Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], відповідач по справі. В [INFO] [PERSON] померла. Батько дитини є інвалідом 2-ої групи, за станом здоров'я не може виховувати дитину. В березні 2014 року вона призначена опікуном малолітнього [PERSON], для якого створює всі необхідні умови для проживання та розвитку. Матеріально його забезпечує. Відповідач отримує пенсію, але матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісяця. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Дзержинської міської ради № 77 від 19.03.2014 року [PERSON], позивач по справі призначена опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно рішенню виконавчого комітету Дзержинської міської ради № 41 від 19.02.2014 (а.с. 6) малолітньому [PERSON], [INFO] встановлено статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування. З матеріалів справи вбачається, що мати дитини [PERSON] померла 21.05.2012 року, а батько дитини, відповідач по справі з 03.12.2013 року знаходиться на стаціонарному лікуванні в КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Дзержинська», оскільки потребує тривалого лікування. Відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітнього [PERSON] є [PERSON], відповідач по справі (а.с. 4). Згідно довідки МСЕК від 13.02.2014 року № 490282 серії 10 ААВ (а.с. 7) [PERSON] є інвалідом другої групи за загальним захворюванням. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, батьків, дітей. Судом з'ясовано, що [PERSON] знаходиться на обліку в протитуберкульозному диспансері м.Дзержинська, є інвалідом 2-ої групи, потребує тривалого лікування, на утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини не має, матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, не працює, але отримує пенсію по інвалідності. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/6 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved