Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON], [INFO], померлої [INFO] в с. Озерна Білоцерківського району Київської області, свідоцтва про шлюб, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 31.01.2013 року серія [NUMBER]. В обгрунтування заяви вказував, що [INFO] померла його рідна сестра [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, а саме житловий будинок зі спорудами та земельна ділянка. За життя вона склала заповіт на його ім'я. Однак, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права, оскільки в свідоцтві про шлюб прізвище спадкодавця зазначено «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]». 20.07.2018 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання учасники судового розгляду не з`явились. 14.09.2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, заяву підтримав в повному обсязі. 07.09.2018 року представник заінтересованої особи Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області звернувся до суду з листом, в якому просив слухати справу без участі їх представника. Заінтересована особа приватний нотаріус Дерун К.А. Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.08.1970 року вбачається, що [INFO] народився заявник [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.05.1955 року вбачається, що [INFO] народилась [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON]. З наведених вище доказів слід дійшти висновку, що [PERSON] була рідною сестрою заявнику [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 31.01.2013 року виконавчим комітетом Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, між [PERSON] та [PERSON], [INFO] зареєстровано шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу змінено на «[PERSON]». [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого Білоцерківським бюро технічної інвентаризації 23.10.1987 року будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності. Таким чином, з аналізу вказаних доказів вбачається, що [PERSON], яка народилась [INFO] та [PERSON], яка зареєструвала шлюб 23.04.1994 року являється однією та тією ж самою особою. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Відповідно до роз'яснень п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавити: особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які зацікавлені у встановленні факту. Таким чином, даючи оцінку наданим доказам в їх сукупності, суд вважає за можливе встановити юридичний факт належності документа, а саме, що свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 31.01.2013 року виконавчим комітетом Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області на ім'я [PERSON] фактично належить померлій [INFO] [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved