Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачі звернулись до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, підставність якого обґрунтували таким. [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 23 грудня 2011 року приватним нотаріусом [PERSON] нотаріального округу [PERSON], [PERSON] набув права власності на 3/4 частини цілої двокімнатної квартири за №2 у двоквартирному будинку за №1 «а», що розташований по вулиці Карла Маркса в м. Іллінці Вінницької області. На підставі договору купівлі - продажу від 17 січня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] нотаріального округу [PERSON], який був зареєстрований за № 52, [PERSON] набув у власність 1/4 частину двокімнатної квартири №2 у двоквартирному будинку №1 «а» по вулиці Карла Маркса в місті Іллінці Вінницької області. Державна реєстрація вказаної квартири вчинена за № 23718523. 31 березня 2008 року [PERSON] набула права власності на квартиру № 1 у двоквартирному будинку № 1 «а» по вулиці Карла Маркса в місті Іллінці, Вінницької області, на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області (справа № 2-1-2/2008). Державна реєстрація за номером 23827530. [PERSON] рішення Іллінецького районного суду від 09 листопада 2012 року (справа № 207/2326/2012) [PERSON] та [PERSON] набули у власність по 1/2 частині нежитлового приміщення першого поверху до квартир за номером 2 та 1 відповідно, двоквартирного житлового будинку за номером 1 «а» по вулиці Карла Маркса в місті Іллінці Вінницької області. Реєстраційний номер обєкта нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено за № 126707705212. Наразі вони, [PERSON] та [PERSON], є єдиними співвласниками двоквартирного житлового будинку за номером 1 «А», що розташований по вулиці Карла Маркса в місті Іллінці Вінницької області. При підготовці необхідного пакету документів для реєстрації своїх речових прав, в липні поточного року, вони дізналися, що земельна ділянка під належним їм на праві власності двоквартирним будинком належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» у відповідності до договору купівлі - продажу укладеного між [PERSON] міською радою Вінницької області та ТОВ «Гарантінвест» від 11 грудня 2008 року посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 2822 та договору про внесення змін від 17 лютого 2011 року, реєстр № 291. На підставі вказаних документів ТОВ «Гарантінвест» було 02 лютого 2012 року відділом Держкомзему у [PERSON] районі Вінницької області видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №178356, відповідно до якого ТОВ «Гарантінвест» є власником земельної ділянки площею 25,0979 га по вулиці Карла Маркса, 3, в м. Іллінці, цільове призначення - для промислової та виробничої діяльності, кадастровий номер 0521210100:05:002:0373. Зі змісту вказаних оспорюваних ними правочинів слідує, що за первинним договором купівлі - продажу від 11 грудня 2008 року [PERSON] міська рада продала, а ТОВ «Гарантінвест» купив три обєкта земельних ділянок несільськогосподарського призначення, а саме : земельну ділянку площею 25,2256 га., кадастровий номер 0521210100:05:002:0373, що по вулиці Карла Маркса, 3 в м. Іллінці; земельну ділянку площею 0,1773 га., кадастровий номер 0521210100:05:002:0586, що по вулиці Кірова, 23 в м. Іллінці; земельну ділянку площею 0,0786 га., кадастровий номер 0521210100:05:004:0374, що по вулиці Карла Маркса, /без номера/ в м. Іллінці. Загальна площа земельних ділянок становить 25,4815 га., що відноситься до земель промисловості, в межах населеного пункту. Договором про внесення змін до договору купівлі - продажу від 17 лютого 2011 року ( реєстр 2822) внесено зміни до п.1.2 розділу 1, який викладений в наступній редакції: «Місце розташування та розміри земельних ділянок: земельна ділянка площею 25,0979 га., - місто Іллінці, вулиця Карла Маркса, 3 ; земельна ділянка площею 0,3050 га., - місто Іллінці, вулиця Кірова, 23 ; земельна ділянка площею 0,0786 га, місто Іллінці, вулиця Карла Маркса /без номера/, насосна станція. З аналізу договорів вбачається зміну площ двох земельних ділянок. Сталою залишилася земельна ділянка на якій розташований обєкт нерухомості - насосна станція. Належний їм двохквартирний житловий будинок розташований на земельній ділянці належній ТОВ «Гарантінвест» площею 25,0979 га., кадастровий номер 0521210100:05:002:0373 по вулиці К.Маркса, 3 в м. Іллінці. Передувало укладенню договору купівлі - продажу вказаних земельних ділянок рішення сесій [PERSON] міської ради. Так, рішенням 12 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради від 27.12.2007 року затверджено проект землеустрою щодо відведення слідуючих земельних ділянок несільськогосподарського призначення у власність шляхом викупу загальною площею 25,4815 га. для промислової і виробничої діяльності за рахунок земель промисловості: земельної ділянки, площею 0,1773 га, розташованої в м. Іллінці по вулиці Кірова, 23 (колишній дитячий садок); земельної ділянки, площею 0,0786 га., яка знаходиться в м. Іллінці по вулиці Карла Маркса ( біля річки Соб ) насосна станція; земельної ділянки площею 25,2256 га., розміщена в м. Іллінці, по вулиці Карла Маркса, 3 (територія заводу). Рішенням 16 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради від 31.07.2008 року вирішено відчужити шляхом продажу у власність ТОВ «Гарантінвест» земельну ділянку загальною площею 25,4815 га., в тому числі земельну ділянку площею 25,2256 га, розташовану в м. Іллінці, по вулиці К. Маркса, 3 ( територія заводу ) для промислової і виробничої діяльності. Рішенням 7 сесії 6 скликання [PERSON] міської ради від 03.02.2011 року внесено зміни до рішення 12 сесії 5 скликання від 27.12.2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність шляхом викупу ТОВ «Гарантінвест», стосовно площі земельної ділянки, розташованої в м. Іллінці по вулиці Кірова, 23, а саме замінивши 0,1773 га. на 0,3050 га., а також змінено площу земельної ділянки в м. Іллінці по вулиці Карла Маркса, 3, з 25,2256 га. на 25,0979 га. Підставою для внесення змін до попереднього рішення стало представлення експлікації земель. У той же час як зясувалось, рішенням 8 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради від 04.04.2007 року надано дозвіл ТОВ «Гарантінвест» на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок несільськогосподарського призначення у власність шляхом викупу для обслуговування будівель площею 27,2402 га, в тому числі: 26,979 га. по вулиці К.Маркса, 3 в м. Іллінці, під комплексом будівель, 0,25 га., по вулиці Кірова, 23 в м. Іллінці, бувший дитячий садок, 0,0112 га., по вулиці Карла Маркса в м. Іллінці біля річки Соб, на якій розташована насосна станція із земель житлової та громадської забудови. При виготовленні проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за плату шляхом викупу ТОВ «Гарантінвест» проведеним приватним підприємством ЦЕП «Сервіс- Центр» було допущено помилку в частині включення їх житлового будинку до будівель належних ТОВ «Гарантінвест», а земельну ділянку під ним до земель несільськогосподарського призначення за цільовим використанням для промислової і виробничої діяльності. Межі земельної ділянки, яка виділяється для продажу ТОВ «Гарантінвест», з ними, [PERSON] та [PERSON], як суміжними землекористувачами, не погоджувались і тим самим допущено порушення вимог статті 197, 198 ЗК України, порушення Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку постійного користування землею та договорів оренди землі затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №43. Така невідповідність підтверджується наявністю вищевказаних договорів купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначання та рішенням 7 сесії 6 скликання [PERSON] міської ради від 03.02.2011 року. Розбіжність у площі земельної ділянки по вулиці К.Маркса, 3 в м. Іллінці як за основним так і додатковим договорами купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення становить 0,1277 га. Але зі змісту оспорюваних договорів неможливо дійти однозначного висновку про зникнення в натурі земельної ділянки площею 0,1277 га. за наявності попередньої землевпорядної документації ПП ЦЕП «Сервіс - Центр» та Висновку державної експертизи землевпорядної документації. Таким чином, позивачі вважають, що наявність рішення 12 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради від 27.12.2007 року, рішення 16 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради від 31.07.2008 року, рішення 7 сесії 6 скликання [PERSON] міської ради від 03.02.2011 року, а також як похідні договір купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 11.12.2008 року (реєстр 2822), договір про внесення змін до договору купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 17.02.2011 року (реєстр 291) та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 178356 виданий 02 лютого 2012 року, порушують їх права щодо володіння, користування та розпорядження своєю власністю, а тому, вказані рішення сесій підлягають визнанню нечинними та скасуванню, а оспорювані правочини - визнанню частково недійсними, пропущений з поважних причин строк позовної давності поновленню судом. 27.02.2014 року позивачі надали суду уточнену позовну заяву, в якій з урахуванням приписів ст.16 ЦК України, конкретизували способи захисту своїх порушених прав та просили суд в обсязі вимог попередньо предявленого позову визнати рішення органу місцевого самоврядування замість «нечинними» правильно «незаконними» в решті залишено все без змін. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON], а також їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у заявленому обсязі, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві з урахуванням уточненої, просили суд їх задовольнити, вказавши на недійсність вчиненого договору купівлі продажу земельних ділянок за участі ТОВ «Гарантінвест» та незаконність рішень органу місцевого самоврядування з приводу спірних земельних ділянок на підставі яких було виготовлено технічну документацію, у якій допущено технічні помилки щодо земельної ділянки, яка перебуває у їх, [PERSON] та [PERSON], користуванні та видано Державний акт про право власності на землю, без урахування їх прав та інтересів, які гарантовано чинним законодавством. Представник відповідача [PERSON] міської ради Іллінецького району Вінницької області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що на момент винесення оскаржуваних позивачами рішень органу місцевого самоврядування та видачі ТОВ «Гарантінвест» Державного акта про право власності на земельні ділянки, позивачі не були власниками цілого двоквартирного житлового будинку за номером 1 «а», що розташований в м. Іллінці по вул.. К. Маркса, Вінницької області, отож їх права не могли та не були порушені. Просила суд в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ТОВ «Гарантінвест» [PERSON] позовні вимоги не визнав, свою позицію з вирішення даного спору аргументував у письмовому запереченні, що додано до матеріалів цивільної справи, узагальнивши свою позицію тим, що позивачі на момент вчинення дій щодо узаконення земельних ділянок та видачі Державного акта не набули права власності на цілий обєкт нерухомості у вигляді двоквартирного житлового будинку, що розташований по вул.. Карла Маркса 1 «А» в місті Іллінці, Вінницької області, отож їх права не могли бути порушені, відтак підстав для задоволення позову не має. Суд, вислухавши пояснення сторін спору, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке. [PERSON] рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 березня 2008 року, [PERSON] набула у власність квартиру за №1, яка складається з двох житлових кімнат площею 33,9 кв.м., веранди 7,5 кв.м., двох кладовок 6,1 кв.м., коридору 6,9 кв.м., кухні 15,8 кв.м., в двоквартирному будинку за №1 А по вул.. Карла Маркса в місті Іллінці Вінницької області. Вказане рішення суду набуло законної сили 24 квітня 2008 року. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 02.07.2008 року, право власності на цілу квартиру за №1 зареєстровано за [PERSON]. Як убачається із Свідоцтва про зміну прізвища серія І-АМ №003557, [PERSON] змінила прізвище на «Юра». 03.12.2011 року відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 23.12.2011 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2770, [PERSON] набув у власність ? частки цілої двокімнатної квартири за №2 в будинку за №1а по вул.. К. Маркса в місті Іллінці Вінницької області, що належала його батькові [PERSON] на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 березня 2008 року. Державна реєстрація частки нерухомості проведена державним реєстратором 12.01.2012 року за реєстраційним №23718523. Обставини щодо набуття позивачами квартир відповідно за №1 та частини за №2 на другому поверсі в будинку за №1а по вул.. К. Маркса в місті Іллінці Вінницької області, відповідно у 2008 році [PERSON] та у 2011 році [PERSON] сторонами спору визнавались, відтак доказуванню в силу правил ст.61 ЦПК України не підлягають. Судом також зясовано, що на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2012 року, [PERSON] набула права власності на ? частку нежитлового приміщення першого поверху під літерою «А» до квартири №1, а саме: приміщення 1, 2, і 3, загальною площею 59,3 кв.м., житлового будинку №1 «а» по вул.. К. Маркса в місті Іллінці Вінницької області. [PERSON] вказаного вище рішення суду, [PERSON] набув права власності на ? частку нежитлового приміщення першого поверху під літерою «А» до квартири №2, а саме: приміщення 4, 5, і 6, загальною площею 64,1 кв.м., житлового будинку №1 «а» по вул.. К. Маркса в місті Іллінці Вінницької області. Рішення набуло законної сили 20 листопада 2012 року. Державну реєстрацію нерухомості, тобто у вигляді по ? частці нежитлового приміщення першого поверху під літерою «А» до квартири №1 та №2 в житловому будинку №1 «а» по вул.. К. Маркса в місті Іллінці Вінницької області проведено 06.08.2013 року відповідно за [PERSON] та [PERSON] Як убачається із Договору купівлі продажу укладеного 17.01.2012 року, [PERSON] набув у власність ? частку двокімнатної квартири за №2 у будинку за №1а, що на вулиці К.Маркса в місті Іллінці Липовецького району Вінницької області. Відповідно до [PERSON] про державну реєстрацію прав від 03.02.2012 року, право спільної часткової власності на ? частку двокімнатної квартири за №2 у будинку за №1а, що на вулиці К.Маркса в місті Іллінці Липовецького району Вінницької області зареєстровано за [PERSON] Зібрані у справі докази, які були перевірені судом підтверджують, що в цілому будівля двоквартирного житлового будинку за №1а в місті [PERSON] по вул. Карла Маркса Вінницької області, перейшла у власність позивачів лише у 2012 році. Судом також було встановлено, що згідно Договору купівлі продажу укладеного 11.12.2008 року, [PERSON] міська рада Іллінецького району Вінницької області, на підставі рішення 16 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради від 31 липня 2008 року «Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення для промислової і виробничої діяльності ТОВ «Гарантінвест» та на підставі рішення 18 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради від 25 листопада 2008 року «Про внесення зміни до п.3 рішення 16 сесії 5 скликання [PERSON] міської ради від 31 липня 2008 року «Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення для промислової і виробничої діяльності ТОВ «Гарантінвест» продала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарантінвест» купило у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення, загальною площею 25,4815 га, що відноситься до земель промисловості, в межах згідно з планом. [PERSON] договору місце розташування земельних ділянок: площею 25,2256 га, кадастровий номер 0521210100:05:002:0373, місто Іллінці, вулиця К. Маркса, 3; площею 0,1773 га, кадастровий номер 0521210100:05:002:0586, місто Іллінці, вул.. Кірова 23; площею 0,0786 га, кадастровий номер 0521210100:05:002:0374, місто Іллінці вул.. К. Маркса без номера (насосна станція), згідно плану земельної ділянки, цільове призначення земельної ділянки для виробничої діяльності. Встановлені судом обставини підтверджують факт, що ТОВ «Гарантінвест» набуло права власності у визначеному чинним законодавством порядку на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок стосовно якої виник спір між сторонами за правочином у 2008 році, який є дійсним, тобто на момент коли позивачі не були власниками цілого двоквартирного житлового будинку, що розташований в місті Іллінці по вул.. Карла Маркса №1А, Вінницької області. 14.12.2009 року та 17.02.2011 року у вказаний вище Договір купівлі продажу було внесено зміни його сторонами у тому порядку, в якому був вчинений Договір, в частині місця розташування та розмірів земельних ділянок. На підставі Договору про внесення змін до Договору купівлі продажу земельної ділянки, реєстр №291 від 17.02.2011 року, ВРЕ №744167, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], 02.02.2012 року відділом Держкомзему у [PERSON] районі Вінницької області, Товариство з обмежено відповідальністю «Гарантінвест» було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК №178356, площа земельної ділянки 25,0997 га у межах згідно з планом, яка розташована в місті Іллінці по вул.. Карла Маркса, 3, цільове призначення для промислової і виробничої діяльності, кадастровий номер 0521210100:05:002:0373. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України, а також іншими нормами чинного законодавства. Судом встановлено, що позивачі звернулись до суду в 2013 році за захистом своїх порушених прав у сфері земельних правовідносин, що стосується спірної земельної ділянки, на якій розташований належний їм на спільної часткової власності двоквартирний житловий будинок №1А, що розташований по вул.. К. Маркса в місті Іллінці Вінницької області, обравши способами захисту своїх порушених прав визнання правочину недійсним та визнання рішень незаконними і їх скасування. Статтею 120 ч.1 та ч.4 Земельного кодексу України від 25.10.2001, № 2768-III, передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. З аналізу даної норми слідує, що положення статті спрямовані на впровадження принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та об'єктів нерухомості, які на ній розташовані. У той же час законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Судом встановлено, що позивачі, звернувшись до суду із даним позовом, обрали не ефективні спосіби захисту своїх порушених прав та інтересів, тобто такі, що не відповідають змісту порушених прав, характеру їх порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, отож, суд вважає, що такі способи не забезпечить відновлення прав та інтересів позивачів, що буде сприяти їх реальному захисту. З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується правилами ст.88 ЦПК України, а тому ураховуючи, що в задоволенні позову позивачам відмовлено, відносить судові витрати у вигляді судового збору, що підтверджені документально на їх рахунок. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed