Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В квітні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив зобов'язати Акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Україна» виконати свої зобов'язання за договором страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 19.08.2009 року та сплатити [PERSON] передбачене ним страхове відшкодування. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 19 серпня 2009 року між ним та відповідачем був укладений Договір страхування транспортного засобу ИБ № 1116531, а саме автомобіля «Mitsubishi Padjero», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. На підставі цього договору позивачем було сплачено страхові платежі на користь відповідача, а відповідач зобов'язався здійснити страхове відшкодування при настанні страхового випадку. 15 вересня 2009 року з транспортним засобом позивача стався страховий випадок, передбачений п. 15.2.1. договору страхування «Викрадення». Так, 18 серпня 2009 року позивачем була надана довіреність [PERSON] на право управління в користування автомобілем, який є предметом страхового договору, що належить позивачу згідно Договору про надання споживчого кредиту і застави транспортного засобу № 11290420000 від 29.01.2008 року. [PERSON] натомість пообіцяв самостійно керувати даним автомобілем, не відчужуючи його третім особам, а також здійснити в подальшу оплату поточних платежів по кредиту згідно графіка і таким чином викупити даний автомобіль. Однак, [PERSON] порушив домовленість скористувавшись довірою позивача і шляхом обману заволодів транспортним засобом позивача. Позивач звернувся з відповідною заявою до органів внутрішніх справ. Стосовно [PERSON] було винесено постанову про порушення кримінальної справи по факту незаконного заволодінням транспортним засобом, який належав позивачу. Позивач звернувся до відповідача для здійснення останнім страхового відшкодування за вищевказаним фактом, але відповідач відмовив йому з посиланням на те, що вказана подія не є страховою. Ухвалами суду до участі у справу були залучені Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» у якості третіх осіб. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше його представник [PERSON] надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Представник Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Раніше надав письмові заперечення проти задоволення позовних вимог позивача, в яких вказав, що вказана позивачем подія не є страховою, оскільки він добровільно віддав належний йому автомобіль [PERSON], кримінальне провадження відносно [PERSON] за фактом викрадення належного позивачу автомобіля відсутнє. Крім того, станом на дату, коли сталася подія, яку позивач кваліфікує, як страхову, а саме 18 серпня 2009 року - спірний договір страхування, ще не діяв, оскільки спірним договором передбачено, що він діє з 19 серпня 2009 року. А також вказав, що вигодо набувачем за спірним договором є Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» ані позивач. Представник Акціонерного комерційного інноваційного банку «Укрсиббанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» Мамедова Н.Р.К. в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву в якій просила відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, оскільки вони є безпідставними. Справу просила розглянути без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають по наступним обставинам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні було встановлено, що 19 серпня 2009 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» був укладений Договір страхування транспортного засобу ИБ № 1116531, яким був застрахований автомобіль «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER], колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] (а.с.8-12). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Позивач вказав, що 18 серпня 2009 року сталася подія, яка відповідно до п. 15.2.1 вищевказаного договору, є страховим випадком за ризиком «Викрадення», а саме 18 серпня 2009 року позивачем була надана довіреність на ім'я [PERSON] на право управління та користування автомобілем, який є предметом страхового договору, що належить позивачу, а [PERSON] натомість пообіцяв самостійно керувати даним автомобілем, не відчужуючи його третім особам, а також здійснити в подальшу оплату поточних платежів по кредиту згідно графіка і таким чином викупити даний автомобіль. Проте, [PERSON] порушив домовленість скористувавшись довірою позивача і шляхом обману заволодів транспортним засобом позивача. Позивач вказав, що він звернувся з відповідною заявою до органів внутрішніх справ і постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції Сперанського І.І. від 15.02.2010 року була порушена кримінальна справа за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, який належить [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.с.16). На підставі вищевказаного [PERSON] 06.10.2011 року звернувся до Акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» з заявою про настання страхового випадку для відшкодування страхової виплати (а.с.36-37). Згідно з ст. 8 Закону України «Про страхування», Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) і страхувальнику, застрахованій особі або іншій тертій особі. Оскільки позивачем не були надані відповідачу (Страховику) всі необхідні документи, відповідач листами від 11.11.2011 року за вих. № 7404/12ЦВ, від 14.12.2011 року за вих. № 8229/12ЦВ та від 26.12.2011 року за вих. № 8467/12ЦВ та № 8466/12ЦВ - останній повідомив позивача про необхідність надання повного пакету документів, що передбачені умовами укладеного Договору страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року (а.с.38-41). Відповідно до пп. 19.1.4. та пп. 19.1.7. Договору страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року, для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків Страхувальник зобов'язаний надати Страховику у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення» наступні документи: Довідку РВВС про викрадення транспортного засобу (обов'язково повинні бути вказані прізвище, ім'я та по батькові власника (користувача) транспортного засобу, державний номер, номери номерних агрегатів, місце та час викрадення); Постанову про порушення (або відмову в порушенні) кримінальної справи. Копії правовстановлюючих документів на транспортний засіб. Відповідно до п. п. 20.2. 20.4. Договору страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року, страхове відшкодування сплачується Страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку. Страхувальник зобов'язаний надати Страховику усі необхідні документи, що підтверджують причини та розмір збитку, перелік яких наведено в розділі 19 даного Договору. Ненадання вказаних документів дає Страховику право відмовити у виплаті відшкодування як в цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами. Виплата за ризиком «Викрадення» здійснюється лише за умови порушення кримінальної справи згідно чинного законодавства не раніше, ніж через два місяці після отримання необхідних документів згідно розділу 19 даного Договору. Проте, згідно постанови старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції Сперанського І.І. від 15.11.2010 року кримінальна справа порушена відносно [PERSON] за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, який належить [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ст. 289 КК України, була припинена та порушена кримінальна справа відносно [PERSON] за фактом розтрати чужого майна, ввіреного особі та яке перебуває в його користуванні за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України (а.с.17-18). Таким чином, подія яка сталася з застрахованим автомобілем не підпадає під страховий випадок за ризиком «Викрадення». Крім того, згідно з пп. 21.4.15 п. 21.4 Договору страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року, Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник не надав у разі викрадення транспортного засобу основний та/або додатковий комплекти ключів до замку запалювання транспортного засобу, ключі механічного протиугінного пристрою та/або пристрою дистанційного управління протиугінною системою та/або документи, що надають право на управління застрахованим транспортним засобом (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність, тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля) за виключенням викрадення транспортного засобу шляхом грабежу та/або розбою). Проте, в порушення вищевказаних вимог спірного договору [PERSON] не надав відповідачу (Страховику) вищевказані документи та додатковий комплекти ключів до замку запалювання транспортного засобу. Належних доказів надання позивачем відповідачу вищевказаних документів та додаткового комплекту ключів до замку запалювання транспортного засобу, суду не надано. Разом з тим, позивач в своїй позовній заяві вказав, що він добровільно передав [PERSON] автомобіль «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER], колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], на підставі довіреності. Вищевказані обставини також зазначені в постанові старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції Сперанського І.І. від 15.11.2010 року (а.с.17-18). Так, згідно з пп. 21.2.20 п. 21.2 Договору страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року, до випадків, що не є страховими відносяться збитки, що виникли внаслідок добровільної передачі Страхувальником (водієм застрахованого транспортного засобу) основного та/або додаткового комплектів ключів до замку запалювання транспортного засобу будь-якій особі (окрім збитків внаслідок ДТП при керуванні застрахованим транспортним засобом на законних підставах). Таким чином, даний випадок не є страховим, оскільки позивач (Страхувальник) добровільно передав свій автомобіль [PERSON], що не заперечувалось сторонами у справі та визнано самим позивачем в його позовній заяві, а тому вищевказані обставини доказуванню не підлягають на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Також, під час укладення Договору між позивачем та відповідачем було визначено особу яка може зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування. Відповідно до п. 4 Договору страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року, вигодонабувачем по даному договору є Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» (а.с.8), на підставі Договору про надання споживчого кредиту і застави транспортного засобу № 11290420000 від 29.01.2008 року. Відповідно до ч. 2 ст. 985 ЦК України, Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Таким чином, оскільки вигодонабувачем є Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк», позивач (Страхувальник) може мати право вимоги за спірним договором лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Проте, вигодонабувач не наділив позивача повноваженнями щодо права вимоги за спірним договором до відповідача, тому позивач не має права на одержання страхової виплати, що узгоджується з листом Верховного суду України «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011 року. Також, відповідно до пп. 18.1.3 п. 18.1 Договору страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року, в разі настання передбаченої у п. 15.2 Договору події, Страхувальник зобов'язаний протягом 3-х робочих днів з моменту настання події письмово сповістити про це Страховика шляхом надання Повідомлення про страховий випадок встановленої Страховиком форми. У випадку, коли виконання вказаних вимог було неможливим, Страхувальник повинен довести це документально (п. 18.1.3. Договору). Так, подія, яку позивач визначив, як страхову сталася 18.08.2009 року, але з повідомленням про настання такої події позивач звернувся до Страховика лише 06.10.2011 року (а.с.36-37), тобто більше ніж через два роки після настання події. Таким чином, позивач не виконав обов'язки покладені на нього спірним договором. В своїй позовній заяві позивач також зазначив, що заявлений випадок також може бути кваліфікований за ризиком «збитки внаслідок інших подій» - викрадення окремих складових частин транспортного засобу чи додаткового обладнання (вказаного в п. 6 Договору), а також пошкодження або знищення (повна загибель) транспортного засобу, його окремих складових частини чи додаткового обладнання (вказаного в п. 6 Договору) внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених Кримінальним кодексом України; пошкодження або знищення (повна загибель) транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання (вказаного в п. 6 Договору) внаслідок стихійного лиха (бурі, урагану, смерчу, повені, затоплення, паводку, зливи, граду, селю, землетрусу, зсуву, оповзню, осідання грунту, обвалу, лавини, незвичайних для даної місцевості морозів та великих снігопадів, дії підґрунтових вод, шторму, цунамі, удару блискавки та інших надзвичайних явищ природи), пожежі або вибуху, нападу тварин, падіння предметів на транспортний засіб (дерев, снігу, льоду, стовпів, рекламних щитів та ін.), попадання каміння або інших предметів, що відлетіли з-під коліс транспортного засобу, зовнішнього фізичного виливу інших випадкових, раптових та непередбачуваних подій (окрім вказаних в п. 15.2.1, п. 15.2.2 Договору), якщо такі події не є виключенням із страхових випадків згідно з цього Договору (розділ 21). Однак, дане твердження є помилковим та не відповідним умовам Договору, оскільки, протиправність дій третіх осіб, передбачених КК України, повинно полягати у завданні збитків Страхувальнику внаслідок викрадення окремих складових частин транспортного засобу чи додаткового обладнання, а також пошкодження або знищення (повна загибель) транспортного засобу, його окремих складових частини чи додаткового обладнання. Відповідно до п. 24.4 Договору страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року, повна загибель транспортного засобу - випадок коли вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення Договору або перевищує різницю між страховою сумою, встановленою на відповідний період надання послуг, та вартістю залишків транспортного засобу. Отже, оскільки заявлений випадок не пов'язаний з викрадення окремих складових частин транспортного засобу чи додаткового обладнання, а також з пошкодженням або знищенням (повною загибеллю) транспортного засобу, кваліфікація даного випадку за ризиком «збитки внаслідок інших подій» (пп. 15.2.3. Договору) є неможливою. Крім всього вищевказаного, пунктом 16.1. Договору страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року передбачено, що у випадку сплати страхового платежу за Договором одноразово в розмірі згідно з п. 13.2. Договору, Договір набуває чинності з дати, вказаної в п. 10, але не раніше дня, наступного за днем сплати Страхувальником страхової премії в повному обсязі на рахунок Страховика або Повіреного, та діє до 24-00 години дня, зазначеного в п. 10 Договору, як дата закінчення його дії. Відповідно до п. 10 Договору страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року, договір діє з 00 годин 00 хвилин 19.08.2009 року до 24 годин 00 хвилин 18.08.2010 року (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Проте, як було встановлено в судовому засіданні, подія, яку позивач визначив, як страхову, сталася 18.08.2009 року, що визнано самим позивачем в його позовній заяві та підтверджується постановами старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції Сперанського І.І. від 15.02.2010 року та від 15.11.2010 року (а.с.16-18). Таким чином, на момент події вказаної позивачем, а саме заволодіння громадянином [PERSON] автомобіля «Mitsubishi Pajero», 2008 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER], колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON], Договір страхування транспортного засобу ИБ № 1116531 від 18.08.2009 року ще не вступив в свою дію. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed