Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, а саме, - не цікавиться його життям, здоров'ям, розвитком та вихованням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав до суду нотаріально завірену заяву в якій, просить проводити розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи проти позовні вимоги підтримав. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] згідно свідоцтва про народження. Син проживає з матір'ю та перебуває на її повному утриманні, батько не займається його вихованням, не доглядає, не створює умови для його фізичного та духовного розвитку. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 166 цього Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON], не цікавиться його життям, здоров'ям, розвитком та вихованням, а тому в силу ст. 164 СК України її слід позбавити батьківських прав відносно дитини.

Outcome: approved