Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Військова частина [NUMBER] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] в період часу з 2 січня по 7 травня 2018 року проходив військову службу на посаді стрільця взводу роти охорони військової частини [NUMBER] . З 12 лютого по 14 березня 2018 року відповідачу було надано 30 діб щорічної відпустки за 2018 рік. Оскільки [PERSON] було звільнено до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку, позивач безпідставно отримав 4720 грн. 94 коп. грошового забезпечення за час перебування у відпустці. Враховуючи, що частину заборгованості в розмірі 2631 грн. 42 коп. було утримано із заробітної плати [PERSON] , просив стягнути з відповідача 2089 грн. 52 коп. залишку боргу. В підготовчому судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, відповідач позов визнав. За змістом положень ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності з витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 1 від 2 січня 2018 року [PERSON] наказом № 1-РС від цієї ж дати було призначено на посаду стрільця взводу охорони роти охорони\~ в/ч [NUMBER] . Згідно з наказом № 30 від 9 лютого 2018 року відповідачу на підставі його рапорту було надано 30 діб щорічної основної відпустки за 2018 рік з 12 лютого по 14 березня 2018 року (з урахуванням святкової доби). 7 травня 2018 року [PERSON] було виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення на підставі наказу № 16-РС від цієї ж дати про звільнення за систематичне невиконання умов контракту, що підтверджується наказом № 90 від 7 травня 2018 року. В наказі вирішено утримати плату за 22 календарні дні щорічної основної відпустки за 2018 рік в сумі 4720 грн. 94 коп. У відповідності з пунктом 1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріально забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів. Згідно з п. 14 ст.10-1 цього Закону військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надасться з розрахунком 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. Враховуючи, що [PERSON] перебував на службі повних три місяці, мав вислугу до 10 років, він мав право на відпустку тривалістю 7,5 календарних днів (30/12х3=7,5) Як встановлено з розрахунку, відповідач отримав грошове забезпечення за час перебування у відпустці у лютому 2018 році в розмірі 3117 грн. 43 коп., у березні 2018 році у сумі 3320 грн. 23 коп., що в загальному становить 6437 грн. 66 коп. З нього було утримано 2631 грн. 42 коп. і залишок до стягнення становить 2089 грн. 52 коп. [PERSON] визнав ці обставини, а тому на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вони на підлягають доказуванню. Згідно з п. 14 ст.10-1 Закону у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця. Враховуючи наведене, а також повне визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь в/ч [NUMBER] належить стягнути 1762 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved