overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

В лютому 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON]. Вказувала на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2001 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], 2004 р.н. Подружні відносини припинились в 1997 р. в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Відповідач на теперішній час проживає за кордоном - в Ізраїлі. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивач просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] (громадянин Ізраїлю) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2001 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина проживає разом із матір'ю, згідно домовленості сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В лютому 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2002 р. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивачка просила розглянути справу без її участі, підтримала вимоги. Відповідач, відповідно до заяви просив розглянути справу без його участі, підтримав вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2002 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, діти проживають з матір'ю, відповідно до домовленості між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст.10, 60, 212, 214 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В лютому 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2006 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2006 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина проживає з матір'ю , відповідно до домовленості між сторонами. За даний судом строк примирення не відбулося. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. К

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

В лютому 2014 р. ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що надають послуги теплопостачання до квартири [ADDRESS], де проживає відповідач. Позивач фактично надав вказані послуги, проте відповідач не в повному обсязі оплачував надані послуги, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.01.2001 р. по 01.10.2013 р. в розмірі 8873 грн. 70 коп. В зв`язку з простроченням виконання зобов`язань боржнику також було нараховано 3 % річних за вищевказаний період в розмірі 1195 грн. 65 коп.та інфляція - 2561 грн.47 коп., що разом складає 12630 грн.82 коп. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості, а також судові витрати. Відповідно до заяви представник позивача просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] проживає в багатоквартирному будинку [ADDRESS], на його ім.`я відкрито особовий рахунок. Даний будинок підключений до системи централізованого енерго-, водо- і теплоенергопостачання. За таких обставин всі мешканці будинку, включаючи відповідача, є споживачами послуг ОКП «Миколаївоблтеплоенерго». Крім того, відповідно до Договору про надання населенню послуг з централізованого опалення та підігріву питної води [PERSON] в опалювальних сезонах постачалась теплова енергія для опалення та гарячого водопостачання. Зобов`язання по поставці теплової енергії позивач виконав, про що свідчать наряди на підключення будинкової системи до теплопостачання. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.01.2001 р. по 01.10.2013 р. сума заборгованості відповідача за послуги теплопостачання складає 8873 грн. 70 коп. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 01.02.2001 р. по 01.10.2013 р. відповідачу було нараховано 3 % річних в розмірі 1195 грн. 65 коп.та інфляція - 2561 грн.47 коп., що разом складає суму боргу - 12630 грн.82 коп. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

В лютому 2014 рок позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду не надходило. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 квітня 2008 року у Жовтневому відділі РАЦСу Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 203. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з січня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

В лютому 2014 рок позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному об'ємі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на час розгляду справи клопотань про відкладення розгляду не надходило. Допитавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 квітня 2005 року у Жовтневому відділі РАЦСу Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 223. Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з лютого 2006 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким ,що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначили , що відповідач в спірній квартирі не проживає з 2012 року, комунальні платежі ним не сплачуються, речей в квартирі не має. Оскільки відповідач не проживає в вказаній квартирі понад шість місяців , вважає його таким що втратив право користування житлом. В судове засідання позивачі не з'явились,представник позивачів-адвокат [PERSON] надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності позивачів , на позовних вимогах наполягає. У судове засідання відповідач не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутністю або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS], що підтверджується копією особового рахунку та довідкою МКП Основаніє №1145 від 24.02.2014 року. Також в квартирі зареєстрований , але не проживає відповідач [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.71, ст. 72 Житлового кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач не проживає в зазначеній квартирі з 2012 року, тобто понад шість місяців, тому він відповідно до ст. 71, 72 Житлового кодексу втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що син після закінчення школи продовжує навчання в Ізюмському професійному ліцеї, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Представник позивачів подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Відповідач по справі надав суду письмову заяву, про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що відповідач є батьком [PERSON] ,[INFO] ( а.с.6). Мати, [PERSON], 02 лютого 2012 року уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] ( а.с.9). [PERSON] навчається в Ізюмському професійному ліцеї, за денною формою навчання, з неповним державним забезпеченням, отримує стипендію в розмірі 275,00 гривень. Термін навчання з 01 вересня 2012 року по 15 лютого 2016 року( а.с.5). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до СК України. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у статті 182 СК України. Згідно з положеннями ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 06.02.2014 року. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.20), просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем 20.10.2007 року та стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що сумісне життя з відповідачем стало неможливим, через постійні сварки. Крім того, вказала, що проживають окремо, дочка знаходиться на її вихованні та утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо ухвалити без участі сторін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову, суд, за наявності законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 2142 (а.с. 8). Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, у відповідності до вимог закону повинен сплачувати аліменти на утримання дитини (а.с. 5). Сторони по справі разом не проживають, не ведуть спільне господарство, шлюбні стосунки припинили. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім»ї суперечитиме інтересам сторін, а тому приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, зазначені обставини є підставою для розірвання шлюбу. Оскільки подружжя припинило спільне проживання, суд вважає за необхідне залишити малолітню дочку на проживання з матір»ю [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст.182 Сімейного кодексу України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з довідки про доходи відповідача від 14.03.2014 року, останній офіційно працює у ДП «Крупзавод Озерянка» ТОВ «ІПС» на посаді газорізальника та має постійний дохід з 01.09.2013 року по 28.02.2014 року в розмірі 7 249, 68 грн.(а.с. 16). Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/ відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 04 лютого 2007 року виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, Житомирської області, актовий запис № 8. Дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити на проживання з матір»ю - [PERSON] та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні погляди на життя. Крім того, вказала, що тривалий час проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою проживання (а.с. 17). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 та ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 лютого 2007 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, Житомирської області, актовий запис № 8 (а.с.3). Від шлюбу мають двох дітей, дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони тривалий час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження дітей. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved