Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на земельну ділянку. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому на підставі Державного акту серії [NUMBER] від 26.03.2002 року належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. На даний час у позивача виникла необхідність щодо присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, реєстрації його права власності на вказану землю та її відчуження. Однак, при виготовленні кадастрового плану земельної ділянки було встановлено, що площа земельної ділянки не відповідає даним, зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Тому, просить на підставі ст.392 ЦК України визнати за ним право власності на вищезазначену земельну ділянку. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Старокостянтинівською міською радою на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 26 березня 2002 року №110 п.16. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно в Державному акті [PERSON] міститься помилка. Конфігурація і проміри ліній зовнішніх меж земельної ділянки не змінились та відповідають тим, які зазначені у державному акті, однак невірно зазначено площу самої земельної ділянки, замість вірної 0,0388 га, зазначено 0,0308 га. . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] виданого на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради від 26 березня 2002 року за №110 п.16 позивачу передано у приватну власність земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства площею 0,0308 га за адресою [ADDRESS]. У березні 2015 року позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора для присвоєння кадастрового номера, однак, йому у цьому було відмовлено, оскільки у Державному акті виявлені розбіжності. Вказані обставини підтверджуються: Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] року на ім»я [PERSON], кадастровим планом земельної ділянки по [ADDRESS], актом встановлення (погодження) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 26.12.2014 року, письмовою відмовою Державного кадастрового реєстратора від 19.03.2015 року. Оскільки невідповідність площі, промірів земельної ділянки, зазначених у Державному акті [PERSON], фактичним розмірам цієї ж земельної ділянки в натурі сталась не з його вини, тому порушене його право, що полягає у неможливості через такі розбіжності присвоєння земельній ділянці кадастрового номера, підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на земельну ділянку у розмірах та конфігурації, яка існує в натурі на місцевості.

Outcome: approved