Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 29 жовтня 2010 року позивач зареєстрував з відповідачем шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 376. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, взаємоповага та порозуміння між ними відсутні. Сторони мають різні характери та погляди на життя, що породжує психологічну несумісність та постійні суперечки. [PERSON] зазначає, що протягом останього часу перебування у шлюбі в сім'ї часто виникають суперечки, ініціатором яких була відповідач. Сторони припинили шлюбні відносини більш як півтора роки тому та почали проживати окремо. [PERSON] також повідомляє, що після розірвання шлюбу син буде проживати з матір'ю. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Також просить покласти на нього судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання також не зявилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу за позовом [PERSON] у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить покласти судові витрати на позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином через оголошення в пресі. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечили проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 191348, виданого повторно 03.02.2017 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 29.10.2010 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 2778 (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 187523, виданого 25.01.2011 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони півтора року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved