Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

В липні 2014 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації та Старокостянтинівської районної ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з останнього, 23028 грн. 56 коп. шкоди, завданої незаконним звільненням працівника. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 01 березня 2013 року на підставі наказу, виданого [PERSON], звільнено з посади директора центру дитячої творчості [PERSON] Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 07 листопада 2013 року звільнення [PERSON] визнано незаконним та поновлено її на роботі. Внаслідок незаконного звільнення управлінням освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації виплачено [PERSON] 23028 грн. 56 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в тому числі 500 грн. моральної шкоди. Оскільки з вини відповідача, який незаконно звільнив працівника, управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації зазнало збитків на загальну суму 23028 грн. 56 коп., тому прокурор просить вказану суму стягнути із [PERSON] в порядку п.8 ч.1 ст.134 КЗпП України. В ході розгляду справи управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації збільшило позовні вимоги та просило стягнути з [PERSON] 25823 грн. 87 коп. Прокурор та представник позивача подали до суду заяви, де позов підтримали та просили проводити розгляд справи без їх участі. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п.8 ч.1 ст.134 КЗпП України службові особи, винні у незаконному звільненні або переведенні працівників на іншу роботу, несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації. Матеріальна відповідальність у цьому випадку настає за пряму дійсну шкоду без будь-яких обмежень, завдану підприємству, установі, організації. Відповідно до роз»ясень, даних у п.4 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», під прямою дійсною шкодою, зокрема слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Пунктом 13 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що на підставі п.8 ст. 134 КЗпП України обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу покладається на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення здійснено з порушенням закону. Відповідальність у цьому випадку настає незалежно від форми вини. Статтею 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні працівника, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку із оплатою працівникові часу вимушеного прогулу. Такий обов'язок покладається, зокрема, якщо звільнення здійснено з порушенням закону. Судом встановлено, що розпорядженням голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 10 листопада 2010 року №314/2010-р [PERSON] призначено начальником управлінням освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації. Під час перебування на вказаній посаді [PERSON] наказом №36-п від 01 березня 2013 року звільнив з роботи директора центру дитячої творчості [PERSON] Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 07 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним наказ начальника управлінням освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації №35-п від 28 лютого 2013 року про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності; визнано незаконним та скасовано наказ начальника управлінням освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації №36-п від 01 березня 2013 року про звільнення [PERSON] з посади директора центру дитячої творчості та поновлено її на роботі з 07 листопада 2013 року; стягнуто з управлінням освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації на користь [PERSON] 22528 грн. 56 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 500 грн. моральної шкоди, а на користь держави - 229 грн. 40 коп. судового збору. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14 січня 2014 року вищезазначене рішення в частині зазначених стягнень залишено без змін. Вказане судове рішення було виконане управлінням освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації в добровільному порядку, а вказані кошти перераховані [PERSON] на підставі платіжних доручень: №2 від 12.02.2014 року на суму 745,42 грн. - частина компенсації за вимушений прогул; №3 від 12.02.2014 року на суму 3474,44 грн. - частина компенсації за вимушений прогул; 02.02.2013 року зараховано на картковий рахунок [PERSON] 2795,31 грн., №1 від 17.02.2014 року на суму 18308,70 грн. - частина компенсації за вимушений прогул, №1 від 09.04.2014 року на суму 500 грн. моральної шкоди. Всього [PERSON] перераховано управлінням освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації 25823,87 грн. - більше суми, призначеної рішення суду на 2795, 31 грн. Таким чином, [PERSON], як начальник управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації, який згідно п.9 Положення управління освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації наділений правом найму та звільнення працівників, а також правом видачі наказів, незаконно звільнив із займаної посади [PERSON], внаслідок чого управління провело виплату [PERSON] коштів, пов»язаних із її незаконним звільненням на загальну суму 23028 грн. 56 коп. (22528,56 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу + 500 грн. моральної шкоди) Саме в такому розмірі суд визначає пряму дійсну шкоду, заподіяну [PERSON] управлінню освіти, молоді та спорту Старокостянтинівської районної державної адміністрації незаконним звільненням працівника й саме в такому розмірі ця шкода підлягає стягненню зі [PERSON] Оскільки при зверненні до суду органи прокуратури звільнені від сплати судового збору, тому на підставі ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved