Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно договору\~найму службового\~житлового приміщення\~від 01\~липня 2016\~року,\~укладеного між\~Рівненською районною\~державною адміністрацією\~(представляє\~власника житла\~-\~державу)\~та позивачем\~як батьком-вихователем\~дитячого будинку\~сімейного типу,\~позивач прийняв\~в користування\~службове житло\~за адресою:\~[ADDRESS]\~на підставі\~ордеру від\~08\~жовтня 2009\~року №\~6.11 січня 2012 року в квартиру було влаштовано дитину, позбавлену батьківського піклування - [PERSON]. В подальшому прізвище дитини було змінене на «Педяш». 12 січня 2016 року [PERSON] вибув з дитячого будинку сімейного типу і на даний час в квартирі не проживає. На даний час місце проживання відповідача невідоме. Не зважаючи на це відповідач не знявся з реєстрації в квартирі, не дивлячись на неодноразові прохання позивача з цього приводу. За таких умов позивач звернувся до суду з даним позовом та покликаючись на ст.ст. 4, 9, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 71, 72, 123 ЖК УРСР, просить суд його задовольнити, визнавши відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а також просить судові витрати стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив суду про те, що відповідач з 2016 року в квартирі не проживає. З того часу позивач створив сімю, має двоє дітей. Проживає у дружини в с. Олександрія Рівненського району Рівненської області, точної адреси йому невідомо. Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору найму службового житлового приміщення від 01 липня 2016 року, укладеного між Рівненською районною державною адміністрацією (представляє власника житла - державу) та позивачем як батьком-вихователем дитячого будинку сімейного\~типу,\~позивач прийняв\~в користування\~службове житло\~за адресою:\~[ADDRESS] на\~підставі ордеру\~від 08\~жовтня 2009\~року №\~6.11 січня 2012 року в квартиру було влаштовано дитину, позбавлену батьківського піклування - [PERSON]. В подальшому прізвище дитини було змінене на «Педяш». 12 січня 2016 року [PERSON] вибув з дитячого будинку сімейного типу і на даний час в квартирі не проживає. З того\~часу відповідач\~створив сімю\~і разом\~з дружиною\~і дітьми\~проживає в\~[INFO].\~ Дані обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON] (сусідки), яка додатково зазначає, [PERSON] вже більше трьох років в квартирі не проживає. З її слів, він одружився та проживає з дружиною. Відповідно до п. 5 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2002 р. № 564, користування наданим жилим приміщенням здійснюється в порядку, встановленому законодавством для користування службовими жилими приміщеннями. Відповідно до\~ст.\~123\~ЦПК України\~порядок користування\~службовими жилими\~приміщеннями встановлюється\~законодавством Союзу\~РСР,\~цим Кодексом\~та іншими\~актами законодавства\~Української РСР. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених\~статтями 73 - 76,\~79 - 83,\~85,\~90,\~частиною шостою статті 101,\~статтями 103 - 106\~цього Кодексу. Оскільки дані прововідносини стосуються користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, то суд вважає доречним застосування положень ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР. Частиною 3 статті 71 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що жиле приміщення\~зберігається за\~тимчасово відсутнім\~наймачем або\~членами його\~сім'ї\~понад шість\~місяців у\~випадкахвлаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до положень статті 71 Житлового кодексу Української РСР, у випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до\~ст.\~72\~Житлового кодексу\~України РСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до розпорядження в.о. голови Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області № 4 від 12.01.2016 року, відповідач був виведений із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Отже, при розгляді справи були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач 12 січня 2016 року вибув з дитячого будинку сімейного типу,\~з того\~часуне користувався квартирою, не користується цією квартирою і на даний час. Таким чином в ході розгляду справи були встановлені обставини, які дають підстави для задоволення заявленого позову. Судом встановлено, що відповідач втратив право на користування житлом. Зважаючи на наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, як того вимагає ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним. Порядок розподілу судових витрат відбувається за правилами ст. ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved