Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

В лютому 2017 р. заявник звернулася до районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме те, що [PERSON], який помер [INFO] року,був її сином. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті її сина [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно., після чого вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, надавши документи, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем. У видачі свідоцтва про право власності на спадщину їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про народження померлого було зазначено його прізвище [PERSON], а після зміни прізвища - [PERSON], але документів про зміну прізвища до актового запису про народження не має можливості надати. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду. Відповідно до протоколу потворного автоматичного розподілу від 11.10.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М. У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву в повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, додавши, що зміна прізвища на той час неповнолітньому [PERSON] з «[PERSON]» на «[PERSON]» відбулось на підставі рішення виконкому Залізничної районної ради трудящих від 09.10.1987 р. Але зміни до актового запису про народження не вносились, нове свідоцтво про народження не видавалось, а паспорт померлий в 16 років отримував вже на змінене прізвище. Заінтересована особа - державний нотаріус 14-ї Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. в судове засідання не з*явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Залучені до участі в справі ухвалою від 12.12.2017 р. як заінтересовані особи інші спадкоємці [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких зазначили, що заперечень по суті заявлених вимог не мають та не заперечують щодо задоволення заяви. Одночасно в заяві [PERSON] надала пояснення та повідомила, що вона являється дружиною померлого [PERSON] і про те, що заявниця [PERSON] являється матір`ю її покійного чоловіка. Одночасно в заяві [PERSON] повідомив, що є сином померлого [PERSON] і про те, що заявниця є його бабусею. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що 23 червня 1960 року між заявницею у справі - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб (актовий запис № 988), що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим Московським бюро ЗАГС м. Києва. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Залізничним ЗАГС м. Києва, та зроблено відповідний актовий запис № 869 від 06.06.1961, в якому зазначається, що батько - [PERSON], а мати - [PERSON]. Згідно наданих документів, 09 жовтня 1972 року рішенням виконавчого комітету Залізничної районної ради депутатів трудящих було прийнято рішення № 1736 про зміну прізвища неповнолітньому [PERSON] на [PERSON], в зв`язку із розірванням шлюбу між заявницею та її чоловіком. Проте, Свідоцтво про народження із змінами внесеними відповідно до даного рішення, дитини не збереглося. Даний порядок зміни прізвища дитині був передбачений чинним та той час законодавством СРСР. Як5 вбачається з наданих документів, 21.07.1977 [PERSON] закінчив Київське ПТУ міського управління побутового обслуговування населення, отримавши атестат № [NUMBER] на прізвище «[PERSON]»; профспілковий квіток № [NUMBER] від 04.09.1976 р. зразка СРСР, в якому співпадає дата народження особи, також виданий на ім'я «[PERSON]», [INFO]. Звернувшись до державного архіву у м. Києві, Заявниці було відмовлено у видачі дублікату Свідоцтва про народження із змінами повідомивши про те, що записи із тих часі не збереглися. На адвокатські запити, що були подані представником Заявниці до Державного архіву м. Києва за 4-01/18 від 02.01.2018 р., та до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві (двічі) - у передбачені законом терміни відповіді не надійшло. На адвокатський запит до Державної міграційної служби України в м. Києві була надана відповідь №8001.16.1-1177/80.16-18 від 16.01.2018 р., в якій зазначено, що паспорт [PERSON] було видано на підставі паспорта громадянина колишнього СРСР серії [NUMBER], виданий Залізничним районним відділом внутрішніх справ від 29.09.1977 р. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON]. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] року помер [PERSON] (актовий запис Відділу смертей у м.Києві від 09.03.2015 р. № 4437). Постановою державного нотаріуса14-ї Київської державної нотаріальної контори Іваненко Р.С. від 02.09.2016 р. З вищевказаних документів вбачається, що особа з 09.10.1972 р. проживала і померла під прізвищем «[PERSON]» і матір'ю померлого є заявник у справі [PERSON] Відсутність самого Свідоцтва про народження із змінами відповідно до вищевказаного рішення виконкому Залізничної районної ради депутатів трудящих про зміну прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]» унеможливлює прийняття [PERSON] спадщини за законом після смерті сина [PERSON] Згідно копії паспорта громадянина України серія [NUMBER], виданого Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві, вбачається, що на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS], що співпадає з адресою реєстрації заявниці. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці для оформлення спадщини, тобто цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявниці - право на отримання спадкового майна. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення даного факту безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника - право на спадщину. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз'яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За наданими суду матеріалами суд вбачає, що померлий [INFO] року [PERSON], є сином [PERSON], [INFO] За розглядом справи на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявницею надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту родинних відносин є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину. Спір про право між заявницею та залученими судом до участі в справі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцями, відсутній, що підтвердили останні, подавши суду відповідні заяви. З урахуванням викладеного, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON], оскільки вимоги засновані на законі, є обґрунтованими та доведені в судовому засідані. На підставі викладеного,

Outcome: approved