Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітньої дитини [PERSON], яка перебуває на її утриманні. В даний час сторони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача щомісяця аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх його доходів. В судовому засіданні представник позивачки змінив позовні вимоги в частині визначення способу присудження аліментів та просив стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень . Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи в порядку визначеному ст. 415 ЦПК України. Суд зі згоди представника позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], який є громадянином р. Білорусь, є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується довідкою Мамалигівської сільської ради Новоселицького району № 10 від 12 січня 2016 року. Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні. Сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За вказаних обставин, відповідач як батько також зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї дитини нарівні із матір'ю, тому суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини та враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений його дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дитини в твердій грошовій сумі. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини та відповідача, який є працездатним, інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї малолітньої дитини на рівні із матір'ю, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 08 квітня 2016 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у виді судового збору. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved