Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В лютому 2014 році позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 травня 2005 року. Шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 128. Вказаний шлюб було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.03.2013 року. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час її дочка мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у її утриманні не бере. Позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення цього позову до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки та позицію щодо позову суду не повідомив. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 травня 2005 року. Шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 128. Вказаний шлюб було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05ю03ю2013 року, що підтверджується вказаними рішенням від 05.03.2013 року, справа №2-4785/12. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 28.10.2005 року. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час неповнолітня дочка [PERSON] мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою КП «Борщагівка» від 03.02.2014 року. Неповнолітня донька перебуває на утриманні позивачки, на даний час добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Докази того, що відповідач не працює, не має стабільної заробітної плати, стан його здоров'я не дозволяє утримувати неповнолітню дочку, суду надано не було. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40 (сорок) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: approved