Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Військова частина [NUMBER] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна, мотивуючи слідуючим: 26 серпня 2014 року [PERSON] був призваний до Збройних Сил України по мобілізації. Наказом командира військової частини-польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) від 26 серпня 2014 року № 72 [PERSON] зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника механізованого відділення механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини-польова пошта [NUMBER] . 17 березня 2015 року на адресу командира військової частини-польова пошта [NUMBER] надійшов рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира 5 механізованого батальйону військової частини [PERSON] , де зазначено про відсутність на службі солдата [PERSON] , який самовільно залишив місце проходження військової служби. Самовільне залишення відповідачем - солдатом [PERSON] військової частини в умовах особливого стану, призвело до отримання ним грошового забезпечення за період невиконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду державі. Дана заборгованість перед військовою частиною у сумі 2404, 00 грн. в добровільному порядку відповідачем не сплачена, а тому підлягає стягненню у судовому порядку. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Належним чином повідомлений позивач в судове засідання не з`явився, не заперечує щодо розгляду справи в їх відсутності. Відповідач позов визнав, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно наказу командира військової частини-польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) від 26 серпня 2014 року № 72, [PERSON] зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника механізованого відділення механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини-польова пошта [NUMBER] . Відповідно до рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира 5 механізованого батальйону військової частини-польова пошта [NUMBER] [PERSON] від 17.03.2015 року, відсутній на службі кулеметник механізованого відділення механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини-польова пошта [NUMBER] [PERSON] . На підставі наказу т.в.о. командира військової частини-польова пошта [NUMBER] № 1826 від 22.04.2015 «Про оголошення військовослужбовців 5 механізованого батальйону безпідставно відсутніми», рядового [PERSON] вважати безпідставно відсутнім та призупинено виплату грошового забезпечення з 18.03.2015 року. Згідно Витягу із довідки про дослідження окремих питань програми аудиторського завдання військової частини польова пошта [NUMBER] , проведеного інспектором відділу аудиту в бюджетній сфері Західного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю, дослідженням своєчасності призупинення виплати грошового забезпечення відповідно до вимог п.34.4 Інструкції затвердженої наказом №260 військовослужбовцям, які самовільно залишили військову частину встановлено, що деяким військовослужбовцям, які самовільно залишили військову частину несвоєчасно призупинили грошове забезпечення, а саме: рядовому [PERSON] виплата грошового забезпечення фактично призупинена 22.04.2015 р., проте мала бути призупинена 17.03.2015 року. Дане порушення призвело до неналежної виплати останньому грошового забезпечення в сумі 2404,00 грн. Таким чином, самовільне залишення солдатом [PERSON] військової частини призвело до отримання ним грошового забезпечення за період не виконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду державі. Згідно спільної директиви Міністра оборони України та Начальника Генерального штабу Збройних сил України від 26.04.2017 року Д-322/1/15 дск та наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 29.06.2017 року №2014 дск, військова частина «польова пошта [NUMBER] » перейшла на умовне найменування «військова частина [NUMBER] ».(довідка видана т.в.о. начальника штабу першим заступником командира військової частини [NUMBER] від 24.04.2019 року №2756) Наказом командира військової частини-польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) від 13.07.2017 № 11, рядового [PERSON] виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Відповідно до п.34.4 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини. Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Згідно з п. 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків Пунктом першим статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитки (майнова шкода) в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в певному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до витягу із наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] (по особовому складу) від 13 липня 2017 року №43-PC рядового [PERSON] звільнено з військової служби в запас. Відшкодувати заподіяну шкоду у добровільному порядку [PERSON] відмовився. Враховуючи, що після самовільного залишення [PERSON] військової частини, йому виплачувалось грошове забезпечення, однак в цей період він не виконував покладених на нього обов`язків військової служби, тому грошове забезпечення за цей період отримано ним безпідставно та підлягає поверненню в порядку ст.1213 ЦК України. Таким чином, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутого майна у виді виплаченого грошового забезпечення в сумі 2404, 00 грн. Відповідач позов визнав, а як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, \~судові витрати належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved