Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги Позивачка обґрунтовує тим, що вона є інвалідом ІІ групи, працювати не може, пенсію за віком (інвалідністю) отримує в сумі 1 300 грн., інших джерел доходів не має, хворіє на низку захворювань, зокрема, на трофічну виразку лівої голені, атеросклероз судин нижніх кінцівок (не виходить з будинку) та потребує постійного медичного догляду, відповідних матеріальних витрат на закупівлю ліків та сторонній догляд і тому її матеріальне становище є вкрай нужденним. Разом з тим, син Позивачки - [PERSON], систематичної матеріальної допомоги, якої потребує Позивачка, не надає, зокрема через наявність своїх власних майнових витрат та зобов'язань. Суми, які отримує Позивачка від сина не є систематичними, на даний час не є достатніми для забезпечення належного стороннього догляду, який потрібно оплачувати, та придбання ліків. Відповідач, хоча і є також інвалідом ІІ групи, працює старшим науковим співробітником Київського національного університету ім.. Т. Шевченка, де отримує заробітну плату близько 4000 грн., крім того, отримує пенсію у розмірі також близько 4000 грн., утриманців чи інших осіб, яким він міг би надавати матеріальну допомогу Відповідач не має, як і Позивачка не має інших дітей та родичів, які б могли її матеріально підтримувати. Враховуючи викладене, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.20-21), Позивачка просила стягнути з Відповідача аліменти на її користь у розмірі 12 з усіх видів отримуваного ним заробітку (доходу) пожиттєво. В судове засідання 03.11.2014р. представник Позивачки не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності (а.с.106). Відповідач в судове засідання не з'явився, разом з тим, подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги Позивачки є обґрунтованими, а тому він визнає позов в повному обсязі, проте зазначив, що аліменти на даний час сплачувати не може, у зв'язку з власними фінансовими зобов'язаннями (а.с.107). Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом з'ясовано, що Відповідач - [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.02.1955р. (а.с.22). Судом встановлено, що Позивач є матір'ю Відповідача, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України зазначена обставина не підлягає доказуванню. Згідно довідки до Акту огляду МСЕК серії 10 ААА № 784268 від 04.05.2012р. Позивачці встановлено другу групу інвалідності безстроково з 24.04.2012р., загальне захворювання (а.с.24) та призначено пенсію по віку, інвалід ІІ групи в розмірі 1 299,53 грн., що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва № 7182 від 13.10.2014р. (а.с.40). Разом з тим, Позивачка має низку захворювань, зокрема, трофічну виразку лівої голені, атеросклероз судин нижніх кінцівок (не виходить з будинку), потребує постійного стороннього догляду, оскільки не здатна до самообслуговування та самостійного приймання їжі, а також повинна приймати призначені медичні препарати для підтримання життєдіяльності організму та запобігання виникнення ускладнень, що підтверджується висновком ЛКК № 69 від 27.03.2014р. (а.с.4,25), довідкою від 14.05.2014р. (а.с.5), випискою з амбулаторної картки [PERSON] від 24.07.2014р. (а.с.26-27), медичною карткою [PERSON] (а.с.28-30,33-39), консультативним висновком (а.с.31), Висновком ЛКК № 312 від 19.11.2012р. (а.с.32). Представник Позивачки в письмових поясненнях з приводу аліментних сум, заявлених до стягнення (а.с.47-51) пояснив, що згідно лікарських показань та рекомендацій, Позивачці рекомендовано застосовувати ліки вартістю 2 288,92 грн. та 651,90 грн., а всього 2 940,82 грн. на місяць. Окрім того, зазначив, що Позивачка у зв'язку з дуже низькою рухливістю потребує послуг по догляду, як протягом дня, так і вночі, у зв'язку з останнім - 25.10.2014р. раптовим гіпотонічним кризом, так на послуги медичної сестри, яка доглядає за нею вдень Позивачка витрачає 2 750,00 грн. на місяць, та уклала договір з СПД [PERSON] на забезпечення підбору доглядальниці вночі на суму 1 861,00 грн. Окрім того, Позивачка самостійно несе витрати по оплаті житлово-комунальних та інших послуг, які в середньому на місяць складають 975,00 грн. Також, Позивачка періодично користується послугами електриків, слюсарів, що проводять поточні роботи у квартирі, оскільки провести навіть прості роботи по дому позивачка не в силі, та витрачає близько 1 200,00 грн. в місяць на придбання продуктів харчування. Таким чином, щомісячно [PERSON] потребує в середньому 8 427,18 грн., що є періодичними витратами на її утримання, які можуть бути збільшені на суму витрат, що є необхідними для запобігання раптового погіршення стану її здоров'я. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. 203 Сімейного кодексу України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Статтею 206 Сімейного кодексу України встановлено, що у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними. Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Судом встановлено, що чоловік Позивачки та відповідно батько Відповідача - [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Шевченківським ЗАГС м. Києва 31.01.1990р. (а.с.23). Позивачка зазначила, що інших дітей, окрім Відповідача, які б могли їй надавати матеріальну допомогу не має, що не заперечувалось останнім, а тому в силу ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва від 13.10.2014р. № 7181 встановлено, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 2 група в розмірі 3 967,01 грн. (а.с.41) та водночас, працює в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка на посаді старшого наукового співробітника та отримує заробітну плату у розмірі 4 825,31 грн., що підтверджується довідкою, виданою Київським національним університетом ім.. Т. Шевченка від 16.10.2014р. № 336 (а.с.42). В заяві від 03.11.2014р. поданій до суду Відповідач зазначив, що позовні вимоги Позивачки є обґрунтованими та він визнає позов в повному обсязі. Проте зазначив, що не має можливості на даний час сплачувати аліменти у зв'язку з власними фінансовими зобов'язаннями. Разом з тим, Відповідач не зазначив інших осіб, які перебувають на його утриманні та потребують від нього матеріальної допомоги або яким він надає таку допомогу. Згідно ч. 2 ст. 31, ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання Відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (про наявність таких осіб сторонами суду не повідомлено), а тому суд приймає визнання позову відповідачем. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України). За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи матеріальний стан Позивачки та Відповідача, рівень доходу Відповідача, відсутність в останнього на утриманні інших осіб, враховуючи відсутність у Позивачки інших осіб, до яких можна було б заявити вимоги про стягнення аліментів, зважаючи на визнання позову Відповідачем, суд приходить до висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача аліментів на утримання в розмірі 12 частини всіх видів заробітків (доходу) Відповідача щомісячно. Суд вважає, що аліменти на утримання Позивача слід стягнути з Відповідача від дня пред'явлення позову, виходячи зі змісту ст. 191 Сімейного кодексу України. Днем звернення Позивача до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання є 11 липня 2014р., оскільки саме цим днем позовна заява здана в поштове відділення для відправки на адресу суду, що підтверджується відповідним штампом на поштовому конверті. За таких обставин, суд, відповідно до 205 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 12 частини всіх видів заробітків (доходу) Відповідача щомісячно з дня пред'явлення позову, а саме з 11.07.2014 року. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 191, 202-206 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved