Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

В квітні 2020 року позивач звернувся до суду із названим позовом у якому просив стягнути з [PERSON] вартість матеріального збитку у розмірі 168 148,53 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 2 500 грн. та судовий збір у розмірі 1 706,49 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.01.2020 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди автомобіля № 1. Об`єктом якого був автомобіль Renault Fluence 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до умов договору, власник надав свою згоду на укладення договору суборенди. 22.01.2021 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди автомобіля № 0222012020. Актом прийому - передачі відповідачу було надано у користування автомобіль Renault Fluence 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 14.02.2020 р. автомобіль Renault Fluence 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] потрапив у ДТП. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13.04.2020 р. відповідача було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. У результаті даної ДТП вказаний автомобіль, отримав механічні пошкодження. Відповідно до Звіту № 0314-VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 28.02.2020 р. вартість матеріального збитку складає 168 148,53 грн. Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування вартості завданої шкоди. Також, позивач зазначив, що станом на день звернення до суду має довіреність від імені власника автомобіля з правом одержання відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди. На підставі викладеного, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05.02.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 26.05.2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля Renault Fluence 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] 18.01.2020 р. між ФОП « [PERSON] » та ФОП « [PERSON] » був укладений договір оренди автомобіля № 1. П. 1 передбачено, що дані об`єкта оренди - автомобіля, зазначені в акті приймання-передачі автомобіля. Відповідно до акту приймання-передачі автомобіля до договору оренди автомобіля № 1 від 18.01.2020 р. [PERSON] передав [PERSON] автомобіль Renault Fluence 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . П.17 договору оренди автомобіля № 1 визначено, що орендар має право передати автомобіль, що є предметом даного договору, в суборенду іншій особі без попередньої згоди орендодавця. 22.01.2020 року між ФОП « [PERSON] » та [PERSON] був укладений договір оренди автомобіля № 0222012020. П. 1 передбачено, що дані об`єкта оренди - автомобіля, зазначені в акті приймання-передачі автомобіля. Відповідно до акту приймання-передачі автомобіля до договору оренди автомобіля № 0222012020 від 22.01.2020 р. ФОП « [PERSON] » передав [PERSON] автомобіль Renault Fluence 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Вишгородського районного суду Київської області від 13.04.2020 року, 14.02.2020 р. близько о 06 год. 20 хв., в с. Нові Петрівці, по вул. Свято-Покровській, гр. [PERSON] в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом марки «Renault Fluence» держаний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на металевий маф і бетонний паркан, в наслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити стягнення у виді штрафу. Ч. 4, 5 та 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою 28.02.2020 року між ФОП « [PERSON] » та ФОП « [PERSON] був укладений договір № 0314-VV на проведення робіт з визначення матеріальних збитків. Зі звіту № 0314-VV про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 28.02.2020 р. вбачається, що вартість матеріального збитку складає 168 148,53 грн. Відповідно до акта виконаних робіт за договором 0314-VV від 28.02.2021 р. вартість робіт складає 2 500 грн. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. На підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 1 ста. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що діяльність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, є обґрунтованими та підтверджуються зібраними у справі доказами, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, витрати на проведення експертизи у розмірі 2 500 грн. та сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 706,50 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved