Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . Зазначає, що подружжя неповнолітніх дітей не має та мотивує свою заяву тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося. Зазначила, що вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Пояснила, що в них з відповідачем різні характери та погляди на життя та у зв`язку з тим, що подальше спільне подружнє життя та збереження сім`ї стали неможливими просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнав. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному об`ємі і просить шлюб розірвати. Позивач в суд не з`явилась, подала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позов визнав та просить розглянути справу в його відсутності. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши справу відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України за правилами загального позовного провадження вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З позовної заяви, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі з 19.03.1983 року, а зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] довідки ЦНАП виконавчого комітету Острозької міської ради встановлено, що позивач та відповідач мають синів [PERSON] та [PERSON] , які досягли повноліття. В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст.. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і спроби відновити шлюбні відносини до позитивного результату не призвели. Таким чином шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати. При вирішенні справи суд бере до уваги думки сторін у справі , які заяв про надання строку на примирення не подавали та у зв`язку з цим приходить до висновку про те, що у позивача та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 840 грн. 80 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією №0.0.1575294676.1 від 09.01.2020 року, а тому у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 420 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. В той\~же час,\~за цими\~ж правилами\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню 420 грн.\~40\~коп. витрат на сплату судового збору. На підставі\~ст..\~105,\~110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved