Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

В поданій до суду заяві позивачка вказує на те, що вона є власником домоволодіння за адресою смт.Мізоч, вул.Липки,58, Здолбунівського району, Рівненської області. Відповідач по справі є її сусідом. Згідно технічної документації на домоволодіння їй належить льох, який розташований на межі її та відповідача домоволодінь. Відповідач постійно чинить їй перешкоди в користуванні льохом, зруйнувавши зі своєї сторони задню стінку льоха і в результаті туди постійно потрапляє вода. Крім того, відповідач порушив межу її земельної ділянки, поваливши стовпчики її огорожі та побудував свою огорожу на її земельній ділянці. Також вказує на те, що своїми неправомірними діями відповідач заподіяв їй моральну шкоду, яка полягає в сильних душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих умов, погіршенні стану здоровя. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 20000 грн., зобовязати відповідача відновити зруйновану ним стіну льоха, демонтувати побудовану ним огорожу, яка розміщена на її земельній ділянці. Відповідач [PERSON] предявив зустрічний позов, в якому вказує на те, що дійсно по межі його будинковолодіння та будинковолодіння позивачки побудовний льох. Проте, землею він засипаний з його території на його земельній ділянці. В 2000 році [PERSON] збудувала біля льоха піднавіс, частина якого виходить на його територію. Також в подальшому [PERSON] почала добудовувати біля льоха стіну на його території. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь моральну шкоду в сумі 30000 грн., матеріальну шкоду в сумі 10000 грн. та зобовязати [PERSON] забрати з його території піднавіс. В судовому засіданні позивачка [PERSON] вимоги первісного позову підтримала та просить задовільнити його. Вимоги зустрічного позову не визнала та пояснила суду, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди їй в користуванні льохом та її земельною ділянкою протягом останніх 19 років, в звязку з чим вона змушена була і раніше звертатися до суду за захистом своїх порушених прав. Посилання в зустрічному позові на те, що вона сама зруйнувала стіну в льосі та винна в поваленні стовпчиків паркану є безпідставним і нічим не підтверджується. Просить в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнав та пояснив суду, що огорожу він побудував на своїй земельній ділянці, а не на земельній ділянці [PERSON], а стіна в льосі була пошкоджена самою [PERSON], а не ним. Зустрічний позов підтримав повністю та просить задовільнити його. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, свідків, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 15 липня 1966 року нотаріусом Здолбунівської державної нотаріальної контори позивачка придбала будинковолодіння за адресою смт.Мізоч, вул.Липки,58, Здолбунівського району, Рівненської області. З технічної документації на дане будинковолодіння вбачається, що до складу будинковолодіння входить також льох, який знаходиться на земельній ділянці, яка належить позивачці [PERSON] Згідно акту обстеження будинковолодіння за адресою смт.Мізоч, вул.Липки,58, Здолбунівського району, Рівненської області від 22 липня 2015 року, яке належить [PERSON], комісією в складі спеціаліста першої категорії Мізоцької селищної ради [PERSON], ДІМ [PERSON], депутата [PERSON]було встановлено, що зі сторони [PERSON] встановлено нові стовпи від вул.[PERSON] до льоху [PERSON] (старара огорожа знята і стовпи повалені), ринва на дощову воду з будинку [PERSON] виведена під льох [PERSON], стіна льоху частково розвалена. Огорожа за хлівом зруйнована (стовпи повалені, сітка знята). Згідно листів Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області від 13.08.2015р. № Г-147-2015/, від 24.11.2015р. № 08/2890 вбачається, що під час перевірки звернення [PERSON] інспекцією було встановлено, що нежитлова споруда (погріб) розміщена в межах земельної ділянки площею 0,15 га., яка перебуває у її приватній власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та фактично є твердим контуром межі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] який працює землевпорядником Мізоцької селищної ради, дав суду показання, що дійсно спірний льох знаходиться на земельній ділянці, яка належить [PERSON] На даний час льох знаходиться на межі земельних ділянок належних сторонам, проте, на час купівлі позивачкою [PERSON] даного будинковолодіння спірний льох знаходився на відстані від межі відповідача [PERSON] Під час обстеження льоху було встановлено, що дійсно зі сторони [PERSON] в ньому зруйнована стіна через яку потрапляє вода. При побудові огорожі [PERSON] порушив межі своєї земельної ділянки та побудував її на земельній ділянці належній [PERSON] Свідок [PERSON] дала суду показання, що відповідач [PERSON] пошкодив стіну льоха, яка межує з його ділянкою в результаті чого льох затоплюють грунтові води та при будівництві своєї огорожі зруйнував огорожу належну [PERSON] Крім того, рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 червня 2000 року було встановлено, що до складу будинковолодіння належного позивачці [PERSON] входить також спірний льох, який згідно поверхового плану розташований біля межі будинковолодіння № 60, в якому проживає відповідач [PERSON] Крім того, даним рішенням суду було встановлено, що позивачкою [PERSON] не були порушені правила будівництва та будівельно-технічні норми при будівництві. Також слід зазначити, що Мізоцька селищна рада не надавала дозволу [PERSON] встановлювати межу земельної ділянки, що стверджується листом Мізоцької селищної ради від 21.01.2016р. № 02-21/25. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] чиняться перешкоди [PERSON] у здійсненні нею права власності, а відтак воно підлягає захисту шляхом зобовязання [PERSON] відновити зруйновану ним стіну льоха, який належить [PERSON] та демонтувати побудований ним паркан на належній їй земельній ділянці за адресою смт.Мізоч, вул.Липки,58, Здолбунівського району, Рівненської області. Крім того позивачкою [PERSON] доведено, що їй завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних та фізичних переживаннях у звязку з порушенням відповідачем її права власності, неможливістю користуватися своїм майном, в сильних душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих умов, погіршенні стану здоровя. При визначенні розміру моральної шкоди суд керується ст.23 ЦК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн Що стосується зустрічного позову [PERSON], то він задоволенню не підлягає. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, всупереч даній нормі [PERSON] не надано суду доказів про те, що [PERSON] збудувала біля льоха піднавіс, частина якого виходить на його територію з порушенням будівельних норм і правил. Не надано [PERSON] також доказів про те, що йому було заподіяно моральну шкоду і взагалі не вказано в чому вона полягає. Також відсутні будь-які докази заподіяної йому матеріальної шкоди та розрахунки вартості такої шкоди. Натомість, як вбачається з рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 липня 2006 року (справа № 2-652/06) навіс [PERSON] було побудовано згідно вимог чинного законодавства. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved