Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 15 квітня 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу [PERSON] не проживає разом з [PERSON] та спільне господарство не веде. На даний час шлюбні відносини між ними фактично розірвані та шлюб має виключно формальний характер. Тому, [PERSON] переконана, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Натомість, надала до суду заяву, в якій вказала, що просить здійснити розгляд справи за її відсутності, а також просить задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з`явився та про своє ставлення до пред`явленого позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.22,27). На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15 квітня 2017 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №145 (а.с.8). Від подружнього життя у них народилась дочка [PERSON] , 06 листопада 2017 [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач не може жити однією сім`єю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції,\~що міститься\~в матеріалах\~цивільної справи,\~вбачається,\~що при\~пред`явленні позову\~до суду\~ [PERSON] \~сплатила судовий\~збір у\~розмірі 768\~гривень 40\~копійок (а.с.1).\~Пред`явлений нею\~позов задоволений.\~Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved