Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

В липні [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Київської міської ради (надалі - відповідач), у якому просила встановити факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю протягом п'яти років до часу смерті [PERSON], тобто у період часу з 10 грудня 2008 року по [INFO] року, а також визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом за померлим [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1995 року позивач проживала разом з [PERSON] однією сім'єю. [PERSON] помер [INFO] року, у зв'язку з чим позивач 07 лютого 2014 року подала заяву про прийняття спадкового майна померлого, проте постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 26 червня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи таку відмову тим, що [PERSON] не надано документів на підтвердження родинного зв'язку з померлим або рішення суду про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу з померлим [PERSON] На підставі викладеного позивач звернувся з відповідним позовом до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача через канцелярію суду подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, з приводу заявлених позовних вимог покладався на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи наданими доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON], [INFO], який до смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] помер [INFO] року. Будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва на спадщину від 14 грудня 1985 року (щодо спадкування [PERSON] ?? частини Будинку після смерті його батька - [PERSON].) та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29 листопада 1995 року (щодо спадкування [PERSON] ? частин будинку після смерті його матері - [PERSON]). 07 лютого 2014 року позивачка, яка проживала разом з [PERSON] з 1995 року однією сім'єю, подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини померлого. 26 червня 2014 року, тобто після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] постановою №75/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що [PERSON] не надано документів на підтвердження родинного зв'язку з померлим або рішення суду про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу з померлим [PERSON] За ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1264 ЦК України). За ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Юридичний факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом п'яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини. Так, факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю протягом п'яти років до часу смерті останнього підтверджується, зокрема, домовою книгою, в якій зазначено, що у будинку [ADDRESS] [PERSON] був зареєстрований з 03 листопада 1967 року по [INFO] року, а [PERSON] зареєстрована з 18 березня 2003 року. Крім того, у паспорті позивача наявна відмітка про реєстрацію останньої за адресою: [ADDRESS] тобто у будинку, що належав [PERSON] Квитанціями про сплату позивачем рахунків [PERSON] за газопостачання (за період з березня 2012 року по грудень 2013 року), за водопостачання та водовідведення (за період з березня 2012 року по грудень 2013 року) і за електроенергію (за період з лютого 2012 року по грудень 2013 року) по будинку [ADDRESS] підтверджується, що позивач вела з [PERSON] спільне господарство, спільний побут у будинку, де вони разом проживали однією сім'єю. Між [PERSON] та Публічним акціонерним товариства «БТА Банк» укладено Договір банківського вкладу від 12 лютого 2009 року за № 261, від 19 серпня 2009 року за № 357, від 25 серпня 2010 року за № 1106, від 22 серпня 2010 року за № АЯ-621, від 28 лютого 2011 року за № АВП-063, від 11 березня 2013 року за № РК13-01038. Довіреностями від 12 лютого 2009 року, від 19 серпня 2009 року, від 25 серпня 2010 року, від 25 лютого 2011 року, від 11 березня 2013 року позивачка уповноважила [PERSON] розпоряджатися грошовими коштами на власних банківських рахунках. 08 січня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «БТА Банк» укладено Договір банківського вкладу № ЗП12-1755. Довіреністю від 08 січня 2013 року [PERSON] уповноважив позивача розпоряджатись грошовими коштами на власних банківських рахунках. Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] були близькими людьми, між ними було почуття довіри, зокрема, у фінансових питаннях. У сукупності з іншими доказами це підтверджує, що позивач вела з [PERSON] спільне господарство, спільний побут. Крім того, як показали свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є родичами [PERSON] та [PERSON], останні дійсно проживали разом з 1995 року однією сім'єю та вели спільне господарство. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач належним чином довів суду обставини, на які посилається для обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги є законними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved