overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові позивач вказує, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] На даний час нею подано до Уманського міськрайонного суду Черкаської області позовну заяву про розлучення . В шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Однією сім'єю з відповідачем вони не проживають. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини . Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення . Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] від 13.04.2010 року, а.с.- 5). Донька знаходиться на утриманні матері і вони спільно проживають за адресою: [ADDRESS] ( довідка видана ДП « Житлово - соціальне управління» приватно - орендного сільськогосподарського підприємства « Уманський тепличний комбінат» № 13 від 28.01.2015 ). Відповідач добровільно систематично матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно систематично не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові позивач вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2010 рік з відповідачем [PERSON] Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.11.2010 року шлюб між ними розірваний. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Однією сім'єю з відповідачем вони не проживають. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини . Позивач в судове засідання не з'явилась. На адресу суду, через канцелярію, надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, слухання справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився. На адресу суду надав заяву в якій вказав, що заявлені позивачем вимоги визнає та не перечує проти задоволення позову, просить справу розглядати у його відсутність. Суд, беручи до уваги процесуальну позицію сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження [PERSON]., [NUMBER] від 14.10.2009 року а.с.- 4). Син знаходиться на утриманні матері і вони спільно проживають за адресою: [ADDRESS] ( довідка видана Уманською міською радою Черкаської області № 33 від 29.01.2015 ). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В позові зазначила, що з травня 1990 року по січень 2014 року перебувала з відповідачем у шлюбі. Сторони є батьками сина, [PERSON], [INFO], який з 1 вересня 2014 року навчається в Запорізькому національному технічному університеті за денною формою навчання. Син проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні, отримуваної позивачкою зарплати в сумі 2294 грн. 50 коп. недостатньо для організації її та сина життєдіяльності. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на її утримання, хоча має таку можливість, оскільки є працевлаштованим, отримує стабільний гідний дохід. У зв'язку з викладеним просить про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина на час продовження навчання у вищому учбовому закладі у розмірі 1200 грн. щомісяця до закінчення сином навчання. Позивач до суду не з'явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи у її відсутність. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся відповідач. Третя особа також подала заяву про вирішення справи без її участі. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 36, 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішувати справу у відсутність осіб, які беруть участь у справі. З'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Згідно із ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання й у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому, роз'яснивши особам, які беруть участь у справі, наслідки прийняття судом визнання позову, знаходить всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені з січня 2015 року і на примирення вона не погоджується. Просила залишити їй післяшлюбне прізвище. Відповідач [PERSON], останнє відоме місце проживання якого було зареєстроване в [ADDRESS], будучи повідомленим по телефону про день, час, місце розгляду справи / а.с. 24 /, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду, відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України, ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача в порядку її заочного вирішення, проти чого позивачка не заперечувала. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 27 липня 2010 року у виконавчому комітеті Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 3 /. Для обох із сторін це повторний шлюб, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, сторони не проживають з січня 2015 року. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка просить залишити їй післяшлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на малолітнього сина, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від його належного утримання. Свої вимоги в судовому засіданні позивачка підтримала, просила стягувати з відповідача щомісячно по 1/4 частині його доходів, пояснивши, що на даний час шлюб між ними припинено і вона самостійно утримує свого сина. Судових витрат по цій справі вона не несла. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що на даний час він має постійне місце роботи і заробіток, надає допомогу своїй дитині продуктами харчування та грошовими коштами. При цьому має задовільний стан здоров'я, а тому не проти утримувати власного сина. Судом встановлено, що між сторонами по справі склалися і існують сімейні правовідносини, які визначають права та обов'язки матері, батька і дитини, оскільки від їх шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який згідно поданої довідки перебуває на утриманні позивачки / а.с. 3, 4, 9 /. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров'я, а тому спроможний утримувати свою малолітню дитину. Доказів про понесення по цій справі судових витрат, передбачених ст. 79 ЦПК України, позивачкою суду не надано. Приймаючи до уваги викладені обставини, заявлений позов підлягає до часткового задоволення, а рішення по справі слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за однин місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 23 лютого 2012 року зареєструвала у власному будинку по [ADDRESS] [PERSON], який після реєстрації жодного дня в будинку не проживав, в добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється. Тому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, покази свідка [PERSON], дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в житловому будинку [ADDRESS], належному позивачці [PERSON] на праві власності, що підтверджується копіями витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.11,13), копією будинкової книги (а.с.8-10), але як вбачається з акту обстеження житлових умов складеного 22 січня 2015 року депутатом Дружнянської сільської ради за місцем реєстрації протягом 2014 року не проживав (а.с.12), що також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] Оскільки відповідач без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, не користується і не проживає в будинку [ADDRESS] то суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що до 23 лютого 2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після припинення шлюбних відносин з відповідачем, з 2001 року проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Оскільки батько самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у її вихованні, жодного разу її не бачив, не телефонував і не цікавився її життям, Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією виданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON]. Тому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, просив не позбавляти його батьківських прав, оскільки хоча і мав намір спілкуватися з дитиною, однак позивачка була проти цього, і тому чинила йому перешкоди. Представник третьої особи-служби у справах дітей Деснянської в місті Києві районної адміністрації в судове засідання представника не направив, просив слухати справу без його участі. Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється дочкою [PERSON] та [PERSON], які з 09 листопада 1994 року по 23 лютого 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про шлюб та про розірвання шлюбу (а.с.6-8). Відповідно до довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації (а.с.12), [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] за місцем реєстрації [ADDRESS]. З висновку Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с.15) вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], оскільки він свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання дочки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться її життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а доказів створення перешкод позивачкою для виконання відповідачем своїх обов'язків суду не надано, то суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно цієї дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі до 11 березня 2014 року, хоча з жовтня 2011 року вони проживали окремо, не вели спільного господарства і припинили шлюбні стосунки. З січня 2012 року вона проживає однією сім'єю з [PERSON]. [INFO] у неї народився син [PERSON], батьком якого являється [PERSON] Оскільки на момент народження дитини шлюб з відповідачем розірваний не був, то в свідоцтві про народження дитини його записали батьком дитини. Оскільки відповідач не являється батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] визнає себе батьком цієї дитини просила виключити з актового запису про народження [PERSON] дані про батька [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження [PERSON], вказавши його батьком [PERSON], [INFO], уродженця м.Комсомольськ Полтавської області. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, пояснивши, що з позивачкою проживали однією сім'єю, внаслідок чого у них народилася дитина. Представник третьої особи - відділу ДРАЦС по Смілянському району Смілянського міськрайонного управління юстиції представника в судове засідання не направив, просив слухати справу без його участі. Вислухавши пояснення позивачки її представника, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). З письмової заяви відповідача [PERSON] вбачається, що він не є біологічним батьком [PERSON], народженого [INFO], не визнає себе його батьком та не заперечує проти внесення змін у графу батько оскільки не є батьком цієї дитини (а.с.34). [PERSON] подав заяву (а.с.12) про визнання себе батьком дитини, яку [INFO] народила [PERSON] Враховуючи викладене, оскільки відповідач позов визнав, і визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в сумі 1743,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею після смерті [INFO] [PERSON], після якого залишилась спадщина у вигляді будинковолодіння [ADDRESS], яке після впорядкування нумерації має № 72. В зв'язку з тим, що за життя її батько належним чином право власності на вказане будинковолодіння не зареєстрував, вона не може отримати його у спадок. Тому просила визнати за нею право власності на будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач Пісківська селищна рада та третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора в судове засідання представників не направили, просила слухати справу без участі їх представників. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його дочка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.7), про народження, розірвання шлюбу, укладення шлюбу (а.с.8-9), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с.43), листа нотаріуса (а.с.24). Відповідно до рішення виконкому Бородянської райради депутатів трудящих № 80 від 08 березня 1957 року [PERSON] виділена присадибна ділянка по [ADDRESS] для індивідуального будівництва (а.с.19) на якій він, як вбачається з копій технічної документації та технічного паспорта, в 1951 році збудував житловий будинок (а.с.10-19), якому після впорядкування нумерації присвоєний № 72 (а.с.21). З листа Бородянської районної державної нотаріальної контори Київської області № 32-02-14 від 23 січня 2015 року (а.с.24) вбачається, що [PERSON], як спадкоємиці за законом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] оскільки він не зареєстрований за померлим [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом право власності на спірне домоволодіння.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вони з відповідачем з 06 червня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. Дитина після припинення шлюбних відносин між сторонами проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач являється фізично здоровою людиною, аліменти нікому іншому не платить і на його утриманні ніхто не знаходиться. В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на його утримання відповідач не надає, а тому, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та положення ст. 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 10 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, в особі матері дитини - [PERSON], допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved