Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської РДА про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в червні 1997 року померла його мати [PERSON] За життя мати мала право на земельну частку (пай) , що розташована на території Козіївської сільської ради в розмірі 3,47 умовних кадастрових гектари відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай). На даний час сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено , що позбавляє позивача звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини . Прохав визнати право на земельну частку (пай). Представник позивача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позовні вимоги підтримав , прохав задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечувала , прохала вирішити справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0064528, [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває у колективній власності КСП» ім.Леніна» на території Козіївської сільської ради розміром 3,47 умовних кадастрових гектар . Як свідчить довідка відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 09.11.2016 року , [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) 11.11.1996 року , про що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП « Козіївське» зроблено запис за № 1125. Розмір земельної частки (паю) по КСП « Козіївське» становить 3, 47 умовних кадастрових гектар. 13 червня 1997 року [PERSON] померла , що підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ №030960. Згідно відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 02.02.2017 року , після [PERSON] спадкова справа не заводилася , заяв від спадкоємців про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Позивач є спадкоємцем першої черги по закону , інших спадкоємців не має, оскільки [PERSON] відмовляється від належної частини у спадщині на користь [PERSON] Відсутність оригіналу свідоцтва про право на земельну частку (пай) позбавляє позивача прийняти спадщину в нотаріальному порядку. Враховуючи , що спадщина відкрилася в 1997 року , до 01.01.2004 року , то слід застосувати чинне на той час законодавство ст. 549 ЦК Української РСР від 1963 року , так як позивач фактично вступив після смерті матері в управління та володіння спадковим майном . Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР позивач відноситься до першої черги спадкоємців по закону. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача, так як суду надано достатньо доказів, які підтверджують позов та проти його задоволення не заперечує представник відповідача. Крім того, позивачем був пропущений строк звернення до суду. Розглянувши клопотання позивача ,суд прийшов до висновку , що строк був пропущений з поважних причин ,який необхідно поновити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved