Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

в Острозький районний суд звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] була її матір`ю, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 3,49 га, що розташована в с.Вілія Острозького району Рівненської області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0035880 від 3 березня 1997 року. Іншим спадкоємцем першої черги після смерті матері, окрім неї, є її брат - [PERSON] , який спадщину після смерті матері не приймав, із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Вказала, що при зверненні до приватного нотаріуса з метою оформлення спадкового майна, що залишилось після смерті матері, їй було повідомлено про те, що нею пропущений встановлений чинним законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який закінчився 15 серпня 2004 року. Зазначила, що строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , був нею пропущений з поважної причини, оскільки наприкінці закінчення строку для прийняття спадщини вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Острозька ОПЛ», що й стало перешкодою для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 05 березня 2020 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась. В заяві, поданій до суду одночасно з позовною заявою, просила розгляд справи здійснювати без її участі, з участю її представника - адвоката Шминдрук О.Ф. Представник позивача - адвокат Шминдрук О.Ф. подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності та відсутності її довірительки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, та з урахуванням того, що у правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач визнав позов і таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у підготовчому судовому засіданні виходячи з наступного. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Визнання позову відповідачем [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги на рівні з позивачкою, не суперечить закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб. В матеріалах справи відсутні відомості та судом не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність визнаних відповідачем обставин та добровільність їх визнання відповідачем. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] була матір`ю позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про її одруження та відміткою у паспорті позивачки про зареєстрований шлюб (та про зміну дівочого прізвища). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.10.1947 року, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 04.02.1968 року був зареєстований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.25). [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.02.2004 року, актовий запис № 1 (а.с.8). З матеріалів справи судом встановлено, що мати позивачки - [PERSON] на день смерті проживала одна, що підтверджується довідкою Вілійської сільської ради Острозького району №619 від 20.12.2019р. (а.с.11), та після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) розміром 3,49 га, що розташована в с.Вілія Острозького району Рівненської області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0035880 від 3 березня 1997 року (а.с.9). Згідно витягу зі Спадкового реєстру від 20.02.2020р. № 59506523, після смерті [PERSON] спадкові справи не заводились та свідоцтва про право на спадщину не видавались ( а.с.10). Відповідно до довідки КЗ «Острозька ОПЛ» Рівненської обласної ради № 92 від 17 лютого 2020 року позивачка [PERSON] наприкінці закінчення строку для прийняття спадщини, а саме: з 6 серпня 2004 року по 17 серпня 2004 року, знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Острозька ОПЛ» з діагнозом: легкий депресивний епізод (а.с.12). Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Рівненської області Бернацької І.М. від 29.04.2020р. № 104/01-16 на усне звернення позивачки [PERSON] щодо прийняття спадщини та заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка на момент смерті проживала за адресою: с.Вілія, Острозький район Рівненська область, позивачці було повідомлено, що нею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця. Водночас позивачку проінформовано про те, що у випадку пропущення строку з поважної причини, судом може бути визначено додатковий строк для прийняття спадщини (а.с.24). Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Таким чином, строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] закінчився 15.08.2004р., однак позивачка в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк після її смерті не звернулася, таким чином пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням встановлених судом обставин справи, за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, причину пропуску [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини суд вважає поважною, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема те, що позивачка відноситься до першої черги спадкоємців за законом та перебувала на стаціонарному лікуванні, що було об`єктивною перешкодою для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . Таким чином, право позивачки на прийняття спадщини підлягає захисту шляхом визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved