Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

В лютому 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок. В своїй заяві позивач вказав, що з 2008 р. проживає в житловому будинку по [ADDRESS] , який придбав у гр-на [PERSON] без укладання договору купівлі-продажу. [PERSON] отримав гроші за проданий будинок, про що написав розписку та переїхав до сина на постійне місце проживання , де і помер . Для укладення угоди в нотаріальній конторі [PERSON] не з»явився .Він добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше 10 років . Іншим шляхом , крім судового порядку , визнати право власності на будинок не можливо. Просив визнати право власності на житловий будинок за вище вказаною адресою. Представник позивача за дорученням в судовому засіданні позов підтримав і просить його задовольнити. Відповідач до суду не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено , що житловий будинок по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.03.1964 року , виданого Костянтинівською селищною радою, про що свідчить довідка РКП « Краснокутське БТІ» від 25.01.2018 року та свідоцтвом про право власності. 20.05.2008 року [PERSON] продав , а [PERSON] купив за 5 000 ,00 грн. житловий будинок по [ADDRESS], про що власник будинку написав розписку про отримання коштів. Договір купівлі-продажу житлового будинку не посвідчувався. Допитана по справі свідок [PERSON] пояснила , що вона є мешканкою смт.Костянтинівка та в 2008 році в її присутності [PERSON] дійсно передав гроші [PERSON] за купівлю-продаж будинку по [ADDRESS] . З того часу [PERSON] проживає у вказаному будинку . Допитана по справі свідок [PERSON] пояснила суду , що в 2008 році стала проживати по сусідству з [PERSON], який на той час в будинку вже проживав. З вказаного часу [PERSON] відкрито володіє нерухомим майно і є його єденим власником. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. З спадкової справи № 105/2014 року Краснокутської державної нотаріальної контори вбачається , що після [PERSON] спадкоємцем його майна є син [PERSON], який прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.09.2014 року на земельну ділянку . Дочка померлого [PERSON] від своє частки у спадщині відмовилася , про що свідчить її нотаріально посвідчена заява. З акту від 03.08.2018 р., складеному депутатами Костянтинівської селищної ради вбачається , що [PERSON] з травня 2008 року проживає в будинку по [ADDRESS] Згідно пункту 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. За набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні його власнику було відмовлено. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Положеннями статті 344 ЦК визначено ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Таким чином, особою, яка володіє чужим майном при зазначених обставинах у всіх випадках не може бути власником, оскільки останній ні в якому випадку не може набути майно у власність за давністю володіння. Характерною ознакою для визнання права власності на нерухомість за давністю володіння згідно до ст. 344 ЦК України є добросовісність, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. З підстав набувальної давності може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів №№ 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Статтею 8 Загальної декларації прав людини передбачено, що кожна людина має право на ефективне відновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення його основних прав, наданих їй конституцією або законом. встановлених законом. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтями 27 ,81 ЦПК України передбачено , що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач надав достатньо доказів на підтвердження позову і тому його позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved