Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

В липні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського МРЕМ суми матеріальних збитків в розмірі 1077,64 грн. В позові посилається на те, що з 28.04.2010 року по 05.08.2010 року у нього як у споживача електричної енергії за адресою [ADDRESS] була відсутня електрична енергія. 29.04.2010 року він вперше сповістив про це відповідача в телефонному режимі. Приблизно 05.05.2010 року прийшовши на прийом до заступника начальника Бердянського МРЕМ він вдруге повідомив про порив кабелю та відсутність електроенергії попросивши усунути несправності якомога скоріше. На цей раз постачання електроструму поновлено не було. 18.05.2010 року він звернувся до відповідача знову вже в письмовому порядку написавши заяву з зазначенням причини пошкодження кабелю. Також з цього приводу був на прийомі ведучого інженера Бердянського МРЕМ де усно повідомив про існуючу проблему. Тільки після цього відповідачем було направлено електромонтера для проведення обстеження ввідного кабелю електричної енергії. Приховати тимчасову проводку на горищі він навіть не намагався, оскільки це підключення до пошкодженого кабелю обумовлено безвихідним положенням. На засіданні комісії з розгляду актів 29.06.2010 року він пояснив, що дійсно підключився до пошкодженого кабелю з 26.05.2010 року по 27.05.2010 року, щоб мати можливість вирішити свої побутові проблеми. З моменту встановлення представниками Бердянського МРЕМ електролічильника НІК2102-02 з квітня 2007 року він зазначав про незадовільний стан ввідного кабелю, який розташований від повітряної опори до дому, цей кабель перебуває на балансовому утриманні Бердянського МРЕМ. Згідно п.38 та п.41 Правил користування електричною енергією для населення, пошкодження ввідного кабелю в найкоротші строки, до трьох днів, повинні були усунути працівники Бердянського МРЕМ. Однак прохаючи керівництво Бердянського МРЕМ зняти пломби для виконання вказаних робіт, що за правилами повинні були виконати їх робітники, позивач отримав відмову в наслідок чого з 28.04.2010 року до 05.08.2010 року постачання електричної енергії було відсутнє. Згідно Акту від 03.06.2010 року №00110656 порушення полягало в наступному - «самовільне підключення електроустановки до електричної мережі поза засобом обліку електричної енергії відкритою проводкою, приховано (чердачне приміщення)». 29.06.2010 року йому було видано припис про перенесення засобів обліку електричної енергії на фасад будинку без його згоди в зв'язку з цим, посилаючись на п.7 та п.11 Правил, витрати на повторне опломбування в сумі 92,60 грн., витрати на придбання матеріалів для встановлення засобів обліку електричної енергії в розмірі 100 грн., витрати на оплату робіт пов'язаних з перенесенням засобів обліку в розмірі 100 грн., та 555,64 грн. штрафу за невикористану ним електричну енергію та 229,40 грн. судового збору, вважає матеріальними збитками спричиненими йому бездіяльністю відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на обставини викладені в ньому. Додатково суду надав письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог (а.с.64-68). Просить позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача 1077,64 грн. матеріальних збитків та понесені ним судові витрати. Представник відповідача ВАТ «Запоріжжяобленерго» Довгорук І.С. в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що позивач дійсно звертався до диспетчерської служби з приводу відсутності у нього світла. А також в будинках №20 та 22 по пров. Вітебському, що відображено в журналі де також є відмітка про усунення даної проблеми. 18.05.2010 року він просив зняти пломбу та зобов'язався оплатити послуги контролера за позаплановий виклик та повторне опломбування. Оплата була проведена лише 14.07.2010 року, після чого позивач повинен був звернутись до абонентського відділу, чого не зробив. 05.08.2010 року, після виконання робіт, прилад обліку було опломбовано. Засіб обліку використаної електроенергії винесли на фасад будинку позивача, щоб мати можливість безперешкодно його відремонтувати в разі необхідності. Вказані в позові суми не є збитками. До суми матеріальних збитків позивачем включено 555,64 грн. вартості не облікованої енергії та 229,40 грн. судового збору стягнутих з нього рішенням Бердянського міськрайонного суду від 23.04.2013 року. Рішення позивачем не оскаржено та на теперішній час набрало чинності. 92,60 грн. сплачені позивачем за його заявою від 18.05.2010 року за позаплановий виклик контролера та повторне опломбування на підставі п.17 Правил КЕЕН. На підтвердження понесених позивачем витрат в сумі 200 грн., на придбання матеріалів для встановлення засобів обліку електричної енергії та на оплату робіт пов'язаних з перенесенням засобів обліку, не надано доказів. Оскільки позивачем не доведено вини підприємства у спричиненні йому матеріальних збитків у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с.37, 45, 61, 62). Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №310/1046/13-ц від 23.04.2013 року, яке набрало чинності 04.05.2013 року, встановлено, що 03.06.2010 року [PERSON] самовільно підключив електроустановку до власної електричної мережі поза засобом обліку електричної енергії, про що складено Акт №00110656 про порушення Правил КЕЕН. В зв'язку з цим з [PERSON] стягнуто вартість електричної енергії не облікованої внаслідок порушення правил КЕЕН в розмірі 555,64 грн. та судові витрати понесені ВАТ «Запоріжжяобленерго» при зверненні до суду в розмірі 229,40 грн. (а.с.51). З світлокопії заяви позивача від 18.05.2010 року вбачається, що він просив зняти пломби для проведення заміни кабелю та зобов'язався в триденний строк сплатити послуги за позаплановий виклик контролера та повторне опломбування (а.с.11). З роздруківки особового рахунку позивача вбачається, що за вищевказані послуги ним 14.07.2010 року сплачено загалом 93,26 грн. (а.с.15). За твердженням позивача він витратив 100 грн. на придбання матеріалів для встановлення засобів обліку електричної енергії та 100 грн. на оплату робіт пов'язаних з перенесенням засобів обліку, однак належних та допустимих доказів понесення цих витрат суду не надано. Оскільки в розумінні ст.22 ЦК України, вищевказані суми не є матеріальними збитками які завдані позивачу у результаті порушення його цивільного права відповідачем, позивач не довів в судовому засіданні факт порушення його прав бездіяльністю відповідача, натомість у такий спосіб намагається уникнути обов'язку виконати рішення суду яке на теперішній час набрало чинності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed