Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

В липні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь половину додаткових витрат, понесених нею на лікування, розвиток та навчання, покращення побутових умов згідно підліткового віку, одяг та додаткове посилене харчування сина [PERSON] в сумі 36 503 грн. 50 коп. 26.11.2020 року позивачка звернулась до суду із уточненням позовних вимог, відповідно до якого, за розрахунком позивачки, загальна вартість додаткових витрат на розвиток дитини, відпочинок, лікування, та оздоровлення із 14.07.2017 року по 14.07.2020 року склали 61359,57 грн., а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь половину зазначених витрат, а саме 30679 грн. 78 коп. (а.с. 77-81). В обґрунтування позову зазначено, що із 25.11.2000 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до припинення між сторонами шлюбних відносин. Відповідач проживає окремо, та матеріально утримувати дітей не допомагає. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2018р. з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1860грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Однак, протягом 2017 - 2020р. вона понесла додаткові витрати на лікування сина, розвиток та навчання, покращення побутових умов згідно підліткового віку, одяг та додаткове посилене харчування, половину з яких за законом має нести батько дитини, а тому вона вимушена звернулась до суду за захистом своїх прав з даним позовом. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 31.07.2020 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка та її представник в судовому засіданні 19.11.2020р. заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, в порядку заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 4 вказаної статті, заочний розгляд справи проводиться у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25.11.2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 червня 2008р. був розірваний. Від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2018 року було збільшено розмір аліментів на користь позивачки, що стягувались із відповідача на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2009 року на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] з 400грн. до 1860грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 10-12). Відповідно до наданих позивачкою розрахунків, з липня 2017р. по липень 2020р. вона понесла витрати на лікування дитини на загальну суму 15213 грн. 94 коп., що складаються із: - витрат на лабораторні дослідження гормонів, пов`язаних із перебуванням дитини на обліку у лікаря ендокринолога, від 07.03.2019 року на суму 695 грн., від 13.10.2018 року на суму 1455 грн., 12.01.2020 року на суму 870 грн. (а.с.83-85); - витрати на призначений за результатами дослідження лікарем «Йодомарин 100», що підтверджуються чеками (а.с.86); - витрати на санітарно-курортне лікування у санаторії «Жива Вода» у розмірі 3960 грн. (а.с. 90); - витрати на доплерографію судин голови, шиї, очей «Меддіагностика» у розмірі 1590 грн. (а.с. 91-92); - витрати на придбання окулярів на суму 2305 грн. (а.с. 12); - витрати на обстеження у ендокринологічному центрі у розмірі 100 грн. (а.с. 94); - витрати на обстеження у Печерському офтальмологічному центрі у розмірі 150 грн. (а.с. 94); - витрати на придбання ортопедичних устілки у розмірі 390 грн. (а.с. 94); - витирати на поточне лікування у розмірі 3399, 74 грн., що підтверджується чеками (а.с. 95-97); а також витрати на розвиток та навчання дитини на загальну суму 28258 грн. 29 коп., що складаються із: - витрати на гурток акторської майстерності у розмірі 850 грн. та прокат костюмів у розмірі 550 грн (а.с. 98); - витрати на танцювальний гурток «May Way» із жовтня 2018 року по червень 2019 року у розмірі 5440 грн. (а.с. 99); - витрати на розвиваючий денний табір у Палаці дітей та юнацтва «Profi Camp» у розмірі 3900 грн. (а.с. 100); - витрати на туристичну екскурсію у м. Краків у розмірі 3130 грн. 50 коп. (а.с. 101-102); - витрати на оформлення закордонного паспорту у розмірі 996 грн. 27 коп. (а.с. 103); - витрати на придбання мобільного телефону для дистанційного навчання у період карантину у розмірі 4578 грн. та навушників у розмірі 199 грн. (а.с. 104); - витрати на придбання книжок та настільних ігор у розмірі 5427 грн. 80 коп. (а.с. 105-110); - витрати на відвідування музеїв, виставок, кінотеатрів у розмірі 355 грн. (а.с. 111); - обов`язкові шкільні витрати, пов`язані з організацією навчального процесу в розмірі 2832 грн. 52 коп. (а.с. 112-115); - витрати на покращення побутових умов, а саме: витрати на постільну білизну, письмовий стіл, крісло, шафу, настільну лампу на загальну суму 7175 грн. 25 коп. (а.с. 116); - витрати на покупку одягу на загальну суму 10712 грн. 09 коп. Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, а тому розмір додаткових витрат, що стягується повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Враховуючи той факт, що відповідач є особою працездатного віку, не є інвалідом, а відтак зобов`язаний брати участь у таких витратах. Тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачкою на лікування сина в розмірі 1/2 частини від 15213 грн. 94 коп., а також витрати, пов`язані з розвитком здібностей сина, а саме: витрати на гурток акторської майстерності у розмірі 850 грн. та прокат костюмів у розмірі 550 грн, витрати на танцювальний гурток «May Way» із жовтня 2018 року по червень 2019 року у розмірі 5440 грн., витрати на розвиваючий денний табір у Палаці дітей та юнацтва «Profi Camp» у розмірі 3900 грн., витрати на туристичну екскурсію у м. Краків у розмірі 3130 грн. 50 коп.; витрати на придбання мобільного телефону для дистанційного навчання у період карантину у розмірі 4578 грн. та навушників у розмірі 199 грн., витрати на відвідування музеїв, виставок, кінотеатрів у розмірі 355 грн., а всього в розмірі 1/2 частини від 19001,70 грн. Водночас суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення витрат на оформлення закордонного паспорту, придбання книжок та настільних ігор, одягу та меблів, оскільки зазначені витрати не можуть бути визнані додатковими у контексті ст. 185 СК України, так як не пов`язані із лікуванням дитини чи розвитком її здібностей. Також не підлягає задоволенню позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки обов`язкових шкільних витрат, пов`язаних з організацією навчального процесу, оскільки дані витрати є складовою частиною аліментів, а не додатковими витратами на дитину, передбаченими ст. 185 СК України. Правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.02.2016р. у справі № 6-1296цс15. Таким чином із відповідача підлягає стягненню половина суми додаткових витрат на утримання дитини, понесених позивачкою в період 2017-2020р.р. у розмірі 17107 грн. 82 коп. (15213грн. 94 коп. + 19001грн. 70 коп.) : 2. В порядку ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial