Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

В листопаді 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей з матір`ю, в якому позивач просила визначити місцем проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] . В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що 08.08.2003 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: дочок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У березні 2019 року [PERSON] добровільно залишив місце свого проживання: [ADDRESS] . Нову адресу позивачу [PERSON] не повідомив. 03.03.2020 рішенням Дарницького районного суду м. Києва шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю. Позивач зауважує, що зі свого боку ніколи не перешкоджала спілкуванню батька з дітьми. Позивач самостійно виховує дітей, дбає про їх освіту та добробут, має постійну роботу, самостійний дохід. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, свого представника не направив. Будь-яких заяв та клопотань не надав. В судове засідання представник третьої особи Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Начальник Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації Ніколаєнко Н. надала до суду клопотання про залучення висновку про визначення місця проживання дітей та розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.03.2020 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 08.08.2003, актовий запис № 594 розірвано. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 08.07.2009, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1099 та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 08.07.2009, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1100. В зазначених свідоцтвах про народження вказано: мати - [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно з довідками № 313 та № 314 від 11.11.2020 [PERSON] та [PERSON] навчаються у 5-Г класі школи І-ІІІ ступенів № 286 м. Києва. [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в амбулаторії ЗПСМ № 5 КНП «Ц ПМСД № 1» з народження по теперішній час, що підтверджується довідками № 1924/16 та № 1924/15 від 12.11.2020. Відповідно до довідок, виданих 05.08.2016, 08.08.2018, 05.06.2019 та 27.01.2020 ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» [PERSON] має захворювання: остеохондропатія головки правої стегнової кістки (хвороба Пертеса), ІІ-ІІІ група за Cataran IV-V стадія, у зв`язку з чим дитина з обмеженими можливостями з 22.08.2016. Відносно останньої встановлена інвалідність, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданого Голосіївською районною державною адміністрацією в м. Києві 26.09.2016, номер особової справи № 624029. Як вбачається з висновку лікарсько-консультативної комісії № 3018/38 від 08.08.2018 [PERSON] за станом здоров`я потребує індивідуального навчання з 01.09.2016 по 01.02.2020. З 01.02.2020 [PERSON] почала ходити до школи, що підтверджується консультативним висновком про стан здоров`я дитини та можливість відвідування школи. Згідно довідок з Офтальмологічної практики «Євровізор» від 14.01.2019, 11.04.2019, 05.10.2019, 06.06.2020, 12.09.2020, 14.10.2020 [PERSON] має міопію слабого ступеню обох очей, постійно потребує носіння м`яких контактних лінз та окулярів. Дитина регулярно відвідує лікаря - офтальмолога, який двічі рекомендував проведення доплер судин очей та лікування в остеопата. Всі рекомендації були виконані 20.03.2020, 26.09.2020 проведені відповідні дослідження, що підтверджується довідками. Крім того, у [PERSON] вродженою є аномальне розташування хорди в порожнині лівого шлуночку серця та двустулковий аортальний клап Відповідні дослідження проводяться в КДП НДСЛ «Охматдит» , що підтверджується відповідною випискою від 30.09.2020. Також згідно довідки від 21.11.2020 Медцентр LEVMED проводяться необхідні реабілітаційні заходи, пов`язані з їх хворобами. 22.10.2020 позивачем були укладені Декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-451М-00А0 стосовно [PERSON] та [PERSON] . Мати - [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» на посаді фахівця з оформлення та супроводження договорів. Як вбачається з довідки, виданої ТОВ «ФК «Житло-Капітал» за місцем вимоги вих. № 02-12/11/20 від 12.11.2020 [PERSON] має дохід за період з 01.05.2020 по 31.10.2020 склав 38837,29 грн. Відповідно до висновку Голосіївської районної і м. Києві державної адміністрації від 11.02.2021 за № 100-2069, вважають за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] з матір`ю, [PERSON] . Висновок містить рекомендаційний характер. Відповідно до Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. У висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації зазначено про доцільність визначення місця проживання малолітньої разом з матір`ю. Пункт 72 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, вказано, що під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зміст висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації суд вважає, що органом опіки та піклування у повній мірі виконано вимоги норми п. 72 Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної з захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866. Так, у висновку проаналізовано ставлення батьків дитини до виконання своїх батьківських обов`язків. Також зазначено, що зі слів матері [PERSON] з дітьми не спілкується, не приїздить, участі у вихованні не приймає, не цікавиться успіхами дітей, не цікавиться навчанням. Зі слів дітей батька не бачили вже понад 2 роки, по телефону не спілкуються, батько не шукає з ними зв`язок і не приймає участі в їх житті. Окрім того, вказано, що місце проживання батька [PERSON] невідоме і засоби телефонного зв`язку невідомі. З огляду на те, що висновок про недоцільність визначення місця проживання малолітньої з батьком є достатньо аргументованим, не суперечить інтересам дитини, суд погоджується з ним. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2). Саме з урахуванням зазначених принципів ЄСПЛ здійснював оцінку того, чи національні суди вжили всіх заходів для визначення найкращих інтересів дитини у цій справі та визначили її місце проживання з дотриманням вимог статті 8 Конвенції. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Крім того, під час вирішення цієї справи суд враховує статтю 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» («Sommerfeld v. Germany») від 08 липня 2003 року, «Цаунеггер проти Німеччини» («Zaunegger v. Germany») від 03 грудня 2009 року). Суд зазначає, що у спірних правовідносинах найкращим інтересам дітей відповідатиме постійне проживання дітей разом із матір`ю та за місцем проживання якої створено всі умови для гармонійного розвитку дітей, оскільки увесь час діти проживають з [PERSON] , позивач самостійно займається вихованням та піклуванням про дітей, постійно слідкує за станом їх здоров`я, ліками, проводить всі необхідні реабілітаційні заходи щодо дітей, повністю опікується інтересами і потребами дітей, слідкує за розвитком їх здоров`я, дбає про їх освіту та добробут. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей, підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: approved