overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 2 жовтня 2010 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у них народились сини [PERSON] та [PERSON] . Не зважаючи на це, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Відповідач не з`явився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується повідомленням про засідання (а.с.20). На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності відповідача (а.с.21-22). Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 2 жовтня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району, про що був складений відповідний актовий запис за №7. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 2 жовтня 2010 року (а.с.9). [INFO] у них народився син [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 1 лютого 2011 року та серії [NUMBER] від 11 червня 2014 року (а.с.4-5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується виключно на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. В такому випадку збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.10). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 5 жовтня 1985 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] , збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримує позов та просить його задовольнити. [PERSON] не з`явився у судове засідання. Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 5 жовтня 1985 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Кіровської сільської ради Бориспільського району, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений відповідний актовий запис за №32. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 5 жовтня 1985 року (а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 11 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, шлюб існує лише формально та його збереження є неможливим. За таких обставин подальше підтримання шлюбних відносин буде суперечити інтересам [PERSON] , томувона просить розірвати шлюб. Сторони у підготовче засідання не з`явилися. Надали до суду заяви, якими просили здійснити розгляд справи за їхньої відсутності. Крім цього, [PERSON] наполягала на задоволенні позову, а [PERSON] - визнав позов. На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №760 (а.с.4). Від сумісного подружнього життя вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. У відповідності до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не можуть жити однією сім`єю. Відновлювати відносини не бажають. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що 24 лютого 2003 року Бориспільська РДА видала заявнику державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №454917, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №482. В цьому правовстановлюючому документі зазначено, що він виданий [PERSON] . Ця обставина свідчить про те, що допущена описка у імені заявника. Така описка перешкоджає [PERSON] розпоряджатись приватизованою нею земельною ділянкою. Тому заявник просить суд встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №454917, виданий 24 лютого 2003 року Бориспільською РДА, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №482. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримує заяву та просить суд задовольнити її. Представники СГТОВ «Любарецьке» та Бориспільської РДА не з`явились у судове засідання. Вони завчасно у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. 24 лютого 2003 року Бориспільська РДА видала заявнику державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №454917, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №482 (а.с.4). Однак, з копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 18 вересня 1997 року (а.с.5) вбачається, що справжнім ім`ям заявника є « [PERSON] Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.1 ст.319 цього Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З копії довідки виконавчого комітету Любарецької сільської ради №171 від 13 березня 2019 року (а.с.6) та копії викопіювання із схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (пай) КСП «Любарецьке» на території Любарецької сільської ради (а.с.6 зворот -7) вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий [PERSON] . Ця обставина свідчить про те, що в правовстановлюючому документі допущена описка в імені заявника, яка перешкоджає розпоряджатись приватизованою земельною ділянкою. З огляду на це суд вважає, що з метою усунення такої перешкоди належить встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у них відсутні сімейно шлюбні відносини з квітня 1986, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 грудня 1975 року у Першотравневій сільській раді Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 43. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у них відсутні сімейно шлюбні відносини з листопада 2017 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 грудня 1983 року у Визирській сільській раді Комінтернівського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 11. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Спору про майно сторони не заявили. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у них відсутні сімейно шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу у них є малолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 1048. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Спору про майно сторони не заявили. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у них відсутні сімейно\~шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Від шлюбу у них є неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 липня 2014 року у виконавчому комітеті Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 25. Сторони остаточно припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Спору про майно сторони не заявили. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи. Згідно ст.114, ст.115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved