Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

в Острозький районний суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про часткове стягнення безпідставно отриманого майна звернувся [PERSON] Позовну заяву представник позивача аргументує тим, що 30 листопада 2012 року позивач передав [PERSON] суму в розмірі 30000 доларів США, про що було складено розписку. Оскільки у нього та [PERSON] є спільна дитина, кошти ним передавалися без визначення конкретної дати їх повернення. Зазначає, що оскільки у нього виникло скрутне матеріальне становище, він змушений був звернутися до [PERSON] 24 жовтня 2013 року із заявою про повернення таких коштів, які розглядав як суму передану у борг, проте відповідач дані кошти не повернула. Вказує, що позивач звернувся до суду з позовом про часткове стягнення боргу, у зв'язку з чим було відкрите провадження у справі №567/1670/13-ц. Не оспорюючи факту отримання коштів, відповідач вказала на те, що такі кошти бралися нею не у борг, у зв'язку з чим позов було залишено без розгляду з метою зміни правової позиції, про що винесена ухвала у справі № 567/1670/13-ц. Посилаючись на ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України та на Постанову судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року зазначає, що безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Вказуючи, що оскільки відповідач отримала від позивача значну суму грошових коштів, про що написала розписку, такі кошти є майном, отриманими нею без достатніх правових підстав просить стягнути з [PERSON], на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти в сумі 24360 грн., що еквівалентно 2559,39 доларам США та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON], на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти в сумі 24360 грн., що еквівалентно 2559,39 доларам США та судові витрати по справі. Явка позивача в судове засідання була визнана обов'язковою, однак він подав суду заяву і просив справу розглядати без його участі. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали. Відповідач подала заперечення проти позову в якому вказала, що позовні вимоги вважає безпідставними, незаконними та необґрунтованими. Зазначає, що у своїй позовній заяві позивач не пояснює обставини, що зумовили передачу ним грошових коштів у сумі 30 000 доларів США Зазначає, що існування та природа розписки, на яку посилається [PERSON] пояснюється тим, що у 2012 році у [PERSON] із нею та їхньою спільною донькою - [PERSON] склались неприязні відносини, в зв'язку з чим від імені [PERSON] було пред'явлено позов до неї про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення (цивільна справа № 1713/1083/12), який в подальшому було залишено без розгляду, а далі такий же позов було пред'явлено від імені сина [PERSON] - [PERSON] (цивільна справа № 1713/1434/12), який також був залишений без розгляду. Вказує, що у зв'язку з вказаними позовами між нею та [PERSON] було досягнуто домовленості про те, що вона добровільно виселяється з їхньою спільною дочкою з квартири [ADDRESS], а взамін [PERSON] прийме участь у купівлі та облаштуванні житла у якому вона буде мати можливість проживати разом з їхньою донькою. Зазначає, що оскільки на час купівлі частини будинку [PERSON] перебував за межами України, тому грошові кошти він передав через свого сина - [PERSON], який на підтвердження того, що він дійсно передав кошти отримав розписку. Вказує, що під час розгляду Острозьким районним судом Рівненської області цивільної справи № 567/944/13-ц за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, представником відповідача [PERSON] адвокатом [PERSON] було зазначено, що відповідач повинен повертати борги, які виникли у зв'язку з передачею ним для позивачки грошових коштів в розмірі 30000 доларів США для придбання житла - тобто при розгляді іншої цивільної справи було достовірно встановлено за ініціативою саме зі сторони [PERSON] що грошові кошти він передав для придбання житла. Посилаючись на постанову Верховного Суду України від 02.10.2013 року по справі № 6-88цс13' зазначає, що грошові кошти отримані нею від [PERSON] не можуть визнаватись майном отриманим без достатньої правової підстави як це у своїй заяві зазначає позивач, а тому, враховуючи все викладене у запереченні просить у позові [PERSON] відмовити повністю. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він разом із своєю дружиною [PERSON] продавали будинок, який виявила бажання купити [PERSON] Після оформлення належним чином договору купівлі-продажу він разом із [PERSON] та [PERSON] відправився до відділення банку, у якому останній перерахував грошові кошти у сумі 30000 доларів США на його рахунок. Вказав, що [PERSON] написала розписку про те, що вона отримала від [PERSON] кошти на придбання житлового будинку в сумі 30000 доларів США. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що вона разом із своїм чоловіком продавали будинок, який виявила бажання купити [PERSON] Після оформлення належним чином договору купівлі-продажу, її чоловік разом із [PERSON] та [PERSON] відправився до відділення банку у якому останній перерахував грошові кошти у сумі 30000 доларів США на рахунок чоловіка. Вказала, що вона була свідком того як [PERSON] написала розписку про отримання від [PERSON] коштів на придбання житлового будинку в сумі 30000 доларів США, що вона підтвердила власноручно поставленим підписом під вказаною розпискою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він отримав від свого батька - [PERSON] грошові кошти у сумі 30000 доларів США для передачі [PERSON] на придбання будинку. Вказав, що після оформлення належним чином договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] він відправився до відділення банку у якому перерахував грошові кошти у сумі 30000 доларів США на рахунок [PERSON] Зазначає, що попрохав [PERSON] написати розписку про те, що вона отримала від [PERSON] кошти на придбання житлового будинку в сумі 30000 доларів США, що та і зробила. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до розписки [PERSON] у присутності [PERSON] отримала від [PERSON] кошти на придбання житлового будинку в сумі 30000 доларів США. (а.с.4) Згідно із позовною заявою, від імені [PERSON] було пред'явлено позов до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, провадження по якому було відкрито 16 серпня 2012 року. (цивільна справа № 1713/1083/12). (а.с.20-21) Відповідно до позовної заяви, імені [PERSON] було пред'явлено позов до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та вселення, провадження по якому було відкрито 31 жовтня 2012 року. (цивільна справа № 1713/1434/12). (а.с.22-23) Згідно із рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 20 серпня 2013 року суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 750 грн. З вищезазначеного рішення також встановлено, що [PERSON] підтвердив факт передачі [PERSON] грошових коштів у розмірі 30000 доларів США для придбання житла. (а.с.24-25) Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про часткове стягнення безпідставно отриманого майна задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до розписки [PERSON] у присутності [PERSON] отримала від [PERSON] кошти на придбання житлового будинку в сумі 30000 доларів США інших відомостей , як і того, що це є борг чи що ці кошти мають бути повернуті за якихось умов, чи використані на інші цілі немає. Позивач при цьому вказує, що це безпідставно отримане майно. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна Стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. З пояснень відповідача та свідків [PERSON], [PERSON] було встановлено, що позивач за їх попередніми домовленостями передав кошти через свого сина [PERSON] відповідачу для придбання будинку для їх спільної доньки. Як свідчить аналіз матеріалів справи, відповідач набув майно за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, з метою його зберігання та передачі для придбання будинку. Крім того, грошові кошти не передавались у власність чи користування, їх було отримано не як позику чи оплату за надані послуги згідно з договором, а лише як предмет договору. За таких обставин, ураховуючи, що доказів визнання укладеного правочину недійсним або його розірвання не надано, суд дійшов висновку про безпідставність посилань позивача на те, що оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК України. Отже, правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не статтею 1212 ЦК України, на яку посилався позивач як на підставу позовних вимог. Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ІІК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому. Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Позивач для дачі особистих пояснень не з'явився, ті обставини на які він посилався в позовній заяві не довів. На підставі ст. 600, 601, 604 - 607, 609, 1212 ЦК України,

Outcome: dismissed