Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням звернулась [PERSON] Позивачка свої позовні вимоги мотивує тим, що їй відповідно до договору про поділ майна подружжя від 22.04.2009 року належить ? частина квартири [ADDRESS], в якому на даний час є зареєстрованим, але не проживає відповідач. Зазначаючи про те, що інша ? частина квартири належить її малолітньому сину [PERSON], мотивуючи тим, що відповідач не є членом її сім'ї, більше 6 місяців в зазначеній квартирі не проживає, договору найму житлового приміщення між ними не укладалось і відповідач не має наміру такий договір укладати, не сплачує квартирну плату та комунальні платежі, просить визнати його таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та з проханням розглядати справу за його відсутності. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Зазначили, що позивачці та її сину на праві власності належить по ? частці квартири [ADDRESS] і в зазначеному житловому приміщенні значиться зареєстрованим за місцем проживання з січня 2010 року [PERSON], однак фактично там не проживає і не проживав жодного дня. Пояснили, що до 2010 року відповідач проживав в сусідній квартирі, знімаючи там житло та будучи знайомим позивачці, попросив зареєструвати своє місце проживання в її квартирі для отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон, на що вона дала свою згоду. Зазначили, що відповідач в квартирі позивачки ніколи не проживав, речі його там відсутні, договір найму житлового приміщення з ним не укладався і наміру він такого немає. Вказуючи на те, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] більше 6 місяців без поважної причини, не несе витрат на сплату комунальних платежів та не сплачує квартирної плати, просять визнати його таким, що втратив право користування зазначеним житлом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає в [ADDRESS] і знайомий з позивачкою [PERSON], яка проживає в цьому ж будинку. Зазначив, що знайомий і з відповідачем, який з 2007 року по 2010 рік проживав в цьому ж будинку в квартирі [NUMBER], винаймаючи її разом з дружиною. Також йому відомо, що з 2010 року відповідач зареєструвався за місцем проживання в квартирі позивачки, але там ніколи не проживав та його речей в квартирі позивачки немає. Пояснив, що йому відомо, що відповідач довгий час перебуває за кордоном. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. З договору про поділ майна подружжя від 22.04.2009 року встановлено, що позивачці належить ? частка квартири [ADDRESS], а з договору про припинення права на аліменти від 30.04.2009 року встановлено, що інша ? частка зазначеної квартири належить малолітньому сину позивачки [PERSON] Зазначене підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З будинкової книги на квартиру [ADDRESS] вбачається, що на даний час в зазначеній квартирі є зареєстрованими за місцем проживання, окрім позивачки, і [PERSON] Водночас з актів обстеження квартири від 13.02.2013 року, 18.04.2013 року, 19.06.2013 року, 16.08.2013 року, 23.10.2013 року, 03.12.2013 року та 24.01.2014 року встановлено, що у вказані дати проводилось комісійне обстеження квартири [ADDRESS] на предмет проживання там відповідача та було встановлено, що в квартирі [PERSON] не проживав. Суд, вислухавши позивача та його представника, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є зареєстрованим за місцем проживання в [ADDRESS]. З пояснень позивачки, її представника та свідка [PERSON] в судовому засіданні, письмових доказів вбачається, що відповідач протягом 4 років в квартирі [ADDRESS] не проживає. Угоди між позивачем та відповідачем про безоплатне користування житловим приміщенням не укладалось. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що відповідач в зазначеній квартирі ніколи не проживав. Відповідно до ст.. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 158 ЖК України визначено, що наймач користується жилим приміщенням у квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі з наступною реєстрацією в виконавчому комітеті місцевої ради. Оскільки між позивачем та відповідачем такого договору не укладалось, то відповідач не має право на користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або члена його сім'ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України. Оскільки відповідач більше 4 років в квартирі [ADDRESS] не проживає без поважних причин, то його на підставі ст.. 72, 169 ЖК України слід визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі ст. 71, 72, 150, 158 ЖК України,

Outcome: approved