Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

В липні 2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», через представника Чепігу Д.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 18451 грн. 90 коп. та судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 січня 2009 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого було надано кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 30 квітня 2018 року має заборгованість за кредитом в розмірі 18451 грн. 90 коп., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 499 грн. 20 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13456 грн. 54 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3141 грн. 31 коп., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 854 грн. 85 коп. Від представника позивача Чепіги Д.О. , надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що 13 січня 2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н від 13.01.2009 року, за яким позичальнику був наданий кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своє зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та плату за користування кредитом [PERSON] не виконує, на час розгляду справи його борг становить 18451 грн. 90 коп., який включає в себе: заборгованість за кредитом - 499 грн. 20 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13456 грн. 54 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3141 грн. 31 коп., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 854 грн. 85 коп. Сторонами погоджено, що договір № б/н від 13.01.2009 року складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. Відповідно до пункту 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Так, відповідачем не надано своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 13.01.2009 року укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] . Дані правовідносини регулюються цивільним кодексом України. - ст. 525 ЦК України - одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; - ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; - ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); - ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; - ч. 1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; - ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; - ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3). Із розрахунку заборгованості за договором (а.с. 5-6) вбачається, що банком нарахована до стягнення з відповідача пеня та комісія однією сумою (колонки 13, 14) в загальній сумі 3141 грн. 31 коп. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те ж порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Крім того, нарахування пені та комісії разом не узгоджується із нормами цивільного законодавства України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки підстави для нарахування пені та комісії різні, пеня та комісія мають різну правову природу. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс/15 від 21.10.2015. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею та комісією, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору. Тому дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні частково, доведені та підлягають задоволенню в частині, а саме, щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом, штрафів. Отже з відповідача необхідно стягнути 15310 грн. 59 коп., які включають в себе: заборгованість за кредитом - 499 грн. 20 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 13456 грн. 54 коп., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 854 грн. 85 коп. Щодо судових витрат, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 1762 грн., які були понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 1), то вони відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем було заявлено до стягнення 18451 грн. 90 коп., а до задоволення підлягає сума боргу в розмірі 15310 грн. 59 коп., що становить 82,98% (15310,59 х 100% : 18451,90) від заявлених вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню в розмірі 1462 грн. 11 коп.(1762 грн. х 82,98%), які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial