Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах з 1994 по 2005 рік. Шлюб між ними розірвано рішенням суду у 2005 році. Від даного шлюбу є двоє дітей, дочка [PERSON] 1994 року і син [PERSON] 1997 року, який продовжує навчатися у Львівському національному аграрному університеті на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу. Рішенням суду 2005 року, суд призначив відповідачу сплачувати аліменти в розмірі 280 грн на двох дітей. З 2015 року по закінченню навчання дочки [PERSON], відповідач продовжував сплачувати аліменти тільки сину. З серпня 2017 року відповідач відмовився сплачувати аліменти. Відповідач працює в Головному управлінні Національної поліції у м. Львові на посаді заступника начальника управління - начальник відділу речового забезпечення та озброєння управління логістики та матеріально-технічного забезпечення. У зв'язку з тим, що є безробітня і не має змоги повністю утримувати сина поки він навчається, вирішила звернутися до суду про стягнення аліментів з відповідача який має заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, в решті позовних вимог відмовилась, дала пояснення згідно поданої позовної заяви. Відповідач в зал судового засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. В судовому засіданні встановлено, що у сторін по справіє двоє дітей, дочка [PERSON] 1994 року і син [PERSON] 1997 року, який продовжує навчатися у Львівському національному аграрному університеті на денній формі навчання (а.с.5, 6). Як передбачено\~ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами\~ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 СК України, як то: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В пункті 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за №3\~судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3\~ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі з'явлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Враховуючи те, що відповідач в зал судового засідання не зявився, заперечення до позовних вимог не подав, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved