Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

В липні 2016 року до Василівського районного суду звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» із позовом до [PERSON] та [PERSON], які діють в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] районна державна адміністрація Запорізької області в особі Служби у справах дітей, про визнання дій неправомірними та виселення. Уточнивши позовні вимоги, позивач вказав, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 20.04.2006 року уклали кредитний договір №ZPDNGK00002142 (надалі Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 21 496,00 доларів США строком до 17.04.2026 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] 20.04.2006 року уклали договір іпотеки. Згідно з п. 6 договору іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 80,60 кв.м.., житловою площею 45,60 кв.м. яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, в порушення умов кредитного договору [PERSON] банку своєчасно не надано грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 29 квітня 2010 року Василівським районним судом Запорізької області було розглянуто цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], про звернення стягнення за кредитним договором №ZPDNGK00002142 та позовні вимоги задоволено шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 20.04.2006 року, в рахунок заборгованості за кредитним договором №ZPDNGK00002142 від 20.04.2006 року, а саме: квартиру, загальною площею 80,60 кв.м., житловою площею 45,60 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На підстави виконавчого листа було відкрито виконавче провадження. Відповідно до п. 17.7 договору іпотеки від 20.04.2006 року, визначений обов'язок іпотекодавця не передавати майно в оренду (майновий найом), у лізинг, у спільну діяльність або у безоплатне користування, не здійснювати їх відчуження або інше розпорядження майном без письмової згоди іпотекодержателя. Даний обов'язок було порушено [PERSON] Відповідно до довідки про склад сім'ї від 06.06.2016 року за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Набережна, буд.2. кв.96 зареєстровані: [PERSON]. 1964 р/н., [PERSON], 2002 р/н., [PERSON], 1999 р/н., [PERSON], 1974 р/н., [PERSON], 1992 р/н. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] та усі інші мешканці, які були зареєстровані у житловому приміщенні, що є предметом іпотеки, з порушенням вимог законодавства, підлягають виселенню з даної квартири. Крім того, позивач вказує, що відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Ї В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності, або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного позивач просив суд визнати дії [PERSON] щодо реєстрації у предметі іпотеки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства та виселити відповідачів з вищевказаної квартири зі зняттям з реєстраційного обліку в органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку. До суду надійшов зустрічний позов [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк», Дніпрорудненське відділення філії [PERSON] регіональне управління ЗАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, [PERSON] районна державна адміністрація Запорізької області в особі Служби у справах дітей, про визнання недійсним пункту 17.12 Іпотечного договору, який мотивовано наступним. Зустрічний позивач зазначила, що 20 квітня 2006 року укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» в особі керуючої Дніпрорудненським відділенням філії «[PERSON] регіональне управління» ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Предметом іпотеки, згідно якого є єдине житло родини - квартира [ADDRESS]. При укладенні договору відбулося порушення особистих немайнових прав зустрічного позивача, а саме, право на вільний вибір місця проживання та проживання дітей зустрічного позивача та на свободу пересування. [PERSON] вказує, що [PERSON] на момент укладення договору іпотеки вже мав склад сімї - дружина [PERSON], 22.10.1974 р.н, донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON] [INFO], син [PERSON]. [INFO], син [PERSON] [INFO] Зустрічний позивач є співвласницею предмету іпотеки, оскільки квартира придбана в період шлюбу, а тому вимоги пункту 17.12 іпотечного договору порушують її конституційні права та конституційні права її неповнолітніх дітей. Пунктом 17.12 іпотечного договору передбачено, що іпотекодавець зобов'язується не надавати документи у відповідні держоргани з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без письмової згоди на це іпотекодержателя та нотаріального посвідчення згоди цих осіб на їх виселення в разі звернення стягнення на предмет іпотеки, на думку [PERSON] спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, а саме, права на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування та відповідно до частини 1 статті 228 ЦК України, вказаний пункт іпотечного договору є таким , що порушує публічний порядок, оскільки він спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, а отже відповідно до частини 2 статті 228 ЦК України є нікчемним. Крім того зустрічний позивач вказує, що спірний пункт іпотечного договору також суперечить вимогам статті 203 ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та вимогам ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні. На підставі викладеного [PERSON] просила суд визнати пункт 17.12 іпотечного договору недійсним. У судовому засіданні представник первісного позивача [PERSON] позов підтримала та просить задовольнити позовні вимоги за підставами, що викладені у письмовій формі. Проти зустрічного позову заперечує та вважає позовні вимоги необґрунтованими. Відповідачка та позивачка за зустрічним позовом [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у жодне із судових засідань не з`явилася. Згідно заяви, що міститься в матеріалах справи, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які належним чином, у порядку, визначеному ч.5 ст.74 ЦПК України, повідомлені про час та місце слухання справи, у судові засідання не з`явилися. Представник третьої особи [PERSON] районної державної адміністрації Запорізької області в особі Служби у справах дітей, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові докази, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] 20.04.2006 року уклали кредитний договір №ZPDNGK00002142. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 21 496,00 доларів США строком до 17.04.2026 року, а відповідач [PERSON] зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] того ж дня, тобто 20.04.2006 року, уклали договір іпотеки. Згідно з п.6 договору іпотеки [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 80,60 кв.м.., житловою площею 45,60 кв.м. яка розташована за адресою: Запорізька обл., Василівський р-н.. [ADDRESS]. Майно належало [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Однак, в порушення умов кредитного договору [PERSON] банку своєчасно не надано грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 29 квітня 2010 року Василівським районним судом Запорізької області було розглянуто цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], про звернення стягнення за кредитним договором №ZPDNGK00002142 та позовні вимоги задоволено шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 20.04.2006 року, в рахунок заборгованості за кредитним договором №ZPDNGK00002142 від 20.04.2006 року, а саме: квартиру, загальною площею 80,60 кв.м., житловою площею 45,60 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно рішення Василівського районного суду Запорізької області від 29 квітня 2010 року було порушено виконавче провадження. Згідно зі статтями 526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до вимог договору та вимог закону. Вказані обставини підтверджено копіями кредитного та іпотечного договорів, рішенням суду від 29.04.2010 року, які містяться в матеріалах справи (а.с. 72-73, 74-76,77-80). Відповідно до п.17.7 договору іпотеки від 20.04.2006 року, визначений обов'язок іпотекодавця не передавати майно в оренду (майновий найом), у лізинг, у спільну діяльність або у безоплатне користування, не здійснювати їх відчуження або інше розпорядження майном без письмової згоди іпотекодержателя. Відповідно до п.17.12 договору іпотеки, іпотекодавець зобов'язується не надавати документи у відповідні держоргани з метою реєстрації будь-яких осіб у предметі іпотеки без письмової згоди на це іпотекодержателя та нотаріального посвідчення згоди цих осіб на їх виселення в разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте, в порушення вказаних умов договору [PERSON] було зареєстровано за адресою: [INFO]. кв.96 себе та відповідача [PERSON], та дітей [PERSON], 2002 р/н., [PERSON], 1999 р/н., [PERSON], 1992 р/н., що підтверджено довідкою про склад сімї та реєстрацію (а.с. 81). Враховуючи, що договором іпотеки, укладеним між відповідачем [PERSON] та позивачем ПАТ КБ «Приватбанк», передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших, осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії та приймаючи до уваги, що позивач, як іпотекодержатель, не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, суд вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору і вважає необхідним відповідачів у справі, які були зареєстровані у житловому приміщенні, що є предметом іпотеки, з порушенням вимог договору іпотеки та 526,527,530 ЦК України, підлягають виселенню з даної квартири. Одночасно в задоволенні первісного позову в частині визнання дій [PERSON] щодо реєстрації у предметі іпотеки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства та зняття відповідачів з реєстраційного обліку органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку, суд вважає необхідним відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1). Частиною 2 коментованої статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Крім того зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Ні діючим законодавством ні укладеними між сторонами договорами не передбачено в якості способу захисту порушених цивільних прав визнання дій певних осіб щодо реєстрації у предметі іпотеки інших осіб неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства. В даному випадку суд вважає достатнім встановити факт порушення умов відповідного договору відповідачем [PERSON], що має наслідком його наступне виселення та виселення інших зареєстрованих у спірному житловому приміщенні осіб. Одночасно вимога первісного позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку в органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку, суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, отже рішення суду про виселення відповідачів є достатньою підставою для зняття їх з реєстраційного обліку у відповідному органі, до повноважень якого належить вказане питання. Вирішуючи долю зустрічного позову суд зазначає наступне. Підставою для визнання п.17.12 іпотечного договору недійсним зустрічний позивач зазначає порушення його конституційних прав на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, однак, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, зустрічним позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вказаних нею в позовній заяві обставин, зокрема, як пункт іпотечного договору, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] про відсутність о останнього права на реєстрацію певних осіб в предметі іпотеки без згоди іпотеко держателя, міг вплинути на права інших осіб, які не є стороною укладеного договору. Крім того, пунктом 11.5 договору іпотеки визначено, що є згода дружини [PERSON] на його іпотеку, що підтверджується її заявою, справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 20 квітня 2006 року за реєстровим номером 336. Пунктом 11.9 вказаного договору визначено, що він підписаний іпотекодавцем ([PERSON]В.) добровільно не під впливом тяжких обставин, загрози, примусу, насильства (морального або фізичного). При укладенні цього договору іпотекодавцем враховані інтереси дітей та інших членів сімї, які мають право користування даним предметом іпотеки. Особи, які мешкають або зареєстровані у предметі іпотеки (при їх наявності) дали згоду на їх виселення у разі звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказані обставини свідчать про обізнаність зустрічного позивача [PERSON], як дружини іпотекодавця [PERSON], як про умови укладеного договору іпотеки так і про можливість настання негативних наслідків для неї та її дітей у випадку порушення [PERSON] вказаних умов договору, в тому числі і шляхом виселення із предмету іпотеки. Крім того, зазначені у зустрічній позовній заяві відповідачі [PERSON] регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк», Дніпрорудненське відділення філії [PERSON] регіональне управління ЗАТ КБ «ПриватБанк», не є юридичними особами. Належним відповідачем є ПАТ КБ «Приватбанк». З огляду на викладене підстав для задоволення зустрічного позову суд не вбачає.

Outcome: partial