ним була здійснена попередня оплата за послуги у сумі 404 204,00 грн., про що відповідач видав розписки. Відповідно до п.2.1 договору підряду, термін будівництва встановлено до 15.12.2014 року. Згідно п.4.2.1 договору підряду, підрядник має право отримувати плату за виконані обсяги робіт у розмірах і у термін, передбачені цим Договором. Станом на дату подання позову до суду, відповідачем зобов'язання за договором підряду виконано частково, а саме 03.09.2014 року виконано робіт на загальну суму 19 140 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 03.09.2014 року, попередньо сплачена сума коштів, відповідачем не повернута. Неодноразові звернення позивача до відповідача щодо виконання умов договору підряду та повернення коштів відповідачем залишені без уваги. Просив: стягнути з відповідача сплачений аванс згідно договору підряду в розмірі 385 064,00 грн. (404 204 (аванс) -19 140 (виконаних робіт), інфляційні втрати розмірі 159 262,47грн, 3% річних в розмірі 9 626,60 грн, а також витрати на правову допомогу в сумі 2 000,00 грн. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, у судове засідання не з»явився повторно, направлені судові виклики за адресою зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі підприємств установ організацій повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст.74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких мотивів. Відповідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частинами 1 та 2 ст.846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки здання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її здання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Частинами 2 та 3 ст.849 ЦК України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, що під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, Замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання Підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Частиною 2 ст.852 ЦК України встановлено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Судом встановлено, що 25 серпня 2014 року між позивачем, як замовником та відповідачем, як підрядником укладено договір №08/14 побутового підряду на виконання будівельно-монтажнах робіт з будівництва житлового будинку з інженерними мережами, комунікаціями та благоустроєм (п.2.1 договору підряду). Відповідно до п.2.1 договору підряду, термін будівництва встановлено до 15.12.2014 року. Згідно п.4.2.1 договору підряду, підрядник має право отримувати плату за виконувані обсяги робіт у розмірах і у термін, передбачених цим Договором. Відповідно до умов договору підряду позивачем була здійснена попередня оплата за послуги у сумі 404 204 (чотириста чотири тисячі двісті чотири) грн., що підтверджується розписками відповідача від 19.05.2014р., 03.09.2014р., 26.08.2014р., 23.09.2014р., 06.11.2014р. Станом на час закінчення терміну виконання робіт згідно договору підряду, а саме на 15.12.2014 рік, на дату подання позову до суду, відповідачем зобов'язання за договором підряду виконано частково, а саме 03.09.2014 року виконано робіт на загальну суму 19 140 грн., що підтверджується Актом про прийняття виконаних робіт від 03.09.2014 року. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статтей 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач свої зобов'язання за Договором підряду від 25 серпня 2014 року не виконав. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (п.4 ч.1 ст.611 ЦК України). Частинами 1-3 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Неодноразові звернення позивача до відповідача щодо виконання умов договору підряду та повернення коштів відповідачем залишені без уваги, попередньо сплачена сума коштів в сумі 385 064,00 грн (404 204,00 - 19 140,00 (виконані роботи) відповідачем наразі не повернута, тому у відповідній частині позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за весь час користування коштами. Зобов»язаня відповідача щодо повернення отриманої від позивача суми є грошовим, тому з відповідача ч.2 ст.625 ЦК України підлягає стягненню інфляційні втрати за весь час прострочення - з 16.12.2014р., що становить 159 262,47 грн., виходячи з розрахунку: 103,1 % (01.2015) х 105,3 % (02.2015) х 110,8 % (03.2015) х 114,0 (04.2015) х 102,2 (05.2015) х 100,4 (06.2015) х 99,0 (07.2015) х 99,2 (08.2015) х 102,3 (09.2015) = 141,36 % (середній індекс інфл. за 9 міс.) 385 064 (борг) х 141,36 % (середн інфл.за 9 міс.) /100 % = 544 326,47 грн. 544 326,47 (борг с інфл.) - 385 064 (борг) = 159 262,47 грн.(інфляційних). Крім того, з відповідача відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, підлягає стягненню 3%річних від простроченої суми, що становить 9 626,6 грн, виходячи з розрахунку: 385 064 (борг) х 3 % річних /12 міс. х 10 міс.заборг. = 9 626,60 грн. Таким чином загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 553 953 грн. 07 коп. Позивачем понесені витрати на правову допомогу, пов»язані зі зверненям в суд з даним позовом, сумі 2 000,00 грн, що стверджується договором про надання правової допомоги та квитанцією №81 від 10.10.2015р., які, відповідно до ст.ст. 76, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача, у зв»язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору - в сумі 5 539,53 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 837, 846, 849, 852 ЦК України,

Outcome: approved