Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON]. Вказувала, що вона являється матір`ю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначала, що батьком дитини згідно свідоцтва про народження являється відповідач по справі [PERSON], який ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, не цікавиться його здоров`ям, всебічним, психічним та моральним розвитком, не бере участі в його вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, зловживає спиртними напоями та був підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України. Посилаючись на прийняття 12.04.2016 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, позивач просила: позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулася до суду із заявою в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, щодо винесення заочного рішення не заперечувала та просила проводити розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, а позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті, тому суд вважає за можливе за згодою позивача провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження останнього (а.с. 4). 03.11.2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради у своєму висновку від 12.04.2016 року № 1143/1-7 вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Висновок виконавчого комітету мотивовано тим, що шлюб між батьками дитини розірвано, заявниця з сином зареєстровані за адресою: [ADDRESS], а фактично проживають за адресою: [INFO], малолітній [PERSON] проживає в належних житлово-побутових умовах, мати добросовісно виконує свої батьківські обов'язки. Крім того, батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, матеріально не допомагає, зв'язок з дитиною не підтримує, вчиняв насильство над своєю колишньою дружиною, зловживав алкогольними напоями, крім того, притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.186 КК України. Згідно довідки з місця проживання та склад сім`ї, [PERSON] та її син [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина Аріана, не забезпечує за ним необхідного догляду, а також не приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, тому суд дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України). З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved