Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право на житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,21 га, призначену для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовані в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування вимог вказував, що нотаріальному оформленні цієї спадщини, на яку він претендує як спадкоємець четвертої черги спадкування, заважає відсутність правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, які були втрачені. \~ \~ \~ \~Під час провадження в справі позивач помер [INFO] , тому ухвалою суду від 27 листопада 2020 року до участі в справі було залучено його правонаступників сина [PERSON] та дочка [PERSON] . \~ \~ \~ \~30 липня 2020 року вони подали уточнену позовну заяву, в якій просили визнати за ними в рівних частках право власності в порядку спадкування після смерті батька на вказаний житловий будинок та земельну ділянку, які він успадкував після смерті [PERSON] . Посилаючись не те, що є спадкоємцями першої черги спадкування після смерті батька і прийняли спадщину, а наявними документами підтверджується, що земля та будинок належала спадкодавиці [PERSON] і він їх успадкував, тому просили оформити в порядку спадкування право власності на ділянку та будинок по Ѕ частині за кожним. В судове засіданні сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Позивачі надали заяви з проханням розглядати справу без її участі і задовольнити позов. Представник відповідача неодноразово подав суду заяви про визнання позовних вимог, в яких також зазначив про можливість розгляду справи без їх участі. \~ \~ \~ \~Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами та на земельну ділянку, площею 0,21 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовані по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Часом відкриття спадщини є день смерті. На час її смерті діяли положення ЦК України 2003 року. Так, згідно з ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Заповіту спадкодавиці [PERSON] судом не встановлено, тому спадкування після її смерті повинно здійснюватися за законом. Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, виписаних у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців першої-третьої черг спадкування за законом судом не встановлено. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до листа Вітовської районної нотаріальної контори Миколаївської області від 03 грудня 2019 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. В той же час, до її смерті з нею проживав постійно однією сім`єю не менше п`яти років [PERSON] , який здійснював догляд за нею. Інших спадкоємців після її смерті не встановлено. Однак, після прийняття спадщини він її не оформив через втрату правовстановлюючих документів, а після звернення до суду із позовом що спадщини він помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема й на житловий будинок та земельну ділянку, які він успадкував після смерті [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після його смерті приватним нотаріусом Вітовського нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П., спадщину після його смерті прийняли спадкоємці першої черги діти [PERSON] та [PERSON] . В той же час, перешкодою для них в оформленні спадщини після смерті батька є ті ж самі обставини у виді втрати правовстановлюючих документів. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оригінал правовстановлюючих документів на спадщину були втрачені за невідомих обставин. Належність спадкової земельної ділянки померлій [PERSON] підтверджується державним актом серії IV-МК № 045277, виданим 21 травня 1997 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневою (тепер Вітовського) району Миколаївської області, копія кого зберігається у цій сільській раді і була надана на запит суду. Право власності на житловий будинок підтверджувалося свідоцтвом від 11 грудня 1987 року, виданим Григоренко М.А. виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, яке було зареєстроване в КП «Миколаївське МБТІ». За пунктами 4.1, 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, факт прийняття спадщини а також наявність правовстановлюючих документів, у разі їх відсутності, роз`яснює про вирішення такого питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В результаті, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка та будинок належали законно [PERSON] і після її смерті вони були успадковані [PERSON] , а тому після його смерті в порядку спадкування повинні відійти спадкоємцям, які прийняли спадщину, тобто позивачам за як спадкоємцям за законом першої черги спадкування за законом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вони не можуть захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ними права на нерухомість в порядку спадкування за законом. За положеннями ст. 1267 ЦК України розмір часток спадкоємців у спадщині є рівним, тобто кожен із позивачів має успадувати по 1/2 частині будинк ута земельної ділянки. За викладеного,

Outcome: approved