Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

В лютому 2016 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 3337,27 грн. за кредитним договором № 064-02/К-07 від 19.09.2007 р., яка складається з: 950,51 грн. - тіло кредиту; 1240,49 грн. - відсотки; 1083,7 грн. - пеня; 28,52 грн. - сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту; 34,02 грн. - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам. Свої вимоги мотивує тим, що 19.09.2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 064-02/К-07. Банк свої зобов'язання виконував та відповідно до договору надав відповідачу відкличну відновлювальну кредитну лінію та в її межах кредитні кошти, з лімітом кредитування - 1629,45 грн., з розрахунку в розмірі 18,80 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 19.09.2007 року по 18.09.2013 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанк» АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до п. 2.4 видача кредиту здійснювалась окремими траншами в межах ліміту кредитної лінії згідно з Графіком зменшення ліміту кредитування, який є невід'ємною частиною договору з дотриманням вимог п. 2.2 договору: в перший рік кредитування - за заявою позичальника в день укладення договору; надання кожного наступного траншу здійснюється банком згідно Графіка зменшення ліміту кредитування за договором з дотриманням вимог п. 2.2 договору. Відповідно п. 2.5 договору строк користування кожним траншем, що буде наданий в межах ліміту за договором один рік. Період користування кожним з траншів починається з дати його перерахування з позичкового рахунку. Повернення кожного з траншів здійснюється протягом одного року рівними частинами починаючи з місяця наступного за місяцем надання траншу на позичковий рахунок шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Згідно п. 1.5, 2.6, 2.7 договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. При розрахунку процентів за користування кредитом використовується метод факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 10 число (включно) кожного наступного місяця за місцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Зазначає, що виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного договору поруки № 064-02/П-07-2 від 19.09.2007 року між ТОВ «Український промисловий Банк» та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 064-02/К-07 від 19.09.2007 року. Відповідальність поручителя наступає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за договором. [PERSON] умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 03.02.2016 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 3337,27 грн., яка складається з: 950,51 грн. - тіло кредиту; 1240,49 грн. - відсотки; 1083,73 грн. - пеня; 28,52 грн. - сума за ставкою 3 % від простроченого тіла кредиту; 34,02 грн. - сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по процентам. В судове засідання 11.03.2016, 05.05.2016 р.р. з'явився представник позивача Карпишин Я.М., який позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. В подальшому участі у розгляді справи не брав. У заяві від 19.05.2016 р. просив розглянути справи за його відсутності. В судове засідання 21.04.2016, 05.05.2016 р.р. з'явився представник [PERSON] - [PERSON], який заперечував проти задоволення позову, просив застосувати строк позовної давності. В подальшому участі у розгляді справи не брав. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 19.09.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 064-02/К-07. У додатку № 1 сторони визначили графік платежів за договором. У додатку № 2 сторони визначили періоди надання траншів та їх розмір. Відповідно до п. 1 кредитного договору № 064-02/К-07, позивач надав відповідачу відкличну відновлювальну кредитну лінію та в її межах кредитні кошти, з лімітом кредитування - 1629,45 грн., з розрахунку в розмірі 18,80 % річних за весь час фактичного користування кредитом. Підпунктом 1.2 кредитного договору № 064-02/К-07 визначено строк дії кредитної лінії - 72 місяці. Підпунктом 1.3 кредитного договору № 064-02/К-07 визначено дату повернення кредиту - 18.09.2013 року. Підпунктом 1.11 кредитного договору № 064-02/К-07 встановлено, що позичальник зобов'язаний сплачувати платежі за цим договором у розмірі, порядку та строки, встановлені цим договором та Графіком платежів щодо погашення суми кредиту, процентів за користування ним, комісій банку, сукупних послуг, які надаються позичальнику у зв'язку з укладенням цього договору, а також інших фінансових зобов'язань позичальника, які виникають у зв'язку з укладенням цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору. Підпунктом 2.1 кредитного договору № 064-02/К-07 встановлено, що днем надання кредиту є день перерахування кожного з траншів з позичкового рахунку. Згідно меморіального ордеру № 110 від 22.09.2008 р., копія якого міститься в матеріалах справи, [PERSON] 22.09.2008 р. отримав транш у розмірі 1629,45 грн. За приписами п.п. 2.5 кредитного договору № 064-02/К-07 строк користування кожним траншем, що буде наданий в межах ліміту за цим договором - 1 рік. Період користування кожним з траншів починається з дати його перерахування з позичкового рахунку. Підпунктом 2.5.1 кредитного договору № 064-02/К-07 конкретизовано, що повернення кожного з траншів за цим договором здійснюється протягом 1 року рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання траншу на позичковий рахунок, шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку (-ів) позичальника (його поручителів, гарантів та інших осіб у відповідності до п. 2.16 цього договору) та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Згідно п. 2.6 кредитного договору № 064-02/К-07 проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. При розрахунку процентів за користування кредитом використовується метод факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору № 064-02/К-07 нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 10 число (включно) кожного наступного місяця за місцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Згідно Графіка зменшення ліміту кредитування, який є невід'ємним додатком до кредитного договору, транш у розмірі 1629,45 грн. наданий на період до 18.09.2009 р.р. У Графіку платежів по договору, який є додатком до кредитного договору, визначено розмір щомісячних платежів, визначено дати їх вчинення та остаточну дату повернення траншу - 18.09.2009 р. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 03.02.2016 року за [PERSON] значиться заборгованість у сумі 3337,27 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем, з яких: 950,51 грн. - тіло кредиту; 1240,49 грн. - відсотки; 1083,73 грн. - пеня. Крім того, позивачем нараховано: 28,52 грн. - сума за ставкою 3 % від простроченого тіла кредиту; 34,02 грн. - сума за ставкою 3 % від простроченої заборгованості по процентам. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою, відповідно до укладеного між ТОВ «Український промисловий Банк» та [PERSON], [PERSON] договору поруки № 064-02/П-07-2 від 19.09.2007 року. Згідно п. 1 договору поруки № 064-02/П-07-2 від 19.09.2007 р. поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №064-02/К-07 від 19.09.2007 року. За приписами п. 2 договору поруки № 064-02/П-07-2 від 19.09.2007 р. відповідальність поручителя наступає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, в наслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанк» АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно наявного в матеріалах справи нотаріально посвідченого витягу з додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань від 30 червня 2010 року до переліку кредитних та забезпечувальних договорів входять кредитний договір № 064-02/К-07, де боржником значиться [PERSON] та зазначено, що загальний розмір грошового зобов'язання за кредитним договором становить 1629,45 грн. (а.с. 86-87). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 064-02/К-07 від 19.09.2007 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Як видно з розрахунку заборгованості наданого позивачем, з часу укладання 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку» відповідач [PERSON] заборгованість по кредиту не сплачував. Присутній в судовому засіданні 05.05.2016 р. представник позивача не зміг вказати дату вчинення останнього платежу [PERSON], зазначивши, що [PERSON] не здійснював погашення заборгованості за кредитом після 30.06.2010 р. Розрахунку заборгованості за період до укладення Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», тобто 30.06.2010 р., представник позивача в подальшому суду також не надав, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, пославшись на зайнятість в іншому процесі. Отже, суд виходить з того, що на час укладання вказаного договору строк виконання зобов'язань вже настав, оскільки згідно Графіка зменшення ліміту кредитування, який є невід'ємним додатком до кредитного договору, транш у розмірі 1629,45 грн. наданий на період до 18.09.2009 р.р., а тому з 30.06.2010 р., тобто дати укладання Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», у ПАТ «Дельта Банк» вже було право звернутися з вимогою (позовом) до боржника. Наразі судом встановлено, що банк з вимогою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості до суду звернувся лише 12.02.2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності. Згідно із ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги. Представник [PERSON] - [PERSON] надав суду заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 68-69). За таких обставин суд приходить до висновку про можливість застосування до спірних правовідносин строку позовної давності і це є підставою для відмови у позові щодо вимог до боржника. Щодо вимог до поручителя - [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки згідно з п. 10 цього договору встановлено, що він діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Як встановлено судом, згідно п.п. 2.5.1 кредитного договору № 064-02/К-07 повернення кожного з траншів за цим договором здійснюється протягом 1 року рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання траншу на позичковий рахунок, шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку (-ів) позичальника (його поручителів, гарантів та інших осіб у відповідності до п. 2.16 цього договору) та/або шляхом внесення готівки до каси банку. У Графіку платежів по договору, який є додатком до кредитного договору, визначено розмір щомісячних платежів, визначено дати їх вчинення та остаточну дату повернення траншу - 18.09.2009 р. Як вже встановлено судом, з часу укладання 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку» відповідач [PERSON] заборгованість по кредиту не сплачував. Оскільки на час укладання вказаного договору строк виконання зобов'язань за кредитним договором № 064-02/К-07 вже настав, тож з 30.06.2010 р. у ПАТ «Дельта Банк» вже було право звернутися з вимогою до поручителя. Наразі матеріали справи не містять доказів того, що первинний кредитор - ТОВ «Укрпромбанк» чи новий кредитор ПАТ «Дельтабанк» взагалі звертались до поручителя у встановлений шестимісний строк. ПАТ «Дельта Банк» з вимогою про стягнення кредитної заборгованості до суду звернувся лише 12.02.2016 року, тобто зі значним спливом встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. Крім того, позивачем не подано доказів повідомлення поручителя про зміну кредитора у зобов'язанні, що дозволяє суду зробити висновок, що такого повідомлення взагалі не відбулось. Таким чином, якщо договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до моменту припинення дії основного договору, та якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимогу до поручителя про виконання зобов'язання, зобов'язання за договором поруки припиняється. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 жовтня 2014 року № 6-128цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Зазначене нормативне обґрунтування та його роз'яснення дозволяють суду зробити висновок, що порука є припиненою, а відтак вимоги ПАТ «Дельта Банк» в цій частині також підлягають відхиленню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed