Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на її користь остаточну суму страхового відшкодування по Полісу в розмірі 14582,38 грн., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування по Полісу в розмірі 3225,75 грн., стягнути з [PERSON] на її користь франшизу по Полісу в розмірі 1000,00 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 800,00 грн., а також стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] на її користь витрати на судовий збір в розмірі 551,20 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 01 травня 2015 року на 225 км а/ш Знаменка-Луганськ-Ізварено сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій приймали участь транспортний засіб «VOLVO S80», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та транспортний засіб «ВАЗ 2106», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. В результаті вищезазначеної ДТП транспортний засіб «VOLVO S80», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності, отримав значну кількість механічних пошкоджень. 03 червня 2015 року постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована по діючому на дату ДТП полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2770282, виданого Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія». 06 травня 2015 року з метою визначення вартості шкоди нанесеної транспортному засобу «VOLVO S80», державний номерний знак [NUMBER], під час вищезазначеної ДТП, було замовлено проведення авто-товарознавчої експертизи у експерта [PERSON], за що [PERSON] сплатила СПД [PERSON] 800,00 грн. Згідно висновку експертного дослідження авто-товарознавця № 108/15 по визначенню матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, складеного 15 травня 2015 року: вартість відновлювального ремонту, з врахування значення коефіцієнта фізичного зносу запчастин КТЗ становить 38132,25 грн. Враховуючи, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка становить по Полісу 1000,00 грн., розмір страхового відшкодування по Полісу становить 37132,25 грн. 15 травня 2015 року [PERSON] надала Страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяву про страхове відшкодування та всі необхідні документи, що передбачені Законом. Після отримання і ознайомлення з Висновком, 25 травня 2015 року позивачка відправила Страховику заяву про погодження розміру страхового відшкодування, в якій просилося погодити страхове відшкодування по Полісу у розмірі 37132,25 грн. Страховик зобовязаний був не пізніше 13 серпня 2015 року узгодити з нею та сплатити страхове відшкодування по Полісу в розмірі 37132,25 грн. Але, всупереч наданим позивачкою заявам та документам, Страховик без погодження з позивачкою розміру страхового відшкодування сплатив частину страхового відшкодування у наступному порядку: 18 вересня 2015 року сплачено 8624,89 грн.; 21 вересня 2015 року сплачено 10000,00 грн.; 06 жовтня 2015 року сплачено 3924, 98 грн., а всього Страховиком було сплачено страхового відшкодування по Полісу у розмірі 22549,87 грн. 14 жовтня 2015 року позивачка отримала лист № 7681/13-12 від 05.10.2015 року від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якому зазначалося, що Страховик визначив розмір страхового відшкодування по Полісу на підставі звіту № 32/57.05.15, складеного 04.09.2015 року ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна», згідно якого розмір відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «VOLVO S80», державний номерний знак [NUMBER], становить 23549,87 грн. Не погоджуючись з визначенням розміру страхового відшкодування по Полісу на підставі вищевказаного звіту позивачка була змушена звернутися до суду для відстоювання своїх прав, передбачених чинним законодавством України Пізніше позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на її користь остаточну суму страхового відшкодування по Полісу в розмірі 14582,38 грн., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування по Полісу в розмірі 4577,63 грн. та витрати на судовий збір в розмірі 551,20 грн. Ухвалою суду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] були залишені без розгляду. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги позивачки та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, вказував на обставини, які вказані в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Раніше надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог та зазначив, що Страховик у встановленому порядку га строки передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснив огляд пошкодженого автомобіля та замовив проведення авто-товарознавчого дослідження в ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна». За наслідками проведеного дослідження Страховик отримав Звіт № 32/57.05.15 від 04.09.2015 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 23549,87 грн. Крім того, відповідно до ст. 12 Закону про обов'язкове страхування зі вказаної суми було вирахувано франшизу, яка відповідно до полісу обов'язкове страхування складає 1000 грн. Таким чином розмір страхового відшкодування склав 22549,87 грн., який було перераховано на реквізити ФОП [PERSON], які були зазначені позивачкою в заяві про виплату страхового відшкодування, що нею не заперечується. Однак, відповідно до позовної заяви, позивачка вважає, що Звіт не може бути доказом у справі, оскільки його виконано неналежною особою. На підтвердження цього, нею надано [PERSON] юстиції України від 2011 року, відповідно до якого розмір збитку можуть начебто визначати виключно експерти. Зі вказаною позицією позивачки слід категорично не погодитись. Так, вищевказаний лист не може бути належним доказом у справі, оскільки, перш за все, не відомо зміст запиту, на який вказаний лист було складено. По-друге, відповідно до нього мова йдеться про «...вимоги до фахівців, які залучаються до проведення судових експертиз та експертних досліджень», у даному ж випадку судова експертиза не проводилась. Натомість, відповідно до Закону про обов'язкове страхування, а саме у ст. 30 чітко зазначено, що і вартість транспортного засобу, і вартість відновлювального ремонту встановлюється «...аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, викопаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства...». В свою чергу, ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» є товариством, яке спеціалізується саме на проведенні авто-товарознавчих досліджень, про що зокрема свідчить доданий до Звіту сертифікат ФДМ України № 16672/14 від 10.07.2014 року. Отже, розмір виплаченого страхового відшкодування, який було визначено на підставі Звіту є обґрунтованим. Також, після перевірки законності нарахування розміру страхового відшкодування Нацкомфінпослуг зобов'язало Страховика сплатити позивачці пеню у розмірі 81,30 гри. Інших порушень (крім нарахування пені) НКФП не було виявлено. Як вже зазначалось вище, пеню з суми 22549,87 грн. у розмірі 81,30 грн. було сплачено позивачці 07.10.2015 року на реквізити, зазначені нею в заяві про сплату пені. Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають по наступним обставинам. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У судовому засіданні було встановлено, 01 травня 2015 року близько о 11 годині 50 хвилин, на 225 км а/ш Знаменка-Луганськ-Ізварено, в м. Підгородне сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував автомобілем «VOLVO S80», державний номерний знак [NUMBER], що належить позивачці на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХХ585133 (а.с.9), та [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року [PERSON] був визнаний винним в скоєному ДТП та на нього накладено адміністративне стягнення: штраф на користь держави у розмірі 340 грн. [PERSON] постанова не була оскаржена та набрала законної сили 15.06.2015 року (а.с.10). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «VOLVO S80», державний номерний знак [NUMBER], що належить позивачці, були спричинені механічні пошкодження. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія», що підтвердження чого йому був виданий Поліс № АЕ/2770282 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності по якому на одного водія складає 50000,00 грн. з безумовною франшизою в сумі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року за № 85/96-ВР, зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. На підставі вищевказаного, позивачка звернулася до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та вимогою про відшкодування матеріального збитку. Страховик погодив та виплатив страхову виплату в сумі 22549,87 грн. з урахуванням зносу пошкодженого транспортного засобу та безумовної франшизи (без урахування франшизи розмір збитку складає 23549,87 грн.) на підставі Звіту № 32/57.05.15 від 04.09.2015 року, складеного ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна». Крім того, у звязку з невчасною виплатою страхового відшкодування, страховик сплатив позивачці пеню у розмірі 81,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2353 від 07.10.2015 року. Вищевказані обставини визнавалися та не заперечувалися сторонами у справі. А тому, дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу та згідно з п. 12.1 ст. 12 цього ж Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Інших обмежень щодо зменшення суми страхового відшкодування чи відмови у страховому відшкодуванні Законом не передбачено. При цьому, судом встановлено, що безумовну франшизу у розмірі 1000,00 грн. винуватець ДТП відшкодував позивачці добровільно. Позивачка не згодна з сумою збитку, спричиненого її автомобілі, у розмірі 22549,87 грн. та надала Висновок експертного дослідження автотоварознавця № 108/15 по визначенню матеріального збитку, заподіяного власнику «VOLVO S80», державний номерний знак [NUMBER], складеного 15 травня 2015 року експертом [PERSON], згідно якого автомобілю позивачки спричинено шкоду на суму 38132,25 грн. (а.с.35-76). За послуги проведення експертного дослідження з визначення вартості збитку в результаті пошкодження транспортного засобу та складання Висновку № 108/15 від 15.05.2015 року, позивачкою було сплачено 800,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру № 108 від 15.05.2015 року (а.с.12). Представник позивачки в судовому засіданні вказав, що сума спричиненої позивачці шкоди складає саме такий розмір, як визначено у Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 108/15 від 15.05.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, відповідно до п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна України [PERSON] юстиції України від 24.11.2003 року за № 142/5/2092, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Суд вважає, що участь представника Страховика є обовязковою при складанні Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 108/15 по визначенню матеріального збитку, заподіяного власнику «VOLVO S80», державний номерний знак [NUMBER], складеного 15 травня 2015 року експертом [PERSON], оскільки між позивачкою та страховиком існує спір стосовно вартості відновлювального ремонту. Проте, позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів того, що представник Страховика був повідомлений і знав про проведення експертного дослідження автотоварознавця [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Тому, суд критично ставиться до наданого позивачкою Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 108/15 від 15.05.2015 року, як доказу, оскільки він отриманий з порушенням вимог чинного законодавства. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог. Крім того, оскільки позивачці відмовлено в задоволенні її позовних вимог, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на її користь судових витрат, задоволенню також не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed