Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В квітні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення на його користь суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 25 січня 2008 року відповідно до кредитного договору № 203404-CRED [PERSON] був наданий кредит в сумі 10000 доларів США на термін до 25 січня 2011 року. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконував належним чином договірні зобов'язання в частині своєчасного погашення заборгованості суми кредиту, у зв'язку з чим, станом на 28 лютого 2012 року допустив прострочену заборгованість по кредиту в сумі 1500 доларів США 25 центів, в тому числі тіло кредиту - 971 доларів США 53 центів, відсотки за користуванням кредиту - 427 доларів США 47 центів, нараховані штрафи за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань з яких фіксована частина складає 31 доларів США 30 центів та процентна складова - 69 доларів США 95 центів. Зобов'язання за вказаним договором забезпечено договором поруки, укладений із поручителем [PERSON]. Відповідачі у добровільному порядку борг не повертають. Просив стягнути з відповідачів солідарно в примусовому порядку кредитну заборгованість в гривневому еквіваленті в сумі 11982 гривень 05 копійок та судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 214 гривень 60 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про те, що позов підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки, будучи двічі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору № 303404-CRED від 25 січня 2008 року отримав від позивача кредит на суму 10000 доларів США терміном до 25 січня 2011 року зі сплатою за його користування відсотків в розмірі 24 % річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що договір діє до повного виконання сторонами договірних зобов'язань. Приймаючи до уваги, що зобов'язання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачем належним чином, правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач вправі вимагати від відповідача [PERSON] виконання грошового зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до п. 2.2.2. даного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів та сплатити проценти за користування кредитними коштами, а згідно п.п. 6.1, 6.2 договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та штраф за кожне порушення в розмірі 2 % від суми заборгованості по поверненню кредиту. В порушення умов договору, станом на 28 лютого 2012 року відповідач [PERSON] не повернув своєчасно позивачу кредит в сумі 971 доларів США 53 центів, відсотки за користування кредитом - 427 доларів США 47 центів, нараховані штрафи з яких фіксована частина складає 31 доларів США 30 центів та процентна складова - 69 доларів США 95 центів, а всього 1500 доларів США 25 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ складає 11 982 гривень 05 копійок, що підтверджується розрахунком банку. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, суд вважає позовні вимоги заявлені до нього обґрунтованими, у зв'язку з чим кредитну заборгованість слід стягнути з нього в примусовому порядку. У задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення кредитної заборгованості з [PERSON], слід відмовити виходячи з наступного. Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки від 25 січня 2008 року, укладений із поручителем [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Частиною 4 статті 559 ЦК встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Пунктом 10 договору поруки, укладеного між позивачем та поручителем [PERSON], термін закінчення договору поруки визнано моментом повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Оскільки, строк договору поруки, укладеного між позивачем та поручителем [PERSON], не встановлено, а кредитор не пред'явив вимогу до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного кредитного зобов'язання 25 січня 2011 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення боргу з поручителя. Крім цього, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 252, 526, 559, 599, 610, 611, 612, 614, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд

Outcome: partial