Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг» про визнання права власності на майнові права на об'єкт будівництва та заборону вчиняти певні дії. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 листопада 2012 року між нею та ТОВ «Еверест плюс» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 389/ЕМ, об'єктом яких є двокімнатна квартира, загальною площею 60,56 кв.м., що розташована на 3 поверсі, 3 секція по [ADDRESS], за умовами якого ТОВ «Еверест плюс» зобов'язувалась передати їй у власність об'єкт нерухомості, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 60, 56 кв.м., що розташована на 3 поверсі, 3 секція в житловому комплексі «Флагман», за адресою : [ADDRESS], а позивач зобов'язалась сплатити вартість об'єкту нерухомості, що складає 379 958 грн. 00 к. Так станом, на 26.03.2018 року відповідно до умов Договору позивачем були виконані всі взяті на себе зобов'язання у повному обсязі та здійснено повний та своєчасний фінансовий розрахунок. Окрім вищезазначеного, 18 листопада 2013 року між позивачем та ТОВ «Еверест Буд» укладено договір № 586/ЕМ купівлі-продажу майнових прав № 586/ЕМ, за умовами якого ТОВ «Еверест плюс» зобов'язувалась передати їй у власність об'єкт нерухомості, а саме господарське приміщення, загальною площею 3,28 кв.м., 3 поверх, 3 секція в ЖК «ФЛАГМАН», за адресою: [ADDRESS], орієнтовною вартістю 19 680,00 грн. а позивач зобов'язалась сплатити вартість об'єкту нерухомості, що складає 19680 грн. 00 к. 06 травня 2014 року між позивачем та ТОВ «Еверест Буд» укладено додаткові угоди про заміну сторони у зобов'язанні до договору купівлі-продажу майнових прав № 389/ЕМ від 07 листопада 2012 року та договору купівлі-продажу майнових прав № 586/ЕМ від 18 листопада 2013 року, відповідно до умов якого ТОВ «Еверест Плюс» замінено на ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг». Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, будівництво об'єктів не закінчене, об'єкти в експлуатацію не введені та жодних повідомлень про прийняття закінчених об'єктів будівництва не надсилалось, а тому позивач звернулась до суду для захисту своїх порушених прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив визнати за позивачем [PERSON] право власності на об'єкт нерухомості, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 60, 56 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яке виникло на підставі Договору № 389/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 07.11.2012 року, а також визнати за позивачем [PERSON] право власності на майнове право на об'єкт нерухомості, а саме господарське приміщення, загальною площею 3,28 кв.м., 3 поверх, 3 секція в житловому комплексі «ФЛАГМАН», за адресою: [ADDRESS], яке виникло на підставі Договору № 586/ЕМ купівлі - продажу майнових прав від 18.11.2013 року. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомлено, процесуальним правом надати відзив на позов не скористався, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через повторну неявку відповідача в судове засідання. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 18 червня 2018 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно вимог ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. З ч. 2 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовується загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Судом встановлено, що 07 листопада 2012 року між ТОВ «Еверест плюс» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 389/ЕМ. Згідно п. 2.1 договору, продавець продає, а покупець купує майнові права на об'єкт нерухомості в порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Відповідно до п. 2.2 договору, об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об'єкт нерухомості, розташований в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS], з наступними характеристиками: кількість кімнат - 2, загальна площа 60,56 кв.м., поверх - 3, секція - 3, плановий термін закінчення будівництва - 3 квартал 2014 року, плановий термін введення в експлуатацію - 4 квартал 2014 року. (а.с. 14) Відповідно до п. 3. 1 укладеного Договору майнові права на об»єкт нерухомості за цим договром закріплюються за покупцем у момент видачі довідки про оплату 100% майнових прав. Плановий термін закінчення будівництва, за п. 2.6 Договру визначений - 2 квартал 2016 року. Плановий термін прийняття в експлуатацію - 3 квартал 2016 року. ( п. 2.7). Згідно п.п. 4.1-4.3 договору, в день укладання цього договору вартість майнових прав 1 кв.м. об'єкту нерухомості складає 6 175,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1 029,17 грн. Орієнтовна загальна вартість майнових прав на об'єкт нерухомості в день укладення договору складає 373 958,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 62 326,33 грн. Покупець у день підписання договору зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок або касу продавця 174 037,50 грн., в тому числі ПДВ 20% - 29 006,25 грн., другий платіж у розмірі 32 760,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 5 460,00 грн. - не пізніше 12 листопада 2012 року, третій платіж у розмірі 167 160,50 грн., в тому числі ПДВ 20% - 27 860,08 грн. - не пізніше 20 листопада 2012 року. (а.с. 14 зворот.) 07 листопада 2012 року позивач [PERSON] внесла на рахунок ТОВ «Еверест плюс» 174 037,50 грн., довідкою про 100% фінансування згідно договору № 389/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 07 листопада 2012 року, [PERSON] сплатила продавцю грошові кошти у розмірі 373 958,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 62 326,33 грн., що складає 100% вартості майнових прав на об'єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 18) Крім того, 18 листопада 2013 року між ТОВ «Еверест Плюс» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 586/ЕМ. Згідно п. 2.1 договору, продавець продає, а покупець купує майнові права на об'єкт нерухомості в порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Відповідно до п. 2.2 договору, об'єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об'єкт нерухомості, розташований в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS], з наступними характеристиками: господарське приміщення, загальна площа 3,28 кв.м., поверх - 3, секція - 3, плановий термін закінчення будівництва - 3 квартал 2014 року, плановий термін введення в експлуатацію - 4 квартал 2014 року. (а.с. 22) Згідно п.п. 4.1-4.3 договору, в день укладання цього договору вартість майнових прав 1 кв.м. об'єкту нерухомості складає 6 000грн., в тому числі ПДВ 20% - 1 000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість майнових прав на об'єкт нерухомості в день укладення договору складає 19 680,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 3 266,66 грн. Покупець протягом 3 банківських днів з дня підписання договору зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок продавця 100% вартості майнових прав на об'єкт нерухомості, зазначеної у п. 4.2 договору. (а.с. 22 зворот.) 19 листопада 2013 року позивач [PERSON] внесла на рахунок ТОВ «Еверест плюс» 19 680,00 грн., довідкою про 100% фінансування згідно договору № 586/ЕМ купівлі-продажу майнових прав від 18 листопада 2013 року, [PERSON] сплатила продавцю грошові кошти у розмірі 19 680,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 3 266,66 грн., що складає 100% вартості майнових прав на об'єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 26) Після підписань угод [PERSON] набула прав і обов'язків Покупця, визначеного основним Договором на об'єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 21, 27) Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно п. 3.2 вказаних договорів, після отримання продавцем на об'єкт капітального будівництва сертифікату, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, продавець надсилає покупцю повідомлення із зазначенням дати (протягом 30 календарних днів з дня відправлення відповідного повідомлення), коли покупець повинен з'явитись та фізично прийняти закінчений будівництвом об'єкт нерухомості, підписавши акт прийому-передачі об'єкта нерухомості та договір на утримання та обслуговування об'єкта нерухомості. За нормами ст. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. 06 травня 2014 року між ТОВ «Еверест Плюс» та [PERSON] укладені додаткові угоди про заміну сторони у зобов'язанні до договору купівлі-продажу майнових прав № 586/ЕМ від 18 листопада 2013 року та до договору купівлі-продажу майнових прав № 389/ЕМ від 07 листопада 2012 року відповідно до умов яких ТОВ «Еверест Плюс» замінено на ТОВ «Еверест-Буд-Інжиніринг». (а.с. 28-31) Згідно положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Судом достовірно встановлено, що об'єкти капітального будівництва не введені в експлуатацію, їх будівництво не завершене. Згідно вимог ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознакам, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу. За нормами ч. 1 ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Статтею 190 ЦК України встановлено, що майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами. Суд, критично оцінює твердження представника позивача щодо можливого незаконного відчуження відповідачем об'єктів незавершеного будівництва, зокрема її майнових прав на двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 60,56 кв.м на 3 поверсі, 3 секція по [ADDRESS] та на господарське приміщення загальною площею 3, 28 кв.м., 3 поверх, 3 секція в ЖК «ФЛАГМАН», за адресою: [ADDRESS] та звертає увагу, що положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Станом на час розгляду даної справи судом не встановлено порушення, невизнання або оспорення майнових прав позивача на об'єкти нерухомості - двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 60,56 кв.м на 3 поверсі, 3 секція по [ADDRESS] та на господарське приміщення загальною площею 3, 28 кв.м., 3 поверх, 3 секція в ЖК «ФЛАГМАН», за адресою: [ADDRESS]. З огляду на означене, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, відповідно до ст. 13 ЦПК України та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed