overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 25.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1519 було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач також вказує на те, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються, подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просив суд розірвати шлюб. Позивач послався на те, що спорі про поділ майна на час подачі позову у нього з відповідачкою відсутній, питання щодо утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], вирішено в добровільному порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, але через канцелярію подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але через канцелярію подала заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25.09.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1519. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, зважаючи на відсутність волевиявлення сторін щодо збереження шлюбу, суд вважає, що примирення сторін є недоцільним та наявні всі підстави для розірвання шлюбу, а відтак позов слід задовольнити. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що сторони перебували в шлюбі. Від даного шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] [INFO]. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо утримання дитини. Відповідач не надає матеріальну допомогу, тому позивач звернулася з позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, у твердій грошовій сумі. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено, в ході судового розгляду справи, сторони перебували у шлюбі. Від даного шлюбу у сторін є дитина - [PERSON] [INFO]. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо утримання дитини. Відповідач не надає матеріальну допомогу, тому позивач звернулася з позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, у твердій грошовій сумі, а саме 2000,00 грн. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення позову, враховуючи вимоги розумності і справедливості, а саме стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з починаючи з 24.04.2014 та до досягнення [PERSON] ([INFO]) повноліття. Виниклі правовідносини регулюються ст. 180, 181, 191 СК України. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати: судовий збір в розмірі 121,80 грн. - підлягають стягненню з відповідача в дохід Держави України, оскільки позивач був звільнений від їх сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив зняти арешт з 1/3 частини квартири 105 за адресою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. За клопотанням позивача до участі у справі залучено як співвідповідача КС «Укрсоцкредит». Відповідачі в судове засідання не з»явилися, представник КС «Укрсоцкредит» надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. По справі встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Укрсоцкредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 27424 грн. 28.12.2010 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач звернувся до підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Чернігівській області щодо зняття арешту з майна, однак йому було відмовлено. Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено випадки зняття арешту з майна державною виконавчою службою. Відповідно до п.5 вказаної статті Закону в усіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст..317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення сплаченого страхового відшкодування в сумі 3414 грн., мотивуючи тим, що 03.05.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ - 2105, рухаючись по вул. Заводський в м. Городня не врахував дорожньої обстановки і скоїв ДТП, потерпілим є [PERSON], якому позивачем виплачено страхове відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились надали заяви про розгляд справи в їх відсутності, [PERSON] надав письмові заперечення на позов, в якому стверджує, що сплатив компанії збитки пов'язані з виплатою страхового відшкодування. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно наданої квитанції та листа Щорського відділення АБ «Експрес-Банк» [PERSON] сплатив 3414 грн . на рахунок позивача 8 серпня 2013 року ( а.с.40-41). При таких обставинах позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу. Посилався на те, що відповідно до укладеного договору від 13.12.2007 року [PERSON] була відкрита кредитна лінія на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору був встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 500,00 грн. Відповідачка не виконує належним чином зобов*язання за кредитним договором та станом на 02.01.2014 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 2387,16 грн., яка складається з наступного: 540,80 грн. тіло кредиту, 702,62 грн. заборгованість за відсотками, 1143,74 грн. заборгованість за комісіями. Просить стягнути з відповідачки на свою користь 2387,16 грн. заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка не зявилася в судове засідання, хоча належно була повідомлена про день, час і місце слухання справи, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності по наявних в справі матеріалах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно цих вимог закону судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 13.12.2007 року [PERSON] була відкрита кредитна лінія на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору був встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 500,00 грн. Відповідачка станом на 02.01.2014 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість в сумі 2387,16 грн., яка складається з наступного: 540,80 грн. тіло кредиту, 702,62 грн. заборгованість за відсотками, 1143,74 грн. заборгованість за комісіями. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала вимог закону та не дотрималася умов договору, тому суд вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором від 13.12.2007 року в розмірі 2387,16 грн. та стягнути судові витрати понесені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Дзержинської міської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], який постійно по день смерті мешкав в м. дзержинську Донецької області. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку зі всіма надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Він є спадкоємцем першої черги за законом. Спадщина ним прийнята фактично, оскільки він постійно проживав з батьком [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS]. Навесні 2014 року він звернувся до Дзержинської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на домобудівництво по [ADDRESS] після смерті [PERSON], але в отриманні свідоцтва йому було відмовлено, оскільки є невідповідність даних правовстановлюючих документів на будинок, даним реєстрації права власності на будинок в БТІ м. Дзержинська. У зв'язку з чим він вимушений звернутись з позовом про визнання права власності на домобудівництво. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Дзержинської міської ради Донецької області до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник зацікавленої особи реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції в Донецькій області не заперечував проти задоволення вимог [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку наступного висновку. Так в судовому засіданні встановлено, що батько позивача [PERSON], мав у своїй власності житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належав йому на праві власності (а.с.25). [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.21). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], позивач є спадкоємцем першої черги. Але в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки є невідповідність даних у правовстановлюючих документах та даних реєстрації права власності на будинок в БТІ м. Дзержинська. Згідно ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є достатньо обґрунтованими та підтвердженими, а тому вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Флагман» про стягнення коштів по договорам депозиту, в якому просив стягнути з Кредитної спілки «Флагман» заборгованість у розмірі 322 847,08 грн. депозитного внеску, 81 386,95 грн. відсотків за користування коштами, 71 284,44 грн. інфляційних втрат та 49 803,84 грн. пені. Крім того, судові витрати просив покласти на відповідача. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 липня 2008 року між [PERSON] (надалі - позивач, за змістом договору - Член КС) та Кредитною спілкою «Флагман» (надалі - відповідач, за змістом договору - Спілка) було укладено договір по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок [NUMBER], договір по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок [NUMBER]. Крім того, між тими ж сторонами було укладено ряд додаткових договорів до договору по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок [NUMBER], згідно яких позивачем було здійснено довкладення грошових коштів на загальну суму 145 134,08 грн. По закінченню строку внеску на депозитний рахунок 22 червня 2009 року позивачем було направлено заяву про намір отримати суму внеску, однак грошові кошти повернуті не були. Згідно Довідки від 16 вересня 2013 року загальна сума коштів, що підлягає поверненню, складає 404 234,03 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку (а.с 50, 55). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в зв'язку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просить позовні вимоги визнати в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони в 2008 році уклали шлюб, від шлюбу дітей не маємо. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2013 року, в зв'язку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки відповідач пішла жити до іншого чоловіка. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2002 року у відділі РАЦСу Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 749. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з 2009 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2010 року [PERSON] зареєстрував шлюб у Центрально-Міському відділі РАЦСу Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області з [PERSON], про що здійснено відповідний актовий запис № 54. Шлюб у сторін перший, після реєстрації шлюбу відповідач прийняла прізвище [PERSON]. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні відповідач [PERSON] 20 березня 2014 року змінила своє ім'я та стала [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 20.03.2014 року, актовий запис № 12, виданого Жовтневим відділом ДРАЦСу Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони не підтримують з серпня 2010 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 жовтня 2004 року у відділі РАЦСу Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу в дніпропетровській області, про що здійснено відповідний актовий запис № 464. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з 2012 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved