Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

В квітні 2017 року заступник прокурора Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Тулс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетгруп», Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Лівобережжя» про витребування майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Дніпра обєктів нерухомого майна, шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, в тому числі приміщення № 12, що розташоване за адресою: вул. Тверська, 11 у м.Дніпрі, вартістю 22 058,00 грн. Так, рішенням Дніпропетровської обласної ради № 232-10/ХХІV від 23 жовтня 2003 року «Про підвищення ефективності управління майном спільної власності територіальних громад області», в частині передачі обласних комунальних підприємств до власності територіальної громади м.Дніпропетровська, затверджено розпорядження Голови Дніпропетровської обласної ради № 159-р від 18 серпня 2003 року «Про передачу із спільної власності територіальних громад області до територіальної громади м. Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства «Лівобережжя». Рішенням Дніпропетровської міської ради № 11/13 від 19 листопада 2003 року «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста обласних житлово-комунальних підприємств «Південне», «Центральний», «Лівобережжя» до комунальної власності прийнято житлово-комунальне підприємство «Лівобережжя» з майном, будівлями і спорудами, що перебували на його балансі, відповідно до акту приймання-передачі від 18 серпня 2003 року (п. 1 рішення міської ради). З урахуванням положень ст.128 ЦК Української РСР, ст.ст.31,35 Закону України «Про власність» (чинних на час прийняття зазначених вище рішень), територіальна громада міста набула право власності на обєкти нерухомого майна з часу затвердження актів приймання-передачі, а саме з 18 серпня 2003 року. Відповідно до підпункту 2.1 рішення Дніпропетровської міської ради №11/13 від 19 листопада 2003 року комітету комунальної власності міської ради доручено внести зміни до установчих документів комунального підприємства відповідно до чинного законодавства. Наказом комітету комунальної власності міської ради №15-КВ від 17 лютого 2004 року затверджено нову редакцію статуту Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради, перереєстрованого Виконкомом Дніпропетровської міської ради 25 лютого 2004 року, реєстраційна справа №04052092Ю0040072. На підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради № 159-р від 18 серпня 2003 року, рішення Дніпропетровської обласної ради №232-10/ХХІV від 23 жовтня 2003 року, відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 16 травня 2013 року проведено державну реєстрацію права комунальної власності на приміщення №12, що розташоване за адресою: вул.Тверська,11 у м.Дніпрі (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 60252312101). Рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02 березня 2011 року обєкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, КЖЕП «Лівобережжя» передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та повязувалось з визначенням єдиного підприємства, наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Разом із цим, 06 серпня 2012 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №38/5005/6636/2012 про банкрутство Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради. Однак, на час відкриття провадження у справі про банкрутство, рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02 березня 2011 року КЖЕП «Лівобережжя» в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого, нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року у справі №38/5005/6636/2012 далі КЖЕП «Лівобережжя» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором КЖЕП «Лівобережжя» призначено арбітражного керуючого [PERSON], яким всупереч нормам чинного законодавства та рішення Дніпропетровської міської ради з питань управління обєктами комунальної власності, приміщення № 12, що розташоване за адресою: вул.Тверська,11 у м.Дніпрі,з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» торгів з продажу приміщення №12 по вул.Тверська, 11 в м.Дніпрі загальною площею 21,1 кв.м., оформлених протоколом №52 від 27 грудня 2012 року та переможцем яких визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТГРУП». На підставі протоколу № 52 біржових торгів з купівлі-продажу приміщення № 12 по вул.Тверська, 11 в м.Дніпрі 20 червня 2013 року між КЖЕП «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТГРУП» укладено договір купівлі-продажу приміщення №12 по вул.Тверська,11 в м.Дніпрі загальною площею 21,1 кв.м. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №945, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року у справі №38/5005/6636/2012, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2016 року, задоволено скаргу прокуратури Дніпропетровської області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду обєктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів, а також визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені на їх підставі. Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора КЖЕП «Лівобережжя» арбітражного керуючого [PERSON] щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута приміщення №12 в будинку №11 по вул.Тверська в м.Дніпрі та продажу його з відкритих біржових торгів,визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27 грудня 2012 року Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» з продажу нерухомого майна, а саме: приміщення №12 по вул. Тверська,11 в м.Дніпрі загальною площею 21,1 кв.м., оформлених протоколом №52 від 27 грудня 2012 року, а також визнано недійсним договір купівлі-продажу № 945 від 20 червня 2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], укладений між ліквідатором арбітражним керуючим [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТГРУП» з відчуження приміщення № 12 повул. Тверська, 11 в м.Дніпро загальною площею 21,1 кв. м. Вказане нерухоме майно ТОВ«МАРКЕТГРУП» було відчужено на користь ТОВ «ТУЛС» за договором купівлі-продажу №9770 від 15 жовтня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] У подальшому, спірне нерухоме майно відчужено ТОВ «ТУЛС» на користь [PERSON] за договором купівлі-продажу №2540 від 08 липня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на час звернення прокурора до суду власником спірного нерухомого майна є [PERSON]. Встановлено, що відповідач [PERSON] здійснила реконструкцію приміщення №12 загальною площею 21,1 кв.м. під квартиру у житловому будинку №11 по вул. Тверській в м.Дніпрі. Внаслідок реконструкції не змінились основні технічні характеристики майна, а саме площа та місце розташування, що в свою чергу свідчить про можливість витребування спірного приміщення на користь дійсного власника,з володіння якого воно вибуло поза його волею. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст.319,321,388 ЦК України прокурор просить суд витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради приміщення №12, що розташоване за адресою:вул. Тверська,11 в м.Дніпрі, загальною площею 21,1 кв.м. В судовому засіданні прокурор та представник Дніпровської міської ради позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, зазначивши, що строк позовної давності, при поданні позову, порушений не був, оскільки про порушення прав Дніпровська міська рада дізналась з ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, у якому відповідач [PERSON] просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що у вищезазначеній цивільній справі відсутній предмет спору та передбачені ст.ст.387,388 ЦК України підстави витребування майна, оскільки з позову вбачається, що предметом спору є нежитлове приміщення №12, що розташоване за адресою: вул.Тверська, 11 в м.Дніпрі, яке і вибуло із комунальної власності. Разом із цим, вищезазначене нежитлове приміщення, в подальшому, було переведено у жиле приміщення. Таким чином, позов не може бути задоволений, оскільки відсутнє майно, яке підлягає витребуванню у відповідача та передачі позивачу. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Тулс» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позову заступника прокурора Дніпропетровської області про витребування майна відмовити у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що ТОВ «ТУЛС» вважає [PERSON] добросовісним набувачем, оскільки нерухоме майно придбано останньою за відплатним договором та вибуло з володіння Дніпровської міської ради та КЖЕП «Левоберіжжя» ДМР за їх волею, що доводиться матеріалами цивільної справи. Також представником ТОВ «ТУЛС» заявлено вимогу про застосування строку позовної давності, оскільки строк позовної давності за позовом про витребування майна сплив 21 червня 2016 року, в той час як із вищезазначеним позовом позивач звернувся значно пізніше. Окрім того представник ТОВ «ТУЛС» зазначає, що відсутні правові підстави для подачі прокурором позову в інтересах Дніпровської міської ради, оскільки повноваження щодо управління комунальною власністю належить до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів міської ради, а не до делегованих повноважень, які надані органами виконавчої влади. 13 березня 2018 року прокуратурою Дніпропетровської області надана відповідь на відзив ТОВ «ТУЛС» в порядку ст.179 ЦПК України, в якій зазначено, що спірне нерухоме майно вибуло поза волею Дніпровської міської ради, що підтверджується ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у справі №38/5005/6632/2012 та вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2016 року у справі №201/17998/15-к. Представники ТОВ «Маркетгруп» та КЖЕП «Лівобережжя» у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Будь-яких пояснень по справі на адресу суду не направляли. Заслухавши пояснення прокурора та представника Дніпровської міської ради, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпропетровської обласної ради № 232-10/ХХІV від 23 жовтня 2003 року «Про підвищення ефективності управління майном спільної власності територіальних громад області», в частині передачі обласних комунальних підприємств до власності територіальної громади м.Дніпропетровська, затверджено розпорядження Голови Дніпропетровської обласної ради № 159-р від 18 серпня 2003 року «Про передачу із спільної власності територіальних громад області до територіальної громади м. Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства «Лівобережжя». Рішенням Дніпропетровської міської ради № 11/13 від 19 листопада 2003 року «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста обласних житлово-комунальних підприємств «Південне», «Центральний», «Лівобережжя» до комунальної власності прийнято житлово-комунальне підприємство «Лівобережжя» з майном, будівлями і спорудами, що перебували на його балансі, відповідно до акту приймання-передачі від 18 серпня 2003 року (п. 1 рішення міської ради). З урахуванням положень ст.128 ЦК Української РСР, ст.ст.31,35 Закону України «Про власність» (чинних на час прийняття зазначених вище рішень), територіальна громада міста набула право власності на обєкти нерухомого майна з часу затвердження актів приймання-передачі, а саме з 18 серпня 2003 року. Відповідно до підпункту 2.1 рішення Дніпропетровської міської ради №11/13 від 19 листопада 2003 року комітету комунальної власності міської ради доручено внести зміни до установчих документів комунального підприємства відповідно до чинного законодавства. Наказом комітету комунальної власності міської ради №15-КВ від 17 лютого 2004 року затверджено нову редакцію статуту Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради, перереєстрованого Виконкомом Дніпропетровської міської ради 25 лютого 2004 року, реєстраційна справа №04052092Ю0040072. На підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради № 159-р від 18 серпня 2003 року, рішення Дніпропетровської обласної ради №232-10/ХХІV від 23 жовтня 2003 року, відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 16 травня 2013 року проведено державну реєстрацію права комунальної власності на приміщення №12, що розташоване за адресою: вул.Тверська,11 у м.Дніпрі (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 60252312101). Рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02 березня 2011 року обєкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, КЖЕП «Лівобережжя» передано на баланс КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та повязувалось з визначенням єдиного підприємства, наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю». Разом із цим, 06 серпня 2012 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №38/5005/6636/2012 про банкрутство Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради. Однак, на час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02 березня 2011 року КЖЕП «Лівобережжя» в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року у справі №38/5005/6636/2012 далі КЖЕП «Лівобережжя» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови, ліквідатором КЖЕП «Лівобережжя» призначено арбітражного керуючого [PERSON], яким всупереч нормам чинного законодавства та рішення Дніпропетровської міської ради з питань управління обєктами комунальної власності, приміщення № 12, що розташоване за адресою: вул.Тверська,11 у м.Дніпрі,з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» торгів з продажу приміщення №12 по вул.Тверська, 11 в м.Дніпрі загальною площею 21,1 кв.м., оформлених протоколом №52від 27 грудня 2012 року та переможцем яких визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТГРУП». На підставі протоколу № 52 біржових торгів з купівлі-продажу приміщення № 12 по вул.Тверська, 11 в м.Дніпрі 20 червня 2013 року між КЖЕП «Лівобережжя» Дніпропетровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТГРУП» укладено договір купівлі-продажу приміщення №12 по вул.Тверська,11 в м.Дніпрі загальною площею 21,1 кв.м. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №945, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року у справі №38/5005/6636/2012, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2016 року, задоволено скаргу прокуратури Дніпропетровської області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду обєктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів, а також визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені на їх підставі. Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора КЖЕП «Лівобережжя» арбітражного керуючого [PERSON] щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута приміщення №12 в будинку №11 по вул.Тверська в м.Дніпрі та продажу його з відкритих біржових торгів,визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27 грудня 2012 року Товарною біржею «Регіональна універсальна біржа» з продажу нерухомого майна, а саме: приміщення №12 по вул. Тверська,11 в м.Дніпрі загальною площею 21,1 кв.м., оформлених протоколом №52 від 27 грудня 2012 року, а також визнано недійсним договір купівлі-продажу № 945 від 20 червня 2013, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], укладений між ліквідатором арбітражним керуючим [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТГРУП» з відчуження приміщення № 12 повул. Тверська, 11 в м.Дніпро загальною площею 21,1 кв. м. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказане нерухоме майно ТОВ«МАРКЕТГРУП» було відчужено на користь ТОВ «ТУЛС» за договором купівлі-продажу №9770 від 15 жовтня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] У подальшому, спірне нерухоме майно відчужено ТОВ «ТУЛС» на користь [PERSON] за договором купівлі-продажу №2540 від 08 липня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на час звернення прокурора до суду власником спірного нерухомого майна є [PERSON]. Встановлено, що відповідач [PERSON] здійснила реконструкцію приміщення №12 загальною площею 21,1 кв.м. під квартиру у житловому будинку №11 по вул. Тверській в м.Дніпрі. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно норм ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Відповідно ж до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Виходячи з наведених приписів та норм ст.ст. 19, 143 Конституції України, ст. 327 ЦК України, ч. 5 ст.16, п. 30 ч. 1 ст. 26, ч. 1, ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - стосовно повноважень територіальних громад, уповноважених представницьких органів таких громад, у тому числі стосовно майна, що є у власності цієї громади та є комунальним майном (об'єктів комунальної власності), права таких представницьких органів на володіння, користування та розпорядження об'єктами комунальної власності відповідної територіальної громади, у тому числі права на вилучення на користь інших суб'єктів права власності, порядку здійснення такого вилучення (відчуження), колегія суддів зазначає, що лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Міськради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном. Згідно з\~ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. У абзаці 2 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі\~статті 388 ЦК\~звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, важливою умовою звернення з віндикаційним позовом (стаття 388 ЦК України) є відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15 та від 25.01.2017 у справі № 916/2131/15 про те, що у разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 ЦК. У такому випадку діюче законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором, права відчужувати це майно. Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів Факт вибуття спірного майна поза волею Дніпровської міської ради підтверджується ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2018 року по справі №38/5005/6636/2012. На підставі викладеного, виходячи з аналізу наведених норм та встановлених обставин справи, враховуючи те, що спірне нерухоме майно вибуло з володіння Дніпровської міської ради поза її волею, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про витребування майна на підставі ч.1 ст.388 ЦК України та витребування від [PERSON] на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради приміщення №12, що розташоване за адресою:вул. Тверська,11 в м.Дніпрі, загальною площею 21,1 кв.м. Твердження відповідача про неможливість витребування вищезазначеного нерухомого майна, оскільки з позову вбачається, що предметом спору є нежитлове приміщення №12, що розташоване за адресою: вул.Тверська, 11 в м.Дніпрі, в той час, як вищезазначене нежитлове приміщення, в подальшому було переведено у жиле приміщення, у звязку із чим відсутнє майно, яке підлягає витребуванню у відповідача та передачі позивачу, суд вважає необґрунтованими, оскільки внаслідок реконструкції не змінились основні технічні характеристики майна, а саме площа та місце розташування, що, на думку суду, свідчить про можливість витребування спірного приміщення на користь дійсного власника. Також суд вважає безпідставною заяву ТОВ «Тулс» про застосування строку позовної давності через те, що строк позовної давності за вищезазначеним позовом про витребування майна сплив 21 червня 2016 року, в той час як із вищезазначеним позовом позивач звернувся значно пізніше з огляду на наступне. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України \~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи те, що факт протиправного вибуття спірного нерухомого майна встановлено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 по справі №38/5005/6636/2012, а з позовом про витребування майна прокурор звернувся 26 квітня 2017 року, суд приходить до висновку, що строк позовної давності, при подачі до суду вищезазначеного позову про витребування майна, прокурором не було порушено. Твердження представника ТОВ «ТУЛС» про відсутність повноважень прокурора на подання вищезазначеного позову про витребування майна в інтересах Дніпровської міської ради, на думку суду, є хибними, оскільки відповідно до ч.3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В судовому засіданні встановлено, що Дніпровська міська рада не здійснювала будь-яких дій щодо повернення спірного нерухомого майна. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. За подання позову прокуратурою Дніпропетровської області було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~у разі\~задоволення позову,\~покладаються на відповідача. Враховуючи те, що за позовні вимоги задоволенні у повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved