Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 жовтня 2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 2551. В період шлюбу в сторін народився 2 травня 2013 року син - [PERSON]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на уклад подружнього життя, різні інтереси, точки зору на обов'язки подружжя в веденні домашнього господарства, проведені вільного часу, відношенні до сімейних обов'язків. Позивач зазначає, що вони часто не знаходять спільної мови через різні погляди на життя та формування сім'ї. Через відсутність взаєморозуміння намагання знайти спільне рішення призводило до конфліктних ситуацій. Спільного господарства сторони не ведуть та фактично стали чужими один одному, наразі їх відносини вичерпалися. За даних обставин, на думку позивача, примирення та збереження сім'ї є не можливим і суперечить його інтересам та інтересам дитини, тому він звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності, в зв'язку з тим, що він проживає та працює в іншій області. За характером роботи, не може надовго відлучатися. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечила проти його задоволення. Додатково пояснила, що більше двох років не живуть разом. Також ними вживались заходи щодо примирення, проте вони не дали позитивного результату. Просила залишити їй шлюбне прізвище. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ №125199, виданого 19.10.2012 року, судом встановлено, що 19.10.2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 2551 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження, видане 22.05.2013 року Вінницьким ВДРАЦС реєстраційної служби Вінницького МУЮ у Вінницькій області (а.с. 6). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони більше двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач виявила бажання залишитись на прізвищі чоловіка, то суд залишає за нею шлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки він не просив стягнути їх з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved