Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

В лютому 2015р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього спільного сина сторін: [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2010р., який було розірвано за рішенням суду, в шлюбі у сторін народилася дитина - син, який перебуває на її утриманні, оскільки відповідач самоусунувся від виховання дитини, проживає окремо, відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015р. позов було задоволено, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015р. зазначене рішення суду було скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначаючи, що в липні 2013р. він отримав відкриту черпно - мозкову травму, був прооперований, внаслідок чого йому було встановлено групу інвалідності. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я він не може влаштуватись на роботу, і має єдиний дохід, який складається з пенсії по інвалідності в розмірі 949,0 грн. на місяць, за своїм матеріальним станом спроможний сплачувати аліменти у розмірі ? частини від пенсії щомісяця. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2010р., який було розірвано за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 квітня 2013р., [INFO] у них народився син - [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою, яка самостійно здійснює повністю утримання та виховання дитини. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час. Позивачка пред'являючи позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилалась на те, що відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає та не приймає участі у додаткових витратах на дитину. Судом достовірно встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини - [PERSON], [INFO], яку дитина потребує, у зв'язку з тим, що ним було отримано тілесні ушкодження, внаслідок чого стан його здоров'я погіршився, йому була встановлена ІІІ група інвалідності. Крім того, судом встановлено, що єдиним доходом відповідача є його пенсія, розмір якої становить 949,0 грн. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). В судовому засіданні відповідач наголошував, що спроможний сплачувати лише ? частину від розміру отриманої ним пенсії, оскільки вимушений постійно вживати медичні препарати за призначеним курсом лікування, який триває по теперішній час, за станом здоров'я не спроможний влаштуватись на роботу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів, а також беручи матеріальний стан сторін, погіршення стану здоров'я відповідача, наявність в нього лише одного джерела доходу, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання їх спільної дитини, аліментів у твердій грошовій сумі розмірі 240,0 грн. щомісячно до повноліття дитини. Суд вважає, що за своїм матеріальним станом відповідач спроможний сплачувати щомісяця суму аліментів, визначену судом, при цьому суд врахував і матеріальний стан матері дитини - позивачки по справі. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: partial