Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

В липні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Чортківського районного суду від 23 грудня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно. З часу ухвалення вказаного рішення значно змінився рівень життя. Загальновідомо, що за останній час ціни на продукти, одяг та послуги суттєво зросли. Дочка підросла, стала школяркою, на її утримання збільшилися матеріальні витрати. Таким чином, значно погіршилося матеріальне становище позивачки з дочкою. Аліменти в розмірі 350 гривень є надто малими для утримання восьмирічної дитини. [PERSON] вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Представники позивачки [PERSON] -- [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, посилаючись на те, що він не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі, як вимагає позивачка в позовній заяві Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних мотивів. Судом встановлено, що рішенням Чортківського районного суду від 23 грудня 2010 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 17 листопада 2010 року і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним погіршенням матеріального становища матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що з часу стягнення аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, дочка сторін пішла до школи. В зв'язку з цим позивачка стала нести додаткові витрати на придбання дитині одягу до школи, харчування в школі, шкільне приладдя. книги, що впливає на її матеріальний стан, оскільки 350 гривень аліментів, навіть з врахуванням обов'язку позивачки також утримувати дитину, не можуть покривати належний рівень матеріального забезпечення дитини. Крім цього, загальновідомим є факт, який відповідно до ч. 2 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказування, фінансово-економічної кризи в Україні, що також свідчить про погіршення матеріального стану одержувача аліментів. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, враховуючи матеріальне становище одержувача та платника аліментів, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 350 гривень на 900 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності з вимогами ст. 88 Цивільного процесуальногокодексу України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Outcome: partial