Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

в обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 28 лютого 1973 року уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 3 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 липня 1983 року. 22 вересня 2012 року шлюб з [PERSON] розірвано за спільною заявою, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №39 від 22 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області 22 вересня 2012 року. За час спільного проживання з відповідачем набули у власність рухоме та нерухоме майно. Щодо права власності, володіння, користування та розпорядження частиною набутого майна, а саме, житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], та легковими автомобілями УАЗ та AUDI-100, у них з [PERSON] виник спір, з ініціативи останнього. Після розірвання шлюбу відповідач почав вимагати від неї виселення з будинку, чинить перешкоди у користуванні ним, створює неналежні та нестерпні умови проживання, що виявляється у відключенні води, газу, опалення. Також, [PERSON] не дає можливості користуватися чи розпоряджатися транспортними засобами. Свої дії він пояснює тим, що дане майно належить йому особисто, оскільки, правовстановлюючі документи оформлені на його ім'я, а тому, він може робити з ним все що забажає, в тому числі і продати без моєї згоди. Поділ житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] тягне за собою також і поділ земельної ділянки, на якій він розташований. Такими діями, відповідач порушує її право на спільне майно. В судовому засіданні позивачка та її представники підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, та пояснив що дійсно в період шлюбу було набуто майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS], та легкові автомобілі УАЗ та AUDI-100. Вважає, що поділу підлягають лише спірний житловий будинок та автомобіль AUDI-100. Автомобіль УАЗ 469 Б, 1977 року випуску, відчужений за згодою позивача по дорученню 19 листопада 2010 року [PERSON] за 2000 (дві тисячі) доларів США, а за кошти отримані за нього купив автомобіль AUDI-100. За який згідний виплатити позивачці 1/2 його оціночної вартості. Вважає, що автомобіль УАЗ 469 Б, поділу не підлягає, так як був відчужений в період шлюбу та за ці кошти було придбано автомобіль AUDI-100. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що ним було придбано у [PERSON] транспортний засіб УАЗ 469 Б, 1977 року випуску, за 2000 (дві тисячі) доларів США, даний транспортний засіб було зареєстровано 22 серпня 2013 року в ВРЕР ДАІ м. Дубно. Суд, заслухавши сторони по справі, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 1973 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], актовий запис №3 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 липня 1983 року (а.с.7). 22 вересня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за спільною заявою, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №39 від 22 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області 22 вересня 2012 року (а.с.8). За час шлюбу [PERSON] та [PERSON] набули у власність слідуюче рухоме та нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 121), земельну ділянку 0,10 га, що розташована по [ADDRESS] (а.с.122), автомобіль «Audi-100» , 1987 року виписку, державні номерні знаки [NUMBER], автомобіль УАЗ 469 Б, 1977 року випуску (а.с.148, 149). У відповідності до висновку експерта № 30910/3 ПС судової автотоварознавчої експертизи від 26 вересня 2013 року ринкова вартість автомобіля «Audi-100», 1987 року виписку, державні номерні знаки [NUMBER], станом на 09.09.2013 становить 21 073 (двадцять одна тисяча сімдесят три) гривні (а.с.86-93). Згідно висновку експерта №30619/1_ЮШ судової інженерно-технічної експертизи розроблено два варіанти поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] та два варіанти поділу земельної ділянки 0,10 га, що розташована по [ADDRESS] (а.с.103-120). За змістом ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно до ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При поділі спірного житлового будинку та земельної ділянки з урахуванням позиції сторін, які наполягали на варіанті розподілу №1, згідно висновку експерта №30619/1_ЮШ судової інженерно-технічної експертизи від 26 вересня 2013 року, суд вважає, що [PERSON] в порядку поділу майна подружжя, необхідно виділити згідно варіанту розподілу №1 чистину №1 по спірному житловому будинку, [PERSON] в порядку поділу майна подружжя, необхідно виділити згідно варіанту розподілу №1 чистину №2. У відповідності до квитанції №k4/G/220 від 16 травня 2014 року [PERSON] на депозитний рахунок ТУ ДСА в Рівненській області внесено грошову компенсацію в сумі 10536 (десять тисяч п'ятсот тридцять шість) гривень 50 копійок замість частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль «Audi-100», 1987 року виписку, державні номерні знаки [NUMBER], за таких обставин, вказаний автомобіль підлягає виділенню [PERSON] Суд розцінює критично посилання відповідача [PERSON], що автомобіль УАЗ 469 Б, поділу не підлягає, так як був відчужений в період шлюбу, за згодою позивачки та за ці кошти було придбано автомобіль AUDI-100, так як на підтвердження даних обставин відповідачем не представлено жодного належного доказу, окрім того дані твердження спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль УАЗ 469 Б, 1977 року випуску, зареєстрований за [PERSON] 22 серпня 2013 року, таким чином відчуження вказаного транспортного засобу відбулось після розірвання шлюбу (а.с. 170). В судовому засіданні позивачка заперечує надання згоди на відчуження спірного автомобіля, та їй невідомо, на що відповідачем були використані кошти від реалізації даного транспортного засобу. Згідно п. 30 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. В судовому засіданні факт реалізації автомобіля УАЗ 469 Б, 1977 року випуску [PERSON] за 2000 (дві тисячі) доларів США сторонами визнається, тому на підставі вищевикладеного, з урахуванням офіційного курсу гривні до долара США Національного банку України, з [PERSON] О,Д. на користь [PERSON] підлягає стягненню 1/2 компенсації за автомобіль УАЗ 469 Б, 1977 року випуску, що становить 7990 (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто) гривень. Окрім того, позивачка просить стягнути на її користь з відповідача судові витрати по справі, а саме за надання правової допомоги в сумі 2179 (дві тисячі сто сімдесят дев'ять) гривень 30 копійок та витрати з оплати судових експертиз в сумі 1800 (одну тисячу вісімсот) гривень. Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу та за проведення судових експертиз, відносяться до судових витрат. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, понесені та документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача, [PERSON], проте суд вважає, що витрати за надання правової допомоги, з урахування об»єму виконаної роботи є значно завищеними, тому суд зменшує суму відшкодування до 500 (п'ятсот) гривень, витрати з оплати судових експертиз підлягають стягненню з [PERSON] в сумі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень.

Outcome: approved