Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла його дружина [PERSON], якій на підставі договору купівлі-продажу №3906 від 01.07.2005 року належала квартира [ADDRESS]. Після смерті дружини позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, в чому йому було відмовлено, оскільки документи на квартиру втрачено ще за життя спадкодавцеві. Також позивач з дружиною на протязі життя накопичували грошові кошти, якими до хвороби розпоряджалась померла, вказані кошти знаходяться на депозиті в ПАТ «КБ «Приват Банк». Враховуючи викладене позивач був вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] та на грошові кошти, розташовані на депозиту в ПАТ «КБ «Приват Банк». Позивач [PERSON] під час розгляду справи вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування на грошовий вклад залишив без розгляду. 08.08.2014 року до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Маріупольської міської ради- Наливай О.С., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності представника. Представник третьої особи ПАТ «КБ«Приватбанк» до судового засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до cт.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. 13.05.1983 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим. У встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся її чоловік [PERSON] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.05.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки не подані правовстановлюючі документи, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно особового рахунку №3833, квартиронаймачем квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №3906 від 01.07.2005 року є [PERSON] Як вбачається з інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.08.2014 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку, що за позивачем повинно бути визнано право власності на спадкове нерухоме майно.

Outcome: approved