Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В обґрунтування позову позивачем зазначено, між [PERSON] та [PERSON] [INFO] , 27.10.2006 року був укладений шлюб, який зареєстрували в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3087. [PERSON] шлюбу з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1382 від 07.06.2002. 08.09.2011 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб сторонами було розірвано. Фактично шлюбні стосунки припинилися ще в 2010 році. З моменту припинення сумісного проживання з Відповідачем їх син мешкає зі позивачем. Спорів стосовно міста проживання дитини між ними не було, Абсолютно всі потреби для забезпечення здорового функціонування організму дитини, а також для задоволення медичних, соціальних і культурних потреб особистості забезпечує дитині позивач. Певний час (на протязі 2010 - початку 2011 років) Відповідач іноді відвідував дитину. З часом Відповідач припинив цікавитися життям сина, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з сином та приймати участь у його вихованні. Такі обставини негативно відбилися на стані здоров'я дитини. Дитині з жовтня 2011 року був поставлений діагноз «Двобічне зниження слухової функції сенсоневрального характеру. Туговухість І - II ст. З моменту постановлення діагнозу і по теперішній час дитина проходить реабілітацію в ММЦ ПСМ «СУВАГ», систематично проводиться діагностика стану дитини, а також [PERSON] був протезований двома слуховими апаратами. До того ж, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з такими супутніми діагнозами, як: аденоїдні вегетації І-ІІ ступеня, алергічний дерматит, функціональні порушення травлення. Така дитина потребує особливої уваги та соціальної підтримки, опіки та присутності рідних люблячих батьків. [PERSON] зараз приближується до перехідного, він проходять критичний етап у процесі дорослішання. У нього дуже розвинуто відчуття справедливості, він емоційно сприймає події, що відбуваються навколо нього, оточуючих його людей. На цьому етапі у нього відбуваються соціальні і фізичні зміни. А дитині, що має вади слуху, особливо не просто адаптуватись і сприймати дійсність. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2013 року ухвалено стягувати з Відповідача 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки Відповідач ніде не працює, як він про це заявив державному виконавцю Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, то аліменти не сплачує і, таким чином, на сьогодні утворилась заборгованість по аліментам. 02.02.2016 органом опіки Деснянської РДА в м. Києві було проведено обстеження умов проживання дитини. 04.02.2016 року відбулося засідання комісії Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації на яку покладені повноваження органу опіки та піклування на яку Відповідач був запрошений, оскільки саме в цей час перебував в м. Києві. Відповідач на засідання не з'явився, але надав заяву відповідальному працівнику Служби у справах дітей Деснянського району про те, що залишає питання про вирішення його батьківства на розсуд комісії. Таким чином він абсолютно свідомо самоусунувся від виховання своєї дитини та нехтує своїми батьківськими правами. Позивач та її представник позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з′явився, причин неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Крім того, викликався до суду шляхом подання обяви в газету. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи в надала висновок про позбавлення батьківських прав відповідача. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Між [PERSON] та [PERSON] [INFO], 27.10.2006 року був укладений шлюб, який зареєстрували в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3087. [PERSON] шлюбу з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1382 від 07.06.2002. 08.09.2011 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб сторонами було розірвано. Фактично шлюбні стосунки припинилися ще в 2010 році. З моменту припинення сумісного проживання з Відповідачем їх син мешкає зі позивачем. Спорів стосовно міста проживання дитини між ними не було, Абсолютно всі потреби для забезпечення здорового функціонування організму дитини, а також для задоволення медичних, соціальних і культурних потреб особистості забезпечує дитині позивач. Певний час (на протязі 2010 - початку 2011 років) Відповідач іноді відвідував дитину. З часом Відповідач припинив цікавитися життям сина, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з сином та приймати участь у його вихованні. Такі обставини негативно відбилися на стані здоров'я дитини. Дитині з жовтня 2011 року був поставлений діагноз «Двобічне зниження слухової функції сенсоневрального характеру. Туговухість І - II ст. З моменту постановлення діагнозу і по теперішній час дитина проходить реабілітацію в ММЦ ПСМ «СУВАГ», систематично проводиться діагностика стану дитини, а також [PERSON] був протезований двома слуховими апаратами. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2013 року ухвалено стягувати з Відповідача 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки Відповідач ніде не працює, як він про це заявив державному виконавцю Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, то аліменти не сплачує і, таким чином, на сьогодні утворилась заборгованість по аліментам. 02.02.2016 органом опіки Деснянської РДА в м. Києві було проведено обстеження умов проживання дитини. 04.02.2016 року відбулося засідання комісії Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації на яку покладені повноваження органу опіки та піклування на яку Відповідач був запрошений, оскільки саме в цей час перебував в м. Києві. Відповідач на засідання не з'явився, але надав заяву відповідальному працівнику Служби у справах дітей Деснянського району про те, що залишає питання про вирішення його батьківства на розсуд комісії. Таким чином він абсолютно свідомо самоусунувся від виховання своєї дитини та нехтує своїми батьківськими правами. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 3 ст. 157 СК України закріплено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.ст.11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей тощо. У звязку з вище викладеним суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved