Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

В квітні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи від дня предявлення позову і до закінчення навчання у Дніпровському державному технікумі енергетичних та інформаційних технологій, тобто до 30 червня 2019 року. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, проти заочного рішення не заперечувала (а.с.35). Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення (а.с.41), а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору між сторонами у справі, регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Лише за наявності усіх передбачених ст. 199 СК України, умов, суд за приписами ст.ст. 182, 200, СК України, має визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, при такому визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). За рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6), відповідач проживає окремо від сімї. Згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. [PERSON] навчається на 3-ому курсі денного відділення (бюджет) Дніпровського державного технікуму енергетичних та інформаційних технологій за спеціальністю 5.05020202 «Обслуговування автоматизованого теплоенергетичного устаткування на електростанціях» з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою №29 від 11 квітня 2018 року (а.с.9). 26 травня 2018 року [PERSON] виповнилося 18 років. Батько [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, не надає. Оцінюючі з'ясовані в судовому засіданні обставини у справі в контексті наведених вище правових норм регулювання предмету спору, суд доходить наступних висновків. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Встановлено, що на даний час відповідач офіційно працює на посаді помічника машиніста крана (кранівника) у ДТЕК Придніпровська ТЕС і його загальна сума нарахованого доходу за період з 01 березня 2018 року по 30 серпня 2018 року за винятком аліментів становить 53115,33 грн., що підтверджується довідкою №188 від 13.09.2018 року (а.с.42). [PERSON] отримує стипендію у розмірі 980 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи №128 від 17.08.2018 року (а.с.33). Матір дитини [PERSON] працює на посаді медсестри в КЗ «Дніпровська міська лікарня №12» і її загальна сума нарахованого доходу за період з 01 лютого 2018 року по липень 2018 року становить 40835,18 грн., що підтверджується довідкою про доходи №36 від 08.08.2018 року (а.с.34). [PERSON] проживає разом з матірю та перебуває на її матеріальному забезпеченні. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи надані сторонами докази та враховуючи, що батьки несуть обов'язок щодо утримання дитини рівноцінно, аліменти стягуються на період навчання з дня досягнення дитиною повноліття, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки погоджується із тим, що у більшому розмірі відповідач сплачувати аліменти не має можливості. З урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до закінчення навчання. Вирішуючи питання про термін, на який покладається на відповідача обовязок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог\~ст. 199 СК України\~аліменти слід стягнути з моменту виникнення у позивача відповідного права на їх отримання, тобто з 26 травня 2018 року, до закінчення навчання 30 червня 2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 704,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved