Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла її баба [PERSON]. За життя вона склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіли позивачу по справі. Заповіт був посвідчений виконавчим комітетом Буцинської сільської ради Старовижівського району і за життя спадкодавця не змінювався та не відмінявся. Вказує, що позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. В судове засідання позивач не з'явились. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Буцинська сільська рада просить розглядати справу за відсутності її представника, позов визнає. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання державним нотаріусом спадкової справи № 104/17, заведеної після смерті [PERSON], яка померла [INFO], встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (аркуш спадкової справи 5). За життя остання склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області 10 січня 2003 року, та все своє майно заповіла внучці [PERSON] (аркуші спадкової справи 2, 4, 6, 7, 8, 15). Заповіт не змінений та не відмінений (аркуш спадкової справи 10-11, 15). Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном (аркуш спадкової справи1, 14). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. (аркуш спадкової справи 1 - 22 ). Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 21). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Буцинської сільської ради Старовижівського району від 09 грудня 2016 року № 572 (аркуш спадкової справи 14), витягом з погосподарської книги №2 за 2001-2005 р.р. Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 12), підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] З копії Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], вбачається, що даний будинок 1962 року побудови, знаходиться в стані, придатному для проживання (аркуш справи 15 - 20). Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Буцинська сільська рада Старовижівського району позовні вимоги визнає в повному обсязі (аркуш справи 31). Дані обставини, в силу вимог статті 174 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статтей 549 ЦК УРСР), а тому у є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] що залишився після смерті [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved