Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 18 вересня 2007 року між нею та відповідачем Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім?ї зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2978. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем протягом досить тривалого часу не складається; між ними виникають конфлікти та непорозуміння; між ними поступово погіршились взаємовідносини, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. До судового засідання, позивачкою було подано на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; письмовий відзив на позов не надіслав; заяв про оголошення перерви чи розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав, як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Оскільки, позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивачки документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2007 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх доньок. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо; примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved