Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

В липні 2015 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 75 від 26 січня 2010 року, вчиненого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про народження [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вона з 29 серпня 2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Одружилася вона вже будучі вагітною. Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, оскільки відповідач докоряв їй, що він не є батьком дитини. Оскільки на час народження дитини шлюб між ними розірваний не був батьком дитини вказаний відповідач. В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Раніше в судовому засіданні також підтримувала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду клопотання, в якому просив справу розглянути без його участі та вказав, що позовні вимоги позивачки підтримує. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву в якій просила справу розглянути на розсуд суду без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ст. 121 Сімейного Кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 2009 року [PERSON] та [PERSON] до (після укладання шлюбу [PERSON]) зареєстрували шлюб в Брилівській селищній раді Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КГ № 047084 від 19.08.2009 року (а.с.6). Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 грудня 2013 року, яке набрало законної сили 09 січня 2014 року, шлюб між сторонами був розірваний (а.с.5). Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а саме 13 січня 2010 року, позивачка народила дитину - [PERSON], про що 26 січня 2010 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено в Книзі реєстрації народжень відповідний актовий запис за № 75, копія якого знаходиться в матеріалах даної справи, в якому батьком дитини згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України був записаний - [PERSON] (а.с.26). Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Проте, позивачка заперечує батьківство відповідача у відношенні [PERSON], [INFO], та вказує, що він не є біологічним батьком цієї дитини, оскільки вона виходила заміж вже вагітною від іншого чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 138 Сімейного Кодексу України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 1 ст. 136 Сімейного Кодексу України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. На підставі вищевказаного, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про виключення запису про відповідача як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачкою не було доведено суду належними доказами, що відповідач дійсно не є біологічним батьком дитини та між ними відсутнє кровне споріднення. При цьому, судом роз'яснювалося позивачці про її права на проведення по даній справі молекулярно-генетичної експертизи для встановлення факту щодо відсутності кровного споріднення між відповідачем та малолітнім [PERSON], [INFO]. Але позивачка відмовилася від проведення такої експертизи та просила ухвалити рішення на підставі наданих нею пояснень. Проте, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тому, суд критично ставиться до тверджень позивачки стосовно того, що відповідач не є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], оскільки її твердження ґрунтуються на припущеннях та не мають відповідних підтверджень. Крім того, відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 138 Сімейного Кодексу України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Проте, інша особа заяви про своє батьківство відносно малолітнього [PERSON], [INFO], не подала, а строк для звернення за даними вимогами, встановлений ч. 3 ст. 138 Сімейного Кодексу України, позивачка пропустила, оскільки після народження дитини вже минуло більше пяти з половиною років. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed