Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

В липні 2017 року Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. В позові зазначає, що [PERSON], [PERSON] є власниками квартири за адресою [ADDRESS]. За період з\~ 01.10.2013 р. по 01.07.2016 р. позивач надав відповідачам за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води на загальну суму\~ 13231,24 грн. Відповідачі як споживачі цих послуг здійснювали оплату за надані послуги несвоєчасно та не в повному обсязі. Загальна сума заборгованості складає 4983,05 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на свою користь, також просив стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав, просив також стягнути з відповідача витрати на розміщення оголошення в пресі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились з невідомих причин, викликалася шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження, причини неявки у судове засідання відповідачі суд не повідомили. З матеріалів справи видно, що відповідачу за останньою відомою адресою були направлені судова повістка, позовна заява з додатками, однак повернуті суду установою пошти в звязку із закінченням терміну зберігання. Згідно із ст.77 ЦПК України, у разі відсутності заяви сторони або іншої особи, яка бере участь у справі, про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу, відмінну від адреси реєстрації, відповідачі не подавали, таким чином не повідомляли про необхідність направляти судові повістки за місцем їх перебування, невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є власниками квартири за адресою [ADDRESS]. про що надана інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.06.2017 № 90530990. Відповідно до ст.1,19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 р.» Про визначення виконавців жилого-комунальних послуг», з 01.01.2009 р. у м.Запоріжжі концерн «МТМ» виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для населення, що мешкає у житловому фонді у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж\~ концерну «МТМ». Як передбачено ст.322 ЦК України, власник зобовязаний нести всі витрати, повязані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Відтак, відповідачі [PERSON], [PERSON] мають солідарний обовязок перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг, наданих у житловому приміщенні, яке є їх власністю, відповідно, немає підстав для звільнення її від обовязків по сплаті житлово-комунальних послуг. Як вбачається з позовної заяви «МТМ», за період з 01.10.2013 р. по 01.07.2016 р позивач надав відповідачам, за адресою квартири належної на праві приватної часткової власності, послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води на загальну суму\~ 13231,24 грн. Відповідачі як споживачі цих послуг здійснювали оплату за надані послуги не в повному обсязі, а саме було сплачено 8248,48 грн., про що свідчить наданий розрахунок. Нарахування оплати за надані житлово-комунальні послуги у квартирі, яка є спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON] позивачем здійснювалось по особовому рахунку № 31506969 відкритому на відповідального власника [PERSON], щомісячно. Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачі не виконали зобовязання по сплаті за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, що підтверджено наданим розрахунком заборгованості. Доказів про сплату заборгованості в повному обсязі або частково, відповідачами суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов заявлено обґрунтовано та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі\~ст. 526, 629, 714 ЦК України,ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,ст.3,10,11,57,60,61,88,212-215,218,294 ЦПК України,суд-

Outcome: approved