Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна група ІНТОБУД» (далі ТОВ «ПБГ ІНТОБУД») про стягнення грошових коштів у розмірі 51088,01 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що, по-перше, 05.11.2014 р. між нею та ТОВ «ПБГ ІНТОБУД» було укладено договір № 30/51 про пайову участь у будівництві, згідно з умовами якого вона зобовязалася прийняти пайову участь у будівництві житлового будинку по вул. марсельській, 30 у м. Одесі та відповідно до п. 3.1. цього договору не пізніше 30.11.2016 р. сплатити відповідачу 582526,00 грн. за встановленим цим договором графіком, та на виконання умов цього договору нею було сплачено відповідачу грошові кошти у сумі 205022,00 грн.; і, по-друге, своїм листом № 630 від 28.10.2015 р. відповідач повідомив їй про розірвання згаданого договору № 30/51 про пайову участь у будівництві від 05.11.2014 р., а також про зобовязання сплати нею на користь відповідача пені за прострочення оплати більш ніж на 10-ть банківських днів відповідно до п.5.2. вказаного договору у сумі 51088,01 грн. та неустойки за таке саме порушення у розмірі 10 % від ціни договору, що становить 58252,60 грн., й з врахуванням пені та неустойки відповідач визначив належну їй за цим договором суму до виплати у розмірі 95681,39 грн. Проте позивач вважає, що подвійне застосування відповідальності за одне й те саме порушення суперечить положенням ст. 61 Конституції України, в звязку з чим просить суд стягнути з відповідача передбачену п. 5.2. та 5.3. договору № 30/51 про пайову участь суму пеню у розмірі 51088,01 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]В . підтримав позов, а представник відповідача [PERSON] не визнав позов, а також подав адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що 05.11.2014 р. між ТОВ «ПБГ ІНТОБУД» та [PERSON] було укладено договір про пайову участь у будівництві житла № 30/51, згідно з умовами якого [PERSON] зобовязалася взяти участь у будівництві житлового будинку за адресою : м. Одеса, вул. Марсельська, 30. Відповідно до п. 3.1. цього договору, на виконання взятих на себе зобовязань за цим договором, [PERSON] зобовязалася не пізніше 30.11.2016 р. сплатити відповідачу 582526,00 грн. за встановленим цим договором графіком платежів. На виконання умов цього договору [PERSON] сплатила відповідачу грошові кошти у сумі 205022,00 грн., тобто виконала свої зобовязання щодо сплати встановленого графіком платежів договору першого платежу не пізніше 06.04.2014 р. Проте в подальшому, порушуючи умови договору про пайову участь у будівництві житла № 30/51 від 05.11.2014 р., позивач не сплатила ані платіж, строк сплати якого встановлено до 30.03.2015 р., ані платіж, строк сплати якого встановлено до 30.07.2015 р., - в звязку з чим відповідач, у відповідності до п. 5.3. цього договору, своїм листом від 28.10.2015 р. № 630 повідомив позивача про розірвання цьог договору, а згодом повернув позивачу сплачені нею за цим договором грошові кошти, за вирахуванням пені та штрафу, передбачених п. 5.2., 5.3. цього договору за порушення його умов. При цьому, як вбачаться з зробленого відповідачем розрахунку пені та неустойки відповідно до згаданого договору, передбачена п. 5.2. цього договору пеня за прострочення платежу, строк сплати якого настав 30.03.2015 р., нарахована за період з 01.04.2015 р. по 28.10.2015 р. включно та становить 37953,78 грн., а пеня за прострочення платежу, строк сплати якого настав 30.07.2015 р., нарахована за період з 01.08.2015 р. по 28.10.2015 р. та становить 13134,23 грн., що разом становить 51088,01 грн. Розмір неустойки, передбаченої п. 5.3. цього договору (10 % від ціни договору), становить 58252,60 грн. (а.с. 18-19). Згідно з платіжним дорученням № 424 від 13.05.2016 р. відповідач повернув [PERSON] грошові кошти за вказаним договором у розмірі 95681,39 грн. (205022,00грн.-51088,01грн.-58252,60грн.=95681,39грн.). Відповідно до п. 5.2. цього договору, у випадку пропуску строку внесення грошових коштів, визначених в розділі 3 договору, більш ніж на 10-ть банківських днів, пайщик сплачує підприємству пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни договору за кожен день прострочення. Згідно з п. 5.3. цього договору, прострочення оплати на термін більше 10-ти банківських днів визнається відмовою пайщика від виконання своїх грошових зобовязань і дає право підприємству розірвати цей договір шляхом письмового повідомлення пайщика. У цьому випадку підприємство з урахуванням п. 8.3. договору повертає пайщику перераховані ним на поточний рахунок підприємства або внесені в касу підприємств грошові кошти за вирахуванням неустойки у розмірі 10 % від ціни договору. Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15, що набула правового висновку, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднані до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що одночасне застосування пені і штрафу, що передбачені п.5.2., 5.3. укладеного між сторонами договору про пайову участь у будівництві житла № 30/51 від 05.11.2014 р. за одне й те саме порушення, а саме прострочення строку внесення чергового платежу, встановленого наведеним в п.3.1. цього договору графіком платежів, більш ніж на 10-ть банківських днів, суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 551,20 грн., повязані із сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved