Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 25 лютого 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 08 грудня 2015 року. Під час шлюбу з відповідачем у них 16 травня 2006 року народилась донька, [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач в свою чергу матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Саме тому позивач була змушена звернутися з позовом до суду. Ухвалою суду від 26 червня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила суду, що до березня 2017 року відповідач, поки працював офіційно на залізниці, сплачував аліменти в добровільному порядку. Після звільнення він лише один раз сплатив їй 500,00 грн. в якості аліментів на утримання доньки, та ще 500,00 грн. подарував доньці на день народження. Вона, [PERSON], офіційно працевлаштована та отримує щомісяця по 6000,00 грн. заробітної плати. З цих грошей вона погашає кредити, які взяла на лікування своїх батьків-пенсіонерів, та утримує доньку. Але доходів не вистачає для надання дитині для задоволення потреб доньки в харчуванні, одязі та придбання необхідних канцтоварів для школи. Для неї важливо, аби відповідач теж надавав допомогу в утримання доньки; для неї достатньо буде і мінімального розміру аліментів. Але відповідач не бажає добровільно сплачувати аліменти, тому вона звернулась до суду. Відповідач [PERSON] отримав копію позову та копію ухвали про відкриття провадження в справі 05 липня 2018 року, але у визначений для нього строк відзив на позов не подав. В судовому засідання відповідач [PERSON] пояснив, що згоден сплачувати аліменти лише в розмірі від 500,00 до 600,00 грн. в місяць, бо він офіційно не працює, має на утримання дружину та новонародженого сина. Він змушений був звільнитися з останнього місця роботи, бо витрати на дорогу складати значну суму. Тому він працює неофіційно та отримує у такий спосіб дохід від 5 до 6 тисяч грн. на місяць, з який оплачує комунальні послуги та утримує дружину і сина. Він згоден з обовязком утримувати доньку, яка проживає разом з матір'ю, позивачем у справі, але не згоден з тим, що повинен сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини, так як не працює та зазнав ушкоджень ноги внаслідок ДТП на початку 2000-х років, через що йому протипоказана важка фізична праця. Але до тепер він так і не оформив собі інвалідність. В судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року, який було розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 26 листопада 2015 року, ухваленого в справі № 630/760/15-ц за позовом [PERSON] Під час шлюбу у сторін 16 травня 2006 року народилась донька, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 041551, виданого 23 травня 2006 року відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківської області. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналізуючи наведені норми Сімейного кодексу України, слід дійти висновку, що визначальною у вирішенні питання про присудження аліментів є та обставина, з ким з батьків проживає дитина. Наразі, дитина, [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, [PERSON], та перебуває на її утриманні, що визнано відповідачем в судовому засіданні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час, ч. 3 ст. 184 СК України передбачає право для того з батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в позові наполягала на стягненні з відповідача аліментів в частці від його заробітку. Але їй було відомо про те, що відповідач офіційно не працює та цим обґрунтовує неможливість сплати аліментів. В той же, час, позивач вказала суду, що її влаштує мінімальний розмір аліментів, аьи лише відповідач надавав допомогу на утримання доньки. Але на даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому стягує з нього аліменти на користь позивача на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача, та платника аліментів, який є працездатною людиною, отримує мінливий доходи від роботи, яку виконує без офіційного працевлаштування, тому стягує з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що не суперечить інтересам позивача. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази того, що дитина потребує утримання саме в такому розмірі, як вказано у позовній заяві. Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Outcome: partial