Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В листопаді 2012 року представник [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Армадаземпроект», третя особа Миколаївська міська Рада, в якому просив, захистити порушене право позивача як споживача послуг, та зобов'язати ТОВ «Армадаземпроект» безоплатно усунути недоліки по розробці та виготовлені технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] та протягом розумного строку, але не більше трьох місяців, після набрання рішенням законної сили, подати технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує його право н вказану земельну ділянку на затвердження сесії Миколаївської міської Ради. Визнати недійсними п.п.4, 4.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради №39/7 від 03.11.2009 року щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документа (державного акту) на земельну ділянку площею 691 кв.м. по [ADDRESS] та надання [PERSON] у власність вказаної земельної ділянки Визнати недійсним державний акт серії ЯЛ №631931 від 23.08.2010 року, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 691 кв.м. за адресою [ADDRESS]. Заявою від 11.07.2013 року, представник позивача уточнив позовні вимоги, просив залучити до участі у справі у якості співвідповідача Миколаївську міську Раду, та у якості третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ухвалою суду від 11.07.2013 року до участі у справі у якості співвідповідача було залучено Миколаївську міську Раду, у якості третіх осіб суміжних землекористувачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Уточнивши позовні вимоги [PERSON] просив: Зобов'язати ТОВ «Армадаземпроект» безоплатно усунути недоліки по розробці та виготовлені технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує його право на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] шляхом відновлення меж належної йому земельної ділянки відповідно до рішення виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих №72 від 18.01.1955 року, площею 715 кв.м., та протягом розумного строку, але не більше трьох місяців, після набрання рішенням законної сили, подати вказану технічну документацію на затвердження сесії Миколаївської міської Ради. Визнати незаконним та скасувати п.п.4, 4.1 рішення Миколаївської міської ради №39/7 від 03.11.2009 року та державний акт серії ЯЛ №631931 від 23.08.2010 року В заяві представник позивача зазначив, що [PERSON] на праві власності, на підставі договору купівлі продажу №1079 від 19.06.2004 року та Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва №2-1532/2007 від 25.01.2008 року належить житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Рішенням Виконкому Миколаївської міської Ради депутатів трудящих №72 від 18.01.1955 року, землекористувачам за вказаною адресою було виділено земельну ділянку площею 715 кв.м.. В подальшому, він вирішив приватизувати вказану земельну ділянку. Розпорядженням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №01-888 від 11.06.2009 року йому було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 715 кв.м. та укладено договір з ТОВ «Армадаземпроект» на розробку та виготовлення необхідної технічної документації.. В силу неможливості його особистої участі у розробці та виготовлені землевпорядної документації по причині перебування за кордоном, він скористався послугами посередника, з яким договору доручення не укладав.. Разом з цим у повному обсязі сплатив послуги ТОВ «Армадаземпроект». Після повернення в Україну у 2012 році, та ознайомлення з оспорюваним державним актом, виявив, що ТОВ «Армадаземпроект» неналежним чином було виконано обов'язки по наданню йому послуг з розробки технічної документації, а саме в порушення вимог «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №43 від 04.05.1999 року, не провели виявлення, встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до тих, що були визначені за рішенням виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих №72 від 18.01.1955 року, а встановили їх по фактичному використанню. Також зазначив, що не погоджував межі земельної ділянки на кадастровому плані, не підписував акт встановлення меж земельної ділянки в натурі та акт прийому-передачі межових знаків під охорону та зберігання. На вказаних документах підписи виконано не ним а сторонньою особою. Внаслідок вказаних порушень, державний акт про право власності йому було видано з порушенням встановленого порядку його виготовлення та видачі, на земельну ділянку площею 691 кв.м., що на 24 кв.м. менше, ніж він мав право отримати. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, підтвердили фактичні обставини, викладені у заяві. У судовому засіданні представник Миколаївської міської Ради позовні вимоги не визнав. посилаючись на те, що оспорюване рішення було прийнято ними у межах своїх повноважень. У судовому засіданні треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], проти позовних вимог [PERSON] в частині скасування рішення Миколаївської міської Ради та визнання недійсним державного акту не заперечували. В подальшому до судового засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. До судового засідання третя особа [PERSON] не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином.. Судом приймалось рішення по справі за відсутності незявившихся сторін та учасників, на підставі наданих доказів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні позивач, на підставі договору купівлі продажу №1079 від 19.06.2004 року та Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва №2-1532/2007 від 25.01.2008 року, є власником житлового будинку [ADDRESS] (А.с.9-12). Рішенням Виконкому Миколаївської міської Ради депутатів трудящих №72 від 18.01.1955 року, по результатам обміру земель будівельного кварталу №216, за землекористувачами будинку [ADDRESS] було зареєстровано земельну ділянку загальною площею 715 кв.м. (А.с.15-17). Відповідно до ст..116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Частина третя цієї ж статті розкриває зміст різновидів безоплатної передачі земельних ділянок громадянам як форми переходу права власності. До таких різновидів відносяться: приватизація земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності. Порядок приватизації земельних ділянок визначається ст. 118 ЗК України. 11.06.2009 року Виконавчим комітетом Миколаївської міської Ради [PERSON] було надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо оформлення державного акту про право власності на земельну ділянку, орієнтовною площею 715 кв.м. за адресою [ADDRESS] (А.с.32) Як було встановлено судом ТОВ «Армадаземпроект» [PERSON] було надано послуги щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо складання документу (державного акту), що посвідчує право на земельну ділянку. При цьому, як пояснив у судовому засіданні представник позивача та підтверджується копією паспорта [PERSON] на право виїзду за кордон з відповідними відмітками, копією посвідчення особи у Італійській Республіці ( у вказаний період), [PERSON] перебував за кордоном, та будь-яких дій, щодо складання технічної документації не вчиняв (А.с.18-22). ТОВ «Армадаземпроект» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документу (державного акту), що посвідчує право [PERSON] на земельну ділянку площею 691 кв.м., при цьому, як слідує з пояснювальної записки зовнішні межі землеволодіння відновлено в натурі по їх фактичному положенню на місцевості в присутності землевласника (А.с.56). Відповідно до п.п.1.13 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №43 від 04.05.1999 року, складання державного акту на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надага громадянам у постійне користування або при переоформлені правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою в установленому порядку відповідною технічною документацією. Відповідно до положень ст..107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Відповідно до п.п. 1.12, 1.13 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №43 від 04.05.1999 року, складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Складання державного акту на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам у постійне користування або при переоформлені правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою в установленому порядку відповідною технічною документацією. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «Армадаземпроект» під час виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], не було виявлено та встановлено в натурі (на місцевості) дійсні межі земельної ділянки площею 715 кв.м., яку було передано землекористувачам житлового будинку [ADDRESS] за рішенням Виконкому Миколаївської міської Ради депутатів трудящих №72 від 18.01.1955 року. Крім того, в порушення положень ст..198 ЗК України, яка передбачає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, здійснюється з метою вірного визначення меж земельної ділянки, при виготовлені технічної документації, на підставі якої у власність [PERSON] за рішенням Миколаївської міської Ради було передано земельну ділянку, межі якої не було погоджено з суміжними землекористувачами по [ADDRESS], які також оспорюють визначені межі земельної ділянки, переданої у власність позивача. Також, як було встановлено судом [PERSON] не погоджував межі земельної ділянки на експлікації земельних угідь (кадастровому плані) та не підписував Акт встановлення меж земельної ділянки в натурі та прийому-передачі межових знаків під охорону та зберігання, та підпис на вказаних документах виконано не позивачем, а іншою особою, що підтверджується Висновком судово-почеркознавчої експертизи №1808 від 13.12.2013 року. Пунктами 4, 4.1 рішення Миколаївської міської Ради №39/7 від 03.11.2009 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документа (державного акту) на земельну ділянку площею 691 кв.м., за рахунок земель міста, не наданих у власність або користування, з віднесенням їх до земель житлової забудови, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 691 кв.м. для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (А.с.14). 23.08.2010 року на ім'я [PERSON] було видано державний акт серії ЯЛ №631931 на право власності на земельну ділянку площею 691 кв.м. за адресою [ADDRESS] (А.с.13). . Таким чином, судом встановлено, що державний акт було видано з порушенням встановленого порядку його виготовлення та видачі, що призвело до порушення прав [PERSON] на отримання у власність земельної ділянки, та поновлення яких підлягає шляхом скасування оспорюваного рішення Миколаївської міської Ради та державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо зобов'язання ТОВ «Армадаземпроект» безоплатно усунути недоліки, допущені при виконанні робіт по виготовленню технічної документації. Так, [PERSON] є споживачем послуг, які надаються ТОВ «Армадаземпроект», а отже, відносини між ними, підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12.05.1991 року з послідуючими змінами. Відповідно до положень ст..10 ч.3 п.1 вказаного Закону - у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, зокрема безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк. Відповідно до положень ст..88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: approved