Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

В квітні 2014р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між сторонами 25 вересня 1981р. було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району м. Києва, про що було зроблено актовий запис № 980. В шлюбі у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних суперечок та сварок при вирішенні кожного побутового питання, в результаті чого між ними втрачені почуття любові та поваги. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують протягом тривалого часу. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. В судовому засіданні, позивач позов підтримав в повному обсязі та з підстав, викладених у ньому просив його задовольнити. Додатково зазначив, що шлюбно-сімейних відносин з відповідачкою не підтримують з 1987р., причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння. Відповідачка, проти позову не заперечувала, зазначила, що примирення між сторонами неможливе, шлюбно-сімейних відносин з позивачем не підтримують з 1987р., причиною розірвання шлюбу є небажання позивача утримувати родину. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1981р. В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних відносин з 1987р., при цьому вони намагались зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливе. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу прізвище сторін незмінне - «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved