Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

В лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10.06.2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні конфлікти які виникали через образи та інше, внаслідок чого між сторонами фактично припинилися шлюбні відносини, на даний час сторони проживають окремо. Позивач вважає, що збереження сім`ї неможливо, у зв`язку з чим, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Справу просила розглянути без її (а.с.21). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та заперечень не надав. В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, а також п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 10.06.2006 року у виконавчому комітеті Новодолинської сільської ради Овідіопольського району, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] виданим повторно Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного териториального управління юстиції в Одеській області (а.с.9). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких наявні в матеріалах справи( а.с.7-8) . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. В порядку ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Причиною розпаду сім`ї є постійні конфлікти, внаслідок яких припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] існує лише формально і підлягає розірванню. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.105,110,112-115 СК України,

Outcome: approved