Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO]. Заяву обгрунтовує тим, що вона є рідною сестрою [PERSON], який помер [INFO] у м. Луганську, що знаходиться на непідконтрольній території України. Однак на підставі наявних у [PERSON] документів, зареєструвати смерть брата органами реєстрації актів цивільного стану не має змоги. З метою забезпечення своїх прав та законних інтересів на території України і подальшого визнання державою Україна факту смерті її брата, [PERSON] для подальшого оформлення спадщини, просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Луганську. Ухвалою суду від 17.07.2018 року відкрито провадження у справі. В судове засідання заявниця не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці в якому батьком вказаний [PERSON], копією свідоцтва про одруження заявниці, в якому зазначено, що остання прийняла прізвище чоловіка з «[PERSON]» на «[PERSON]». 26.01.2018 року видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], в якому зазначена дата смерті - [INFO] та місце смерті - м. Луганськ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. З копії лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] від 23.01.2018 року № 112 видно, що [PERSON], [INFO], помер [INFO], у віці 84 років, причина смерті - дифузний мілкоочаговий кардиосклероз. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст.315 ЦПК України). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини, а також для інформування відділу соціального забезпечення та пенсійного фонду України. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви про встановлення факту смерті матері заявника. У відповідності з частинами 3, 4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст.317 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved