Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № 490051443 від 08 листопада 2007 року в розмірі 854 186 грн. 95 коп., а також судовий збір у розмірі 3 441 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору № 490051443 від 08 листопада 2007 року [PERSON] отримав від Закритого акціонерного товариства кредит в сумі 50 175,76 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до 08 листопада 2014 року. Умовами кредитного договору передбачалось, що повернення кредиту здійснюється відповідно до графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Відповідач не виконав умови кредитного договору, погашення кредиту не здійснював належним чином, чим порушив зобов'язання щодо щомісячної сплати процентів за користування наданими кредитними коштами, що прямо передбачалось умовами кредитного договору. У зв'язку з чим, станом на 08 квітня 2013 року у відповідача існує заборгованість перед банком за кредитом у розмірі 42 677,89 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 квітня 2013 року в гривневому еквіваленті складає 341 124 грн. 37 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 16 024,07 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 128 080 грн. 37 коп.; пеня - 48 164,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 384 982 грн. 20 коп. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 490051443 08 листопада 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (назву змінено на ПАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] було укладено договір поруки №490051443-П, відповідно до умов якого відповідачка взяла на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед банком по зобов'язаннях [PERSON] в повному обсязі, які виникають з умов кредитного договору. Оскільки третя особа [PERSON] свої зобов'язання по поверненню суми боргу та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, банком була пред'явлена вимога до поручителя [PERSON] щодо виконання забезпеченого зобов`язання. але відповідачка на неї не відреагувала. У зв`язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду з даною заявою. У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву з додатковими поясненнями, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена, але від її представника надійшла заява, у якій він заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши що відповідачка є поручителем за кредитним договором, позивачем в односторонньому порядку було збільшено відсоткову ставку за кредитом, а також позивач пропустив 6-и місячний строк звернення до суду з вимогами до поручителя, а тому просив відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. За змістом ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи 08 листопада 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 490051443, відповідно до якого позивач надав третій особі [PERSON] кредит у сумі 50 175, 76 дол. США, який останній повинен був повернути 08 листопада 2014 року (а.с.7-16). Також, 08 листопада 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки №490051443-П у якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 490051443 від 08 листопада 2007 року, укладеним між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с.24-25). Відповідно до п.3.1 вищевказаного договору поруки поручитель [PERSON] відповідає перед кредитором - ЗАТ «Альфа-Банк» за порушення боржником зобов'язань за кредитним договором № 490051443 від 08 листопада 2007 року, у тому ж обсязі, що і боржник. 19 січня 2009 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 490051443 від 08 листопада 2007 року, відповідно до якого датою остаточного повернення кредиту встановлено 08 листопада 2019 року, а також змінено графік погашення заборгованості (а.с. 20). 19 серпня 2009 року ЗАТ «Альфа-Банк» змінило своє найменування на ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.43-44). [PERSON] здійснював платежі в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів не регулярно, чим порушив прийняті на себе зобов'язання і внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 42 677,89 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 квітня 2013 року в гривневому еквіваленті складає 341 124 грн. 37 коп. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 6.2 кредитного договору № 490051443 банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни кон'юнктури ринку, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів тощо. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв'язку із цим в Додаток №1 до цього договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника. У зв'язку зі зміною процентної ставки в разі настання події незалежно від волі сторін, позичальник цим надає згоду на внесення змін до Додатку № 1 до цього договору та викладення Додатку № 1 в новій редакції. Як вбачається з матеріалів справи, з 01 вересня 2008 року банком була збільшена відсоткова ставка за користування кредитом по договору № 490051443 з 10,7 % річних до 15,5 % річних (а.с.33). Згідно п. 5.4. договору поруки № 490051443-П від 08 листопада 2007 року, укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] у разі збільшення обсягу відповідальності боржника за основним договором, передбачена цим договором порука діє тільки у випадках, якщо поручитель надасть свою згоду на таке збільшення (а.с. 25). У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Однак, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо надання поручителем [PERSON] згоди на збільшення Банком відсоткової ставки за користування кредитом по договору укладеним між позивачем та третьою особою. Статтею 559 ЦК України передбачені підстави припинення поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Отже, враховуючи, що збільшення Банком відсоткової ставки за користування кредитом по договору № 490051443 від 08 листопада 2007 року, укладеному між ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], було здійснено без письмової згоди поручителя [PERSON], та враховуючи положення ст. 559 ЦК України, суд вважає договір поруки за № 490051443-П - є припиненим. Таким чином, оскільки позивач не має правової підстави звернення до відповідача після припинення договору поруки, суд вважає що позовні вимоги про стягнення боргу за кредитним договором з відповідачки не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, суд вважає що не має підстав в повернені позивачу судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed