Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26 липня 2007 року між ним та ВАТ КБ «Надра» в особі начальника відділення № 27 філії ВАТ КБ «Надра» Дніпропетровське РУ [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП на суму 19554,46 доларів США на придбання автомобіля, предметом застави за даним договором є автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER», рік випуску 2007, колір срібний, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ 7-го МВ ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області 25 липня 2007 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію АЕС 073736, виданого РЕВ 7-го МВ ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області 25 липня 2007 року. 05 березня 2014 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області виніс вирок, яким [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, та йому призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, [PERSON] визнана винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, та їй призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього майна, яке належить їй на праві приватної власності, [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України, та йому призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 років. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2015 року вирок Першотравенського міського суду у відношенні [PERSON], [PERSON] залишено без змін, у відношенні до [PERSON] винесено вирок, згідно якого йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього майна. Судом встановлено, що кредитний договір № 8/2007/840-К/1070-АП від 26 липня 2007 року, укладений [PERSON] з ВАТ КБ «Надра» у наслідок обману, який вчинено [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка при цьому зловживала своїм службовим становищем, та стягнено у відшкодування майнової шкоди, завданої ПАТ КБ «Надра» у наслідок злочинних дій [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кредитним договором № 8/2007/840-К/1070-АП від 26 липня 2007 року, укладеним [PERSON] з ВАТ КБ «Надра» - 242880 грн. солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра». У звязку з чим просить суд визнати недійсним договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП від 26 липня 2007 року, укладений ВАТ КБ «Надра» з [PERSON] та зняти обтяження з автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER», рік випуску 2007, колір срібний, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ 7-го МВ ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області 25 липня 2007 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію АЕС 073736, виданого РЕВ 7-го МВ ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області 25 липня 2007 року, у вигляді заборони відчуження, накладене на підставі договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП від 26 липня 2007 року, укладений ВАТ КБ «Надра» з [PERSON], зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 01.08.2007 року за № 5407693. Пізніше позивач уточнив позовні вимоги та просив суд визнати недійсним договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП від 26 липня 2007 року, укладений ВАТ КБ «Надра» з [PERSON] та припинити обтяження у вигляді застави на автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER», рік випуску 2007, колір срібний, заводський номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований РЕВ 7-го МВ ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області 25 липня 2007 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію АЕС 073736, виданого РЕВ 7-го МВ ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області 25 липня 2007 року, у вигляді заборони відчуження, накладене на підставі договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП від 26 липня 2007 року, укладений ВАТ КБ «Надра» з [PERSON], зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 31.03.2014 року за № 14272423 шляхом виключення вказаного запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Позивач надав до суду письмову заяву, згідно якого позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання представника відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Статтею 203 Цивільного кодексу України\~встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, одна з яких передбачена частиною 3 цієї статті та полягає у тому, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу.\~Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частина 1\~статті 229 ЦК України\~передбачає, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін. Згідно з положеннями\~статті 230 ЦК України,\~якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша\~статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно ч. 1\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до статей\~215\~та\~216 ЦК України\~вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Частиною 3\~ст. 216 ЦК України\~передбачено, що законом можуть бути встановлені особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Так\~ст. 1057-1 ЦК України\~передбачені особливі правові наслідки недійсності кредитного договору, які можуть бути застосовані судом за заявою сторони, враховуючи відсутність такої заяви судом відповідне питання не вирішується. В судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит в іноземній валюті в розмірі 19554,46 доларів США на придбання автомобіля в порядку та на умовах, визначених договором, зі сплатою відсотків за користування кредитом, термін погашення до 25 липня 2014 року. В якості забезпечення виконання позичальником зобовязань щодо погашення кредиту/кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник передає в заставу предмет застави - автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER». Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2014 року, який набрав законної сили 30 вересня 2015 року [PERSON], була засуджена за вчинення злочинів передбачених ч. 4 ст.190; ч.2 ст.364; ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України\~які вона скоїла у складі організованої групи разом з [PERSON] та [PERSON] В тому числі за вчинення злочину в якому [PERSON]за договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП був визнаний судом потерпілим. Вироком суду доведена наявність умислу в діях [PERSON], яка в якості начальника відділення № 27 ВАТ КБ «Надра» Дніпропетровського РУ діяла на підставі довіреності від імені ВАТ КБ «Надра» (правонаступник ПАТ КБ «Надра»), при укладені договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП від 26 липня 2007 року на введення іншої сторони договору в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Також зазначеним вироком суду задоволено цивільний позов ПАТ КБ «Надра» та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], на користь ПАТ КБ «Надра» по договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП який був укладений 26 липня 2007 року між [PERSON] з однієї сторони та ВАТ КБ «Надра» (правонаступник ПАТ КБ «Надра») в особі начальника відділення № 27 ВАТ КБ «Надра» Дніпропетровського РУ [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, 242880 грн. 51 коп. шкоди спричиненої злочином. Враховуючи, доведеність наявності умислу в діях [PERSON], яка в якості начальника відділення № 27 філії ВАТ КБ «Надра» Дніпропетровського РУ діяла на підставі довіреності від імені ВАТ КБ «Надра» (правонаступник ПАТ КБ «Надра»), при укладені договору«Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП від 26 липня 2007 року на введення іншої сторони договору в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину, суд вбачає наявність підстав передбачених\~ст. 230 ЦК України, для визнання цього правочину недійсним. Оскільки, відповідно до ч. 1\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а тому, враховуючи, що обтяження майна у вигляді застави, а саме автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER» номер державної реєстрації АЕ1337ВО, 2007 року випуску, застосовано на підставі розділу 3 договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/1070-АП від 26 липня 2007 року, суд вважає що визнання такого договору недійсним, має наслідком припинення обтяження на майно яке застосовано цим договором. А тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп., так як позивач при предявленні позову до суду був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved