Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

В липні 2018 року позивач, інтереси якого представлені представником [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 69 287,72 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 13.03.2018 року о 15-56 год. по вул. Кирилівська, 111/2 в м. Києві, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Джилі», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду на червоне світло світлофора, в результаті чого транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 11.05.2018 року відповідач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті дій відповідача, автомобіль «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , отримав пошкодження. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 164/03-18 від 02.04.2018 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників становить 69 287,72 грн. Вказав, що на час скоєння даної ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/572295. У зв`язку з чим, 20.03.2018 року власник пошкодженого автомобіля звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» з повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за страховий випадок, що мав місце 13 березня 2018 року. Однак, 20.06.2018 року сплинув граничний строк по виплаті страхового відшкодування ТДВ «СТ «Домінанта», проте суму страхового відшкодування позивачем не було отримано. Крім того, позивачу стало відомо, що ТДВ «СТ «Домінанта» змінила юридичну адресу. Враховуючи, що з вини відповідача було пошкоджено в ДТП транспортний засіб позивача, беручи до уваги той факт, що відповідач відмовляється добровільно відшкодувати шкоду, спричинену його винними діями, а ТДВ «СТ «Домінанта» не знаходиться за адресою свого місцезнаходження, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою від 01.10.2018 року відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, від позивача надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу за його відсутності, позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив, заяв по суті справи та з процесуальних питань не подавав. За таких підстав судом відповідно до положень ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви представника позивача. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 13.03.2018 року о 15-56 год. по вул. Кирилівська, 111/2 в м. Києві, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Джилі», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду на червоне світло світлофора, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 11.05.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (справа № 758/4087/18). Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті дій відповідача, автомобіль «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності, отримав механічні пошкодження. На час скоєння даної ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Джилі», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта». 20.03.2018 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» з повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за страховий випадок, що мав місце 13 березня 2018 року. Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 164/03-18 від 02.04.2018 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ауді», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників становить 69 287,72 грн. Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням № 866 від 07.06.2018 р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг ліцензії ТОВ «СТ «Домінанта» на провадження страхової діяльності анульовано. Пунктом 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З системного аналізу наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що страхова компанія відшкодовує потерпілому вартість матеріального збитку в межах ліміту відповідальності, а винний у ДТП - різницю між страховим відшкодуванням (матеріальним збитком) та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016 року право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з абзацом другим ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач на спростування доказів сторони позивача не надав жодного доказу. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні. Крім того, відповідно до ч. 1 ст 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн., визначеному на день звернення до суду, оскільки позивач на підставі ст.5 ч.1 п.10 Закону України «Про судовий збір». На підставі наведеного, ст.ст.979, 990, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved