Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В липні 2014 позивач, КП «Лісове Подільського району м. Києва», звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідачем, який є власником квартири [ADDRESS] , було виявлено факт самочинного будівництва , а саме - самовільно встановлено в місці загального користування - холі перед ліфтом на 7 поверсі цегляної стіни з дверима. Вказаною стіною з дверима відгороджено певну ділянку приміщення, в якій обладнано комору. Вказує, що вищезазначене перепланування було виявлено 27.05.2014 року працівниками КП «Лісове Подільського району м. Києва». 27.05.2014 р. директором КП «Лісове Подільського району м. Києва» [PERSON] винесено припис-попередження відповідачу про необхідність надання дозвільної документації та зайняття колясочної (ліфтового холу). Того ж дня працівниками КП «Лісове Подільського району м. Києва» вручено зазначений припис-попередження відповідачеві. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки відповідачем було порушено правила користування жилим приміщенням, а добровільно останній відмовився відновити становище в місці загального користування - холі перед ліфтом на 7 поверсі цегляної стіни з дверима, яке існувало до порушення, шляхом приведення у відповідність до поверхового плану забудови будинку за власні кошти, у зв'язку з чим змушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання 04.12.2014 року не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином,однак подав до суду заяву, у якій позов підтримав та просив його задовольнити повністю з підстав, викладених у ньому та проводити судове засідання без його участі. Відповідач в судове засідання 04.12.2014 року не з'явився, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, тому суд з урахуванням положення ч.5 ст.74, ст.224 ЦПК України та заяви представника позивача, в якій він не заперечував проти такого розгляду справи, приходить до висновку про можливість слухати справу у його відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.10 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами Рішення Київської міської ради від 24.05.2012 № 587/7924 Про затвердження Порядку перепланування житлових і нежитлових приміщень у будинках у місті Києві передбачає необхідність отримання дозволу на перепланування від дозвільного органу, порядок отримання такого дозволу та вимоги до перепланування. Частиною 3 ст.100 ЖК встановлено, що наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан. Ст.152 ЖК закріплено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. У відповідності до п.18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року за №572, власники квартир зобов'язані забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання. Так, Пленум Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» постановив звернути увагу судів на необхідність точного додержання норм ЖК, маючи на увазі, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права громадян на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій в здійсненні покладених на них завдань по управлінню житловим фондом, експлуатації і збереженню його. Судом встановлено, що у відповідача - [PERSON] у приватній власності перебуває квартира [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «Лісове Подільського району міста Києва» від 29.07.2014 року №1050 (а.с.6). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, працівниками КП «Лісове Подільського району міста Києва», 27.05.2014 року було виявлено факт самочинного будівництва в приміщенні вищезгаданого будинку , а саме - самовільно встановлення в місці загального користування - холі перед ліфтом на 7 поверсі цегляної стіни з дверима. Вказаною стіною з дверима відгороджено певну ділянку приміщення, в якій обладнано комору. Судом встановлено, що цього ж дня директором КП «Лісове Подільського району м. Києва» [PERSON] винесено припис-попередження відповідачу про необхідність надання дозвільної документації та зайняття колясочної (ліфтового холу) та вручено зазначений припис-попередження відповідачеві (а.с.15,16). У зв'язку з вищевикладеним, відповідачем було порушено п.33 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями від 08.10.1992 за №572, яким встановлено, що технічний стан конструктивних елементів і технічного обладнання житлового будинку повинен забезпечувати безпечне проживання у ньому людей. У разі появи відхилень від нормативних вимог проводяться роботи для їх негайного усунення. Відповідно до п.4 ч.2 ст.16 ЦК України відновлення становища, яке існувало до порушення є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача [PERSON] знести об»єкт самочинного будівництва - цегляну стіну з дверима, встановлену на 7 поверсі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] і якою огороджено хол перед ліфтом та привести приміщення зазначеного холу в попередній стан за власні кошти, знайшли своє доведення в ході судового розгляду вищезазначеного позову, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням вищевикладеного, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 121гривні 80 копійок (а.с.25). На підставі викладеного, ст.ст.16, 541 ЦК України, ст.ст. 15, 152, 154, 175, 179, 191 ЖК УРСР, п.п.33, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985р. №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»,

Outcome: approved