Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

В квітні\~2017\~року представник\~позивача [PERSON]\~-\~[PERSON],\~який діє\~на підставі\~договору про\~надання правової\~допомоги №\~20/17-ц,\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON],\~про поділ спільного майна подружжя, а саме розділити майно, що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], шляхом виплати позивачу [PERSON] грошової компенсації у розмірі 50% від вартості автомобіля [NUMBER], 2002 року випуску, білого кольору. Обгрунтовує позов тим, що 23.04.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] [INFO] Під час шлюбу подружжям спільно набуто рухоме майно, автомобіль [NUMBER], 2002 року випуску, білого кольору. Власником транспортного засобу є відповідач [PERSON] Транспортний засіб був зареєстрований на відповідачеві 03.10.2015. Під час перебування у шлюбі, позивач та відповідач спільно використовували даний транспортний засіб. Крім того, відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, право користування автомобіль марки «Opel Vivaro» належало позивачу [PERSON] Вказане майно на даний час перебуває у користуванні відповідача [PERSON] Просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 20/17-ц, підтримує позовні вимоги. Просить розділити майно, що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], шляхом виплати позивачу [PERSON] грошової компенсації у розмірі 50% від вартості автомобіля [NUMBER], 2002 року випуску, білого кольору та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Відповідач [PERSON], заперечила проти позовних вимог. Пояснила, що її позиція викладена у запереченні, вважає, що вона не порушила прав позивача. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви, необхідно відмовити, виходячи з наступного. В силу ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено,\~що позивач\~[PERSON]\~із відповідачем\~[PERSON],\~зареєстрували шлюб\~23.04.2013,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~І-АМ\~№ 125845(а.с.\~8).\~Рішенням Теплицького\~районного суду\~Вінницької області\~від 11.05.2017\~шлюб між\~позивачем [PERSON]\~та [PERSON]\~було розірвано.\~За час\~шлюбу позивач\~[PERSON]\~продав відповідачу\~[PERSON]\~автомобіль марки\~«Opel\~Vivaro», 2002 року випуску, білого кольору, кузов № [NUMBER], за що отримав кошти в сумі 116270 грн., що підтверджується довідкою-рахунком серії ААЕ № 333117 від 03.10.2015(а.с. 38). Власником даного автомобіля є відповідач [PERSON], що підтверджується реєстраційною карткою ТЗ(а.с. 17, 37). Відповідно до висновку експерта № 256 від 22.11.2017, щодо оцінки транспортного засобу ринкова вартість автомобіля марки «Opel Vivaro», 2002 року випуску, д.н.з. [NUMBER], на момент проведення експертизи, з ПДВ складає 88044 грн. 70 коп.(а.с. 179-185). Відповідно до розписки від 29.09.2015(а.с. 48) відповідач отримав особисто, кошти в сумі 115000 грн., на купівлю автомобіля «Opel Vivaro», 2002 року випуску, які в подальшому мала особисто повернути. Досліджені докази подані сторонами є достатніми та достовірними для вирішення справи. Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Сімейним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В силу ст. 64 СК України - дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір про відчуження одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя може бути укладений без виділу цієї частки. Ч. 1 ст. 71 СК України - якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.\~ У п.\~24\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21.12.2007\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~зазначено,\~що не\~належить до\~спільної сумісної\~власності майно\~одного з\~подружжя,\~набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Отже суд\~приходить до\~висновку,\~про те,\~що позивач\~під час\~шлюбу із\~відповідачем фактично\~відчужив на\~користь останньої\~свою частку\~у спільній\~сумісній власності,\~за що\~отримав відповідні\~кошти,\~а відповідач\~у свою\~чергу набув\~автомобіль для\~особистого користування,\~за кошти\~які їй\~належали особисто,\~тобто отримані\~у борг,\~який вона\~має повернути,\~тому відповідачем\~права позивача\~в розумінні\~ст.\~15\~ЦК України\~не порушено, що\~є наслідком відсутні підстав для задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed