Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON] звернулась з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Вказувала, що з 1997 р. по 2003 р. вона перебувала в шлюбі з [PERSON], який, під час перебування у шлюбі, придбав гараж в автокооперативі «ТЕМП-2», який, на переконання [PERSON], є спільною сумісною власністю подружжя. [INFO] р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки гаражу [NUMBER] в автогаражному кооперативі «ТЕМП-2» в м. Миколаєві. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлий [PERSON] за життя належним чином не оформив своє право власності на належну йому частку гаражу. Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд: визнати за нею право власності ? частку гаражу [NUMBER] в автогаражному кооперативі «ТЕМП-2» в м. Миколаєві, як спільну сумісну власність подружжя, а також право власності на ? частку гаражу [NUMBER] в автогаражному кооперативі «ТЕМП-2» в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом . Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 30.08.1997 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 15.09.1998 р. [PERSON] придбав у [PERSON] гараж за [NUMBER], що знаходиться в м. Миколаєві, в автогаражному кооперативі «ТЕМП-2», загальною площею 25,40 кв.м. Відповідно до ст. 22 Кодексу законів про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст. 28 Кодексу законів про шлюб та сімю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що гараж [NUMBER], що знаходиться в м. Миколаєві, в автогаражному кооперативі «ТЕМП-2», був придбаний [PERSON] в період перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] суд вважає, що вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на ? частку гаражу, як на частку у спільному майні подружжя обґрунтовані та підлягають задоволенню. [INFO] р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки гаражу [NUMBER] в авто гаражному кооперативі «ТЕМП-2» в м. Миколаєві. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В квітні 2016 р. позивачка [PERSON] звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON] Відповідно до копії спадкової справи № 1146/2003, наданої Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою на запит суду, спадщину після смерті [PERSON] прийняв також його син - [PERSON], оскільки звернувся з відповідною заявою до нотаріуса. Отже спадкоємцями майна померлого є його дружина та син, в рівній мірі. Відповідно до Постанови нотаріуса від 19.04.2016 р. позивачці було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на спадкове майно за померлим [INFO] р. [PERSON] належним чином не зареєстровано. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved