Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

в липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Львівського комунального підприємства «Житловик-С», Комунальної установи «Львівського міського центру приватизації державного житлового фонду», Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсною приватизації, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтво про право власності на квартиру, визнання недійсним договору дарування та договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності та визнання права користування. Свої вимоги позивач мотивував тим, що в квартирі [ADDRESS] фактично проживали його мати [PERSON], яка була зареєстрована у вказаній квартирі з 27.11.1995 р. та проживала у ній по день своєї смерті, та її чоловік [PERSON], які були одружені 09 червня 1990року. 09.11.2004 р. в спірній квартирі був зареєстрований він, як син до матері, та проживав у цій квартирі однією сім'єю з [PERSON] та [PERSON] 09 лютого 2006 року квартира [ADDRESS] була приватизована [PERSON] на одну особу, згідно з розпорядженням Сихівської районної адміністрації від 09.02.2006 р. № 91. Квартира була приватизована без його згоди та без згоди його матері. Ні він, ні [PERSON] не приймали участі в приватизації, хоча під час її здійснення постійно проживали у вказаній квартирі разом з [PERSON] однією сім 'сю і були наділені усіма правами наймача. Він дізнався про те, що 20 лютого 2006 року було укладено договір дарування квартири № 1008. між [PERSON] та [PERSON] Крім того, 20 жовтня 2006 року було укладено договір купівлі-продажу квартири № 8372 між [PERSON] та [PERSON], згідно якого остання придбала квартиру [ADDRESS]. Вважає приватизацію вказаної квартири недійсною, а розпорядження Сихівської районної адміністрації від 09.02.2006 р. № 91 незаконним. Підставою для передачі в особисту власність вказаної квартири [PERSON] стала довідка № 6 про склад сім'ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення, згідно якої у вказаній квартирі проживає: [PERSON] - як основний квартиронаймач; [PERSON] - як піднаймач. Про проживання у вказаній квартирі [PERSON] - не вказано. Вважає довідку незаконною, а відображені у ній відомості не відповідають дійсним обставинам. Ані він, ані його мати [PERSON] не давали згоди на укладення договору піднайму, як члени сім 'і наймача. Крім цього, договору піднайму між ним та [PERSON] взагалі не було укладено, а відтак відносин піднайму взагалі не виникало. Він проживав у спірній квартирі як член сім'ї наймача і такий статус залишався незмінним. 02.02.2006 р. (перед здійсненням приватизації) [PERSON] була помилково виписана з квартири [ADDRESS] та знову прописана у вказаній квартирі з 14.02.2006 р., тобто одразу після здійснення приватизації [PERSON], хоча остання не переставала проживати у спірній квартирі в і час. Приватизація квартири № 6 повинна була здійснюватися за згодою та за участю його та матері [PERSON], як повнолітніх членів сім'ї наймача, чого в даному випадку зроблено не було. Крім того, під час приватизації були порушені ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.п. 6, 10, 11 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» в частині нездійснення доплати за приватизацію надмірно отриманої жилої площі. 20 лютого 2006 року [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS]. На даний час власником спірної квартири, згідно з інформацією внесеною в державний реєстр речових прав на нерухоме майно, є [PERSON], яка придбала квартиру у [PERSON] в жовтні 2006 року. Позивач зазначає, щ він та [PERSON] проживають у квартирі по даний час. Він оплачує рахунки за комунальні послуги, які виставляються на ім'я [PERSON] [PERSON] та [PERSON] з 20 лютого 2006 року по даний час взагалі не використовували (не використовують) квартиру [ADDRESS]. Оскільки свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] слід визнати недійсним, бо [PERSON] не був власником квартири вважає, що він не мав право на розпорядження вказаною квартирою, зокрема і укладення договору дарування та як і [PERSON] не мала права укладати договір купівлі-продажу. Відтак, його права на користування житлом підлягають захисту шляхом визнання недійсними договору дарування квартири № 1008 від 20.02.2006 р. та договору купівлі-продажу квартири № 8372 від 20.10.2006 р. Оскільки, право користування ним квартирою оспорюється [PERSON], вважає, що право на користування спірною квартирою за ним необхідно визнати в судовому порядку. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 01.08.2017 року відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду. 19.09.17 представником відповідача до суду подано заперечення проти позовних вимог. В якому послався на те, що [PERSON] був зареєстрований в спірній квартирі як піднаймач, а [PERSON] як основний квартиронаймач з 27.04.87р. Позивач не був членом сім'ї квартиронаймача [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] використав право на приватизацію раніше, приватизувавши житло, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у приватну спільну сумісну власність. Атому позивач не мав права на участь в приватизації. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] р. за життя не зверталася до суду з вимогою щодо захисту свого порушеного права на приватизацію. Дані правовідносини щодо приватизації житлового фонду носять особистий характер, є нерозривно пов'язаними із суб'єктом такого права та не допускають правонаступництва, відтак, позивач і не має повноважень на звернення до суду на захист майнових інтересів своєї померлої матері. Розпорядження Сихівської районної адміністрації від 09.02.2006 р. № 91 винесене на підставі поданих документів, в порядок, строк та спосіб, що передбачено Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] №С-4136 від 09.02.2006 р., видане на ім'я [PERSON] без жодних процедурних чи інших порушень. Законним власником майна на момент його відчуження за договором купівлі-продажу від 24.10.2006 р. була саме [PERSON] [PERSON] на законних підставах набула право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] не є та ніколи не був власником майна щодо якого виник спір. Тому він не має права витребувати спірне майно. [PERSON] та [PERSON] мали право на власний розсуд використовує належне їм майно. Щодо вимог про скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру за [PERSON], внесений 26.10.2006 р. та визнання права користування квартирою за [PERSON] представник вказав, що дані вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від попередніх вимог. Щодо визнання права користування квартирою за позивачем, представник зазначив, що відсутні дані про порушення такого права позивача. Вважає позов [PERSON] безпідставним та необгрунтованим, таким, що суперечить фактичним обставинам справи, там, що порушує законні права та інтереси відповідачів, зокрема [PERSON] та не підлягає задоволенню. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав. Надав пояснення аналогічні письмовим запереченням. Просив у позові відмовити. Відповідачі Львівське комунальне підприємство «Житловик-С», Відділ приватизації державного житлового фонду Галицького району, Сихівська районна адміністрація Львівської міської радив судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомляли. Третя особа Львівська міська рада в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed