Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

В квітнрі 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, у заяві пославшись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку [ADDRESS]. Спадкоємцями померлого є позивачка, мати позивачки - [PERSON], та мати батька - [PERSON]. 21 березня 1979 року мати позивачки отримала Свідоцтво про право власності, згідно якого їй належить ? частка у зазначеному будинку, як набутому в період шлюбу із чоловіком. Того ж дня позивачка та її мати отримали також Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вони отримали у спадок по 1/6 частки кожна на вказаний будинок. Мати померлого - [PERSON] також, згідно Свідоцтва про право на спадщину з законом від [INFO], також отримала у спадок 1/6 частку будинку. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/6 частки спірного будинку. Позивачка, як спадкоємиця, прийняла спадщину, оскільки фактично вступила у володіння і управління нею, постійно проживаючи у спірному будинку. [INFO] в м. Маріуполі померла мати позивачки - [PERSON], після смерті якої також відкрилася спадщина у вигляді 2/3 та 1/6 часток будинку. У встановлений законом строк позивачка звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою держнотаріуса від 13.02.2014 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки прізвище мами різниться із прізвищем позивачки у свідоцтві про народження. Також у правовстановлючих документах на спірний будинок невірно зазначені прізвища власників, один з документів не зареєстрований в устанровленому законом порядку. Все це не дає можливості позивачці здійснити свої права, як спадкоємиці, тому вона просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на частини спірного будинку, встановивши юридичні факти про її родинні стосунки зі спадкодавцями, належності правовстановлюючих документів та прийняття спадщини. Позивачка письмово просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити. Представик відповідача в судове засідання не з'явився, будучі повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причин неявки суду не представив, тому справу розглянуо за його відсутності заочно, проти чого не заперечувала позивачка. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про шлюб випливає, що 18 березня 1960 р. в м. Солікамську уклали шлюб [PERSON], 1929 року народження, уродженець м. Одеса, та [PERSON], 1939 рку народження, уродженка Дубенського району Мордовської АРСР. Чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Як зазначено в свідоцтві про народження [PERSON] народилася [INFO] в м. Солікамську, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). З домової книги вбачається, що [PERSON], 1929 року народження, [PERSON], 1939 рку народження, та [PERSON], 1961 року народження, народження прибули на постійне проживання в м. Маріуполь з м. Солікамська, та були зареєстровані [ADDRESS] (а.с. 29). Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 19 вересня 1980 року в м. Маріуполі було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], 1961 року народження, уродженкою м. Солікамська, чоловіку та дружині присвоєні прізвища - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Як зазначено в свідоцтві про смерть, [INFO] в м. Маріуполі помер [PERSON] (а.с. 15). Після його смерті, [INFO], свідоцтово про право на спадщину за законом на 1/6 частку житлового будинку по [ADDRESS] отримала [PERSON] - мати померлого (а.с. 20). Таким чином, в результаті аналізу зазначених документів, судом достовірно встановлено, що [PERSON] і [PERSON], а також [PERSON] і [PERSON], є одними й тими ж самими особами. А позивачка [PERSON] є їх дочкою. [PERSON] та [PERSON] є однією й тою ж самою особою, а позивачка [PERSON] є її онукою. Відповідно до свідоцтва про право власності від 21 березня 1979 року дружині [PERSON] - [PERSON] на праві власності належить ? частка житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 18). Також, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 1979 року [PERSON] та [PERSON] отримали у спадщину після смерті [PERSON] по 1/6 частці житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 19). Таким чином, судом безумовно встановлено, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності від 21 березня 1979 року належить [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 1979 року належить [PERSON] та [PERSON], а свідоцтово про право на спадщину за законом від [INFO] належить [PERSON]. Зазначені особи є спадкоємцями померлого за законом. Однак, оскільки [PERSON] своє право власності не зареєструвала в БТІ м. Маріуполя, то 1/6 частка будинку продовжує рахуватися за [PERSON] Такми чином, спірний будинок належить: [PERSON] - 1/6 частка, [PERSON] - 1/6 частка, [PERSON] - 2/3 частки, що також встановлено судом. [PERSON] померла [INFO] в м. Одеса (а.с. 16). Її спадкоємцем за законом, відповідно до ч. 2 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р., є [PERSON], оскільи вона є онукою померлої, а син і спадкоємець померлої за законом, він же батько [PERSON] - [PERSON], на час відкриття спадщини вже помер. [PERSON], в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 р., визнаться такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки постійно проживаючи у спірному будинку, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців на належну померлій частну будинку немає, оскільки [PERSON] 14 вересня 1995 року залишила за заповітом громадянину [PERSON] тільки належну їй квартиру [ADDRESS]. Мати позивачки - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 17). Судом встановлено, що [PERSON], яка відповідно до ст. 1261 ЦК України є її спадкоємицею за законом першої черги, 31 серпня 2013 р. подала до 2-ї маріупольської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері (а.с. 45). Постановою державного нотаріуса 2-ї маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] від 13 лютого 2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено (а.с. 22). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16, ст. 392 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, майнове право позивачки підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме: на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS], що зареєстрована за [PERSON], та на 2/3 частки зазначеного будинку, що зареєстрована за [PERSON], а від цього позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved