Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

В квітні 2018 року до суду надійшов позов, в якому Моторне (транспортне) страхове бюро України просило: стягнути із [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 21 924,52 грн. та 1 762 грн. судового збору. Позов обґрунтований наступним. 17.01.2017 року в м. Біла Церква, на перехресті бул. Олександрійський-Фастівська мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда 626», д.н.з. № [NUMBER] під управлінням [PERSON] та автомобіля «Hyndai Accent», д.н.з. № [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2017 року [PERSON] визнано винним у вчинені зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди в [PERSON] був відсутній поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно вимог чинного законодавства Моторне (транспортне) страхове бюро України провело відшкодування, чим зазнало витрат в розмірі 21 924,52 грн., що складаються із 21 254,52 грн. (регламентна виплата) та 670 грн. (послуги аварійних комісарів). Правовими підставами позову Моторного (транспортного) страхового бюро України є ст.ст. 1119 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». Відповідач відзиву до суду не надав, на час розгляду справи його позиція щодо позову невідома. 04.06.2018 року у справі відкрите провадження. По справі призначались судові засідання. Позивач брати участь в судових засіданнях бажання не виявив, про що звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності його представника. 03.07.2018 року судове засідання не відбулось в звязку із відпусткою судді. 30.07.2018 року відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, суд закрив підготовче провадження. 26.09.2018 року відповідач до суду не зявився повторно, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд проводив розгляд справи із винесенням заочного рішення по справі. В ході розгляду справи, суд дослідив матеріали справи та із наявних в ній доказів встановив наступне. 28.02.2017 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України. В постанові суду встановлено, що 17.01.2017 року в м. Біла Церква, на перехресті бул. Олександрійський-Фастівська мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда 626», д.н.з. № [NUMBER] під управлінням [PERSON] та автомобіля «Hyndai Accent», д.н.з. № [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Власником «Hyndai Accent», д.н.з. № [NUMBER] являється [PERSON]. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження при визначенні матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу «Hyndai Accent», д.н.з. № [NUMBER] від 08.06.2017 року № 1200/17 вартість матеріального збитку, завданого «Hyndai Accent», д.н.з. № [NUMBER] в результаті ДТП складає 21 254,52 грн. За заявою [PERSON], відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України від 25.07.2017 року № 6071 за ремонт «Hyndai Accent», д.н.з. № [NUMBER] їй виплачено 21 254,52 грн. Згідно акту виконаних робіт згідно листа № 3.1-05/41350/вих./1 від 13.05.2017 року Моторним (транспортним) бюро сплачено 670 грн. за послуги аварійних комісарів. Зазначені обставини справи підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в пп. а, п. 41.1 ст. 41 встановлений обовязок Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодувати шкоду завдану транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, в разі якщо в результаті дорожньо-транспортної пригоди, шкода завдана з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої не застрахована, обовязок її відшкодування покладається на Моторне (транспортне) страхове бюро України, у порядку встановленому законом. Після відшкодування шкоди у визначеному законом розмірі Моторне (транспортне) страхове бюро України отримує право зворотної вимоги до винної у її заподіянні особи, крім випадків передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, згідно ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи містяться докази надані Моторним (транспортним) страховим бюро України, які свідчать про винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 17.01.2017 року та в результаті якої [PERSON] завдано збитків на загальну суму 21 254,52 грн. Відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило за ремонт транспортного засобу належного [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 21 254,52 грн. В свою чергу, [PERSON] вказані обставини не спростовані, доказів сплати боргу та наявності підстав звільнення від сплати відшкодування на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надано. Також, Моторне (транспортним) страхове бюро України з вини [PERSON] понесло витрати повязані із роботою аварійних комісарів. Отже, сукупність вказаних обставин та доказів, що містяться в матеріалах справи свідчить про те, що у відповідності до ст. 1191 ЦК України, пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] має відшкодувати Моторному (транспортному) страховому бюро України суму здійсненого останнім страхового відшкодування в розмірі 21 924,52 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 762 грн. судового збору. Одночасно, суд розяснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved