Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що за адресою: [ADDRESS] мешкає відповідач по справі. Будинок є власністю територіальної громади в особі Запорізької міської Ради та знаходиться на балансі МКП «Основаніє». Станом на 01.02.2014 року утворилася заборгованість по витратам на утримання будинку та прибудинкової території - 6345,15 грн., за комунальні послуги - 20249,66 грн., що разом складає 26594 грн. 81 коп. Посилаючись на те, що добровільно відповідач виконати зобов'язання з оплати комунальних послуг, витрат на утримання будинку та прибудинкової території не бажає, позивач просить суд стягнути зазначену вище заборгованість, а також судові витрати. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає частково, просить застосувати строк позовної давності. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, приймаючи до уваги позицію сторін, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає та зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. Згідно зі ст. 68 ЖК України квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. За ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Позивач в позовній заяві вказав, що станом на 01.02.2014 р. відповідач має заборгованість по витратам на утримання будинку та прибудинкової території - 6345,15 грн., за комунальні послуги - 20249,66 грн., що разом складає 26594 грн. 81 коп. В обґрунтування зазначено, суду надано розрахунок за період з 01.07.2010 р. по 01.02.2014 р. З ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.03.2014 р. вбачається, станом на 27.09.2010 р.вже існувала заборгованість в сумі 11953,68 грн. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з матеріалів справи, позов подано до суду 03.04.2014 року (а.с.1), з заявою про видачу судового наказу позивач звертався в лютому 2014 р., тобто за межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, судом на підставі вищенаведених письмових доказів, а саме - розрахунку заборгованості та ухвали від 25.03.2014 р. встановлено, що перебіг строку позовної давності почався 01.02.2011 р. Позивач звернувся до суду поза межами строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Про наявність поважних причин для поновлення позивачу строку для звернення до суду, не зазначено. Відповідачем заявлено про застосування позовної давності. Враховуючи викладене, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за період з 01.02.2011р. по 01.02.2014р. за утримання будинку та прибудинкових територій в сумі 3195,08 грн. та за комунальні послуги в сумі 8888,35 грн., що разом складає 12083,43 грн. На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір.

Outcome: partial