Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно з дня подання заяви до повноліття дитини, а також аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно з дати подання заяви і до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не утримує доньки та її матеріально. Дитина знаходиться на утриманні матері. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду повідомлена в установленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності в судовому засіданні. Відповідач, будучи належно та своєчасно повідомленим про час та місце судового розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 400 грн. на місяць та на дружину в розмірі 200 грн. на місяць. В решті проти позову заперечує, оскільки, як вбачається з його письмових заперечень, наявних у справі, не має можливості за своїм майновим станом сплачувати аліменти в більшій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], котра проживає з матір'ю. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб сторін, свідоцтвом про народження дитини, наявними в матеріалах справи. Факт проживання дитини з матір'ю визнається відповідачем. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до наданої відповідачем копії трудової книжки, він на даний час офіційно не працевлаштований. Таким чином, розмір аліментів має бути визначений у твердій грошовій сумі. Згідно частин 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з наданих позивачем копій фіскальних чеків, 3.03.2015 року та 10.02.2015 року він надсилав поштові перекази на прізвище «Гончар» у м. Хмельницький в сумі по 400 грн. кожного разу, а також, як вбачається з копій наданих ним накладних, купував дитячий одяг в жовтні 2014 року на суму 470 грн. і в лютому 2015 року на суму 339 грн. Виходячи із вище вказаних наявних в матеріалах справи доказів, відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині та дитині. При цьому суд бере до уваги, що відповідач звільнений з роботи, як вбачається з наданої ним трудової книжки, за згодою сторін і задовго до народження дитини (1.12.2008 року), про будь-які поважні причини неможливості працевлаштування та отримання самостійного доходу суд не повідомив. Відсутність коштів не може бути сама по собі підставою для звільнення його від обов'язків з утримання дитини, а також дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з тим, враховуючи письмові пояснення сторін, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на дитину - в твердій грошовій сумі 500 грн. на місяць, на дружину - 200 грн. на місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial