Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, в розмірі 45/100 заробітку [PERSON] На обґрунтування своїх вимог зазначала, що з 30 листопада 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує обов'язок по утриманню дитини, не надає будь-якої матеріальної допомоги. При цьому, на утримання спільної дитини витрачаються значні грошові кошти на одяг, харчування, лікування. Самостійно забезпечити дитину усім необхідним не має можливості, відтак звернулася до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач пред'явлений позов не визнав, пояснив суду, що згоден платити аліменти у визначеному позивачем розмірі лише після проведення експертизи ДНК малолітньої дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 30 листопада 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] відповідач записаний батьком дитини [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Судом встановлено, що відповідач отримує пенсію по інвалідності, що стверджується посвідченням серії [NUMBER] виданого 13 червня 2012 року (а.с.12), а відтак є наявні підстави для визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Визначаючи розмір аліментів, судом враховуються обставини, визначені ст. 182 СК України, зокрема те, що малолітня дитина хворіє гіпоксично-ішемічним ураженням ЦНС, середньої важкості, двоб. ПІВК-1 ст. синдром пригнічення, відкрите овальне вікно (а.с.13), потребує відповідного лікування (а.с.14-17), дитина знаходиться на повному матеріальному утримання позивача, відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, інших дітей немає, на утриманні непрацездатних батьків, дочки, сина немає. Таким чином суд, враховуючи зазначені обставини, вважає, що з відповідача на користь позивача, на утримання малолітнього сина [PERSON], слід стягувати аліменти у розмірі, про який просить позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до правил, визначених ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved