Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

В лютому місяці 2015 року позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами зазначивши ,що з 04.10.2004 року вона працювала в товаристві з обмеженою відповідальності ,,Мрія,, с. Бакаєво Чорнобаївського р-ну Черкаської області на посаді інженера з техніки безпеки.Наказом № 79 за підписом директора господарства від 11.12.2014 року, її було звільнено з роботи в зв»язку з відсутністю на робочому місці без поважної причини ,тобто за прогул. Позивач вважає, що була звільнена з роботи незаконно, тому просить визнати поважною причину пропуску сроку для звернення до суду ,поновити її на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу . В судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі і пояснила суду ,що 11 грудня 2014 року відповідач здійснював вивіз з МТФ господарства ВРХ.Худоба відгружалася працівниками ферми на рефрижератори тому вона,з 9 години ранку до 13 години дня дійсно була відсутня в приміщенні контори товариства ,,Мрія,, с.Бакаєво Чорнобаївського р-ну та перебувала на робочому місці , тобто безпосередньо на місці проведення даних робіт ,на території господарства у відповідності до своїх функцій них обов»язків,як інженера з техніки безпеки та здійснюючи контроль за процесом вивезення худоби ,забезпечуючи таким чином безпеку праці працівників ферми. Після закінчення відправки ВРХ ,позивач прибув до приміщення контори товариства де керівництвом господарства їй було повідомлено про те,що вона звільнена з роботи за прогул так ,як більше трьох годин підряд не була на робочому місці ,тобто в приміщенні контори ,,ТОВ.Мрія,, с.Бакаєво Чорнобаївського р-ну Черкаської області. В цей же день з нею було проведено розрахунок але в порушення ст..47 ч.1 КЗпПУкраїни не видали на руки наказ про звільнення та трудову книжку ,яка була видана ї\\й відповідачем лише 05 січня 2015 року після її в письмовому вигляді офіційному зверненні що і унеможливлювало їй дещо раніше звернутися до суду за захистом своїх порушених прав так ,як вважає своє звільнення незаконним . Просить задовольнити позов ,поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. На неодноразові виклики,належним чином повідомленого про час та місце слухання справи відповідача ,останній своїх представників в судове засідання не надіслав , клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від нього до суду не надходило тому суд за клопотанням позивача визнав неявку представника відповідача ,як без поважної причини та проводив розгляд справи в заочному режимі. Заслухавши пояснення позивача ,показання свідків та дослідивши матеріали справи суд прийшов до переконання ,що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено ,що позивач ,у відповідності до записів належної їй трудової книжки та довідок товариства /ас.-23та 24 /була прийнята 17 квітня 2003 року на посаду вихователя дитячого садка.Наказом відповідача за № 95 від 04.10.2004 року її було переведено на посаду інженера по техніці безпеки товариства ,,Мрія ,,с.Бакаєво Чорнобаївського р-ну Черкаської області де вона і працювала на даній посаді до її звільнення роботодавцем ,тобто до 11грудня 2014 року.У відповідності до наданих в своїх відповідачем запереченнях роз»ясень п.3 /ас.-21/позивач була звільнена без згоди профспілок так,як даний орган при товаристві -відсутній.До дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни чи внутрішнього розпорядку позивач не притягувалась за період роботи про ,що свідчить відсутність відповідних записів у трудовій книжці позивача/ас.-36-39/. Після її звільнення 11.12.2014 року позивачу ,в цей же день , були виплачені розрахункові кошти ,що підтверджено видатковим касовим ордером /ас.-34/але не було видано на руки трудову книжку та копію наказу про звільнення ,що спонукало позивача звертатися до адміністрації товариства 25.12.2014 року з відповідною письмовою заявою /ас.-35/,яку було прийнято відповідачем та завірено печаткою відповідача її копію .Даною копією заяви позивача від 25.12.2014 року про надання їй документів про її звільнення на якій міститься запис про її достовірність і мається відтиск гербової печатки товариства ,,Мрія,, спростовується твердження керівництва товариства про видачу позивачу 11 грудня 2014 року трудової книжки та наказу про звільнення. Згідно до ч.1 ст.23 Загальної декларації з прав людини ,кожна людина має право на працю вільний вибір роботи ,сприятливі умови праці та захист від безробіття. Диспозицією ст.235 Кодексу законів про працю України визначено ,що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на роботі органом ,що розглядає трудовий спір .При прийнятті рішення про поновлення на роботі суд має прийняти рішення про виплату такому працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу .Дане рішення підлягає до негайного виконання. Змістом ст. 60 ч.ч.1,2 ЦПК України обумовлено , ,що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належних доказів в обгрунтування своїх заперечень /ас.-21-22/суду не надав, а тому не довів ті обставини, на які він посилався. Так, складені акти /а. с.26-29/ від 11грудня 2014 року, про відсутність позивача на робочому місці більше трьох годин та відмову про отримання трудової книжки і копію наказу про звільнення, суд не може рахувати належними доказами оскільки дані документи не містять визначення робочого місця звільненого працівника,не узгоджуються з фактичними обставинами справи та спростовуються іншими належними та допустимими доказами.Зокремапоказаннями в судовому засіданні свідків та посадовою інструкцією інженера по техніці безпеки ,затвердженою наказом № 7 відповідача від 31.03.2009 року/ас.40-41/ де п.п.2.12 якої визначено обов»язок позивача контролювати дотримання працівниками виконання законодавства по охороні праці при використанні механізмів і іншого .устаткування в виробничих процесах з метою уникнення нещасних випадків на виробництві в зв»язку з чим у відповідності до п.п.3.2 та 3.3 даної інструкції має право безперешкодно та в будь який час відвідувати виробничі об»єкти господарства ,його структурні підрозділи ,контролювати та зупиняти виконання даних робіт ,якщо ці роботи загрожують життю чи здоров»ю працівників.Розділом 4 наявної інструкції.зокрема , п.п.4.1 обумовлено і те ,що інженер то техніці безпеки може нести відповідальність лише в разі невиконання своїх прямих фікційних обов»язків. Під час же судового слідства, було встановлено судом та підтверджено показаннями допитаних в якості свідків працівників товариства:-[PERSON] ,[PERSON]. , [PERSON] та [PERSON]те,що дійсно 11 грудня 2014 року в першій половині дня ,відповідач виконував роботи по погрузці на механічні транспортні засоби поголів»я ВРХ для його реалізації ,що не оспорюється і самим відповідачем.Позивач же в силу свої функійних обов»язків ,був зобов»язаний бути присутнім при виконанні даних робіт де фактично дійсно і перебував весь цей час,що знайшло своє підтвердження в суді показаннями допитаних в якості свідків працівників ферми та товариства. За таких умов, коли факт відсутності позивача на робочому місці відповідачем не доведений, хоча обов'язок доведення такого факту лежить саме на ньому суд вважає,що відсутні підстави для звільнення позивача за п.4 ст. 40 КЗпП України ,що тягне за собою необхідність поновлення позивача на роботі та обов»язок відповідача виплатити йому заробітну плату за час вимушеного прогулу. З довідки наданої відповідачем від 06.03.2015 року вбачається, що середньо місячна заробітна плата позивача за час роботи в ТОВ,,Мрія,, с.Бакаєво Чорнобаївського р-ну Черкаської області станом на листопад місяць 2014 року складає 2465 грн. 08 коп. Згідно ж наказу № 79 від 11.12.2014 року,позивач звільнений з роботи з 11.12.2014 року, тому його заробітна плата за час вимушеного прогулу за період з 11.12.2014 р. по час винесення судового рішення ( 3місяці ) складає /2465,08-грн.Х 3=7395.24гр/-7395гр24 коп.,яка підлягає до виплати відповідачем. Витрати пов»язані з сплатою судового збору ,від яких звільнений позивач ,при зверненні до суду підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved