Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивачка вказала, що є власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу серії ННР №824793 від 08 листопада 2018 року. З 06 травня 1999 року в квартирі по [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON], однак вже більше року в ній не проживає, оскільки виїхала за кордон на постійне місце проживання. Те, що відповідач [PERSON], зареєстрована в її квартирі завдає незручностей, доводиться сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі. Відповідач в квартирі [ADDRESS] не проживає більше як один рік, особистих речей не утримує, комунальними послугами не користується. Відповідачка [PERSON] не є і не була членом сім'ї позивачки [PERSON], тому власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Просить усунути перешкоди [PERSON], [INFO], РН ОКПП [NUMBER], у користуванні квартирою [ADDRESS], чинені [PERSON] шляхом визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в заяві про визнання позову просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. Вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів. Позивачка [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 2672 від 08 листопада 2018 року. З 06 травня 1999 року в квартирі по [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON], однак вже більше року в ній не проживає, оскільки виїхала за кордон на постійне місце проживання. Те, що відповідач [PERSON], зареєстрована в квартирі позивачки завдає останній незручностей, доводиться сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі. Відповідачка в квартирі [ADDRESS] не проживає більше як один рік, особистих речей не утримує, комунальними послугами не користується. Це підтверджують акти про встановлення факту не проживання, складені 08 січня 2018 року, 04 червня 2018 року, 12 вересня 2018 року, депутатом Чортківської міської ради в присутності сусідів. Відповідачка [PERSON] не є і не була членом сім'ї позивачки [PERSON], тому власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь- яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь- яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї. Належним способом захисту цивільних прав є пред'явлення позову про усунення відповідних перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном, позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, в якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Outcome: approved