overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно з дня подання заяви до повноліття дитини, а також аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно з дати подання заяви і до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не утримує сина та її матеріально. Син знаходиться на утриманні матері. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що визнає свій обов'язок з утримання дитини, однак не має можливості сплачувати їх в зазначеному позивачем розмірі. На даний час самостійного доходу не має, максимальна прийнятна для нього сума аліментів - 500 грн. на місяць. Аліменти на дружину сплачувати відмовляється, оскільки можливості їх платити не має. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно частин 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач коштів на утримання дитини та позивача, з якою проживає дитина, в достатньому розмірі не надає. В цій частині заявлені позивачем вимоги суд знайшов законними, оскільки вони підтверджуються свідоцтвом про шлюб сторін, свідоцтвом про народження дитини, наявними в матеріалах справи. Факт проживання дитини з матір'ю визнається відповідачем. Виходячи із наявних в матеріалах справи доказів, відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині та дитині, належних та достатніх доказів протилежного ним суду надано не було. При цьому суд бере до уваги, що відповідач звільнений з роботи, як вбачається з наданої ним трудової книжки, за власним бажанням, про будь-які поважні причини неможливості працевлаштування та отримання самостійного доходу суд не повідомив. Відсутність коштів не може бути сама по собі підставою для звільнення його від обов'язків з утримання дитини, а також дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з тим, враховуючи надані в судовому засідання пояснення сторін, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на дитину - в твердій грошовій сумі 450 грн. на місяць, на дружину - 150 грн. на місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що сумісне подружнє життя звідповідачем не склалося, сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з 20 серпня 2012 року. Від шлюбу сторони дітей не мають, однак відповідач не бажає розірвати шлюб у органах РАЦС. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає, справу просить розглядати у її відсутність. Зазначила, що причиною розпаду сімейно-шлюбних відносин стали несхожість характерів, різні погляди на життя. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовом згоден. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе позов задовольнити. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюб з 28.10.2010 року /а.с.5/, від шлюбу дітей не мають. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стали непорозуміння в сім'ї, несумісність характерів, різні погляди на життя, права і обовязки чоловіка. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з 20 серпня 2012 року. Відповідач з позовом згоден. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю - квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що з квітня 2003 року відповідач залишив спірну квартиру без поважних причин, квартирою не користується, не несе будь-які витрати по утриманню житла, проте зберігає за собою формальне право на житло, в зв'язку з чим вона, як власник несе додаткові майнові витрати. Просить усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, і визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою . Представник позивача та третьої особи [PERSON] - [PERSON] до суду не з'явилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні позову наполягає з підстав, наведених у позовній заяві (а.с.41). Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, про час та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с. 21). Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності її відповідної згоди, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що позивач та третя особа [PERSON] є співвласниками спірної квартири (а.с. 4-5), в якій згідно із представленими даними значиться зареєстрованим відповідач (а.с. 19). Як зазначає в позовній заяві [PERSON] відповідач не проживає в спірній квартирі з квітня 2003 року - згадана обставина свого спростування в судовому засіданні не знайшла. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Факт тривалого непроживання відповідача у спірному жилому приміщенні та невиконання ним обов'язків по оплаті та утриманню житла знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а його формальна реєстрація у спірній квартирі перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися і розпоряджатися квартирою, з огляду на що, вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні нею права користування власністю та визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 17.11.2010 року Центральним відділу реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3507, було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дитину: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач також вказує на те, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються, подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просила суд розірвати шлюб. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, але через канцелярію подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась про розгляд справи була повідомлена належним чином, про причини її неявки суду не відомо, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.11.2010 року Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3507. Від шлюбу мають двох дитину: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 27.11.1999 року Центральним відділу реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 2314, було зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач також вказує на те, що шлюбні відносини з відповідачем не підтримуються, подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивач не має наміру. Зважаючи на вищенаведене просила суд розірвати шлюб. Донька [PERSON], [INFO], за домовленістю сторін, після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, але через канцелярію подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, але через канцелярію подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст. ст. 110,112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.11.1999 року у Центральному відділу реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 2314. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

В лютому 2015 року позивачзвернулась до судуз позовом про стягнення аліментів на утримання дружини, просила суд стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення малолітньою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Посилаючись на те, що не проживають з відповідачемоднією сім'єю. У судовому засіданніпозивач позовні вимоги підтримала і просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Відповідач у судовомузасіданніпозов визнав. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовомузасіданнівстановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, відповідач з позивачем не проживає спільно. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. У відповідності до ст. 84 Сімейного кодексу України на відповідача покладено обов'язок утримувати дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення неповнолітнім трирічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 17 листопада 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 182. Дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з чоловіком у неї не склалося, шлюбні відносини припинилися у липні 2014 року. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіря. Збереження сімї неможливо, це суперечить їх інтересам, тому неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також зясовано той факт, що позивач має намір залишити прізвище, яке в неї було до реєстрації одруження з відповідачем, тобто «Басня».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 10 березня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, за № 102. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO] Позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Позивач\~ в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння,\~ збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо,\~ заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі\~ дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.\~\~ У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 10 березня 2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, за № 102. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]; позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 10 березня 2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, за № 102. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO]; позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

. В лютому 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовуються посиланням на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. До суду позивач не з'явилась з проханням розгляду справи в її відсутність. Відповідач до суду не з'явився направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності , проти задоволення позову не заперечує (а.с.35). Представник третьої особи до суду не з'явися, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов вважає позов обґрунтованим, а наявність підстав для його задоволення доведеними. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] народився [INFO] року в шлюбі між сторонами, який було розірвано в червні 2011 року за ініціативою позивача в зв'язку з неможливістю збереження сім'ї. Після розірвання шлюбу дитина залишились проживати з матір'ю. Як зазначає позивач, бувший чоловік взагалі самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини. За поясненням [PERSON]., що підтверджено в матеріалах справи письмовими доказами, в т.ч. інформацією шкільного закладу, протягом останніх років [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Протягом такого тривалого строку, в будь-який спосіб він ігнорує спілкування з дитиною, і не проявляє щонайменшої батьківської турботи про неї, хоч завжди має таку можливість. Має заборгованість по сплаті аліментів і протягом такого тривалого часу не вчинив будь-якої активної дії, щоб змінити ситуацію на краще, що є переконливим свідченням прояву його абсолютної байдужості до долі дитини. Згідно з наданим висновком, орган опіки та піклування м. Комсомольська, виходячи з інтересів малолітньої дитини, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до сина в зв'язку з ухиленням ним від обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, оцінивши всі зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що ухилення від виконання батьківських обов'язків з боку відповідача є актом його свідомої поведінки, що відповідно до ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав та задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved