Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла 30.04.2014 року, на 1/2 частину квартири № 4 в будинку під № 9 по вул. Катерининській в м. Одесі, яка в цілому складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м., вказуючи, що Першою одеською державною нотаріальною конторою, за його заявою про прийняття спадщини, 30.10.2014 р. була заведена спадкова справа № 327/2014 до майна його померлої матері [PERSON], але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на ? ч. вказаної квартири за померлою [PERSON] Позивач веде дану справу в суді через свого представника - [PERSON], який просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] міська рада не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним судової повістки. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 30 квітня 2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з ? ч. трикімнатної квартири під № 4, загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м., у будинку № 9 по вул. Катерининській в м. Одесі, що належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1999 р. за р. № 11-12488, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому [PERSON] міської ради на підставі розпорядження органу приватизації від 10.12.1999 р. за № 131874. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) за № 38763931 від 30.10.2014 р., померла [PERSON] не залишила заповіту. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцем першої черги за законом померлої 30.04.2014 р. [PERSON] є її син позивач [PERSON], за заявою якого про прийняття спадщини, Першою одеською державною нотаріальною контрою 30.10.2014 р. заведена спадкова справа № 327/2014 до майна померлої [PERSON] Також судом установлено, що позивач є власником іншої ? ч. квартири під № 4 у будинку № 9 по вул. Катерининській в м. Одесі на підставі вищевказаних розпорядження органу приватизації від 10.12.1999 р. № 131874 та свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1999 р. за № 11-12488. При цьому, 04.11.2014 року у встановленому законом порядку було зареєстровано право власності на ? ч. зазначеної квартири за позивачем, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 68923675 від 25.09.2016 р. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки дільниці № 2 КП «ЖКС «Порто-Франківській» № 28 від 28.10.2014 р., померла [PERSON] проживала та була прописана в [ADDRESS] з 09.03.1961 р. по день смерті 30.04.2014 р. Згідно довідки виписки з будинкової книги про склад сімї та пропуску № 12 від 28.10.2014 р. місце проживання позивача [PERSON] з 18.02.1993 р. зареєстровано за адресою: [INFO], що також підтверджується відповідною відміткою в графі «місце проживання» в паспорті позивача. За приписами ч. 1 ст. 1297 та ч. 1 ст. 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак державний нотаріус Першої одеської державної нотаріальної контри [PERSON] своєю постановою від 03.09.2016 р. № 1785/02-31 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? ч. квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за померлою [PERSON] Відповідно до п. 3.1. [PERSON] спеціалізованого суду України від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як слідує з листа КП «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON] міської ради від 04.11.2014р. за №448453.93.14 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 68923675 від 25.09.2016 р., державна реєстрація права власності за померлою [PERSON] на належну їй ? частину квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1999 р. за № 11-12488 відсутня. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що законодавство України, чинне на дату видачі згаданого свідоцтва про право власності на житло від 10.12.1999 р. № 11-12488, не передбачало виникнення права власності на нерухоме майно з моменту його державної реєстрації, така норма була введена лише Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (частина 2 статті 3), що набув чинності 03 серпня 2004 року. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, а згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Таким чином, право власності [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS] виникло у відповідності до закону, чинного на час набуття нею цього права, але чинне на даний час законодавство про вчинення нотаріальних дій не дозволяє позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно. Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved