Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Качалівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в лютому 2016 р. померла її баба [PERSON] , яка на праві приватної власності мала земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1824 га; 0,1718 га; 0,5498 га , що знаходяться на території Качалівської сільської ради, майновий пай члена КСП та квартиру [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач має намір оформити спадщину та успадкувати спадкове майно , однак в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо , оскільки нотаріус відмовив в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 07.02.2016 р. , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 535137 виданим виконавчим комітетом Качалівської сільської ради від 08.02.2016 року. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 022475 від 19.09.2006 р. , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,1824 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Качалівської сільської ради . Як свідчить копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 170930 від 30.11.2012 р., [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,1718 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Качалівської сільської ради . Крім того , [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,5498 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Качалівської сільської ради , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 170075 . Згідно свідоцтва ХА №086966 про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) , [PERSON] має право на пайовий фонд майна КСП « Агрофірма Мурафська» та її частка складає 1627 грн. З довідки Качалівської сільської ради від 11.10.2018 р. вбачається , що [PERSON] вказане свідоцтво про право владності на майновий пай видане . Як свідчить довідка КП « Краснокутське БТІ « від 18.05.2018 р. , за [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.01.1995 року виданого Краснокутським районним комітетом приватизації Краснокутської районної ради , зареєстроване право приватної власності на квартиру [ADDRESS]. Про те, що квартира [ADDRESS] існує свідчить технічний паспорт виданий КП « Краснокутське БТІ « Оголошенням в районній газеті « Промінь» підтверджується, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 170930 та майновий сертифікат ,що належать [PERSON] вважати недійсними , оскільки вони втрачені. Відповідно до заповіту , посвідченого секретарем Качалівської сільської ради 08.02.1995 року [PERSON] все своє майно заповідала дочці [PERSON] Після [PERSON] відкрилася спадщина , яка складається з вище вказаних земельних ділянок , майнового паю та квартири. Однак , вказана спадщина [PERSON] прийнята не була , оскільки вона померла 09.12.2015 року , про свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 518789. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] .Однак, постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 09.08.2018 р. , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] відмовлено, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того , як зазначив нотаріус у своїй постанові , спадкова справа після [PERSON] не заведена. Згідно довідки Качалівської сільської ради від 20.03.2017 р. , [PERSON] на момент смерті проживала сама. Заповіт не скасований . У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки , правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини , яка належала б за законом їхнім матері , батькові , бабі ,дідові ,якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1266 ЦК України, позивач являється спадкоємцем за правом представлення . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.3 Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої [PERSON] , до складу спадкового майна входять земельні ділянки , квартира та майновий пай. Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказане спадкове майно в судовому порядку, у позивача немає , так як оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно втрачені , що перешкоджає нотаріусу вчинити нотаріальну дію. Право [PERSON] на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав . Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших.

Outcome: approved