Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

В квітні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про усунення від права спадкування за законом. Посилався на те, що [INFO] року у віці 49 років помер його батько [PERSON], про що відділом державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис про смерть № 1889. За життя батько не склав заповіт, а тому спадкування його всіх прав та обов'язків здійснюється за законом в порядку черговості. Після смерті [PERSON] за місцем його реєстрації і постійного проживання відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради від 25 лютого 2000 року. Також співвласниками даної квартири є він, [PERSON] - колишня дружина спадкодавця та [PERSON] - її син. Він є спадкоємцем за законом першої черги та після смерті батька у встановлений законом шестимісячний строк 18 березня 2014 року звернувся до Другої чернівецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де йому повідомили, що спадкова справа щодо майна [PERSON] за № 1/2014 вже заведена за заявами його рідних братів [PERSON] та [PERSON], які також є спадкоємцями за законом першої черги, і знаходиться на зберіганні у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] Інших спадкоємців першої черги після смерті батька немає, оскільки шлюб батька з його матір'ю [PERSON] було розірвано 02 березня 1993 року, а з другою дружиною [PERSON] розірвано 16 березня 2010 року. Після розірвання шлюбу батька [PERSON] з його матір'ю [PERSON] він постійно проживав і перебував на повному утриманні свого батька, з матір'ю і братами з того часу жодного разу не бачився та не спілкувався, оскільки через непорозуміння між батьками вони були позбавлені можливості підтримувати справжні братерські стосунки, навіть після досягнення братами повноліття вони уникали спілкування з батьком та ним. Не дивлячись на таке відношення з боку синів, батько постійно по мірі можливості, коли мав дохід, їм допомогав, передавав подарунки. Проте, коли у батька виникли серйозні проблеми зі здоров'ям, його брати зовсім не цікавились цим, не надавали фінансової допомоги, не підтримували морально, хоча фінансово забезпечені, оскільки проживають і працюють за кордоном. В серпні 1988 року батько отримав виробничу травму - перелом правої ключиці, внаслідок чого став інвалідом. За професією батько був шофером, тому у зв'язку з хворобою йому було важко працювати, а відповідно і утримувати себе матеріально на належному рівні. З віком травмована рука все частіше його турбувала, не давала повноцінно жити, він терпів біль, був змушений лікуватися та проходити санаторно-курортне лікування. Також в 2009 році його батько отримав перелом правого стегна і 27 серпня 2009 року йому була проведена складна операція, після якої він потребував сторонньої допомоги, яку надавав тільки він і колишня дружина батька [PERSON], відповідачі в цей період не надавали йому допомоги, не відвідували його та не цікавились його здоров'ям. Коли батько помер, він в телефонному режимі повідомив про це братів, однак в розмові вони сказали, що їх це не цікавить і на похорон вони не приїдуть. Організацією похорон займався він сам, також йому допомагала колишня дружина батька [PERSON] Після смерті батька він отримав письмову вимогу від ПАТ КБ «ПриватБанк» про погашення кредиту в сумі 2993 грн. 09 коп., яку з метою уникнення судової тяганини погасив. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, не виконували своїх обов'язків по забезпеченню підтримки та допомоги батькові, хоча мали можливість це робити, що є підставою для усунення їх від спадкування згідно вимог ч.5 ст.1224 ЦК України. Просить усунути відповідачів [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року в м. Чернівці, та стягнути понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять усунути відповідачів [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року в м. Чернівці, та стягнути понесені судові витрати з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Доповнили, що спадкодавець [PERSON] помер раптово, причиною смерті була хвороба серця, однак він не знаходився на лікуванні за цим захворюванням, також не перебував у безпорадному стані через хворобу чи каліцтво, оскільки був інвалідом третьої групи по трудовому каліцтву внаслідок пошкодження руки, тяжко не хворів, крім періоду в 2009 році, коли отримав перелом ноги, отримував пенсію по інвалідності та мав доходи від тимчасових заробітків, проживав в квартирі разом з ним, своєю колишньою дружиною [PERSON] та її сином, вони вели спільне господарство. Однак потребував моральної та матеріальної підтримки з боку відповідачів, які не бажали спілкуватись з батьком, що завдавало йому моральних страждань. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду заяву, в якій позовні вимоги не визнали, вважають, що мають право на частку в спадковому майні після смерті батька, яку хочуть передати позивачу, просять справу розглянути у їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності. Третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, його представника, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають до задоволення. Згідно ст.ст.1223, 1261 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що [INFO] року у віці 49 років помер [PERSON], про що відділом державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис про смерть № 1889 (копія свідоцтва про смерть на а.с.6). Причиною його смерті була хронічна ішемічна хвороба серця, що підтверджується лікарським свідоцтвом та довідкою про смерть № 827 від [INFO] року (копія на а.с.11). Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] є його синами, що не заперечується сторонами, а також підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.8зв.). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, в тому числі на частку в квартирі [ADDRESS], яка належала йому, колишній дружині [PERSON], її сину [PERSON] та позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради 25 лютого 2000 року на підставі розпорядження № 35059 (копія свідоцтва на а.с.8). Вони всі зареєстровані і проживали в цій квартирі, що підтверджується копією довідки ПП «Садгора-Сервіс» № 878 від 17 березня 2014 року (а.с.7). Спадкодавець [PERSON] не склав заповіт, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом в порядку черговості. Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON], як діти спадкодавця, є спадкоємцями за законом першої черги. Інших спадкоємців за законом першої черги немає, оскільки шлюб батька [PERSON] з їх матір'ю [PERSON] було розірвано 22 березня 1995 року, а з другою дружиною [PERSON] розірвано 16 березня 2010 року, що підтверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу (а.с.15-16). Інших дітей у нього не було. Після смерті батька [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк 29 січня 2014 року відповідачі в консульський відділ Посольства України в Італійській Республіці за місцем свого проживання та 18 березня 2014 року позивач до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] звернулись з заявами про прийняття спадщини після смерті батька, була заведена спадкова справа щодо майна [PERSON] за № 1/2014, що підтверджується її копією (а.с.40-59). Суд вважає, що підстав для усунення відповідачів [PERSON] і [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON], немає виходячи з наступного: Згідно ст.1224 ч.5 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що [PERSON] помер у віці 49 років, тобто не був особою похилого віку. Причиною його раптової смерті була хронічна ішемічна хвороба серця, що підтверджується лікарським свідоцтвом та довідкою про смерть № 827 від [INFO] року (копія на а.с.11). Однак з приводу захворювань серця він не знаходився на лікуванні, не перебував на лікуванні з 2009 року і через іншу тяжку хворобу чи каліцтво, не перебував через це у безпорадному стані. [PERSON] в 1988 році отримав виробничу травму правої руки (копія акту про нещасний випадок на виробництві на а.с.10), внаслідок чого був визнаний інвалідом третьої групи (копія пенсійного посвідчення на а.с.16), з цього приводу проходив щорічно санаторно-курортне лікування та профілактичне лікування, однак це каліцтво не було таким, що робило його безпорадним. Також в серпні 2009 року у нього був перелом правої стегнової кістки, через що він знаходився на лікуванні, потім проходив процес реабілітації, що підтверджується виписками з медичної картки (а.с.13-14), перед смертю він не хворів і не перебував на лікуванні, не був у безпорадному стані. Крім того, [PERSON] не потребував матеріальної допомоги з боку відповідачів, оскільки отримував пенсію по інвалідності, також мав дохід від тимчасових заробітків. Всі ці обставини підтвердив в судовому засіданні і позивач [PERSON], а також допитані свідки [PERSON] та [PERSON], яка показала також, що після розірвання шлюбу в 2010 році з [PERSON] вони проживали в одній квартирі, вели спільне господарство. Вона є приватним підприємцем, отримує дохід, тому оплачувала всі комунальні послуги, придбавала речі повсякденного вжитку та продукти харчування, готувала для всіх членів сім'ї, для [PERSON] придбавали одяг та взуття. Він отримував пенсію і мав ще інші тимчасові доходи, цими коштами він розпоряджався одноособово. [PERSON] не потребував від відповідачів матеріальної допомоги, однак хотів як батько мати від них моральну підтримку, спілкуватись з ними, але вони цього не бажали, з цього приводу він переживав. Вони взагалі не спілкувались, так як відповідачі багато років проживають і працюють в Італії. Інших доказів, які б з достовірністю підтверджували ті обставини, що спадкодавець [PERSON] через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, у зв'язку з чим потребував допомоги від відповідачів, а вони знали про це і ухилялися від надання такої допомоги позивачем [PERSON] у відповідності до ст.60 ЦПК України не надано. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що спадкодавець [PERSON] не був особою похилого віку, перед смертю не страждав на тяжку хворобу чи каліцтво, через це не був у безпорадному стані і не потребував від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надання допомоги, він чи інші члени його сім'ї не звертались до них за наданням такої допомоги, тому вони не ухилялися від цього, у зв'язку з чим немає підстав для усунення відповідачів від права на спадкування після смерті батька, в задоволенні позовних вимог належить відмовити за безпідставністю. Тим більше, що відповідачі, прийнявши спадщину, мають намір спадкове майно подарувати позивачу, про що заявили в заяві суду (а.с.89-93), а, крім того, подали заяву про відмову від спадщини на користь позивача (а.с.105-106). На підставі викладеного, ст.ст.1216, 1217, 1220, 1223, 1224 ч.5, 1261 ЦК України та

Outcome: dismissed