Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, яку обґрунтував тим, що [PERSON] є його дружиною, яка померла [INFO] в м. Севастополь Автономної Республіки Крим. 22 липня 2015 року відділом записів актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополь Управління записів актів громадянського стану м. Севастополь було видано свідоцтво про смерть [PERSON] Заявник звернувся до Бориспільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про здійснення державної реєстрації смерті [PERSON] Проте, йому було відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті у зв'язку з тим, що на підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м. Севастополь Автономної Республіки Крим. У судовому засіданні [PERSON] підтримав подану заяву про встановлення факту смерті та наполягав на її задоволенні. Представник заінтересованої особи не з'явився у судове засідання. В.о. начальник відділу Бориспільського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області [PERSON] направила до суду заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи та заперечень по суті справи не має. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5). [INFO] було видано свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO] в м. Севастополь Автономної Республіки Крим. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом записів актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополь Управління записів актів громадянського стану м. Севастополь (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.2571 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається, в тому числі, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Тому зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України. Встановлено, що [PERSON] звертався до Бориспільського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області з заявою щодо державної реєстрації смерті його дружини [PERSON], яка померла [INFO] у м. Севастополь Автономної Республіки Крим. Проте, йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] Оскільки, для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.3). У відповідності ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими цією статтею, є недійсним і не створює правових наслідків. Зважаючи на це, свідоцтво про смерть [PERSON], видане [INFO] відділом записів актів громадянського стану Гагарінського району м. Севастополь Управління записів актів громадянського стану м. Севастополь, в якому дата смерті зазначена [INFO] та місце смерті - м. Севастополь Російська Федерація, є недійсним та не створює правових наслідків. Водночас, як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3 Інформаційного листа від 15 квітня 2017 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року №990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст.257-1 ЦПК України. У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про смерть особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1 ст.259 цього ж Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення даного факту необхідно заявнику для здійснення держаної реєстрації смерті [PERSON] та в подальшому для прийняття спадщини. Враховуючи ту обставину, що факт смерті [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Тому, суд вважає, що є достатні підстави для ухвалення рішення про встановлення факту смерті особи в певний час. Зважаючи на викладене, суд вважає допустимим встановити факт смерті [PERSON], що настала [INFO] в м. Севастополь Автономної Республіки Крим. На підставі викладеного та

Outcome: approved