Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

В липні 2020 АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.10.2012 у розмірі 133023,15 грн, з яких: 6192 грн тіло кредиту; 126831,15 грн проценти за користування кредитом за період з 03.10.2012 по 31.05.2017. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.10.2012 між сторонами укладено кредитний договір № б/н, оформлений заявою позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник, отримавши кредитні кошти систематично порушував договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 17.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвало суду від 28.07.2020 визнано явку представника позивача в судові засідання обов`язковою. В судове засідання відповідач не прибув, про причини свої неявки не повідомив, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою свого представника, доказів на підтвердження представництва не надав. Враховуючи другу поспіль неявку відповідача суд, без виходу до нарадчої кімнати постановив проводити розгляд справи за відсутності відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав викладених у ньому ат просив суд задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що 03.10.2012 між ПАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 300 грн, з 03.10.2012 ліміт збільшено до 5000 грн, з 18.10.2012 до 6000 грн (на 16, 17 а.с.). Станом на 31.03.2020 у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 133023,15 грн, з яких: 6192 грн тіло кредиту; 126831,15 грн проценти за користування кредитом за період з 03.10.2012 по 31.05.2017 (розрахунок заборгованості на 7-9 а.с.). Судом відхиляються в якості доказів Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (на 18 а.с.) та Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» (на 19-46 а.с.), оскільки не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як домовленість сторін про надання банківського кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, далі ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Кредитний договір укладений між сторонами, не містить положень щодо встановлення відсотків за користування кредитом, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом за період з 03.10.2012 по 31.05.2017 у розмірі 126831,15 грн належить відмовити. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6192 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 97,74 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору, розрахованого пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial