Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований в [ADDRESS]. Заповітом від 10 червня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 3-2022, [PERSON] заповідала [PERSON] ( позивачці по справі) належний їй житловий будинок [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель та земельною ділянкою. О Належний їй житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель та земельною ділянкою, розташованого в [ADDRESS], [PERSON] повідала [PERSON]. Позивачка своєчасно звернулась до Ізюмської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини по заповіту, але в видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вищевказаний будинок. Представник позивача, [PERSON], та позивачка, [PERSON], надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, [PERSON], надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в поному обсязі та просить їх задовольнити. Третя особа, представник Ізюмської міської ради Харківської області, надали суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх предстанвика. Суд вважає за можливе розглянути справу без не з'явившихся сторін, на підставі наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Згідно договору купівлі - продажу від 02 серпня 1996 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського нотаріального округу Харківської області Банніковим С. І. та зареєстрованого в реєстрі за № 86, [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (аркуш інвентаризаційної справи 58). 10 червня 2008 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори, Живолуп І. В., та зареєстрованого в реєстрі за № 3-2022, яким на випадок смерті зробила таке розпорядження: належний їй будинок з відповідною частиною надвірних будівель та земельною ділянкою, розташованого в [ADDRESS] заповіла [PERSON], а належний їй житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель та земельною ділянкою, розташованого в [ADDRESS] заповіла [PERSON] ( позивачці по справі). ( а.с.7). Із копії спадкової справи після смерті гр. [PERSON], яка померла [INFO] вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулись: [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] (а.с.29,30). 21 листопада 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], спадщина складається з грошових внесків з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні в ТВБВ № 10200/0490 ПАТ «Державний ощадбанк України» м. Ізюма Харківської області (а.с.36). В своїй відповіді Ізюмська державна нотаріальна контора повідомляє, що після смерті, [PERSON], яка померла, [INFO], видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вищевказаний житловий будинок ( а.с.12). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ч. 1, ч. 2 статті 328 ЦК України). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника ні підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації ( ч. 1 ст. 182 ЦК України). Частиною 1 і 2 статті 1299 ЦК України передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації. При таких даних позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved