Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

В поданій до суду заяві позивачка вказує на те, що з 21 червня 2007 року вона працювала у, філії «Здолбунівський райавтодор» ДП «Рівненський облавтодор» і 04 серпня 2014 року була звільнена з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з скороченням чисельності у зв'язку з припиненням філії «Здолбунівський райавтодор». При звільненні їй не була виплачена заробітна плата в сумі 5842,49грн. Лише після неодноразових звернень до відповідача 15.10.2014р. заборгованість по заробітній платі була виплачена. Оскільки вказані виплати при звільненні проведені не були, просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5690,16 грн. та індекс інфляції в сумі 216,17 грн. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала просить здовільнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений, про причини неявки не повідомив. З урахуванням думки позивачки суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі представника відповідача та ухвалення заочного рішення так, як відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З пояснень позивача, а також з поданої ним трудової книжки вбачається, що 21 червня 2007 року згідно із наказом № 36 вона була прийнятий на роботу сторожем в філію «Здолбунівський райавтодор» ДП «Рівненський облавтодор». 04.08.2014р. наказом №45 позивач була звільнена з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з скороченням чисельності у зв'язку з припиненням (реорганізація) філії «Здолбунівський райавтодор» про, що свідчить відповідний запис в трудовій книжці. Відповідно до довідки №210 від 22.09.2014р. заборгованість з виплати заробітної плати позивачці становить 5842,49 грн. Частиною 1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний у день звільнення працівника видати працівникові трудову книжку і провести з ним розрахунок. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то належні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення вимоги звільненим працівником про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачка була звільнена з роботи 04 серпня 2014 року, а заборгованість по заробітній платі в сумі 5842,49 грн. була виплачена 15 жовтня 2014р. Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати. Згідно довідки від 04.08.2014р. середній заробіток позивачки становить 79 грн.03 коп. в день. Термін затримки розрахунку складає 72 дні. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 5690,16 грн. (72х79,03 грн.) Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню і індекс інфляції в сумі 216,17грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243грн.60коп.

Outcome: approved