Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

В липні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що 26 жовтня 2016 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 23 по вул. Нова в с. Капустинці Чортківського району Тернопільської області. Згідно заповіту від 23 лютого 2011 року [PERSON] земельну ділянку № 226 площею 1,37 га, що знаходиться на території Капустинської сільської ради Чортківського району, заповіла [PERSON], а все інше майно позивачці [PERSON] 9 вересня 2008 року помер батько позивачки [PERSON]. Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON], яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В червні 2018 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, однак у видачі свідоцтва їй відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на майно спадкодавця. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Нова, 23 в с. Капустинці Чортківського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. В підготовчому судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про визнання позову та розгляд справи без його участі. Третя особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 26 жовтня 2016 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Нова, 23 в с. Капустинці Чортківського району Тернопільської області. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 81610 від 16 липня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved