Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В липні 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку звернулася в суд з цим позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], посилаючись на порушення ними прав банку, а також зобов'язань за кредитним договором і договором поруки. В судовому засіданні представник позивача Капінос Н.М., яка діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 44 /, заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що свого часу відповідач [PERSON] одержав у позивача грошовий валютний кредит та не виконує умов відповідного договору щодо виплати такого кредиту згідно графіку. За договором поруки відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору позичальником. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, заперечень щодо заявленого позову не подали, що фактично вказує на визнання ними заявленого позову / а.с. 89, 90, 92, 93 /. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду, зідно до ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідачів, проти чого представник позивача не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що 11 лютого 2008 року між банком - позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого цей відповідач отримав кредит в сумі 60000 доларів США та зобов'язувався повертати такий кредит частинами щомісячно, відповідно до погодженого графіку / а.с. 5 - 12, 13 - 17 /. На забезпечення виконання цим позичальником своїх зобов'язань за договором між банком і відповідачем [PERSON] 11 лютого 2008 року укладено договір поруки, за умовами якого цей відповідач, як поручитель, взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями позичальника [PERSON] / а.с. 25 /. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як видно зі змісту позову і досліджених судом доказів, банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON], а останній належним чином своїх зобов'язань за договором не виконує / а.с. 39 /. Статтею 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно розрахунків позивача, які суд визнає вірогідними, станом на 26 червня 2015 року та на час розгляду справи відповідачі, як солідарні боржники, заборгували йому 920358,12 гривень, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 31030 доларів США; заборгованості за відсотками в сумі 10300,72 доларів США; комісії за РО в сумі 5090,40 гривень та пені в сумі 45616,26 гривень / а.с. 29 - 30 /. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по розгляду даної справи у виді судового збору, від сплати якого позивач був звільнений на час подачі позову, підлягають відшкодуванню до спеціального фонду державного бюджету з відповідачів у дольовому виразі на підставі положень ст. 88 ч. 3 ЦПК України.

Outcome: approved