Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Вільнянська райдержадміністрація як орган опіки та піклування звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому вимагає відібрати у неї малолітнього сина [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав, та стягнути з неї аліменти на його утримання. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, у відповідачки є малолітній син [PERSON]; у травні 2013 року їм була виділена кімната у [ADDRESS], проте матір досі не привела її у належний стан, веде кочовий аморальний спосіб життя. Крім того, 11.11.2013 року відповідачка залишила дитину без догляду на вулиці, перебуваючи в цей час в компанії чоловіків, а після цього у листопаді 2013 року дитина потрапила на лікування до Вільнянської ЦРКЛ, де мати дитиною не займалася, залишила дитину у лікарні. Враховуючи наведене, орган опіки та піклування й звернувся до суду із зазначеними вимогами. Під час судового розгляду справи представник позивача Пазинич В.М. підтримав позов, просить його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, зазначивши суду, що після подання позову було проведено повторне обстеження умов проживання відповідачки, проте кімната не приведена до порядку, наявна оголена проводка, за поясненнями сусідів, у кімнаті часто збираються для вживання спиртних напоїв. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, пояснила суду, що заперечує проти відібрання дитини, вона робила певні помилки, проте намагається виправитися, зробила ремонт у кімнаті; тим не менше з приводу обставин, викладених у позовній заяві, позивачка нічого по суті пояснити не змогла. Прокурор Кульчитська О.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, вважає, що наявні підстави для їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка [PERSON] має малолітнього сина [PERSON], [INFO], та проживала з ним у кімнаті по [ADDRESS]. Як свідчать акти про обстеження умов проживання (а.с.12-14, 22), з листопада 2013 року зазначена кімната неодноразово обстежувалася представниками органа опіки та піклування, при цьому встановлено, що ніяких умов для дитини не створено, в кімнаті холодно, ремонт не зроблений. Згідно повідомлення Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.10), 11.11.2013 року встановлений факт залишення відповідачкою дитини на вулиці без догляду у дитячій колясці протягом 3,5 годин, відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП. Відповідно до довідки Вільнянської ЦРКЛ (а.с.11), син відповідачки [PERSON] з 15.11.2013 року перебуває у лікарні у дитячому відділенні; матір під час госпіталізації перебувала у нетверезому стані, через що дозволу на госпіталізацію з дитиною не отримала, після цього до 08.12.2013 року відвідала дитину лише 1 раз; 09.12.2013 року матір була допущена госпіталізована для догляду за дитиною, але цей догляд вела незадовільно, речі були невипрані, в палаті брудно, а 14.12.2013 року відповідачка знову залишила дитину, з'явилася у лікарні лише на третій день. Згідно наданого суду висновку, орган опіки та піклування вважає доцільним відібрати дитину від відповідачки без позбавлення її батьківських прав. Доказів, які б спростовували доводи позивача та наведені ним докази, відповідачка суду не надала. Надані суду докази свідчать про те, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, що відповідно до п.2 ч.2 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Таким чином, вимоги позивача про відібрання дитини у відповідачки є такими, що ґрунтуються на законі. Відповідно до положень ч.2 ст.166, ст.180, ч.3 ст.181 СК України, батьки дитини зобов'язані утримувати її до досягнення нею повноліття; за рішенням суду на утримання дитини можуть бути присуджені аліменти у частці від доходу батьків. У зв'язку з цим позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів також підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved