Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON], [PERSON]-А. звернулись до суду з позовом до Покровської міської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 5 квітня 2002 року помер [PERSON], який при житті склав заповіт, посвідчений Першою красноармійською державною нотаріальною конторою 01.07.1998р. за реєстром 2-373, яким заповів їм житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Красноармійськ, вулиця Крупської, 14. Спадкоємці за законом після смерті [PERSON] відсутні. 4 червня 2003 року державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстр № 419, зареєстрованого в БТІ м. Красноармійська 28.07.2003р., згідно якого вони стали власниками вищезазначеного будинку в рівних долях. Рішенням виконкому Красноармійської міської ради від 17.05.2000р. № 235 [PERSON] була передана у власність земельна ділянка площею 0,0881 га, розташована в м. Красноармійську, вулиця Крупської, 14, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд, та 29.05.2000р. йому було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії 1-ДН № 135341, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 02920. 29 травня 2007 року земельна ділянка була сформована, їй присвоєний кадастровий номер 1413200000:14:017:0826 та проведена державна реєстрація в Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка заповітом не охоплена. 29 травня 2017 року вона звернулись до нотаріуса, в провадженні якого перебуває спадкова справа, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка призначена для обслуговування спадкового будинку та господарських споруд. На їх звернення нотаріус надав їм розяснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як вона не охоплена заповітом та розяснив право на звернення до суду. На підставі наведеного просили визнати за ними право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 5 квітня 2002 року, на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0881 га, розташованої на території міста Покровська (колишнього Красноармійська) Донецької області, вулиця Народна (колишня Крупської), 14, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровий номер 1413200000:14:017:0826 по 1/2 частин кожному. Ухвалою Красноармійського міськраойнного суду Донецької області від 16 серпня 2017 року позовну заяву [PERSON] Туан-Ань до Покровської міської ради Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заявою його представника [PERSON] було залишено без розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглянути за відсутності його представника. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 6 квітня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер 5 квітня 2002 року (а.с.5). 4 червня 2003 року державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого позивачка є спадкоємцем майна [PERSON], померлого 5 квітня 2002 року, а саме 1/2 частини жилого будинку, що знаходиться у м. Красноармійську, вулиця Крупської, будинок № 14, з господарськими та побутовими спорудами (а.с.7). 28 липня 200 року в Красноармійському БТІ за позивачкою було зареєстровано право власності на 1/2 частку будинку № 14 по вулиці Крупської в м. Красноармійську Донецької області (а.с.6). 29 травня 2000 року Красноармійською радою народних депутатів на імя [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю серія 1-ДН № 135341, площею 0,0881 га в межах згідно з планом, розташованої на території м. Красноармійська, вулиця Крупської, 14, переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 02920 (а.с.8). 29 травня 2017 року в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку відділом у Покровському районі Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про земельну ділянку була зареєстрована земельна ділянка площею 0,0881 га, розташована за адресою: м. Покровськ, вулиця Народна, 14, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, власником якого є [PERSON] на підставі Державного акту від 29.05.2000р. №-ДН 135341, виданого згідно рішення органу виконавчої влади 17.05.2000р. № 235 (а.с.9-11). Згідно листа державного нотаріуса Першої красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] від 29.05.2017р. № 411/01-16 на імя позивачів після смерті [PERSON], який помер 5 квітня 2002 року, на їх імя було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом тільки на житловий будинок, який розташований за адресою: м. Покровськ, вулиця Народна, будинок № 14, тому що спадкодавець залишила заповіт на майно, яке складається з вище вказаного житлового будинку. Нотаріус посвідчує безспірні права та безспірні факти, в наявності яких він може упевнитися безпосередньо або на підставі відповідних документів, а якщо виникає спір, то особі необхідно звернутися до суду. Позивачам рекомендовано звернутися до суду з позовом (а.с.12). Згідно повідомлення державного нотаріуса Першої красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] від 21.07.2017р. № 411/01-16627/01-16 на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого 5 квітня 2002 року, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48480613 від 20.07.2017р., відкрита спадкова справа за № 534 від 25.09.2002р. на підставі заяви від [PERSON] та [PERSON]-А. за № 651 від 25.09.2002р. 4 червня 2003 року за реєстровим № 419 на їх імя було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48481082 від 20.07.2017р. було знайдено заповіт від імені [PERSON], який посвідчено державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори від 01.07.1998р. за реєстровим № 2-373. (а.с.24-53). Ст.1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.373 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного) будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для її обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Як передбачено ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщені ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі, споруди. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Такими підставами є спадкування майна за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2015р. № 6-2цс15 «Щодо набуття права власності на земельну ділянку у звязку з набуттям права власності на житловий будинок» при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право власності на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності. Позивач набула право власності на 1/2 частину житлового № 14 по вулиці Народна (колишня Крупської) м. Покровська (колишнього Красноармійська) Донецької області, в порядку спадкування за заповітом, отже до неї переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташований цей житловий будинок, без зміни її цільового призначення, пропорційно до частки у праві власності на житловий будинок. Відповідно до ст.120 ЗК України, ст.ст.328, 373, 392, 1216, 1217, 1225, 1233, 1235, 1236 ЦК України,

Outcome: approved