Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем 20 грудня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №8622, таким, що не підлягає виконанню. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с.38). Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово Інвестиційна Компанія» про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.27, 37, 43), але до суду не з`явився, причини неявки не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.28, 36, 44), але до суду не з`явився, причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем 20 грудня 2019 року було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №8622 про звернення стягнення з громадянки України, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка є боржником за кредитним договором №555106976301 від 06 квітня 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово Інвестиційна Компанія»(а.с.22). Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. серії ВП №61050925 від 22 січня 2020 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. від 20 грудня 2019 року за реєстраційним №8622, було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово Інвестиційна Компанія» заборгованості в розмірі 8 426,62 грн.(а.с.20-21) Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно п. 1.1. гл.16 розділу II, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. гл.16 розд. II, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 гл.16 розділу II, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. У п.п. 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України Про нотаріат ). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів,наданих лише однією стороною, стягувачем,і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника. Натомість,у даній справі, для підтвердження чи спростування безспірності заборгованості, позивачкою не надано доказів на підтвердження сплати заборгованості або припинення зобов`язання . Позивачка не спростувала безспірність заборгованості на момент вчинення виконавчого напису ( Постанова Верховного Суду від 21 грудня 2020 року у справі №369/9127/18) . Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку,що підстави для визнання оспорюваного позивачкою виконавчого напису таким ,що не підлягає виконанню - відсутні, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки останньою не надано достатніх доказів для спростування безспірності заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed