Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст.\~268\~ЦПК України 08 липня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 липня 2019 року. Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . В даному будинку згідно Домової книги зареєстрована [PERSON] та його дружина [PERSON] . Однак, з 01.07.2017 року [PERSON] , фактично не проживає в даній квартирі, жодної участі у сплаті комунальних платежів та участі в належному утриманні даного житлового приміщення вона не бере, особистих речей та речей повсякденного використання які б їй належали немає. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні належним йому на праві власності будинком за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право на користування даним будинком. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2018 року було прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 березня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач відзив на позовну заяву не подавала. В судове засідання позивач не з`явився. На адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Частиною 1 статті 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1ст.\~19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно дост.150\~ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.\~156\~ЖК України\~члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64\~цього Кодексу (дружина, діти, батьки власника, інші особи, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство). Відповідно до ст.\~71\~ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім ' ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може биту безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності . тимчасова відсутність наймача, членів його сім`ї не потребує згоди інших членів сім`ї. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила шість місяців. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності, яке видане на підставі рішення виконкому Ужгородської міської ради №121 від 27.08.1997 року, належить житловий будинок [ADDRESS] . Згідно зі ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Позивач посилається на те, що у вищевказаному будинку [ADDRESS] зареєстрована його дружина [PERSON] , теща [PERSON] , що підтверджується домовою книгою, довідкою виданою директором ТОВ «ХАУС Менеджмент групп» №227/08/18 від 16.08.2018 р. та копією паспорта відповідача [PERSON] серії [NUMBER] . Відповідач [PERSON] з 01.07.2017 року не проживає за адресою своєї реєстрації, що підтверджується довідкою №227/08/18 від 16.08.2018 р. виданою директором ТОВ «ХАУС Менеджмент групп». Згідно акту про фактичне місце проживання від 15.08.2018 р. встановлено, що було проведено бесіду з сусідами [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , [PERSON] , мешканцем [ADDRESS] та [PERSON] , мешканкою [ADDRESS] , які повідомили, що [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] фактично не проживає з 01.07.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 383ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 155\~ЖК України встановлені гарантії прав громадян, які мають в приватній власності жилий будинок (квартири), а саме жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Такі ж гарантії встановлені і ст. 321 ЦК України, згідно якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом норм матеріального права, зокрема ст.156\~ЖК України та ст.405\~ЦК України правом користування житлом, якій знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Згідно з положеннями ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , відповідач [PERSON] не має права порушувати його законні права на володіння та користування належного йому будинку, в тому числі право на проживання в житловому будинку. [PERSON] має право на володіння та користування належним йому житловим будинком на праві власності незалежно від стосунків, які склалися між сторонами та незалежно від наявності у них іншого житла. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Згідно зіст.7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, після набуття ним законної сили, є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Перевіривши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, усунувши [PERSON] перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: в [ADDRESS] . Згідност.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved