Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

В лютому 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 07.08.2018 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо її дітей [PERSON] та [PERSON] , в свою чергу, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його дитини [PERSON] . З 04.10.2018 року діти [PERSON] , 2006 року народження та [PERSON] , 2010 року народження влаштовані до дитячого будинку сімейного типу, створеного на базі сім`ї [PERSON] . Посилаючись на ст.ст. 180, 192, 256-7 СК України, позивачі просили суд стягнути на їх користь з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 33% всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути на користь позивачів з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25% всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21.05.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду. Позивачі до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду, в якій просили розглянути справу без їх участі, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в\~судове засідання\~не з`явилися,\~про дату,\~час та\~місце проведення\~засідання повідомлені\~належним чином,\~ відзив на позовну заяву не надали. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 21.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 26.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області. Відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії1 [NUMBER] , виданого 26.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області. Рішенням Новопсковського районного\~суду Луганської\~області від\~07.08.2018\~року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо її дітей [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його дитини [PERSON] . Згідно розпоряджень голови Новопсковської районної державної адміністрації від 10.09.2018 року №598 та №599 малолітнім дітям [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі розпорядження голови Новопсковської районної державної адміністрації від 05.03.2018 року № 115 з 06.03.2018 року на базі прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] створено дитячий будинок сімейного типу. Розпорядженням Новопсковської районної державної адміністрації від 02.10.2018 року №664 до дитячого будинку сімейного типу сім`ї Романенків влаштовано дітей, позбавлених батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 256-7 Сімейного кодексу України за вихованцями дитячого будинку сімейного типу зберігається право на аліменти, пенсію, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, які вони мали до влаштування до дитячого будинку сімейного типу. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] зобов`язана сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а відповідач [PERSON] - на свого сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Статтею 191 СК України\~встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 27.02.2019 року. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн. з кожного.

Outcome: approved