Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

В лютому 2018 року позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], який навчається, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.02.2018 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Через несумісність характерів, шлюб між ними був розірваний. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із позивачем. На підставі рішення суду з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] стягувалися аліменти до досягнення сином повноліття. На даний час [PERSON] виповнилося [INFO], він є студентом Миколаївського державного коледжу економіки та харчових технологій, навчається на першому курсі денного відділення, а тому його навчання вимагає додаткових витрат, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач [PERSON] просила позов задовольнити. 16.02.2018 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз'яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п'яти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Відповідач [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк відзиву та клопотань до суду не надав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлюють ч.1 та ч.3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За правилами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду починаючи від дня пред'явлення позову. В той же час ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обов'язок щодо утримання дітей рівноцінно, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved