Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 19.11.2004 року. Від шлюбу мають дитину, сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з відповідачем по справі. Спільне життя не склалося через постійні конфлікти, образи, непорозуміння один одного. Фактично шлюбні стосунки припинилися у вересні 2012 року, внаслідок чого вони проживають окремо. Строк на примирення не потрібен, так як сім'я розпалася остаточно. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суду надав заяву, в якій вказав, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутністю.(а.с.18). Відповідач до суду не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи сповіщена належним чином, про що в справі є відповідні докази. На адресу суду надійшла заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги позивача визнає, згодна на розірвання шлюбу, строку на примирення не бажає, просить справу розглянути за її відсутністю.(а.с.19). Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши подані заяви, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 19 листопада 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, на підставі актового запису №1711, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданого 19.11.2004 року.(а.с.4). Від указаного шлюбу подружжя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 27.08.2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, на підставі актового запису № 138.(а.с.7). Батьками дитини являються сторони по справі. Відповідно наданим до суду заявам сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Судовий збір по справі складає 551.20 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved