Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

В\~липні 2018\~року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Миколаївської міської ради, в якій просила суд визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на 1/ 2 частку житлового будинку № 24 з усіма господарськими будівлями, огорожами та спорудами по вул. Єсеніна в м. Миколаєві. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона є власником ? частки вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.06.1966 року. Власником іншої ? частини є її рідний брат [PERSON], який помер 30.04.2005 року. Зазначала, що фактично з 1966 року і до даного часу вона добросовісно відкрито та безперервно володіє та користується цілим будинком. В 2003 році брат залишив доручення на імя її чоловіка для оформлення договору дарування належної йому частки нерухомого майна на її імя. Але, оскільки її чоловік тяжко хворів, за його життя вони не встигли цього зробити. 15.06.2010 року її чоловік - [PERSON] помер. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи сповіщений належним чином. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності на спірний будинок відсутні. \~ \~ \~ \~Відповідно до Свідоцтва про спадщину за законом від 19.06.1966 року спадкоємцями [PERSON] є його діти: син [PERSON] та дочка [PERSON] в рівних частках по ? за кожним. \~ \~ \~ \~25.01.1969 року [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АБ №203348 від 25.12.1969р., а/з №29. 30.04.2005 року [PERSON] помер, про що було видано свідоцтво про смерть від 30.05.2005 року, серіїї ІІІ-ІК №512613, а/з №459. За даними Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно довідки КП ДЄЗ «Океан» від 09.05.2017 року в житловому будинку № 24 по вул. Єсеніна в м. Миколаєві зареєстрована одна особа [PERSON] Актом про проживання, посвідченим директором КП ДЄЗ «Океан» , підтверджується факт безперервного проживання та користування вказаним житловим будинком виключно позивачкою з 1966 року. Крім того, зі доручення від 19.09.2003 року вбачається, що дійсно [PERSON] бажав переоформити належну йому ? частку вказаного будинку на імя позивачки. Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт добросовісного та безперервного володіння позивачкою цілим житловим будинком, а також факт користування ним понад 10 років. Згідно ст. 41 Конституції право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ними володіють, у випадках коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншим особам. Відповідно д ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти цим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом Враховуючи те, що судом встановлено факт добросовісного та безперервного володіння позивачем цілим житловим будинком, а також користування ним понад 10 років, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved