Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

В липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шульганівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві він вказав, що 22 квітня 2017 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, однак позивач не подав у визначений законом строк заяви про прийняття спадщини у звязку із перебуванням протягом тривалого часу за межами Тернопільської області. Звернувшись 04.07.2018 року до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, [PERSON] отримав письмову відмову, в якій йому рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька з часу набрання рішенням законної сили. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника. В заяві представник позивача також просить суд ухвалити рішення в порядку ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України, так як відповідач визнає позов.. Представник відповідача Шульганівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в підготовче судове засідання не зявився, від відповідача надійшла заява, в якій сільська рада просить справу розглядати за відсутності представника, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 22 квітня 2017 року помер батько позивача [PERSON]. Позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так як в даній справі відповідач визнає позов, то враховуючи наведене, суд приходить до висновку про повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 33773449 від 19 липня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved