Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 ідеальну частку у спільному майні подружжя. В обгрунтування позову позивач вказала, що вона уклала шлюб з [PERSON] 16.11.1996 року. Від шлюбу вони мають синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з тим, що спільне життя не склалось шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведеться рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/6540/20 від 02.09.2020 року шлюб розірвано. Під час шлюбу за спільні кошти подружжя відповідно до договору купівлі-продажу від 10.10.2013 року було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] . Квартира складається з трьох житлових кімнат, площею 37, 2 кв.м, кухні, площею 7, 0 кв.м, ванної кімнати , площею 2,5 кв.м, туалету, площею 0,9 кв.м, коридору, площею 10,3 кв.м, кладочки, площею 1,0 кв.м, лоджій, площею 1,7 кв.м та 1, 3 кв.м. Загальна площа квартири складає 61,9 кв.м.. У п.6 договору зазначено, що договір укладено за згоди [PERSON] , справжність підпису засвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М. за реєстровим №3650. В добровільному порядку відповідач відмовляється визнати її право власності на 1/2 частку у квартирі, яку було придбано під час шлюбу сторін, як наслідок, вона не може зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку. Тому позивач просить визнати за нею право спільної часткової власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 37,2 кв.м.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.09.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.11.1996 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1676, розірвано. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10664118 від 10.10.2013 року, договору купівлі-продажу квартири від 10.10.2013 року, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №277276348 від 29.09.2021 року, за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.10.2013 року. Вказані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.09.2020 року; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10664118 від 10.10.2013 року; договором купівлі-продажу квартири від 10.10.2013 року; Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №277276348 від 29.09.2021 року. Згідно ч.ч.3,4 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відтак, положеннями ст. 60 СК України визначено презумпцію, відповідно до якої, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 61,9 кв.м., як на частку в спільному майні подружжя. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3276,70 грн.. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved