Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом до КП «ВЖРЕП №16» Житомирської міської ради (далі відповідач і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.09.2006 року уклав договір з відповідачем про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій. В листопаді 2006 року в його квартирі припинилось водопостачання, про що позивач повідомив відповідача. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.11.2010 року зобов'язано КП «ВЖРЕП №16» Житомирської міської ради відновити водопостачання квартири [ADDRESS], яка належить позивачу на праві спільної сумісної власності. Однак, з 2006 року відповідач ухиляється від виконання рішення суду, у звязку з чим позивач був змушений самостійно відновити своє порушене право шляхом звернення до КП «Житомирводоканал». Підприємством виконано роботи по підєднанню квартири позивача до системи водопостачання. Вартість таких робіт та придбаних матеріалів становить 13029,21 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 22 ЦК України. Крім того, незаконним відключенням від водопостачання квартири позивача, в якій проживають, окрім позивача його дружина та діти: - дитина інвалід (підліток), яка пересувається за допомогою візка та двоє малолітніх дітей, завдано душевних страждань та переживань внаслідок примусової зміни звичайного життєвого укладу, неможливості забезпечити себе нормальними умовами у побуті, у звязку з чим просив стягнути з відповідача 5000 грн. моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надавши письмові заперечення, у яких зазначила, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки в рішеннях виконавчого комітету «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та в установчих документах КП «ВЖРЕП №16» не вказана послуга щодо обслуговування водопостачання будинку № 10 по вул. 1-го Травня в м. Житомирі, у звязку з чим просила відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Заслухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.11.2010 року зобов'язано КП «ВЖРЕП №16» Житомирської міської ради відновити водопостачання квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.4). Вказане рішення є чинним та вступило в законну силу. Судом встановлено, що на день звернення позивача до суду із даним позовом КП «ВЖРЕП №16» не виконало вищезазначене рішення суду. Дані обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме, виконавчим листом Корольовського районного суду м. Житомира від 30.11.2010 року, постановою про відкриття виконавчого провадження від28.03.2011 року, постановами державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ від 23.05.2011 року, 09.06.2011 року про накладення штрафу на начальника КП «ВЖРЕП №16» за невиконання рішення суду, постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.01.2013 року (а.с.5-9). Зокрема, у постанові державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського МУЮ від 09.06.2011 року, зазначено, що 04.05.2011 року КП «ВЖРЕП №16» складено акт обстеження квартири [ADDRESS] на наявність холодного водопостачання, згідно якого комісія підприємства вважала, що для вирішення питання підводу води до своєї квартири [PERSON] повинен самостійно звернутися до КП «Житомирводоканал» для отримання технічних умов та замовити проект на будівельні роботи по водопостачанню і водовідведенню. Таким чином, позивач змушений був відновити своє порушене право шляхом звернення з даного приводу до КП «Житомирводоканал». 18.10.2011 року позивач уклав з КП «Житомирводоканал» договір № 202, за умовами якого останній зобов'язався виконати роботи по приєднанню спірної квартири до системи централізованого водопостачання, з подальшим відшкодуванням позивачем вартості цих робіт в сумі 10 700.40 грн., оплатити відповідні погодження, дозволи, проекти, які становили на суму 1557,05 грн., а також для виконання предмету договору, позивач поніс витрати по придбанню відповідних матеріалів на суму 729,15 грн. та оплатив банківські послуги, а загалом позивачем витрачено 13029,21 грн., що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с.10-42,65-74,78-82). Актом державного виконавця Корольовського ВДВС від 22.08.2Q12 року зафіксовано, що виконавчий лист від 30.11.2010 року по виконанню рішення Корольовського районного суду м. Житомира по справі № 2-469/10 про зобов'язання КП ВЖРЕП № 16 відновити водопостачання квартири [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]В.П., виконаний за кошти стягувача ([PERSON]П.), про що свідчить договір № 202 від 18.10.2011р., який укладений між стягувачем та КП «Житомирводоканап» та квитанції про оплату робіт. КП ВЖРЕП № 16 вищевказане рішення суду не виконало (а.с.21). Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками зокрема є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, позивач має право на відшкодування понесених та документально підтверджених витрат по відновленню водопостачання квартири [ADDRESS], оскільки судовими рішеннями достовірно встановлено факт ухиляння КП «ВЖРЕП №16» від виконання рішення суду, за яким саме відповідач зобовязаний був відновити водопостачання квартири позивача. Аналогічні положення закріплено в частині 1 статті 1167 цього Кодексу про те, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, умисне невиконання рішення суду відповідачем на протязі більше трьох років та довготриваюча бездіяльність останнього, призвели до продовження порушення прав позивача та його сім'ї з неповнолітньою дитиною-інвалідом та малолітніми дітьми (а.с.75-77) на довільне, спокійне, належне проживання у визначеній квартирі. Протягом всього часу невиконання рішення суду сімя позивача продовжувала зазнавати тривалих моральних страждань, переживань у звязку з порушенням прав на належні умови життя та побуту, в тому числі і санітарні, а тому на підставі зазначеного, з урахуванням характеру, обсягу та тривалості заподіяних позивачу моральних страждань, їх негативних наслідків, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості суд стягує з відповідача на користь позивача 3 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial