Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом КП «Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району м. Києва» до [PERSON] про визнання договору недійсним та витребування майна. В межах розгляду даної цивільної справи були вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення з №1 по №5, вітрини групи приміщень № 68 в літері «А» загальною площею 61,62 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року про забезпечення позову була направлена для виконання до ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва. Разом з цим, постановою державного виконавця Дарницького ВДВС РУЮ у м. Києві від 01 жовтня 2014 року накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] , а не на конкретно визначене майно, що було предметом позову в ході розгляду цивільної справи. На підставі даної постанови державного виконавця було накладено арешт зокрема на житловий будинок, який розташовується в [ADDRESS] . Про існування арешту позивач дізнався лише при спробі нотаріального посвідчення договору про відчуження вказаного житлового будинку. Тому [PERSON] вважає, що арешт, накладений на житловий будинок, який належить йому на праві власності порушує його право на володіння, користування та розпорядження майном. У зв`язку з цим, [PERSON] просить зняти арешт з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який було накладено на підставі постанови про арешт майна та заборони на його відчуження серія та номер ВП 44906357, виданої ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, від 01 жовтня 2014 року, індексний номер 16175895. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, якою позов підтримав та просив суд його задовольнити, а розгляд справи здійснити за його відсутності. Представник відповідача Спектор М.О. не з`явився у судове засідання. Направив до суду електронною поштою відзив на позову заяву, яким просив відмовити у задоволенні пред`явленого позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5). Згідно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень вбачається, що 01 жовтня 2014 року постановою ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві про арешт майна та заборону його відчуження у межах виконавчого провадження №44906357 накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , в тому числі на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6). Тобто на належне позивачу нерухоме майно був накладений арешт в рамках виконавчого провадження №44906357. Згідно постанови старшого державного виконавця ДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Хільченко Р.В. від 01 жовтня 2014 року (ВП 44906357) з виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року №753/8197/14-ц накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с.7). Разом з цим, за змістом ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року за заявою ПП «МАК» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом КП «Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району міста Києва» до [PERSON] , ФОП [PERSON] , третя особа: ПП «МАК» про визнання договору недійсним та витребування майна, накладено арешт на нежилі приміщення з №1 по №5, вітрини групи приміщень № 68 в літері «А», загальною площею 61,62 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.22-23). З доводів позивача, викладених у позовній заяві, встановлено, що він звертався до Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про зняття арешту, накладеного на житловий будинок. Проте, йому було роз`яснено, що зняти даний арешт можливо лише у судовому порядку, оскільки 06 жовтня 2014 року старшим державним виконавцем Хільченко Р.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням ухвали суду у повному обсязі. У відповідності до ч.1 та ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий також за рішенням суду. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний виконавець під час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 жовтня 2014 року наклав арешт не на конкретно визначене майно, яке було зазначено в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року, та яке було предметом спору в межах цивільної справи за позовом КП «Дирекція по обслуговуванню нежитлового фонду Дарницького району міста Києва» до [PERSON] , ФОП [PERSON] , третя особа: ПП «МАК» про визнання договору недійсним та витребування майна, а не все майно, належне позивачу. Таким чином, державний виконавець під час виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 19 серпня 2014 року вийшов за межі резолютивної частини рішення, що передбачало заходи примусового виконання. Відповідно до положення ст.317 та ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про відсутність правових підстав для накладення арешту на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , а тому, ці права підлягають захисту, шляхом звільнення зазначеного житлового будинку з-під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved