Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

В інтересах [PERSON] до суду звернувся представник [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту народження [PERSON] 06 червня 1988 року від батьків [PERSON], [INFO], яка померла 16.11.2016 року, та [PERSON], який помер 20.03.2009 року, зазначаючи заінтересованою особою Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Подання до суду вказаної заяви представник заявника обґрунтовує тим, що запис органом реєстрації актів цивільного стану про його народження не був зроблений, а його батьки своєчасно не подали заяву про реєстрацію факту народження та видачу свідоцтва про народження дитини. При цьому, представник заявника зауважив, що [PERSON] перебуває під супроводом Ужгородського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, де йому було призначено захисника з метою представництва інтересів для виготовлення документів, що посвідчують особу заявника. Зазначає, що ним скеровувався запит про наявність актових записів про народження [PERSON], однак відомості про реєстрацію [PERSON] відсутні, останній немає свідоцтва про народження, відповідно і немає паспорту громадянина України. Представник заявника вказує, що згідно зі ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. З посиланням на положення Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» представник заявника просить: -встановити юридичний факт народження [PERSON] 06 червня 1988 року в місті Ужгород від батьків [PERSON], [INFO], яка померла 16.11.2016 року, та [PERSON], який помер 20.03.2009 року; -Ужгородському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області провести державну реєстрацію народження [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, вказавши батьками: мати - [PERSON], [INFO], яка померла 16.11.2016 року, батько [PERSON], який помер 20.03.2009 року; -видати первинне свідоцтво про народження представнику (адвокату) Ужгородського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника та заявник подану заяву підтримали, просили задовольнити заявлені вимоги. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом з довідки ромської громади обєднання ромів Ужгорода від 21.03.2017 року №42 [PERSON], [INFO], фактично проживає за адресою: [INFO], у якого відсутній паспорт громадянина України, даний громадянин не працює і є малозабезпеченим. Зі свідоцтва про смерть серії 1-ФМ №215136 судом встановлено, що [PERSON] померла 16.11.2016 року, про що Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області складено відповідний актовий запис за №1214. У судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] помер 20.03.2009 року, про що Ужгородським міським відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області складено відповідний актовий запис за №322 та видано свідоцтво про смерть серії 1-ФМ №074599. На адвокатський запит щодо видачі повторно свідоцтва про народження громадянина [PERSON] відповідний документ не видано. У відповідності до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). За ч. 1 ст. 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою\~і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до СК України та ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Так, відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Крім того, за положеннями Кодексу про шлюб та сім'ю України від 20.06.1969 року № 2006-VII, що був чинний у момент народження заявника, народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміна прізвища, імені, по батькові підлягали реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Главою 20 Кодексу про шлюб та сім'ю України було визначено місце, порядок реєстрації народження, строки подачі заяви про реєстрацію народження, зокрема, заява про реєстрацію народження дитини повинна бути подана не пізніше трьох місяців з дня народження дитини, за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них, а в разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження - за заявою родичів, інших осіб або адміністрації лікувального закладу, в якому перебувала мати під час народження дитини. Також обов'язок батьків зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану регламентований ст. 144 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 року№2947-III, відповідно до норм якої батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. За ч. ч. 2 - 4 вищенаведеної статті Сімейного кодексу України у разі смерті батьків або неможливості для них з інших причин зареєструвати народження дитини реєстрація провадиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина або в якому на цей час вона перебуває; реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові; реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, визначені підстави для державної реєстрації народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цих правилах, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. За ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина. У контексті положень п. 5 ч. 2 ст.\~234, п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України\~та розяснень, викладених у п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (ч. 1 ст. 259 ЦПК України). Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом заяви [PERSON] був народжений вдома і не перебував під наглядам жодного медичного закладу, документ закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження відсутній, а батьками приписи як Кодексу про шлюб та сім'ю України, так і Сімейного кодексу України щодо подання заяви про реєстрацію народження їх сина виконано не було, родичі у нього відсутні. Відтак, представник заявника обґрунтовано звернувся до суду з метою встановлення юридичного факту, а його заява підлягає до задоволення з метою підтвердження події, що нерозривно пов'язана з особою заявника і започатковує її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Outcome: approved