Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

В квітні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначала, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.12.2006 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 16.11.2006 року. Оскільки відповідач аліменти не сплачує, виникла заборгованість, у зв'язку із чим позивач просить стягнути із відповідача неустойку (пеню) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що складає 444 782.35 грн. та заборгованість по аліментах у сумі 102 878.63 грн., а всього 547 660.98 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його реєстрації. Третя особа - представник ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві в судові засідання не з»являвся, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач по справі перебували в зареєстрованому шлюбі , який на даний час розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19.12.2006 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 16.11.2006 року. Проте, вищевказане рішення Деснянського районного суду міста Києва відповідачем не виконується, починаючи з 08.11.2011 року по 16.08.2014 року жодного платежу за ним відповідачем здійснено не було. Відповідно до розрахунку суми заборгованості від 08.04.2015 року № 424/11, здійсненим відділом державної виконавчої служби Деснянського РУЮ в м.Києві заборгованість відповідача по аліментам становить 102 878.63 грн. Вказаний розрахунок заборгованості було проведено на підставі виконавчого листа № 2-6992 від 19.12.2006 року виданого Деснянським районним судом міста Києва на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19.12.2006 року. Розмір заборгованості за аліментами і так підлягає стягненню виконавчою службою з відповідача на користь позивача за судовим рішенням від 19.12.2006 року і для постановлення іншого судового рішення не має підстав, оскільки матиме місце подвійне стягнення, а тому в стягненні заборгованості за аліментами слід відмовити. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз»яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів нараховується не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 роз'яснив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За загальним правилом, право на стягнення неустойки (пені) в особи виникає у зв'язку із юридичним фактом порушення нею обов'язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов'язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов'язку зі сплати аліментів. Відповідно до вимог ст.196 СК України позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 444 782 грн. 35 коп., виходячи з наданого розрахунку. Суд приймає за достовірне наданий позивачкою розрахунок пені, розрахований відповідно до розміру заборгованості по аліментах помісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial