Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] посилається на те, що 24 липня 2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради 24.07.2008 та зареєстрований за №452, згідно якого зробила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши йому жилий власний будинок із надвірними будівлями, сад, присадибну ділянку в розмірі 0,85 га, сертифікат на право на земельну частку/пай/ серії РВ № 0065861, ощадний вклад в філіалі №031 (рахунок 91551/328). 14 травня 2009 року Миколаївською сільською радою на підставі Розпорядження голови Млинівської районної державної адміністрації №319 від 26.08.2008 року [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку/пай/ серії РВ № 0065861 було видано два державні акти на право приватної власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства відповідно серії ЯЗ №288955 на земельну ділянку загальною площею 1,59 гектара (кадастровий номер 5623886900:05:001:0237) та серії ЯЗ №293177 на земельну ділянку площею 0,96 гектара (кадастровий номер 5623886900:05:001:0375). Вказані державні акти [PERSON] передала позивачу. 21 березня 2011 року [PERSON] померла в селі Миколаївка Млинівського району Рівненської області у віці 78 років. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема на право на земельні частки (паї) на території Миколаївської сільської ради Млинівського району Рівненської області. Вважаючи, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном, в червні 2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні частки (пай), що розташовані на території Миколаївської сільської ради Млинівського району, які належали [PERSON], однак приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу було надано письмове повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що заповідана земельна частка (пай), а не земельні ділянки, виділені в натурі, і ці земельні ділянки можуть входити до складу спадкового майна за законом, а також факт прийняття спадщини позивачем після смерті [PERSON] не встановлений належним чином. У зв'язку з похилим віком (більше 70 років) тітка позивача [PERSON] потребувала стороннього догляду та допомоги, оскільки інших родичів та дітей вона не мала, він постійно проживав спільно з нею до моменту її смерті за адресою: село Підбрусинь, провулок Осталець, 1, Млинівського району Рівненської області. В останні дні її життя забрав її до себе в село Миколаївку, а коли тітка померла, поховав її у с.Миколаївка Млинівського району Рівненської області для того, щоб мати можливість доглядати за могилою. Дані обставини підтверджуються довідкою за №330 виданою виконкомом Миколаївської сільської ради Млинівського району про те, що протягом останнього року життя до дня її смерті він проживав разом з [PERSON] та поховав за власний рахунок. Вважає своє цивільне право порушеним, тому змушений звернутись до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно. 20.09.2018 від позивача надійшла заява, згідно якої просив змінити позовні вимоги, а саме визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не зявився, згідно поданої зави просив справу розглянути без його участі, позов підтримав, з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника, позовні вимоги визнають (а.с. 34). Дослідивши докази, судом встановлено, що [PERSON] померла 21 березня 2011 року в с.Миколаївка, Млинівського району, Рівненської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ГЮ № 109028 (а.с. 7). 24 липня 2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради 24.07.2008 року та зареєстрований за реєстровим №452, згідно якого зробила розпорядження на випадок своєї смерті, заповівши племіннику [PERSON] жилий власний будинок із надвірними будівлями, сад, присадибну ділянку в розмірі 0,85 га, сертифікат на право на земельну частку/пай/ серії РВ № 0065861, ощадний вклад в філіалі №031 (рахунок 91551/328) (а.с. 8). Згідно відповіді начальника Відділу у Млинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській област № 547 від 23.05.2018 року, [PERSON] взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0065861 були видані державні акти на право власності на земельну частку (пай), а саме: 1) серія ЯЗ №288955 - площею 1,59 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5623886900:05:001:0237; 2) серія ЯЗ №293177 - площею 0,96 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5623886900:05:001:0375. Нормативно грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 року на території Миколаївської сільської ради становить 77917,71 грн (а.с.9, 10, 15). Згідно довідки за №330 від 08.05.2018, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Млинівського району [PERSON] була зареєстрована в [INFO], проте протягом останнього року життя до смерті 21.03.2011 з нею проживав [PERSON] та поховав за власний рахунок (а.с.11). Відповідно до постанови приватного нотаріуса\~Млинівського районного\~нотаріального округу\~[PERSON],\~[PERSON]\~було відмовлено\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~у зв'язку\~з тим,\~що заповідана\~земельна частка\~(пай),\~а не\~земельні ділянки,\~виділені в\~натурі,\~і ці\~земельні ділянки\~можуть входити\~до складу\~спадкового майна\~за законом,\~а також\~факт прийняття\~спадщини позивачем\~після смерті\~[PERSON]\~не встановлений\~належним чином (а.с. 13). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №53309394 від 14.09.2018 спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 21.03.2011, - не заводилась (а.с. 28). Дана справа надійшла за підсудністю до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області згідно ухвали Млинівського районного суду Рівненської області від 11.07.2018, оскільки Повчанська сільська об'єднана територіальна громада знаходиться в с. Повча Дубенського району Рівненської області. Спори про підсудність не допускаються. Земля, право власності на яку просить визнати позивач, знаходиться на території Повчанської сільська об'єднаної територіальної громади, в яку увійшла Миколаївська сільська рада Млинівського району. 1. Щодо встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкритгя спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд бере до уваги, що згідно довідки №330 від 08.05.2018, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Млинівського району, впродовж останнього року життя і до дня смерті [PERSON] зі спадкодавцем проживав позивач і поховав її за власний рахунок; те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. 2. Щодо права власності на земельні ділянки. Згідно зі ст. 1217 ЦК України\~ спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті неправомірно набула або володіла земельними ділянками площею 1,59 гектара (кадастровий номер - 5623886900:05:001:0237) згідно державного акта серії ЯЗ №288955 та загальною площею 0,96 га (кадастровий номер 5623886900:05:001:0375) згідно державного акта серії ЯЗ №293177, які надані для ведення особистого селянського господарства, в суді не встановлено. Право позивача на спадкове майно ніким не оспорюється, але через те, що у заповіті вказано сертифікати на право на земельну частку, а на момент смерті [PERSON] були виготовлені і наявні державні акти на землю, - оформити спадщину в нотарісу не вдалось. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивач не може. Інших спадкоємців немає, оскільки до нотаріуса із заявою про прийнятя спадщини ніхто не звертався, адже спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, шестимісячний строк на прийняття спадщини з дати смерті - 21.03.2011, - минув, доглядав за [PERSON] і поховав її за власні кошти племінник-позивач, тому право позивача підлягає захисту.

Outcome: approved