Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

В липні 2015 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 4 квітня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Генеральний кредитний договір № 010/01-04/08-261, згідно якого загальний розмір позичкової заборгованості (ліміт кредитування) не повинен перевищувати 54455,00 дол. США. 4 квітня 2008 року в рамках зазначеного Генерального кредитного договору між Банком та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено кредитний договір № 010/01-04/08-262. Згідно договору [PERSON] надав ФОП [PERSON] кредит у сумі 54455,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,25 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 3 квітня 2018 року. 18 травня 2010 року між сторонами укладено договір переведення боргу № 11/01-04/10-030, згідно якого первісний боржник фізична особа-підприємець [PERSON] за згодою позивача перевела свої боргові зобовязання за кредитним договором № 010/01-04/08-262 від 4 квітня 2008 року на [PERSON]. Додатковою угодою № 010/01-04/08-262/3 від 18 травня 2010 року змінено розмір процентної ставки за користування кредитом до 15,25 % річних. Забезпеченням зобовязань відповідачки [PERSON] перед Банком виступає договір поруки від 18 травня 2010 року № 12/01-04/10-119, укладений між Банком та [PERSON], а також договір поруки № 12/01-04/10-120 від 18 травня 2010 року, укладений між Банком та [PERSON], згідно яких поручителі несуть солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором. Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконують, у звязку з чим станом на 28 липня 2015 року існує заборгованість перед Банком в сумі 21414,35 дол. США. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст., 525, 526, 527, 546, 599, 610, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 21414,35 дол. США., а також сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання сторони не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги позивач підтримав, просив позов задовольнити, погодився на заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 4 квітня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено Генеральний кредитний договір № 010/01-04/08-261, згідно якого загальний розмір позичкової заборгованості (ліміт кредитування) не повинен перевищувати 54455,00 дол. США. 4 квітня 2008 року в рамках зазначеного Генерального кредитного договору між Банком та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено кредитний договір № 010/01-04/08-262. Згідно договору [PERSON] надав ФОП [PERSON] кредит у сумі 54455,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,25 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 3 квітня 2018 року. Додатковою угодою № 010/01-04/08-262/1 від 30 червня 2009 року позичальнику відкрито позичковий рахунок та змінено умови погашення заборгованості. 18 травня 2010 року між сторонами укладено договір переведення боргу № 11/01-04/10-030, згідно якого первісний боржник фізична особа-підприємець [PERSON] за згодою позивача перевела свої боргові зобовязання за кредитним договором № 010/01-04/08-262 від 4 квітня 2008 року на [PERSON]. У звязку з цим додатковою угодою № 010/01-04/08-262/2 від 18 травня 2010 року до кредитного договору 010/01-04/08-262 від 4 квітня 2008 року внесені відповідні зміни. Додатковою угодою № 010/01-04/08-262/3 від 18 травня 2010 року сторонами змінено розмір процентної ставки за користування кредитом до 15,25 % річних. Забезпеченням зобовязань відповідачки [PERSON] перед Банком виступає договір поруки від 18 травня 2010 року № 12/01-04/10-119, укладений між Банком та [PERSON], а також договір поруки № 12/01-04/10-120 від 18 травня 2010 року, укладений між Банком та [PERSON], згідно яких поручителі несуть солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення кредиту згідно графіку погашення кредиту та інших платежів. Відповідно до п.10.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконують, у звязку з чим станом на 28 липня 2015 року існує заборгованість перед Банком в сумі 21414,35 дол. США, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 19668,86 дол. США, заборгованості за відсотками 1182,93 дол. США, пені 562,56 дол. США. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст. 526, 536, 549, 553, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати у рівних частках з кожного з відповідачів.

Outcome: approved