Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області Даниляк О.С. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Харківської міської ради матеріальну шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням, в розмірі 4751,60 грн. До суду надійшли заяви представника Харківської місцевої прокуратури № 5 - Мархеви О.А. та представника Харківської міської ради Абеленцева М.С. про розгляд справи за їх відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі та винесення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Від третьої особи КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені професора О.І. Мещанінова» Харківської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника із зазначенням щодо відсутності заперечень з приводу заявлених позовних вимог. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2019 у справі № 641/376/19 кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч. 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Відповідно до п. 1 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України. Відповідно до п. 7 Постанови ПВСУ від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», у разі закриття справи за передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Так, Харківською місцевою прокуратурою № 5 Харківської області 21 січня 2019 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт у кримінальному проваджені №12018220540001380 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме - умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.06.2018 в період часу приблизно з 18.00 по 19.00, [PERSON] , знаходячись на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , в ході раптово виниклого конфлікту із малознайомою [PERSON] , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стоячи напроти потерпілої [PERSON] , завдав їй два послідовних удари кулаком правої руки в область носа та верхньої губи. Своїми діями [PERSON] спричинив [PERSON] легку закриту черепно-мозкову травму з наявністю гематоми верхньої губи та струс головного мозку з легкими клінічними проявами, які, відповідно до висновку судово- медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. У зв`язку з цим [PERSON] в період часу з 21.06.2018 по 04.07.2018 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділені політравми комунального неприбуткового підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені професора О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, де на її лікування відповідно до наданих лікарнею відомостей, медичною установою було витрачено кошти на загальну суму 4751 гривня 60 копійок, ррозрахунок фактичних витрат від 26.02.2019, здійснений згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету та їх використання, затвердженого Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993. 12.07.2018 проведено державну реєстрацію припинення комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» (код за ЄРДПОУ 02003557) в результаті її реорганізації (перетворення) в комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради Харківської області на підставі рішення 19 сесії Харківської міської ради Харківської області 7 скликання № 1072/18 від 18.04.2018 «Про припинення комунальних закладів охорони здоров`я міста Харкова шляхом реорганізації (перетворення) в комунальні некомерційні підприємства Харківської міської ради»; комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради є правонаступником КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова», що передбачено Статутом підприємства. КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР фінансується із міського бюджету м. Харкова. Статутом підприємства визначено, що КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР є лікувально- профілактичним закладом охорони здоров`я, яке здійснює некомерційну господарську діяльність, основною ознакою якої є самостійність, систематичність, спрямованість на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Таким чином, КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР не може отримувати на свій рахунок кошти, а кошти повинні надходити на рахунок Харківської міської ради. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року зазначено, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання Відповідно п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства Зазначені витрати підлягають стягненню з підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, тобто з [PERSON] Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно положень\~ч.ч.\~3,\~4,\~5\~ст.\~56\~ЦПК України\~увизначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор,\~який звертається\~до суду\~в інтересах\~держави,\~в позовній\~чи іншій\~заяві,\~скарзі обґрунтовує,\~в чому\~полягає порушення\~інтересів держави,\~необхідність їх\~захисту,\~визначені законом\~підстави для\~звернення до\~суду прокурора,\~а також\~зазначає орган,\~уповноважений державою\~здійснювати відповідні\~функції у\~спірних правовідносинах.\~Невиконання цих\~вимог має\~наслідком застосування\~положень,\~передбачених статтею\~185\~цього Кодексу. У\~разі відкриття\~провадження за\~позовною заявою,\~поданою прокурором\~в інтересах\~держави в\~особі органу,\~уповноваженого здійснювати\~функції держави\~у спірних\~правовідносинах,\~зазначений орган\~набуває статусу\~позивача. Оскільки, КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради або Харківською міською радою до цього часу заходів цивільно-правового характеру, спрямованих на відшкодування витрат, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину, у розмірі 4751 грн. 60 коп. не вжито, це свідчить про їх бездіяльність із вказаного питання. Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені професора О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, є комунальною установою, яка дотується з міського бюджету. Таким чином, у зв`язку з тим, що витрати на стаціонарне лікування [PERSON] не відшкодовані, з урахуванням бездіяльності відповідного органу місцевого самоврядування, оскільки згідно ст. 89 Бюджетного кодексу України, видатки на фінансування лікарні широкого профілю здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, несплата коштів [PERSON] суттєво зачіпає інтереси держави в зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я. Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 № З-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Згідно рішенню Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі №1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У зв`язку з встановленням наявності порушень інтересів держави, місцевою прокуратурою листом № \~ \~ \~ \~35-2624-19 від 30.09.2019 в порядку ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» проінформовано Харківську міську раду про вжиття заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення з [PERSON] безпідставно збережених коштів. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 3 та 7 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого Відповідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги Виконувача обов`язків керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області Даниляка О.С. в інтересах держави в особі Харківської міської ради підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. \~ \~ \~ \~ Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved