Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

В листопаді 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначили, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.12.2011року [PERSON] (далі - відповідач) отримала кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві, та надала згоду щодо встановлення розміру кредитного ліміту за рішенням банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав і видав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. В порушення умов кредитного договору позичальник кредитні кошти своєчасно не повернула, в зв`язку з чим, станом на 24.10.2018 року виникла заборгованість на загальну суму 39025,49 гривень, з них заборгованість по тілу кредиту - 10868,11грн.; відсоткам за користування кредитом - 6573,72грн.; пені - 19249,11грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00грн. - штраф(фіксована частина), 1834,55грн. - штраф(процентна складова), що і просять стягнути з відповідача. Ухвалою від 22.11.2018 року відкрито провадження по справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21.12.2018 року відповідачем [PERSON] була надана заява про відкладення розгляду справи для можливості отримання юридичної допомоги та укладення договору з адвокатом, у короткому тексті відзову на позов АТ КБ «ПриватБанк» додала, що копія позовної заяви, яку вона отримала для неї виявилася у нечитаному стані, оскільки вона являється інвалідом 3 групи та не змогла з текстом ознайомитися у повному обсязі для складання вмотивованого відзиву на позов. До матеріалів справи долучила, копію пенсійного посвідчення, виписку з медичної картки стаціонарного хворого від 09.03.2018 року, талон - повідомлення № 000670 про її звернення до Приморського ВП в м. Одесі про вчинення кримінального правопорушення від 28.08.2017 року, Витяг з кримінального провадження № 12017160500005107, відповідні відомості були внесені до ЄРДР 21.08.2017 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України, копії скарг звернення до «ПриватБанку» від 27.06.2018 року про здійснення крадіжки у неї банківських карт, відповідь на її адресу з Одеської місцевої прокуратури №3 м. Одеса за № 100-3223-17 від 19.07.2018 року, претензію - вимогу, досудове попередження, попередження про застосування відносно неї заходів, на її адресу з «ПриватБанку» щодо сплати заборгованості, копії рішення невідомого банку без дати в якому зазначено, що ухвалами суду вона обмежена у праві виїзду за межі України, на її майно накладений арешт та стягнуто з неї заборгованість по кредитному договору в повному обсязі та фіскальні чеки про направлення цих копій позивачу та до суду.(а.с.47- 49). 16.01.2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника АТ КБ «ПриватБанк» Чепіги Д.О. про відкладення судового засідання у зв`язку з підготовкою Банком відповіді на відзив відповідача.(а.с.67-68). 18.01.2019 року на адресу суду представником АТ КБ «ПриватБанк» подана відповідь на відзив, відповідно до якої представник пояснив, що банком надані докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов`язань відповідачем. Щодо звернення відповідача до правоохоронних органів, яке відбулося лише через 2 місяця після скоєного злочину, але протягом цього часу вона частково погашала заборгованість за договором, що підтверджується з виписки по рахунку. На звернення відповідача до банку, Банком надано була відповідь, з якої вбачається, що 20.06.2017 року з платіжної картки відповідача були зняті грошові кошти з правильно веденим ПІН - кодом картки. У зв`язку з відсутністю доказів звернення відповідача до банку із заявою про внесення картки в стоп - лист платіжної системи, вважають заперечення відповідача необґрунтованими, просили позов задовольнити в повному обсязі, додавши до матеріалів справи виписки з розрахунку відповідача.(а.с.76-102). 21.02.2019 року на адресу суду представником відповідача адвокатом Непочатовим Р.В. надана заява, в якій він просить розгляд справи слуханням відкласти, для можливості зібрання додаткових доказів по цивільній справі.(а.с.104-105). 13.03.2019 року від представника відповідача адвоката Непочатова Р .В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 14.03.2019 року у зв`язку з його знаходженням у щорічній відпустці, про що надав копію Наказу.(а.с.110-111). В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд даної цивільної справи без участі представника АТ КБ «ПриватБанк» у якому зазначено, що позов підтримують у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що періодично користувалася кредитною карткою АТ КБ «ПриватБанк, яку отримала у 2011 році. 20.06.2017 року мав місце злочин та вказані кошти були зняті невідомими особами після викрадення банківської картки, так як саме в цей час на автостанції «Привокзальна» в м. Одесі у неї викрали гаманець з картками «ПриватБанк» та «Ощадбанк», телефон та пенсійне посвідчення. 21.08.2017 року відомості були внесені до ЄРДР. Після 20.06.2017 року вона не користувалася вказаною карткою, не проводила особисто жодних операцій по рахунку, в тому числі щодо зняття коштів, а всі ці дії зроблені шахрайським шляхом. Також вона ніколи та нікому не повідомляла пароль та секретний код карток. Після скоєння злочину через два дні вона приїхала в «ПриватБанк» де отримала нову карточку, але не попередила про скоєння крадіжки попередньої картки та не заблокувала її в подальшому продовжуючи погашати борг. Потім сильно захворіла, у зв`язку з захворюванням не мала можливості погашати борг та у неї виникла заборгованість. Протягом останнього часу працівники АТ КБ «ПриватБанк» неодноразово направляли на її адресу листи з вимогою сплатити борг, до одного з яких долучили підроблене рішення суду щодо стягнення з неї коштів, з метою спонукати сплатити борг. Вона надсилала письмовий лист до банку у якому просила банк вжити заходи проведення слідства службою безпеки банку та встановити по камерам осіб, які здійснили зняття коштів з картки на її ім`я, але будь - які результати відсутні. Представник відповідача Непочатов Р.В. в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог в повному обсязі, оскільки карточку у [PERSON] вкрали в м. Одеса та тільки після того, як вона дізналася про зняття з неї коштів, звернулася, до правоохоронних органів, а потім вже і до банку. Відомості внесені до ЄРДР 21.08.2017 року за ч.1 ст.185КК України, але досудове розслідування триває. Відповідач [PERSON] , являється пенсіонеркою, хворіє тому постійно не може їздити до Приморського ВП в м. Одеси для дізнання про хід досудового розслідування. До того моменту, як карточку викрали, вона вчасно погашала платежі та не допускала заборгованості. Суд, заслухавши відповідача та його представника, повно та всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства України. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим заповнила та підписала заяву № б/н від 15.12.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в обмін на зобов`язання позичальника з поверненням кредиту, сплати відсотків, в зазначені в заяві та Умовах і правилах надання банківських послуг строки. Судом встановлено і визнано відповідачем, що вона була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку та підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета - заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір кредиту. Згідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 вказаних Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості за кредитом, при реалізації банком права на стягнення неустойки, згідно розділу Відповідальність сторін Умов і правил, насамперед, направляються для погашення штрафів згідно розділів 2.1.1.7.6., 2.1.1.12.8.1. і 2.1.1.16.1. цих Умов, далі комісій, далі пені згідно розділу 2.1.112.6.1, цих Умов, далі відсотків по овердрафту, тіла офердрафту, далі штрафів згідно розділів 2.1.1.12.6.2. і 2.1.1.12.7.4. цих Умов, далі простроченого тіла кредиту, далі відсотків до сплати по кредиту, далі тіла кредиту до оплати, частина суми (в т. ч. суми, наданої позичальником понад суми щомісячного платежу) спрямовується на погашення заборгованості за кредитом. (п. 2.1.1.4.10.) Карткою має право користуватись тільки держатель картки. (п. 2.1.1.9.1.) Власник зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту; вживати заходів щодо запобігання втрати (розкрадання) карток, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, внесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання; інформувати банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати, ПІНу або отримання звістки про їх незаконне використання. При настанні вищевказаних випадків необхідно звернутися у відділення банку, у випадку якщо держателю карти відомі факти про незаконне використання карти, держатель карти зобов`язаний у триденний термін після усної заяви про втрату карти, ПІНа надати в банк докладний виклад обставин втрати карти, і/або ПІНу і відомі факти про їх незаконне використання; письмово доручати банку постановку картки в СТОП-ЛИСТ Платіжної системи (п. п. 2.1.1.5.7., 2.1.1.5.10, 2.1.1.5.11., 2.1.1.5.12., 2.1.1.5.13.) Держатель картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення власника карти в банк та блокування карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою. (п. 2.1.1.7.4.) Держатель зобов`язується: не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, - не передавати картку (її реквізити) для здійснення операцій іншими особами, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання карти; - нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів; операціями по зміні ПІНу; - не здійснювати операції з використанням реквізитів картки після її здачі до банку або після закінчення терміну дії, а також картки, заявленої як втрачена. (п. 2.1.1.9.5.) Держатель несе відповідальність за всі операції з карткою, вчинені: - по дату отримання банком повідомлення від клієнта про втрату карти включно, або через звернення в банк; - по дату отримання банком повідомлення про втрату карти, відправленого у відповідності з Керівництвом з використання системи Приват-24 включно. (п. 2.1.1.9.10.) Якщо інформація по ПІНу або реквізитах карти стала доступною третім особам, держатель повинен негайно повідомити про це банк за телефоном 3700 (безкоштовно по Україні), 092-000-00-02092-000-00-02 (для VIP-клієнтів), +380567161131 , +380567161131 (для дзвінків із-за кордону). Для подальшого використання карти клієнту необхідно звернутись в відділення банку для перевипуску карти. (п. 2.1.1.9.11.) Матеріалами справи підтверджено, що відповідач зверталась до Приморського відділу поліції в м. Одесі з письмовою заявою з приводу вчинення відносно неї шахрайських дій невстановленими особами, які без її відома зняли із її кредитної картки грошові кошти в сумі 12250 грн. Однак, на виконання умов, передбачених п. п. 2.1.1.5.7., 2.1.1.5.10, 2.1.1.5.11., 2.1.1.5.12., 2.1.1.5.13, . 2.1.1.9.11 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач одразу не повідомила банк про незаконне використання ПІНу, про факт його незаконного використання та письмово не подала доручення банку щодо постановки картки в СТОП-ЛИСТ Платіжної системи та не звернулась до відділення банку для перевипуску карти. Представник відповідача у відзові на позовну заяву стверджував, що гроші відповідач не знімала, що 20.06.2017 року мав місце злочин та вказані кошти були зняті невідомими особами після викрадення банківської картки, так як саме в цей час на автостанції «Привокзальна» в м. Одесі у неї викрали гаманець з картками «ПриватБанк» та «Ощадбанк». До Приморського ВП з заявою відповідач звернулася через два місяці 21.08.2017 року, до Одеської місцевої прокуратури № 3 м. Одеси та до АТ КБ «ПриватБанк» звернулася майже через рік 27.06.2018 року. Надані суду відповідачем по справі витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення по її заяві інформації про вчинення злочину від 21.08.2017 року, згідно якого 20.06.2017 року близько 14.00 години, знаходячись на автостанції «Привокзальна», невстановлена особа здійснила крадіжку належного їй гаманця, в якому знаходилась пенсійна картка «ПриватБанк», картка «Ощадбанк», з яких в послідуючому були зняті грошові кошти в розмірі 12250грн. Проте, матеріали справи не містять доказів дійсного звернення відповідача до представників Банку із усною та письмовою заявами про крадіжку банківської картки для постановки картки в СТОП-ЛИСТ платіжної системи, способом, обумовленим договором, а тому судом не буде досліджуватись причини ймовірності неможливості погашення заборгованості відповідачем з причини втрати платіжної картки, оскільки відповідальність за операції, ініційовані за допомогою платіжної картки несе її держатель. З листа Одеської місцевої прокуратури № 3 за № 100-3223-17 від 19.07.2018 року на адресу відповідача [PERSON] вбачається, що слідчим СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області Носіковською К.С. від 16.09.2017 року було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.11 ст.284 КПК України. У зв`язку з тим, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно та необґрунтовано процесуальним керівником 19.07.2018 року було прийнято рішення про скасування вищезазначеної постанови та відновлення проведення досудового розслідування. Досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні триває, Одеською місцевою прокуратурою № 3 здійснюється дієве процесуальне керівництво у провадженні, спрямоване на швидке, всебічне повне та неупереджене дослідження обставин зазначеного кримінального правопорушення. Згідно п.1.1.5.29 Умов держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення власника карти в банк та блокування карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою. Тому, за вищевказаних обставин, відповідач несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення власника карти в банк та блокування карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно стявляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне) виконання. Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому суд вбачає у вимогах про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені подвійну цивільно-правову відповідальність. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв`язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов`язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15. За таких обставин, правові підстави для стягнення штрафів 500 грн. (фіксована частина); 1834,55 грн. (процентна складова) відсутні, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині необхідно відмовити. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги банку про стягнення суми заборгованості за кредитом підлягають задоволенню частково, а саме: тіла кредиту - 10 868 грн. 11 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 6 573 грн. 72 коп., пені - 19249 грн. 11 коп., оскільки за час дії договору, відповідач користувалася банківським продуктом - карткою із встановленим кредитним лімітом, знімала кредитні кошти та частково їх повертала протягом дії кредитного договору. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За замістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 1762,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial