Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа Запорізька районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 березня 2017 року померла [PERSON], яка була позивачці рідною матірю. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: с. Марївка вул.Макухи, 17 Запорізького району Запорізької області. При житті, а саме 21.09.2015, [PERSON] склала заповіт, згідно з яким, все належне їй на час смерті майно вона заповіла позивачці. На час відкриття спадщини заповіт не змінений та не відмінений, про що на заповіті мається відповідна відмітка. На протязі шестимісячного строку позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак відповідно до постанови державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 19.11.2017р., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки право власності на будинок не оформлено належним чином. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку вона не має змоги, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Марївка, вул. Макухи, 17 Запорізького району Запорізької області, після померлої 11.03.2017р. [PERSON] Позивачка до суду не зявилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи без її участі. Представник відповідача до суду не зявився, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої визнав позов, а також просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи, надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Крім того, за запитом суду третя особа надала матеріали спадкової справи [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст.\~174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.03.2017 померла [PERSON], яка була рідною матірю позивачки. Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 386357, виданим 11.03.2017р. Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 310. Після смерті [PERSON] залишився заповіт, складений 21.09.2015 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON], за яким померла все своє майно заповідала [PERSON], [INFO] Відповідно до матеріалів спадкової справи № 294/2017, наданої суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON], померлої 08.03.2017р. прийняла [PERSON], про що нею було складено заяву, зареєстровану 08.03.2017 за №\~294/2017, що знаходиться в матеріалах спадкової справи. Інших спадкоємців після померлої немає. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с. Марївка вул.Макухи, 17 Запорізького району Запорізької області. Згідно з довідкою № 00-711/15-12, виданої 07.08.2017р. Виконавчим комітетом Марївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, вищевказаний житловий будинок зареєстрований за [PERSON], [INFO]. При оформленні позивачкою своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок зясувалось, що право власності на будинок не було оформлене належним чином, тому державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та 09.11.2017р. видана Постанова про відмову в вчиненні нотаріальної дії № 1192/02-31. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.» Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з відомостями, що містяться в копії погосподарської книги на 2016-2020 роки, наданої старостою Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області [PERSON], [PERSON] була головою домогосподарства, яке знаходиться за адресою: с. Марївка, вул.Макухи, 17 Запорізького району Запорізької області.. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved