Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком №1 по вул. Мостовій у с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області, та зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується поштовими відправленнями, що повернулися до суду за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.24,25,26), за зареєстрованим місцем проживання не проживають, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Встановлено, що [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №1 по вул. Мостовій у с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Договором дарування будинку від 23 серпня 1990 року (а.с.10) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №91768950 від 12 липня 2017 року (а.с.11). На початку 2012 року позивач почав спільно проживати з [PERSON] та надав згоду на її реєстрацію в будинку. [PERSON] проживаючи в будинку, без відома позивача зареєструвала своїх дітей [PERSON] та [PERSON]. Сімейно-шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] не склалися, тому в кінці 2012 року [PERSON] разом з дітьми, забравши всі свої речі покинули будинок. Ввесь час [PERSON] намагався знайти відповідачів, щоб зняти їх з реєстраційного обліку в будинку, але ніхто з них на телефонні дзвінки не відповідають, а теперішнє їх місце проживання позивачу не відомо. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідачі в спірному будинку не проживають, особистих речей в будинку не мають, відповідачі не сплачують комунальні послуги, не приймають участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання будинку не надають. Відповідачі вирішили добровільно покинути дім, взявши всі свої речі вибули з будинку. Реєстрація відповідачів у будинку порушує права позивача на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у його власності. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають у будинку без поважної причини з 2012 року, у позивача виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком №1 по вул. Мостовій у с. Сурсько-Литовське Дніпровського району Дніпропетровської області, що є підставою для зняття їх з реєстрації за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 640 грн., тобто з кожного по 213 грн. 34 коп.

Outcome: approved