Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

В квітні 2018р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача ТОВ «Агрохім Юкрейн», в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 41200,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ним 21 лютого 2017р. було здійснено оплату вартості мінеральних добрив у сумі 41200,0 грн., згідно виставленого відповідачем рахунку на оплату, проте по теперішній час відповідач не виконав свої зобов'язання, щодо поставки позивачу добрив, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2018р. було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. До судового засідання позивачем було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений за своїм місцезнаходженням, в судові засідання представник не з'являвся, поважності причин неявки свого представника до суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що в лютому 2017р. позивач відповідно до усних домовленостей з відповідачем та на підставі виставленого ТОВ «Агрохім Юкрейн» рахунку на оплату № СФ-025381 від 21 лютого 2017р. здійснив оплату вартості товару - мінеральних добрив у сумі 41200,0 грн. (а.с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу положень ст. ст. 639-643 ЦК України, суд вважає, що сторони фактично уклали між собою договір поставки, який є підставою для виникнення у його сторін зобов'язань щодо його виконання. При цьому чинне законодавство не встановлює спеціальних вимог до форми та порядку укладення даного виду договорів. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 663 цього Кодексу продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. При цьому ч. 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом не встановлено, що відповідачем ТОВ «Агрохім Юкрейн» було здійснено поставку товару позивачу на суму 41200,0 грн., а відповідач протилежного не довів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved