Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] (Позивач) звернулась до суду з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м.Києві, Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати в порядку спадкування за законом право власності за [PERSON] на спадкове майно у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У подальшому Реєстраційну службу Головного управління юстиції в м.Києві залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору. Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що [INFO] р., помер її батько - [PERSON]. Позивачка [PERSON] є спадкоємницею померлого за законом, оскільки заповіту померлий не залишив. Інших спадкоємців крім позивачки, які могли б заявляти свої права майно, що залишилося після смерті батька, не має. Після смерті батька, в установлений законодавством строк, позивачка звернулася до державного нотаріуса Третьої київської державної нотаріальної контори [PERSON] для відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого [PERSON]. За життя [PERSON] був власником квартири [ADDRESS], однак, на підставі якого правовстановлюючого документу дана квартира належала батькові, позивачці не відомо. Нотаріальною конторою, в якій було відкрито спадкову справу, було здійснено запит до Київського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна щодо того, кому належить квартира [ADDRESS]. У Інформаційній довідці (вих.№ 2641 від 23.02.2015р.), Київське МБТІ зазначило, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Проте, в зв'язку з відсутністю в позивачки оригіналу правовстановлюючого документа на вказану квартиру, нотаріусом було винесено постанову за вих. № 808/02-14 від 20.05.2015 р., якою останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене позивачка звернулась до суду через неможливість реалізувати свої спадкові права у позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Київської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак подав письмові пояснення, в яких просив суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника КМР. Представник Реєстраційної служби Головного Управління юстиції в м.Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак подав письмові заперечення, в яких зазначив, що просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] р., помер [PERSON] (а.с.7). З копії свідоцтва про народження [PERSON], вбачається що остання народилася [INFO] року, та в графі батько зазначено [PERSON](а.с.8). Отже Позивачка є дочкою померлого [PERSON] З копії інформаційної довідки від 23.02.2015 року № 2641, виданої КМБТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на праві Договору міни, посвідченого Восьмою Київською державною нотаріальною конторою, 27.04.1994 року № 1-763 (а.с.12). Дані про реєстрацію вказаної квартири за померлим [PERSON] підтверджуються і відповіддю Київського МБТІ від 01.10.2015р. на запит суду та долученою до відповіді копією Договору міни від 27.04.1994р.(а.с.69-70). Також в судовому засіданні встановлено, що після смерті батька, в установлений законодавством строк, а саме: 26.12.2015р., позивачка звернулася до державного нотаріуса Третьої київської державної нотаріальної контори [PERSON] для відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого [PERSON] (а.с..51, 51зворот). З копії спадкової справи №235/2014, відкритої щодо майна померлого [PERSON], вбачається, що позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців з матеріалів спадкової справи не вбачається (а.с.50-67). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З копії постанови (вих. № 808/02-14 від 20.05.2015 р.) винесеної Третьою Київською державною нотаріальною конторою, вбачається відмова щодо вчинення нотаріальної дії, а саме видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки спадкоємицею [PERSON] не було надано оригіналу правовстановлюючих документів про її належність померлому [PERSON] (а.с.10-11, 61). При цьому, як вбачається з матеріалів спадкової справи, Позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.06.2015р. на інше майно, яке також належало її покійному батькові [PERSON] (а.с.64зворот). У відповідності до п 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі за текстом - Порядок): видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В п 4.18. Порядку зазначається, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. В п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7). У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що: Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. У пункті 1 вказаного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ також зазначено, що, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 179 ЦПК України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Частина 5 статті 1268 ЦК України закріплює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однією з підстав для реєстрації прав власності на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили. Згідно ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» органами, які здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно є органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від не прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами підтверджується належність спадкодавцеві на час відкриття спадщини на праві власності квартири №30 у буд.59-65 по вул.Артема в м.Києві, вказана квартира увійшла до складу спадщини, Позивачка вчасно звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, отже вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки інших спадкоємців не має, а тому позов [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м.Києві, про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 1268, 1299 ЦК України та

Outcome: approved