Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якій зазначила, що відповідачі по справі зареєстровані в житловому будинку, який належить позивачу на праві власності, але фактично не проживають ньому. Комунальні послуги відповідачі не сплачують. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування житлом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надав до суду клопотання про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комінтернівського районного бюро технічної інвентаризації від 15.08.2008 року, житловий будинок за реєстраційним номером 5402419, розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину (ВКР №500645 від 02.08.2008 року) за заповітом видане Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, реєстр № 2119. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №072767 від 11.10.2012 року [PERSON] Кенжеканим є власницею земельної ділянки площею 0,0775 га., в межах згідно з планом, на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області Фьодоровим Є.А. від 12.03.2008 року №500, заяви посвідченої приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. від 30.05.2012року № 365, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно довідки з місця проживання, склад сім`ї видану виконавчим комітетом Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області №375 від 20.06.2019 року, [PERSON] є власницею будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані 3 члена сім`ї: [PERSON] власник будинку, 1951 р.н., дата реєстрації: 21.05.1997 рік, [PERSON] [PERSON] , 1972 р.н., дата реєстрації: 06.07.2004 рік, [PERSON] онук, 1997 р.н., дата реєстрації: 06.07.2004 рік. Відповідно до акту про факт не проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , складеного депутатом Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області Січевої Н.В. в присутності власниці будинку та сусідів, при обстеженні було виявлено, що [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає, сусіди його довгий час не бачили. Факт не проживання підтверджується відсутністю його речей та речей першої необхідності. Згідно акту про факт не проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , складеного депутатом Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області Січевої Н.В. в присутності власниці будинку та сусідів, при обстеженні було виявлено, що [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована, але фактично не проживає, сусіди її довгий час не бачили. Факт не проживання підтверджується відсутністю її речей та речей першої необхідності. Відповідно до ч.1\~ст.383 Цивільного кодексу України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: проживати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст.391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,391 Цивільного кодексу України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.\~379,\~382 Цивільного кодексу України). Права власника житлового будинку квартири визначені\~ст. 383 Цивільного кодексу України\~та\~ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім`ї власника будинку(квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно, таким чином виникнення права членів сім`ї власника будинку(квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.\~15,16,\~386,\~391 ЦК\~гарантовано власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. У відповідності до положень норм статей\~16,391,386 ЦК України\~власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. (\~ст.391 Цивільного кодексу України\~) Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої\~ст.89 Цивільного процесуального кодексу України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, підлягає задоволенню, оскільки позивачем надано достатньо доказів, які б дозволили дійти обґрунтованого висновку про те, що відповідачі дійсно без поважних причин не проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене та

Outcome: approved