Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

В лютому 2017 р. позивач звернувся до суду із позовною завою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] в відношенні [PERSON] В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] ([INFO]), яку [PERSON] перебуваючи в нетверезому стані передала не знайомій людині. Малолітня дитина була доставлена співробітниками поліції до КЗ «Маріупольська міська лікарня №4», про що було складено відповідний акт. Батько дитини, [PERSON], перебував в нетверезому стані. На момент залишення дитини відповідачами були втрачені всі оригінали документів. За результатами обстеження житлових умов відповідачів було встановлено, що вони не задовільні для мешкання дитини. 28.11.2016 року прийнято рішення про недоцільність повернення дитини в родину відповідачів. Рішенням колегії Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.12.2016 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано до державного закладу на повне забезпечення. За час перебування дитини в КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» відповідачі дитину жодного разу не відвідали, не цікавляться розвитком, здоров'ям доньки, матеріальної допомоги на її утримання не надають. Просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав у відношенні [PERSON] ([INFO]), стягнувши з них на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідачів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача, [PERSON], підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд позов задовольнити із зазначених в ньому підстав, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки», в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків: Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що дитина - [PERSON], народилась [INFO] в м. Маріуполі, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 4), які перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.04.2016 року (а. с. 7) Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування 23.11.2016 року працівниками Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області складено акт про знайдену дитини, з якого вбачається, що [PERSON] була біля магазину «Шанс» по вул. Гагаріна в Приморському районі м. Маріуполь, покинута своїми батьками [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). Рішенням колегії Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради №196 від 29.12.2016 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а. с. 12), рішенням №200 від 29.12.2016 року [PERSON] влаштовано до КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» (а. с. 13, 14) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не цікавляться життям своєї дитини, [PERSON], не піклуються про стан її здоров'я, розвитку та матеріальної допомоги на її утримання не надають. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не піклуються про здоров'я, фізичний та духовний розвиток своєї неповнолітньої дитини, про її навчання, підготовку до самостійного життя. Від цього в суду є підстави для задоволення позову. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 2 статті 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. [PERSON] та [PERSON] матеріальної допомоги на утримання своєї доньки, [PERSON], добровільно не надають, дитина знаходиться на повному державному забезпеченні. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Враховуючи майновий стан відповідачів та необхідність стягнення аліментів на утримання [PERSON], суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідачів на користь [PERSON] обґрунтованими. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], на думку суду не можуть позитивно впливати на виховання та становлення дитини, оскільки не спілкуються з дитиною, зв'язків не підтримують, не цікавляться її вихованням та навчанням, не надають матеріальної допомоги на утримання, крім того [PERSON] віддала дитину незнайомій людині на вулиці. Суд вважає, що зазначені дії відповідачів свідчать про їх байдуже ставлення як до судового розгляду, так і до долі дитини, про що також свідчить неприбуття відповідачів в судове засідання, відсутність даних про їх місце роботи, це є додатковою обставиною, що враховується судом при ухваленні рішення про позбавлення його батьківських прав.

Outcome: approved