Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

В квітні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем було укладено договір про надання позики, на підставі якого на картковий рахунок [PERSON] було перераховано суму позики в розмірі 1500 грн. зі строком повернення коштів до 16.09.2018 року включно та сплатою процентів за користування позикою в розмірі 2% за кожен день користування. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 15 січня 2019 року його заборгованість склала 10050 грн, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 1500 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 3600 грн, заборгованість по пені в розмірі 4950 грн. 15 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» і ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1501/1, за яким позикодавцем було відступлено позивачу право вимоги за вказаним кредитним договором. Тому, просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі 10050 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 03 травня 2019 року було відкрито провадження в даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право не пізніше п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позов. Відповідач відзив не надав, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 1500 грн. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 26 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем було укладено договір про надання позики, на підставі якого на картковий рахунок [PERSON] було перераховано суму позики в розмірі 1500 грн. зі строком повернення коштів до 16.09.2018 року включно та сплатою процентів за користування позикою в розмірі 2% за кожен день користування (а.с.11-17). На підставі цього договору платіжним дорученням від 26 серпня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія є гроші» на картковий рахунок відповідача було перераховано суму позики в розмірі 1500 грн (а.с.24). Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 15 січня 2019 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, становить 10050 грн, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 1500 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 3600 грн, заборгованість по пені в розмірі 4950 грн (а.с.19-23). 04 січня 2019 ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші» на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги та про порядок погашення заборгованості (а.с.46-47). 15 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» і ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №1501/1, за яким позикодавцем було відступлено позивачу право вимоги за вказаним кредитним договором (а.с.7-10). Відповідно до Положення про Державний реєстр фінансових установ, що затверджене розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року № 41, фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва. Якщо відповідно до нормативно-правових актів для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та дозволу. Після отримання Свідоцтва та додатка до нього, фінансова компанія має право надавати виключно ті фінансові послуги, які зазначені в додатку до Свідоцтва та надання яких не потребує отримання відповідного дозволу/ліцензії. ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» із свідоцтвом від 24.05.2018 р., виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» є фінансовою установою. У відповідності до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 03.07.2018 року № 1127, ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» видано ліцензію на провадження господарської діяльності , а саме з надання послуг факторингу. За змістом положень п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, факторинг вважається фінансовою послугою. Частина 5 статті 5 вказаного Закону зазначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та вказаного Закону. ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч.2 ст. 1083 ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Крім того, згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не проводив погашення заборгованості ні ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші», ні ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив». В п. 27 Постанови Пленуму ВСС України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5 зазначено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Подібне зазначено в узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин підготовленого Верховним судом України: «Хоча зазначене положення ч. 3 ст. 551 ЦК України є правом, а не обов`язком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом у разі, якщо на це посилається боржник і просить зменшити розмір неустойки. При цьому на виконання вимог ст. 215 ЦПК суд повинен в обов`язковому порядку мотивувати свій висновок». Проте, згідно правової позиції ВСУ від 03.09.2014 по справі 6-100цс14 ч. 3 ст. 551 ЦК України може застосовуватись як за клопотанням сторони у справі, так і за ініціативою суду пославшись на ч. 4 ст. 10 ЦПК України (в редакції до грудня 2017 р.) щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав. Також про необхідність застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України за ініціативою суду у випадках, коли пеня значно перевищує розмір збитків зазначалось судом касаційної інстанції в ухвалах ВСС України від 29.01.2014 р. № 6-45806св13 (н/п 22ц/790/6217/13), від 15.10.2014 р. по справі № 6-21626св14 (н/п 22ц/790/2524/14), від 29.10.2014 р. по справі № 6-6087св14 (н/п 22ц/790/285/14), від 25.03.2015 р. по справі № 6-869св15 (н/п 22ц/790/7266/14). При цьому необхідно зазначити, що суд при зменшенні розміру неустойки не обмежений тільки розміром основної заборгованості, оскільки законодавчого обмеження по такому зменшенню не встановлено. Таким чином, суд за наявності обставин встановлених ч. 3 ст. 551 ЦК України за власним переконанням може зменшити розмір неустойки до будь-якого розміру. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором, відсотки за користування кредитом зменшивши суму пені у відповідності до вищевказаної судової практики до 1500 гривень. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 1921 гривні, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України

Outcome: partial