Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

В лютому 2015р. позивач ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 2629,98 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 травня 2012р. в м. Києві на перехресті вул. вул. Грінченка - Кіровоградській, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) з участю двох автомобілів: «ВАЗ 2106» д.н. [NUMBER], під керуванням відповідача та «Skoda Octavia» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], і який належить на праві власності ПП «ВІП-Рент». 03 грудня 2012р. ПП «ВІП-Рент» уклало з позивачем договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700-487 (далі по тексту - договір страхування). Вказана ДТП сталася з вини відповідача. Позивачем було здійснено сплату страхового відшкодування у розмірі 2629,98 грн. Оскільки відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати позивачу сплачену останнім зазначену вище суму страхового відшкодування, позивач вимушений був звернутися до відповідача з позовом про стягнення страхового відшкодування на підставі ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечив, зазначаючи, що зазначена вище ДТП мала місце не з його вини, розмір матеріальної шкоди є завищеним, а також на його автомобілі взагалі відсутні будь-які пошкодження, внаслідок ДТП. Суд, заслухавши пояснення відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 18 травня 2012р. в м. Києві на перехресті вул. вул. Грінченка - Кіровоградській, сталася ДТП з участю двох автомобілів: «ВАЗ 2106» д.н. [NUMBER], під керуванням відповідача, та «Skoda Octavia» д.н. [NUMBER], власником якого є ПП «ВІП-Рент», і під керуванням водія [PERSON] 03 грудня 2012р. між позивачем та ПП «ВІП-Рент» було укладено договір страхування. Дана ДТП сталася з вини відповідача, що встановлено постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2013р., а тому в силу положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, судом не можуть бути до уваги доводи сторони відповідача, що зазначена ДТП відбулася не з його вини. Автомобіль «Skoda Octavia» д.н. [NUMBER], що належить на праві власності ПП «ВІП-Рент» отримав механічні пошкодження. Судом достовірно встановлено, що позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 2629,98 грн. Отже вищезазначена ДТП мала місце під час дії договору страхування, укладеного між позивачем та ПП «ВІП-Рент». У відповідності з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги (регресу), яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з п. 3) ч. 1 ст. 988 ЦК України; п. 3) ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2629,98 грн. сплаченого позивачем страхового відшкодування. Доводи сторони відповідача, що сума страхового відшкодування є завищеною, судом оцінюється критично, оскільки в порушення вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України, стороною відповідача не було надано суду жодного доказу, в обґрунтування зазначених заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved