Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

В липні 2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом відповідно до уточненої редакції якого просила визначити, що частка [PERSON] у праві власності на земельну ділянку площею 0,0710 га, кадастровий номер 0510136600:02:082:0089, що розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 9/10 частки, а частка [PERSON] у праві власності на дану земельну ділянку 1/10 частки. Мотивувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на частину вищезазначеної земельної ділянки. Проте, у зв`язку з тим, що частка померлого у спільній частковій власності на земельну ділянку не виділена, позивач не має можливості оформити свої спадкові права після смерті батька. Тому просила суд визначити частки власників земельної ділянки пропорційно до їх часток на будинковолодіння, що розташоване на ній. Ухвалою суду від 20.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов з підстав викладених у ньому та просили суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач до судового засідання не прибув, однак до початку розгляду справи подав до суду заяву про визнання позову, додатково просив розгляд справи провести за його відсутності. Третя особа до судового засідання не прибула, однак також подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує та просить їх задовольнити. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (на 9 а.с.). Спадкоємцем померлого є його донька [PERSON] та [PERSON] . Спадкове майно складається з 9/10 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Решта 1/10 частки будинку належить [PERSON] . Померлому [PERSON] разом із [PERSON] на праві спільної часткової власності належить земельна ділянка площею 0,0710 га, кадастровий номер 0510136600:02:082:0089, що розташована за адресою: [ADDRESS] (на 18 а.с.). У зв`язку з тим, що частки співвласників у спільній частковій власності на земельну ділянку не виділені, позивач не має можливості оформити свої спадкові права на частину земельної ділянки після смерті батька, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (на 19 а.с.). Згідно ч. 1, 2 ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 5 ст. 89 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. В той час як законом встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (ч. 4 ст. 120 ЗК України). Таким чином, вищезазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, про що також звернув увагу Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 у справі №127/50/16-ц. Статтею 1216 Цивільного кодексу України зазначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про визнання визнанняч позову відповідачем і задоволення позовних вимог,- визначивши, що розмір частки [PERSON] на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 9/10 частки, а частка [PERSON] 1/10, які, розраховані пропорційно до їх часток на будинковолодіння. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з відповідача на кристь позивачаалежить стягнути 420,400 грн. З держбюджету позивачу належитьт повернути 420.40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved