Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

В обгрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що згідно рішення Красилівського районного суду від 03.07.1991 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.09.2004 року виданого державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори [PERSON], р/№ 3741 та договору дарування від 30.10.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Красилівського нотаріального кругу, [PERSON], р/№ 3960 він, [PERSON] є власником 74/100 частин, а він, [PERSON] згідно того ж рішення суду є власником 26/100 частини будинковолодіння №22 по вул. Піонерській в м.Красилові, яке складається із житлового будинку «А-1», хліва «Б» та погреба «В» 1971 року побудови, а також користувачами призначеної для його обслуговування земельної ділянки за тією ж адресою, площею 0,10 га. Зазначене будинковолодіння було збудоване на земельній ділянці площею 0,25 га., яка була виділена у 1967 році, [PERSON] та [PERSON] із земель колгоспу «Правда» та була закріплена за даним будинковолодінням, що встановлено та підтверджується рішення Красилівського районного народного суду від 03.07.1991 року по справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про поділ колгоспного двору. Із зазначеної земельної ділянки площею 0,25 га. в травні 1979 року відповідачу [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,06 га. для будівництва житлового будинку, якій був присвоєний окремий адресний номер, Піонерська,24 та відповідно до рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради від 16.09.1979року № 187 надано право індивідуального будівництва та виданий план забудови на площу 600 кв.м із описом конфігурації меж земельної ділянки із виділенням її в натурі на місцевості. При зведенні будинку розмір земельної ділянки відповідача не змінювався, проте було порушено план забудови. [PERSON] самовільно збудував хлів на межі між земельними ділянками та в наслідок чого виникла необхідність обслуговування зведеної будівлі, з використанням нашої, позивачів, земельної ділянки. В 2004 році рішенням Красилвської міської ради від 18.11.2004 року №3 « Про надання та вилучення земельних ділянок в місті» вилучено із користування [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га по вул. Піонерській,22 в зв»язку із зміною власника будинку та передано в спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку розміром 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та надано в приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,05га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Красилівської міської ради від 10.12.2010року №13 [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів,що посвідчують право власності на земельну ділянку по вул. Піонерській,24 площею 0,06га для будівництва та обслуговування житлового будинку, а 28.01.2015 року рішенням № 16 у вказане рішення внесено зміни та викладено у наступній редакції : « надати дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) з метою палання її у власність по вул.. Піонерській,24 площею 0,0652 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд». На підставі вказаного рішення відповідач виготовив технічну документацію та отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку розміром, 0,0652 га із кадастровим номером 6822710100:02:002:0632 по вул.. Піонерській,24 в м. Красилові. Вважає, що зазначене винесене рішення Красилівської міської ради прийняте із грубим порушенням вимог закону та їх прав. Просить визнати недійсним рішення 58 сесії міської ради шостого скликання Красилівської міської ради Хмельницької області від 28.01.2015 року №16 «Про внесення змін до рішень міської ради із земельних питань». Визнати недійсним свідоцтво про право власності від 15.05.2015року №37591592 видане для відповідача на земельну ділянку розміром, 0,0652 га із кадастровим номером 6822710100:02:002:0632 по вул. Піонерській,24 в м. Красилові та скасувати державну реєстрацію права власності за позивачем на вказану земельну ділянку. Визначити порядок користування присадибними земельними ділянками по вул. Піонерській,22 та 24 в м. Красилові шляхом виділення у спільне користування позивачів та відповідача земельної ділянки шириною 0,90м, яка прилягає до північно-західної стіни хліва «Б» по вул.Піонерській,24 на відрізку довжиною від північної до південної сторони хліва, а також земельну ділянку , яка знаходиться між південною стіною хліва «Б» по вул. Піонерській,24 в м. Красилові та північною стіною хліва «Б» по вул. Піонерській, 22 в м. Красилові. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені вимоги, просять їх задовольнити. Представник Красилівської міської ради заперечив проти позовних вимог, подавши письмові заперечення. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що будівництво хліва на виділеній її чоловікові земельній ділянці погодив батько чоловіка і спору із ним щодо порядку користування землею не було. Згідно визначеного рішенням апеляційного суду порядку користування земельною ділянкою відповідач отримав технічну документацію на свою земельну ділянку і зареєстрував на неї своє право власності, тому позов є безпідставним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позовні вимоги не підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено в судовому засіданні згідно рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради від 16.05.1979 року №187 [PERSON] надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці по вул..Піонерській, 24 в м.Красилові площею 600 кв. м., а 16.05.1979 року наданий план її забудови на площу 600 кв.м. із описом конфігурації її меж, місця будівництва на ній проектованих житлового будинку та сараю, їх відстані від межі із сусідньою земельною ділянкою [PERSON] по вул..Піонерській, 22 в м.Красилові та існуючих на ній житлового будинку та сараю. В такий спосіб відбувся поділ земельної ділянки по вул..Піонерській, 22 на дві окремі, площею 0,19 га., яка залишилась у користуванні [PERSON] та [PERSON] та площею 0,06 га., яка перейшла у користування [PERSON] Статтею 90 ЗК України в редакції 1970 року, ст..30 ЗК України в редакції 1992 року та ст..120 ЗК України в редакції 2002 року на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить у користування всіх співвласників будівлі. Таким чином, з переходом до сторін права власності на житловий будинок та господарські будівлі по вул..Піонерській, 22 та вул..Піонерсктій,24 в м.Красилові до них перейшло також і право користування земельною ділянкою площею 0,19 га та 0,06га. Частиною 1,5 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Рішенням Красилівської міської ради від 10.12.2010 року №13 [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку по вул..Піонерській, 24, загальною площею 0,06 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку. Рішенням Красилівської міської ради від 28.01.2015 року №16 у вищезазначене рішення внесено зміни, а саме: «Надати дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою надання її у власність по вул..Піонерській,24 площею 0,0652 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки [PERSON] зазначеним рішенням не надавався. Згідно висновку експерта №156/013 від 11.03.2014 року ( цив. Справа №677/1489/13-ц) план забудови земельної ділянки [PERSON] по вул..Піонерській,24 в м.Красилові від 17.05.1979 року при будівництві будівель та споруд, а також огорож на даній земельній ділянці не дотриманий. Частина земельної ділянки по вул..Піонерській,24 згідно фактичних меж знаходиться поза межами плану забудови. Проте з часу зведення будівель на земельній ділянці відповідача між ним і позивачами склався відповідний порядок землекористування , який дотримувався сторонами ще за життя батьків [PERSON] і [PERSON]. При виникненні спору між сторонами після смерті батьків згідно висновку будівельно-технічної експертизи №6-57-13 від 13.01.2014року (варіант 1) (цив. Справа № 677/1489/13-ц) визначений порядок користування суміжними земельними ділянками сторін за яким лінія поділу прибудинкових земельних ділянок проходить від точки 14, яка знаходиться біля кута сполучення воріт до садиб по вул. Піонерській,22 і Піонерської,24 через точки 19,20,21,22,23,24 до точки 2. Як зазначено в самому рішенні апеляційного суду від 19.11.2014року такий варіант визначення порядку користування земельними ділянками найменш змінює фактичне землекористування сторін і межа між суміжними земельними ділянками не буде проходити по стінах належних відповідачу [PERSON] капітальних будівель, окрім того розмір земельної ділянки який при цьому переходить у власність відповідача є незначним і не впливає суттєво на права позивачів. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, п. 34 ст. 26 та ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», вирішення питань регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад та здійснюється на сесіях цих рад шляхом прийняття рішень. Оспорюванне рішення Красилвської міської ради прийнято враховуючи винесене рішення Хмельницького апеляційного суду від 19.11.2014 року, яке не змінене і нескасоване і яким вже було вирішено питання щодо порядку користування суміжними земельними ділянками сторін, тому повторно вирішувати питання про порядок користування суміжними земельними ділянками як просять позивачі не має підстав. За таких обставин суд находить заявлені вимоги [PERSON], [PERSON] не підлягаючими задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed