Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачка [PERSON] через представника за довіреністю звернулася в суд з позовом до Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, вказавши, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай) розміром 4,55 в умовних кадастрових гектарах в землі, що перебувала в колективній власності спілки селянських господарств «Колос» смт. Вовковинці Деражнянського району Хмельницької області, яке належало померлій відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації № 377 від 06 грудня 1996 року. Позивачка є спадкоємицею до майна померлої [PERSON] за законом та фактично прийняла спадщину, проте при зверненні її до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну частку (пай) їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через недоведеність її родинних відносин з померлою [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження позивачки її матір'ю вказана «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про смерть та в інших правовстановлюючих документах вона «[PERSON]», а також у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Враховуючи наведене, позивачка просила встановити факт її родинних відносин з померлою, а також визнати за нею в порядку спадкування право на вказану земельну частку (пай). В судове засідання позивачка не з'явилися, уповноваживши на представництво її інтересів у суді представника [PERSON], який в судовому засіданні 13 березня 2018 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, а в подальшому заявив клопотання про завершення розгляду справи за його відсутності. Представник відповідача Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги позову визнав у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, проте надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, покладаючись при вирішенні спору на думку суду. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом об'єктивно встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть № 46, складеного 26 жовтня 2002 року виконавчим комітетом Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай) розміром 4,55 в умовних кадастрових гектарах у землі, розташованій на території Вовковинецької об'єднаної територіальної громади Деражнянського району Хмельницької області, що перебувала в колективній власності спілки селянських господарств «Колос» смт. Вовковинці, що належало [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації № 377 від 06 грудня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 118. Проте, як з'ясовано судом, оригінал вказаного сертифіката був втрачений, з приводу чого позивачкою було розміщено оголошення в газеті «Вісник Деражнянщини». Згідно з письмовим повідомленням приватного нотаріуса Деражнянського районного нотаріального округу Янцаловської В.О. № 1137/01-16 від 06 жовтня 2017 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке залишилося після смерті [PERSON], через недоведеність її родинних відносин з померлою та у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на вказане спадкове майно. Разом із цим, належність померлій [PERSON] права на земельну частку (пай) розміром 4,55 в умовних кадастрових гектарах у землі, розташованій на території Вовковинецької об'єднаної територіальної громади Деражнянського району Хмельницької області, що перебувала в колективній власності спілки селянських господарств «Колос» смт. Вовковинці, підтверджується наданою відділом у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області копією державного акту на право колективної власності серії, виданого спілці селянських господарств «Колос» смт. Вовковинці та Додатку 1 до нього, з якого вбачається, що [PERSON] була включена до списку громадян-членів вказаного сільськогосподарського підприємства під № 118, а також копіями записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації. Крім того, довідкою Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області № 257/137-17 від 18 вересня 2017 року підтверджується, що на ім'я [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] а також те, що державний акт на право приватної власності на землю на її ім'я не видавався. Згідно з довідкою Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області № 408 від 19 грудня 2017 року земельна частка (пай), яка належала [PERSON] відповідно до сертифіката серії [NUMBER], не визнана відумерлою спадщиною. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Аналізуючи наведені норми закону, а також встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) як член КСП «Колос» і таке право входило до складу спадкової маси після її смерті. Крім того, вищевказані досліджені судом письмові докази свідчать про розбіжність написання прізвища та імені померлої [PERSON] в різних правовстановлюючих документах, що стало однією із підстав звернення позивачки до суду з даним позовом. Вирішуючи обґрунтованість решти доводів позивачки, наведених в обґрунтування позовних вимог, судом встановлено, що вона народилася 10 квітня 1959 року в с. Кайтанівка Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 382907, виданим Деражнянським ЗАГСом Хмельницької області 09 грудня 1975 року. При цьому, із вказаного свідоцтва також вбачається, що батьками позивачки записані [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено судом в ході судового розгляду, [PERSON]. перебувала у шлюбі з [PERSON], у зв'язку з чим мала прізвище «[PERSON]». Однак витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00018597962 від 29 серпня 2017 року підтверджується, що актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] не виявлено, оскільки, як було встановлено за результатами перевірки, проведеної Деражнянським районним відділом ДРАЦСу по с. Кайтанівка Деражнянського району Хмельницької області за період з 01 січня 1957 року по 31 грудня 1963 року та з 01 серпня 1961 року по 23 серпня 2017 року, книги державної реєстрації актів про шлюб за 1957-1963 роки за зазначеним населеним пунктом не збереглися. Разом із цим, той факт що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які були допитані судом у судовому засіданні 13 березня 2018 року. Довідками Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області № 2037 від 07 листопада 2017 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивачки про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, а також є матір'ю позивачки, оскільки метою встановлення такого факту є врегулювання нею юридичних питань в сфері правовідносин спадкування. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON]) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном померлої [PERSON], тобто, в силу вищенаведених вимог закону, вона є спадкоємцем, який прийняв спадщину. З'ясовано також і те, що крім позивачки спадкоємцями до майна померлої [PERSON] є її дочка [PERSON] та син [PERSON], проте двоє останніх на спадщину після смерті [PERSON] не претендують та не заперечують щодо прийняття спадщини позивачкою, що підтверджується їхніми нотаріально посвідченими письмовими заявами, наявними в матеріалах справи. Таким чином, аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування права на спадкове майно померлої [INFO] року [PERSON], яким є право на земельну частку (пай) розміром 4,55 в умовних кадастрових гектарах у землі, розташованій на території Вовковинецької об'єднаної територіальної громади Деражнянського району Хмельницької області, що перебувала в колективній власності спілки селянських господарств «Колос» смт. Вовковинці. На підставі викладеного та

Outcome: approved