Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулася із вищезазначеним позовом до суду, вказавши, що на підставі рішення виконавчого комітету Деражнянської міської ради №73/5 від 25 жовтня 2001 року її призначено опікуном над її онуком [PERSON], [INFO]. 04 травня 2017 року Деражнянською райдержадміністрацією видано розпорядження №206/2017-р, яким її зобов'язано щорічно звітувати перед службою у справах дітей про виконання обов'язків опікуна, двічі на рік надавати службі медичний висновок про стан здоров'я її та дитини, а також рекомендовано їй відкрити особовий рахунок на ім'я підопічного в установі банку, на який відкладати щомісяця не менше 500 грн., до повноліття дитини. Всі вказані вимоги позивачка виконувала, проте в грудні 2017 року їй було припинено виплату допомоги на дитину, а тому вона звернулася до управління соціального захисту населення за наданням відповідних роз'яснень. Там їй повідомили, що виплату допомоги було припинено на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №577/2017-р від 23 жовтня 2017 року, яким її звільнено від здійснення повноважень піклувальника [PERSON] Позивачка стверджує, що вказане розпорядження є протиправним, оскільки її піклування щодо дитини припинено не із визначених законом підстав, всі свої обов'язки як піклувальник вона здійснювала належним чином та в повній мірі, а тому вона просила таке розпорядження скасувати. Ухвалою судді від 23 лютого 2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 31 травня 2018 року від відповідача Деражнянської райдержадміністрації надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позову не визнав, посилаючись на те, що Деражнянською райдержадміністрацією, як органом опіки та піклування, було проведено перевірку умов влаштування, утримання, виховання та навчання [PERSON], який є дитиною-сиротою, під час якої було встановлено, що у вересні 2017 року останній став учнем Деражнянського професійного аграрного ліцею, хоча у школі за місцем його проживання є 10 та 11 класи, і про цю обставину його піклувальник [PERSON] не повідомила орган опіки та піклування. Крім того, відповідач вказує, що за результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 09 березня 2017 року, [PERSON] було надано місячний строк для проходження нею та її підопічним медичного обстеження та зобов'язано її вирішити питання із заощадженнями для дитини, про що їй необхідно було повідомити орган опіки та піклування. Однак [PERSON] вказані вимоги не виконала, рішення комісії повністю проігнорувала та рекомендації не виконала. З огляду на наведене, 04 травня 2017 року головою райдержадміністрації було видано розпорядження №206/2017-р, яким зобов'язано [PERSON] щорічно звітувати перед службою у справах дітей про виконання обов'язків опікуна, двічі на рік надавати службі медичний висновок про стан здоров'я її та дитини, а також рекомендовано їй відкрити особовий рахунок на ім'я підопічного в установі банку, на який відкладати щомісяця не менше 500 грн., до повноліття дитини. Вказане розпорядження було направлено рекомендованим листом на адресу позивачки, проте рекомендації органу опіки та піклування позивачка знову не виконала. 15 травня 2017 року органом опіки та піклування було здійснено контрольний акт обстеження умов проживання та виховання підопічного [PERSON], в ході якого було встановлено, що піклувальник та підопічний не завжди знаходять спільну мову щодо побуту та занять, а також що рекомендації піклувальником не виконуються. Враховуючи вказані обставини, а також тривале ухилення піклувальником [PERSON] від виконання рекомендацій та вказівок органу опіки та піклування, 23 жовтня 2017 року Деражнянською райдержадміністрацією було видано розпорядження №577/2017-р «Про звільнення [PERSON] від здійснення повноважень піклувальника». Таким чином, відповідач стверджує, що при видачі оспорюваного розпорядження Деражнянська райдержадміністрація діяла в межах наданих їй повноважень та підстави для скасування такого розпорядження відсутні, а тому він просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні позивачка та її представник, адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представники Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області та Служби у справах дітей Деражнянської районної адміністрації Хмельницької області позову не визнали, посилаючись на ті ж обставини, що наведені у відзиві на позовну заяву, та просять відмовити в задоволенні позову. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом об'єктивно встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Деражнянської міської ради №73/5 від 25 жовтня 2001 року [PERSON] призначено опікуном над її онуками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Підопічний [PERSON] проживає разом із [PERSON] по [ADDRESS] та вони разом ведуть спільне господарство, що підтверджується довідкою Яблунівської сільської ради №161 від 08 лютого 2018. Із цієї ж довідки вбачається, що [PERSON] навчається в Деражнянському професійному аграрному ліцеї. Правовідносини в сфері опіки та піклування та механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі - Закон), Правилами опіки та піклування, затвердженими спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26 травня 1999 року (далі - Правила), постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» (далі - Постанова). Так, відповідно до ст. 11 Закону органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, які, зокрема, мають право перевіряти умови влаштування, утримання, виховання, навчання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, можуть переводити дітей, життю та здоров'ю (у тому числі психічному) яких загрожує небезпека, до інших форм влаштування дітей. Згідно із ст. 12 Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Служба у справах дітей, зокрема, здійснює контроль за умовами влаштування і утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування та здійснює інші заходи стосовно таких дітей. Пунктом 4.11. Правил визначено, що опікуни (піклувальники) подають щорічно, не пізніше 1 лютого, до органів опіки та піклування звіт про свою діяльність за минулий рік щодо захисту прав та інтересів підопічних, у тому числі щодо збереження належного їм майна та житла. На вимогу органів опіки та піклування опікуни (піклувальники) зобов'язані подавати звіти в інший визначений ними термін. Крім того, пунктом 4.14 Правил передбачено, що контроль за діяльністю опікунів і піклувальників здійснюється органами опіки та піклування із залученням громадськості шляхом планових відвідувань осіб, які перебувають під опікою (піклуванням). Періодичність відвідувань установлюється окремим графіком, але не рідше ніж раз на рік, крім першої перевірки, яка проводиться через три місяці після встановлення опіки і піклування. При потребі розгляд результатів перевірок виноситься на засідання опікунської ради для вжиття відповідних заходів. Відповідно до п. 47 Постанови опікун, піклувальник зобов'язаний: виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, психічний стан, фізичний і духовний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечувати її догляд і лікування; створити належні побутові умови та умови для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти; вживати заходів до захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Як встановлено судом в ході судового розгляду, [PERSON] неналежно виконувалися обов'язки піклувальника щодо її підопічного [PERSON], у зв'язку з чим органом опіки та піклування приймалися відповідні рішення. Так, згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №206/2017-р від 04 травня 2017 року [PERSON] було зобов'язано щорічно звітувати перед службою у справах дітей про виконання обов'язків опікуна, двічі на рік надавати службі медичний висновок про стан здоров'я її та дитини, а також рекомендовано їй відкрити особовий рахунок на ім'я підопічного в установі банку, на який відкладати щомісяця не менше 500 грн., до повноліття дитини. Про вказане розпорядження позивачці було відомо, оскільки таке розпорядження було нею отримане 17 травня 2018 року, що вона сама підтвердила в судовому засіданні. Разом із цим, як з'ясовано судом, вказані рекомендації органу опіки та піклування позивачка не виконувала. Так, із пояснень представника відповідача в судовому засіданні та із наданих ним документів судом встановлено, що 15 травня 2017 року комісією в складі представників Районного центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді було здійснено контрольний акт обстеження умов проживання та виховання [PERSON], в ході якого було встановлено, що піклувальник та підопічний не завжди знаходять спільну мову щодо побуту та занять, [PERSON] навчається на низькому рівні, не має власного майна та житла, а тому комісією було рекомендовано [PERSON] покращити нагляд за навчанням та вихованням підопічного, а також відкрити для нього рахунок для заощаджень в установі банку. Крім цього, попередніми перевірками органу опіки та піклування було встановлено, що у вересні 2017 року [PERSON] став учнем Деражнянського професійного аграрного ліцею, хоча у школі за місцем його проживання є 10 та 11 класи, і про цю обставину його піклувальник [PERSON] не повідомила орган опіки та піклування. Висновком про стан утримання, навчання та виховання дитини-сироти [PERSON], затвердженим начальником Служби у справах дітей Деражнянської райдержадміністрації 31 березня 2017 року, підтверджується, що [PERSON] навчається у ДПТНЗ «Деражнянський професійний аграрний ліцей», проте навчається на низькому рівні, інколи взагалі не проявляє інтересу до навчання, домашні завдання виконує в міру можливостей, схильний до залишення навчального закладу без поважних причин. Із своїм піклувальником [PERSON] він не завжди знаходить спільну мову, вони не завжди своєчасно проходять медичний огляд, ігнорують рекомендації та прохання працівників служби у справах дітей про проходження такого огляду, дані про їхнє медичне обстеження у 2016 році відсутні. Піклувальник щомісячно та без затримок отримує соціальну допомогу на дітей, отримавши, зокрема, у 2016 році таку допомогу в сумі 52294 грн., а [PERSON] з вересня по грудень 2016 року отримав стипендію у розмірі 3844 грн., проте в останнього відсутні заощадження та будь-які цінні речі, відсутнє житло та майно. Із письмового повідомлення Управління соціального захисту населення Деражнянської райдержадміністрації №391/01-26 від 20 грудня 2017 року вбачається, що виплату соціальної допомоги на дітей [PERSON] було припинено на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №577/2017-р від 23 жовтня 2017 року, яким її звільнено від здійснення повноважень піклувальника [PERSON], оскільки [PERSON] перебуває на утриманні державного начального закладу, а [PERSON] не виконувала своїх обов'язків піклувальника щодо нього. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими доводи представника відповідача про факт тривалого ухилення позивачкою від виконання обов'язків піклувальника щодо її підопічного [PERSON] При цьому, суд вважає недоведеними посилання позивачки на те, що обов'язки піклувальника нею виконувалися належним чином, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин нею не подано, а надана нею на підтвердження її доводів довідка ДПТНЗ «Деражнянський професійний аграрний ліцей» №35 від 31 січня 2018 року про те, що вона періодично цікавиться навчанням онука, частково дбає про його матеріальне забезпечення одягом та харчуванням та постійно відповідає на телефонні дзвінки педагогів, не спростовує доводів представника відповідача та не свідчить про виконання нею передбачених законодавством обов'язків піклувальника у повній мірі. На заслуговують на увагу суду і посилання позивачки на відсутність визначених ст. 77 Цивільного кодексу України підстав для припинення піклування. За змістом вказаної статті піклування припиняється у разі досягнення фізичною особою повноліття, реєстрації шлюбу неповнолітньої особи, надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності, поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, цивільна дієздатність якої була обмежена. Разом із тим, виходячи з аналізу вищенаведених нормативно-правових актів в сфері опіки та піклування, такий перелік не можна вважати вичерпним. Так, відповідно до пункту 49 вищевказаної Постанови, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об'єднаної територіальної громади або суд може звільнити особу від здійснення повноважень опікуна, піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, поміщення дитини до медичного, навчального, виховного закладу, іншого закладу або установи, в яких проживають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, у разі, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню опіки, піклування, а також за наявності обставин, зазначених у статті 212 Сімейного кодексу України. Згідно із ст. 245 Сімейного кодексу України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Як встановлено судом, [PERSON] було звільнено від здійснення повноважень піклувальника [PERSON] на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №577/2017-р від 23 жовтня 2017 року. Як вбачається зі змісту вказаного розпорядження, воно було видане, зокрема, на підставі ст.ст. 11, 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», ст. 245 Сімейного кодексу України та з урахуванням того, що [PERSON] є учнем ДПТНЗ «Деражнянський професійний аграрний ліцей». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що підстави для скасування розпорядження Деражнянської районної адміністрації Хмельницької області № 577/2017-р від 23 жовтня 2017 року відсутні, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed