Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

В липні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві вказала, що 09 серпня 2017 року, вона, [PERSON] , позичила під розписку відповідачці [PERSON] грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) доларів США. Відповідачка зобов`язалася повернути кошти через 6 місяців, тобто 09.02.2018 року. На підтвердження вказаних обставин відповідачкою складено та власноручно підписано розписку від 09 серпня 2017 року. Однак, до теперішнього часу відповідачка не повернула борг, що змусило її звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки адвокат Рукавець О. В. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги довірительки підтримує, просить задоволити, а також стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору та за надання юридичної допомоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно розписки від 09 серпня 2017 року відповідачка [PERSON] позичила в [PERSON] 500 (п`ятсот) доларів США, які зобов`язалася повернути через шість місяців з моменту отримання, в чому розписалася. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. (ч.1 ст.1050 ЦК України). У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Таким чином відповідачка [PERSON] повинна повернути позивачці [PERSON] суму основного боргу в розмірі 13680 гривень, 1003,45 гривень 3 % річних від простроченої суми боргу за період з 09.02.2018 року до 31.12.2019 року; 2025,15 гривень інфляційне збільшення боргу за період з 09.02.2018 року до 31.12.2019 року. Загальна сума боргу відповідачки станом на 10.08.2020 року становить 17708,60 гривень. У відповідності з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на такі вимоги цивільного процесуального законодавства суд стягує з відповідачки в користь позивачки 840,80 гривень гривень понесених ним витрат на сплату судового збору та 4393,20 гривень витрат за надання юридичної допомоги.

Outcome: approved