Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що її батьки [PERSON] та [PERSON] згідно з договором міни від 12.01.1999 року обміняли належний їм будинок на незакінчений будівництвом житловий будинок в с. П'ядики, по вул. Молодіжна, 32, Коломийського району Івано-Франківської області. На момент укладення вказаного договору процент готовності прибаного майна становив 72 %. Батьки позивача в 1999 році закінчили будівництво цього будинку, господарських будівель та споруд. 11.02.1999 року кожним із батьків позивача складено заповіти, якими все своє майно вони заповіли позивачу. 23.01.2000 року помер її батько, а 23.08.2015 року мати. Однак, батьки до дня смерті не здали в експлуатацію вказане будівництво, не зареєстрували право власності на дане майно та не отримали про це належний правовстановлюючий документ. Після смерті батьків позивач як спадкоємець за заповітами прийняла спадщину та звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності спадкодавців на спадкове майно. Тому позивач, посилаючись на ст.331 ЦК України та інші норми законодавства, просить визнати за нею право забудовника на вказане спадкове майно - незавершений будівництвом житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 17.06.2016 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. Сільський голова с.П'ядики звернувся до суду із листом, в якому вказує про визнання позовних вимог та просить справу розглядати без участі представника ради. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору міни, посвідченого 12.01.1999 року приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № Д-726, [PERSON] та [PERSON] обміняли належний їм в рівних частинах на праві власності жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. П'ядики, по вул. Кірова, 16, Коломийського району на незакінчений будівництвом будинок, готовність якого 72 %, з незакінченими будівництвом господарськими будівлями і спорудами, розташованими в с. П'ядики, по вул. Молодіжна, 32, Коломийського району (а.с. 8). Судом також встановлено, що згідно зі свідоцтвами про смерть серії І-НМ № 220294 та І-НМ № 220295, виданими повторно 09.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, батько позивача помер 23.01.2000 року, а мати 23.08.2015 року, актові записи відповідно № 3 та №23 а (а.с.6, 7). Відповідно до свідоцтв про народження та укладення шлюбу позивач є дочкою спадкодавців [PERSON] і [PERSON], та вона змінила своє прізвище з Олексюк на Куцопей, уклавши 01.10.1988 року шлюб з [PERSON] (а.с.9,10). Згідно із заповітами, посвідченими 11.02.1999 року секретарем П'ядицької сільської ради та зареєстрованими в реєстрі за №21 та №22, [PERSON] та [PERSON] заповіли все своє майно [PERSON], тобто позивачу (а.с.14,15). Згідно з довідками №498 та № 574, виданими виконкомом [PERSON] сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області відповідно 28.03. та 12.04.2016 року, позивач на день смерті батька ( 23.01.2000 року ) була зареєстрована та проживала в [INFO]. Заповіти від імені [PERSON] та [PERSON], посвідчені виконкомом зазначеної сільської ради 11.02.1999 року за реєстровими №21 та №22, не змінювалися (а.с.16, 17). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого суб'єктом господарювання ТзОВ «Геоземкадсервіс» 04.04.2015 року, рік побудови цього будинку -2001. Спірне майно складається з житлового будинку загальною площею 91,0 кв.м., житловою площею 57,7 кв.м. та господарських будівель і споруд: сараю літера «Б», вбиральні літера «В», хвірки, огорожі «№1-№4», криниці «№5», вигрібної ями «№6» (а.с. 11-13). Судом також встановлено, що згідно з даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43028382, виданого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу [PERSON] 22.02.2016 року, після смерті [PERSON], яка померла 23.08.2015 року, у спадковому реєстрі проведено реєстрацію спадкової справи (а.с. 18). Згідно з письмовими роз'ясненнями вказаного приватного нотаріуса від 24.02.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю реєстрації за спадкодавцями права власності на спадкове майно незакінчений будівництвом житловий будинок (а.с. 19). Відповідно до положень ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно з інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 548 ЦК України ( в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до правил ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті батьків не взмозі оформити свої права забудовника на спадкове майно. Тому за нею слід визнати право забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку, господарських будівель та споруд. В звязку з цим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. На підставі наведеного, ст. ст.331 ч.3, 1218 ЦК України та,

Outcome: approved