Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ГуревічовО.М., Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Гуревічова О.М. № 1164 від 23.05.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» коштів в розмірі 73 863 грн. 54 коп. таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначав, що 06.03.2017 року між ним та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Р51.274.70684 про надання кредиту врозмірі 37 200 грн. 00 коп. строком на 30 місяців з виплатою 19,5 % річних, за погашенням заборгованості відповідно до графіку щомісячних платежів, передбаченого кредитним договором. 05.07.2018 року позивач отримав від Першого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області документи виконавчого провадження № 56633046 з виконання виконавчого напису нотаріуса Гуревічова О.М. № 1164 від 23.05.2018 року про стягнення з нього на користь ПАТ «Ідея Банк» коштів (заборгованості за вказаним кредитним договором) в розмірі 73 863 грн. 54 коп. В правове обґрунтування позову позивач послався на ст. 18 ЦК України, ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, ч. 3 ст. 13 ЦК України, ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позовна заява мотивована тим, що позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, ветераном війни - учасником бойових дій, брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Без врахування законодавчих обмежень, суми, у тому числі пеня, проценти, зазначені у виконавчому документі (виконавчому написі нотаріуса) не є безспірною заборгованістю, тому що відповідно до зазначеного правового обґрунтування вони не могли бути йому нараховані, а тому - не підлягають стягненню на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 06.08.2018 провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Учасниками справи встановлено строк вчинення процесуальних дій - з 06 серпня 2018 року по 06 вересня 2018 року. Задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису нотаріуса Гуревічова О.М. № 1164 від 23.05.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» коштів (заборгованості за кредитним договором) в розмірі 73 863 грн. 54 коп.), який виконується державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса територіального управління юстиції в Одеській області Койчевою О.Ф. в рамках виконавчого провадження № 56633046. 03.09.2018 року до Київського районного суду м. Одеси надійшли пояснення третьої особи приватного нотаріуса Гуревічова О. М . щодо предмета спору та належним чином завірені копії документів, на підставі яких 23.05.2018 року був вчинений виконавчий напис за реєстровим №1164. 04.09.2018 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов відзив відповідача ПАТ «Ідея Банк». У відзиві відповідач просить відмовити позивачу у задоволені позову. Зазначає, що станом на 02.04.2018 року у позивача утворилась заборгованість у розмірі 72163,54 гривень. Відзив мотивований тим, що ПАТ «Ідея Банк» діяло у відповідності до законодавства України; позивач, після одержання вимоги про сплату боргу, жодним чином не висловив заперечень щодо її змісту, не повідомляв ПАТ «Ідея Банк» про своє перебування з 11 жовтня 2017 по 30 квітня 2018 року в Збройних силах України; твердження позивача про те, що п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, є помилковими. В правове обґрунтування відповідач послався на ст. 18 ЦК України, ч. 1 ст. 87 та ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», главу 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року. 12.09.2018 року до Київського районного суду м. Одеси надійшли заперечення позивача [PERSON] проти пояснень третьої особи приватного нотаріуса Гуревічова О.М. Ухвалою суду від 20.11.2018 року розгляд по суті цивільної справи № 520/9626/18 відкладено та продовжено строк вчинення процесуальних дій учасниками справи та зобов`язано відповідача надати суду докази щодо дати одержання іншими учасниками відзиву. Учасникам справи запропоновано повідомити суд про дату одержання відзиву та висловити своє ставлення щодо доцільності зміни порядку розгляду справи з спрощеного на загальний за клопотанням відповідача. 17.12.2018 року до суду надійшло клопотання відповідача ПАТ «Ідея Банк» на виконання ухвали суду від 20.11.2018 року. Ухвалою суду від 04.01.2019 року постановлено закінчити строк вчинення процесуальних дій учасниками справи № 520/9626/18 та розпочати розгляд справи по суті з дня постановлення цієї ухвали. Проте, 11 січня 2019 року позивач [PERSON] ознайомився з матеріалами справи та 16 січня 2019 року на електрону пошту Київського районного суду м. Одеси надав клопотання про подовження процесуальних строків з доданими доказами про поважність пропуску строку на подання заяв по суті справи (вхід. №ЕП-298). Ухвалою суду від 21.01.2019 року поновлено строк вчинення процесуальних дій учасниками цивільної справи № 520/9626/18, розгляд справи по суті відкладено. 29 січня 2019 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача ПАТ «Ідея Банк» на відповідь на відзив позивача [PERSON] Ухвалою суду від 28.02.2019 року визначено закінченим строк вчинення процесуальних дій учасниками цивільної справи № 520/9626/18 та призначено розпочати розгляд справи по суті. Учасники справи проти цього заперечень не надали. Крім того, ухвалою від 28.02.2019 року суд відмовив відповідачу у зміні порядку розгляду справи зі спрощеного (без проведення судового засідання та без виклику учасників справи) на загальний, дійшовши висновку про недоцільність зміни, зважаючи на заяву самого відповідача, викладену у запереченнях на відповідь позивача від 29.01.2019 року про проведення розгляду справи за відсутності представника на підставі доводів, зазначених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь та наявних у матеріалах справи доказів. В ході розгляду справи судом встановлено, що 06.03.2017 року між [PERSON] та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Р51.274.70684 про надання кредиту в розмірі 37 200 грн. 00 коп. строком на 30 місяців з виплатою 19,5 % річних, з погашенням заборгованості відповідно до графіку щомісячних платежів, передбаченого кредитним договором. За заявою ПАТ «Ідея Банк», 23.05.2018 року приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис № 1164 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» коштів (заборгованості за вказаним кредитним договором) в розмірі 73 863 грн. 54 коп. В провадженні Першого Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області знаходиться виконавче провадження № 56633046 з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] є військовослужбовцем Збройних Сил України, ветераном війни - учасником бойових дій, брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується копією військового квитка [PERSON] , копією посвідчення учасника бойових дій, копією довідки про участь [PERSON] в АТО. За положеннями статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхомвчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку,встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчінаписи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягненнязаборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено Постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 зі змінами та доповненнями. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, а саме шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказане вище відповідає висновкам, що викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та підтверджується позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц. За приписами частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що суми, у тому числі пеня, проценти, зазначені в оскаржуваному виконавчому документі (виконавчому написі нотаріуса) не є безспірною заборгованістю, оскільки в силу положень частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не могли бути нараховані позивачу за певний період, і тому не можуть бути стягнені на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Outcome: approved