Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 24.07.2013 року у розмірі 11441,25 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору б/н від 24.07.2013 року відповідачка 24.07.2013 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 30.11.2015 року, відповідачка має заборгованість у розмірі 11441,25 грн. В судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій частково визнала позовні вимоги позивача в частині заборгованості по тілу кредиту в сумі 1954,56 грн., а все інше не визнала. Справу просила розглянути без її участі та зазначила, що в теперішній час вона не має коштів, оскільки не працює, у зв'язку з вагітністю, при цьому не має чоловіка. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 24 липня 2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений Кредитний договір б/н, на підставі особистої заяви останньої (а.с.4), згідно з умовами якого вона отримала від позивача кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, випустивши та надавши відповідачці кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів в сумі 2000 грн., яку (картку) відповідачка отримала та використала кредитні кошти в своїх цілях, що не заперечувалося й відповідачкою. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти, що також не заперечувалося відповідачкою. При цьому, позивачем вказано, що вищевказаний Кредитний договір б/н від 24.07.2013 року складається з Анкети-заяви про приєднання к Умовам і правилам надання банківських послуг та самих Умов і правил надання банківських послуг. На підставі вказаних Анкети-заяви про приєднання к Умовам і правилам надання банківських послуг та самих Умов і правил надання банківських послуг, позивач нарахував відповідачці заборгованість, яка станом на 30.11.2015 року становить 11441,25 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 1954,96 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6665,28 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 1800,00 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 521,01 грн. (а.с.3). Разом з тим, суд вважає безпідставним нарахування позивачем відповідачці заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією і штрафних санкцій у відповідності з п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг з огляду на наступне. Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У даній же справі, Умови та правила надання банківських послуг, якими передбачені якісь проценти за користування кредитом та встановлена відповідальність Позичальника у разі невиконання/неналежного виконання своїх зобов'язань, не містять підпису відповідачки. При цьому, позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розуміла відповідачка, підписуючи Договір, а також те, що Умови містили такі штрафні санкції в момент підписання Договору Позичальником, або в подальшому такі Умови не змінювались. Крім того, у самій Анкеті-заяві від 24.07.2013 року про приєднання к Умовам і правилам надання банківських послуг домовленості сторін щодо процентів та штрафних санкцій немає. У зв'язку із цим, такі Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами Договору від 24.07.2013 року. Зокрема до таких висновків прийшов й Верховний суд України у своїй постанові від 11 березня 2015 року по справі № 6-16цс15. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Проте, судом не встановлено обставин для відступлення від висновків Верховного Суду України. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 24.07.2013 року у розмірі 1954,96 грн., яка складається з основної заборгованості за кредитом, а в іншій частині позовних вимог відмовити. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial