Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вищезазначеним позовом. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивачі просили суд визнати [PERSON],[INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] з липня 2009 року. У відповідності зі ст.84 ЦПК України просили стягнути з відповідача на користь позивачів 229 грн. 40 коп. судових витрат та 500 грн. витрат, які вони понесли у зв'язку з наданням юридичної допомоги. Позивачі в судове не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини і підстави, викладені в позовній заяві, просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув про день, час і місце розгляду справи були повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представники третіх осіб ТОВ «Житлорембудсервіс» та Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не прибув про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву, відповідно до якої просять суд розглянути дану справу у відсутності їх представника, проти позову не заперечують. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, давши аналіз і оцінку наданим доказам в їх сукупності, знаходить, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до статті 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частини четвертої статті 71 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст. 72 цього ж кодексу визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» громадяни України зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) 09 липня 1984 року Виконавчим комітетом Кременчуцької міської Ради народних депутатів видано ордер №565 на квартиру [ADDRESS]. На підставі виданого ордеру позивач вселилася у квартиру і проживає в ній до цього часу. 28 листопада 1987 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] - відповідачем по справі, про що видано у Палаці шлюбів м. Кременчука свідоцтво про реєстрацію шлюбу за № [NUMBER], актовий запис за № 1622. 29 червня 1988 року відповідач був зареєстрований у вищезазначеній квартирі. [INFO] року у них народилася донька [PERSON], а [INFO] року син [PERSON], які є позивачами по справі. Вони зареєстровані в квартирі і користуються нею до цього часу. Також в квартирі зареєстрований неповнолітній [PERSON] - син [PERSON] Жиле приміщення складається з 1-ї кімнати площею 16,80 кв.м. Загальна площа квартири становить 35,20 кв.м. Договір найму укладено з [PERSON], на її ім'я відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Сімейне життя з відповідачем не склалося і [PERSON] залишив сім'ю та місце проживання. 22.01.2010 року він звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом про розірвання шлюбу. Як вбачається із позовної заяви [PERSON] і як в дійсності склалися обставини, з липня 2009 року за місцем реєстрації відповідач не проживає. 07 травня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис за № 177. З липня 2009 року до цього часу, тобто протягом чотирьох років, [PERSON] фактично спірною квартирою не користувався, повністю припинив виконувати обов'язки колишнього члена сім'і, передбачені ст. 64 ЖК України, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. За час його відсутності позивачі підтримували квартиру в належному стані, робили поточний ремонт, щомісячно сплачували розрахунки за користування житловим приміщенням та оплачували комунальні послуги. За весь цей час відповідач жодного разу не цікавився ні житлом, ні оплатою комунальних послуг, ні іншими питаннями щодо спірного житлового приміщення. З липня 2009 року відповідач в квартирі не проживає без поважних причин. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується також актом № 203 від 11.11.2013 року складеним зі слів свідків [PERSON] і [PERSON] і підписаним начальником сектору РРЦ Супрун І.І., заступником генерального директора з правових питань Осика О.С., паспортистом РРЦ Борщик О.О. Згідно з актом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2009 року. На підставі вищенаведених обставин суд прийшов до висновку, що оскільки відповідач з 2009 року, тобто більше ніж 6 місяців, в квартирі [ADDRESS] не проживає, він вважається таким, що втратив право користування вказаним будинком, внаслідок чого відповідач повинен бути знятим з реєстраційного обліку у вищевказаному будинку, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved