Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказала, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2005 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 22 листопада 2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірваною. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає вже тривалий час, проживає за іншою адресою. Позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісяця починаючи з грудня 2012 року до досягнення ним повноліття оскільки відповідач офіційно не працює, відомостей про доходи відповідача вона не має. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила розглянути дану справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заперечення проти позовної заяви, позов визнав частково, в запереченні зазначив, що здійснював допомогу на утримання дитини, поки мешкав в м. Луганську, а з 2015 року допомогу стало здійснювати неможливо, внаслідок відсутності відомостей про місце знаходження відповідачки з дитиною, офіційно він працевлаштувався лише з 14.12.2015 року у Товаристві обмеженої відповідальності «ФрззіФруд» і сума заробітної плати йому на даний час фактично не відома, оскільки отримає він кошти лише в лютому 2016 року. До 15.12.2015 року він мав нерегулярний, мінливий дохід, і тому буде правильно нарахувати заборгованість за 2015 рік виключно в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» й просив призначити сплату аліментів з 10.12.2015 року, з дня подання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню за слідуючих підстав: За ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 181 ч. 1-3 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері і (або) батька у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, за ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. За ст.184 СК України якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с.4) сторони розірвали шлюб 22.11.2012 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьками якого вони є ( а.с. 6). Позивач проживає окремо від відповідача із своїм сином на тимчасово окупованій території України (а.с.36). Відповідач проживає на тимчасово окуповані території, нещодавно працевлаштувався. Згідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2016 року 1455 грн., а 30% від цієї суми становить 436,50 грн. Аліментні платежі не повинні бути нижчими, ніж 436,50 грн. При стягненні аліментів на користь позивача суд приймає до уваги її позицію щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, та позицію відповідача, який наполягає на стягненні аліментів в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом враховано матеріальний стан відповідача, який працевлаштувався лише у грудні 2015 року, враховано факт того, що відповідач на момент розгляду справи у суді є дієздатним, має можливість працювати та отримувати постійний заробіток. При цьому суд не вбачає підстав стягувати аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому законодавством, а вважає за доцільне стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини в сумі 800 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача починаючи з 10 грудня 2012 року, суд відмовляє, оскільки згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача але не міг їх одержати. Доказів того, що позивач вживав заходів для одержання аліментів з відповідача до звернення в суд з цим позовом не надано. З відповідача підлягає стягненню судовий збір, на підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви.

Outcome: partial