Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (далі по тексту - відповідач) про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. 12.01.2016 року сталось залиття квартири, про що було складено акт, яким підтверджується затікання води до квартири на другому поверсі біля комори та на першому поверсі у спальні, яке відбулось через стелю. Таким чином, в результаті залиття позивачу було завдано ряд пошкоджень. Згідно із експертним дослідженням, проведеним на замовлення позивача. Встановлено причину залиття негерметичність покрівлі мансарди, а вартість відновлювального ремонту встановлена 136096,00 грн. Позивачем було укладено договір із ТОВ «ГРІН ФОРТ» на виконання ремонтних робіт з метою усунення залиття вартістю 190000,00 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача 190000,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 50000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. 24.07.2017 року представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позовні вимоги полягали у стягненні з відповідача 190000,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 50000,00 грн. моральної шкоди, 10000,000 грн. суми витрат на експертне дослідження та 9200,00 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили суд про його задоволення з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. В судовому засіданні представник по відповідача позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. При цьому зазначала, що позивачем жодним чином не було доведено вини відповідача у залитті її квартири, оскільки складений акт про залиття квартири не відповідає вимогам законодавства за відсутністю в ньому підпису представника ТОВ «Перший український експертний центр». Окрім того, моральна шкода та матеріальні збитки, завдані позивачу, не обґрунтовані жодним доказом. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що з 12.01.2016 року сталось залиття квартири [ADDRESS], яка належить позивачу на праві власності. Відповідно акту до 12.01.2016 року, складеного особами, проживаючими в квартирах №№ 28, 30 та за участю працівника аварійної бригади, встановлено затікання води в квартиру № 29 (а.с. 57). Згідно із висновком № 18/06-2016 з експертно-будівельного дослідження, складеного 07.06.2016 року встановлено причину залиття технологічної ніші мансардного приміщення площею 3,63 кв.м. та розташованого під нею приміщення № 29-10 - жила кімната площею 16,0 кв.м. є негерметичність покрівлі даху мансарди, що призвело до потрапляння талих дощових вод з даху над квартирою [ADDRESS]. Встановлено, що в кімнаті площею 16,0 кв.м. та розташованій над нею технологічній ниші 3,63 кв.м. наявні характерні для надмірного зволоження пошкодження опоряджувальних покриттів стелі та стін. Визначена складанням кошторисного розрахунку вартість відновлювального ремонту, який необхідно виконати для усунення викликаних в наслідок залиття пошкоджень оздоблювальних покриттів приміщення квартири [ADDRESS] станом на 07.06.2016 року складає 19736,00 грн., а також вартість ремонту частини фасадних стіни та парапетів, які огороджують квартиру складає 136096,00 грн., а всього на суму 155832,00 грн. (а.с. 16-56). Із матеріалів справи вбачається і не заперечувалось сторонами, що відповідач є обслуговуючою організацією будинку № 10-12 по вул. Золотоустівська в місті Києві. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Разом із тим, відповідачем не було доведеного того, що шкоду квартирі позивача було завдано не з його вини. За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Із доданого до позовної заяви договору підряду № 01/04-2016 від 01.04.2016 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ГРІН ФОРТ» вбачається, що сторони домовились про виконання комплексу робіт на об'єкті - квартирі квартири [ADDRESS] в строк до 01.10.2016 року на суму 190000,00 грн. (а.с. 113-116). Згідно з актом приймання виконаних робіт по договору № 01/04-2016, позивач та ТОВ «ГРІН ФОРТ» склали цей акт про виконання робіт із заміни рулонних покриттів та основи даху мансарди, відновного ремонту об'єкта (заміна гіпсокартонного облицювання та шпалер), ремонту та часткової заміни цегляного облицювання стін та парапетів (а.с. 117). Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази фактичної оплати виконаних підрядних робіт, а також того, що перелік виконаних робіт за своїм обсягом відповідає переліку пошкоджень квартири, завданих позивачу внаслідок залиття квартири, яке сталось 12.01.2016 року. Також договором підряду в п. 3.5. було передбачено порядок розрахунків шляхом сплати авансу в розмір 100000,00 грн., а також оплати фактично виконаних робіт протягом 10 днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт. Доказів такої оплати після підписання акту виконаних робіт позивачем суду не надано. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що залиття квартири позивача № [ADDRESS], відбулося саме з вини відповідача, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 155832,00 грн., яка відповідає сумі оціненої шкоди за висновком експерта, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Заперечення на позовну заяву, висловлені представником відповідача судом відхиляються як такі, що не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються наявними в ній матеріалами. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивача в сумі 50000,00 грн., слід зазначити наступне. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності з п. 3 ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивача, з вини відповідача, внаслідок якого було пошкоджено його майно, також вказане залиття спричинило у позивача тривалий стресовий стан та душевні переживання, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню у розмірі 1000,00 грн. Що ж стосується стягнення витрат на проведення експертного дослідження в сумі 10000,00 грн. та на оплату правової допомоги в сумі 9200,00 грн. суд виходить з наступного. Слід зазначити, що позивачем також не додано до позовної заяви доказів на оплату ним експертного дослідження, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. В частині стягнення витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Згідно із ч. 1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було здійснено оплату послуг з надання правової допомоги в сумі 9200,00 грн. (а.с. 202). Разом із тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Виходячи із встановлених законом граничних розмірів компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими в сумі 5840,00 грн. (розрахунок: (2*500 грн.=1000,00 грн.) + (6*640 грн. (1600,00 грн. * 40 %)= 3840,00 грн.)+ (1*500,00 грн.) =500,00 грн.)=5840,00 грн.), а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial