Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 8 000 дол. США, що станом на 28 квітня 2015 року еквівалентно згідно курсу Національного банку України - 183 120 грн. та 3% річних за користування коштами за період з 01 січня 2004 року по 28 квітня 2015 року в сумі 8 343 дол. США, що еквівалентно - 190 974 грн. 93 коп., а всього 374 094 грн. 93 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01 жовтня 2001 року відповідач позичив у нього 8 000 дол. США про, що написав власноручно розписку. Відповідач незважаючи на вимогу повернути кошти взяті на себе зобов'язання не виконав, чим порушені права позивача. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 жовтня 2001 року відповідач позичив у [PERSON] 8 000 дол. США про, що написав власноручно розписку. Відповідач незважаючи на вимогу повернути кошти взяті на себе зобов'язання не виконав. Ці обставини підтверджуються поясненнями представника позивача та розпискою. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В силу ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Оцінюючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язання по поверненню [PERSON] позики у строк передбачений договором, а тому сума позики в розмірі 8 000 дол. США, що станом на 28 квітня 2015 року еквівалентно згідно курсу Національного банку України - 183 120 грн. та 3% річних за користування коштами за період з 01 січня 2004 року по 28 квітня 2015 року в сумі 8 343 дол. США, що еквівалентно - 190 974 грн. 93 коп., а всього 374 094 грн. 93 коп. підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку, а також судові витрати по справі.

Outcome: approved