Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області, яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обгрунтовує систематичним невиконанням та нехтуванням відповідачем покладених на неї батьківських обов`язків відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 14.05.2020 року було відкрито провадження у даній справі та призначене підготовче судове засідання. (а.с. 21). В свою чергу, ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 07.07.2020 року підготовче провадження у справі було закрито, призначено судовий розгляд справи по суті на 13.08.2020 року (а.с.39). У зв`язку з неявкою відповідача, розгляд справи відкладався до 24.09.2020 року. Представник позивача до судового засідання 24.09.2020 року не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання 24.09.2020 року не з`явилась, причини своєї відсутності суду не сповістила, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином шляхом особистого отримання поштових повідомлень (а.с. 44, 49). Зокрема, 07.07.2020 року відповідач надала суду письмову заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності, позовні вимоги не визнала. В подальшому в судові засідання не з`являлась без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, судом встановлено наступне: [PERSON] (відповідач) є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані зі слів матері відповідно до вимог ст.135 СК України, що підтверджено наявними в матеріалах справи свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.06.2019 року (повторне), що видане Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00023235304 від 26.06.2019 року (а.с.8, 4-5). З акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 07.05.2019 року, складеного представниками КНП «Центральна міська лікарня» у присутності представника Служби у справах дітей ВЦА м. Торецьк та представника органу внутрішніх справ вбачається, що 15.04.2019 року малолітню [PERSON] , [INFO] доставлено до КНП «Центральна міська лікарня» в супроводі представника служби у справах дітей ВЦА м. Торецьк згідно акту відвідування родини, що перебуває на обліку служби у справах дітей як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Стан здоров`я дитини на момент вилучення - залізодефіцитна анемія. Під час перебування у лікарні матір дитини жодного разу не відвідала дочку, життям та здоров`ям малечі не цікавиться. (а.с. 7). Розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 21.08.2019 року № 666р малолітній [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 13). В свою чергу, розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 29.10.2019 року № 814р було призначено опікуна над малолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Під час відвідування родини [PERSON] (відповідач) встановлено, що в будинку брудно, антисанітарні умови, відсутні продукти харчування, засоби гігієни, дитячі речі, спальне місце для дитини, що підтверджується актами відвідування родини від 26.09.2019 року та 15.04.2019 року, складеного представниками Служби у справах дітей ВЦА м. Торецьк. Згідно з характеристикою [PERSON] , наданої її сусідами та погодженою з Військово-цивільною адміністрацією м. Торецьк Донецької області, [PERSON] , [INFO] , за час проживання у [ADDRESS] зарекомендувала себе з негативного боку, не працює, зловживає алкогольними напоями, порушує громадський порядок, батьківські обов`язки відносно своєї дитини [PERSON] не виконує. Вирішуючи питання наявності правових підстав позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходив з наступного: Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Отже, звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач в якості підстав посилається на ухилення та свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, як-то, відсутність матеріального забезпечення, доказів піклування про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток тощо. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці мають забезпечувати, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Враховуючи досліджені судом докази, зважаючи на наявний в матеріалах справи висновок служби у справах дітей, суд приходить до висновку щодо обгрунтованості позову та наявності правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . В свою чергу, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка залишився без батьківського піклування, самостійних доходів не має, а також, матеріальне становище відповідача, яка є працездатною особою, не є людиною з інвалідністю (докази зворотного в матеріалах справи відсутні). З огляду на наведене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10.03.2020 року, до [PERSON] , [INFO] , повноліття. З урахуванням обставин справи, суд вважає, що стягнута сума аліментів буде достатньою для нормального виховання і забезпечення неповнолітньої дитини. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, а також з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору за законом, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави згідно вимог ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved