Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

В квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 28 серпня 2008 року ПАТ «Акцент-Банк» уклало з відповідачем договір, відповідно до якого ПАТ «Акцент-Банк» видало [PERSON] кредит у розмірі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, Відповідач свої зобовязання перед ПАТ «Акцент-Банк» щодо вказаного договору не виконала, у звязку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 22739,22 грн. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Зазначав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитедавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 28 серпня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач була ознайомлена і згодна з Умовами і правилами надання банківських послуг, Банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача в заяві (а.с7). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач відповідно до Розрахунку наданого позивачем станом на 20 березня 2014 року з часу підписання договору має заборгованість в сумі 22739,22 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом; заборгованість по процентам за користування кредитом; заборгованість по комісії за користування кредитом; штраф по фіксованій частині; штраф по процентній складовій. Враховуючи те, що відповідач не виконала умов договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані. Проте, розрахунок заборгованості наданий позивачем є невірним. Так, Верховний Суд України на спільному засіданні Судових палат у цивільних та господарських справах 6 листопада 2013 року розглянув справу, предметом якої був спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок, згідно з яким початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у межах позовної давності по кожному із платежів та доведених позивачем розрахунків заборгованості, а саме: тіло кредиту 3000 грн. - заборгованість за кредитом; 5752 грн. 97 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; заборгованість по комісії за користування кредитом - 3590 грн. а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), а всього: 12842 грн 97 коп. В решті позову слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 243,60грн. Враховуючи зазначене та

Outcome: partial