Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

В квітні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та просив встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: у користуванні [PERSON] виділити житлову кімнату площею 15,5 кв.м з лоджією площею 3,6 кв.м, у користуванні [PERSON] залишити житлову кімнату площею 11,6 кв.м, в загальному користуванні залишити: кухню - 9,0 кв.м, вбиральню - 1,1 кв.м, ванну кімнату - 2,7 кв.м, коридор - 9,1 кв.м, вбудовану шафу -0,8 кв.м; зобов`язати комунальне підприємство «Жилкомсервіс» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру відповідно до встановленого порядку користування квартирою. Також просив стягнути суму судового збору, сплачену при зверненні до суду. Позовні вимоги мотивувало тим, що він є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] . 1/3 частина вищезазначеної квартири належить на праві власності його дочці, відповідачу у справі [PERSON] . Співвласники не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою та сплати за комунальні послуги, тому спір можливо вирішити лише в судовому порядку. 2/3 частини квартири, що належать позивачу, будуть складати від 27,1 кв.м житлової площі - 18,0 кв.м, що в натурі приблизно відповідає площі кімнати у 15,5 кв.м. Тому просив встановити порядок користування квартирою як зазначено вище. 19.04.2018 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 22.05.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Позивач і його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про розгляд повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов суду не подали.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи Харківської міської рада у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені своєчасно й належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності: [PERSON] - 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.01.2000, 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.09.2017; [PERSON] - 1/3 частина квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 25.01.2000. Зазначене підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 25.01.2000 та інформаційною довідкою №117175508 від 15.03.2018. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру від 27.07.2017, квартира [ADDRESS] складається з 2-х кімнат житловою площею 27,1 кв.м, в тому числі 1-ша кімната площею 15,5 кв.м, 2-га кімната - 11,6 кв.м, кухня площею 9,0 кв.м, вбиральні 1,1 кв.м, ванної кімнати площею 2,7 кв.м, коридору - 9,1 кв.м, вбудованої шафи площею 0,8 кв.м. Квартира обладнана лоджією 3,6 кв.м, її загальна площа складає 51,6 кв.м. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1, ч.3, ст.4 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Постановою Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. 2/3 частин квартири [ADDRESS] , що належать позивачу складають 18,0 кв.м житлової площі, що відповідає приблизно житловій кімнаті 15,5 кв.м, на відповідача приходиться 1/3 часини квартири, що складає біля 9 кв.м, проте позивач не заперечує проти виділення у користування відповідача [PERSON] житлової кімнати більшої площі - 11,6 кв.м. Житлова кімната площею 15,5 кв.м має вихід на лоджію площею 3,6 кв.м, з іншої кімнати вихід на лоджію відсутній. Ст.186 ЦК України встановлює, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки лоджія є приналежністю житлової кімнати площею 15,5 кв.м, то разом з виділенням у користування позивача цієї кімнати підлягає виділення у користування і приналежність - лоджія. Інші приміщення, а саме: кухня - 9,0 кв.м, вбиральня - 1,1 кв.м, ванна кімната - 2,7 кв.м, коридор - 9,1 кв.м, вбудована шафа - 0,8 кв.м, повинні знаходитися в спільному користуванні. Таке визначення порядку користування квартирою надає право співвласникам розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до встановленого порядку користування квартирою. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. В той же час, не має на теперішній час необхідності в покладанні на комунальне підприємство «Жилкомсервіс» обов`язку розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру відповідно до встановленого порядку користування квартирою,бо в цій частині вимоги є передчасними, оскільки у особи є право в судовому порядку захищати порушене або невизнане право. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial