Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

В листопаді 2017р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз», в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 74759,95 грн.; пеню за прострочення виплати страхового відшкодування, інфляційні втрати від прострочення виплати страхового відшкодування, 3% річних простроченої виплати у сумі в розмірі 9240,05 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 04 квітня 2017р. на пр. Генерала Ватутіна, 8 в м. Києві автомобіль «OPEL CORSA», д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності, зазнав пошкоджень у результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка сталася з вини [PERSON], який керував автомобілем «MITSUBISHI», д.н.з. [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3289003 від 04 січня 2017р. 06 квітня 2017р. позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про ДТП. 03 травня 2017р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту відповідача за № 13847/1/ЦВ від 05 травня 2017р. розмір страхового відшкодування яке підлягає до сплати позивачу складає 74759,95 грн., але по теперішній час відповідач свої зобов'язання не виконав та суму страхового відшкодування не виплатив, а тому позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. До суду сторона позивача подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та що вона не заперечує стосовно заочного розгляду справи, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд позов задовольнити. Відповідач, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, свого представника в судове засідання не направив, про поважність причин неявки в суд не повідомляв та не просив розглядати справу за його відсутності, відзив на позов не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, та за одночасним існуванням всіх обставин, що передбачені у ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступник підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 04 квітня 2017р. по на пр. Генерала Ватутіна, 8 в м. Києві мала місце ДТП за участі автомобілів: автомобіль «OPEL CORSA», д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності, «MITSUBISHI», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Зазначена ДТП мала місце з вини водія [PERSON], що встановлено постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21 червня 2017р. по справі № 754/7492/17, якою визнано останнього винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль позивача «OPEL CORSA», д.н.з. [NUMBER], у результаті вищевказаної ДТП зазнав пошкоджень. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у відповідача на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3289003 від 04 січня 2017р., строк дії з 05 січня 2017р. по 04 січня 2018р., страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100000,0 грн., розмір франшизи - 0,0 грн. Судом встановлено, що позивачем повністю були дотримані вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: направлено повідомлення про ДТП і в подальшому подано заяву про виплату страхового відшкодування, надано для огляду пошкоджений автомобіль. Відповідачем було здійснено огляд пошкодженого автомобіля позивача та складено страховий акту за № 13847/1/ЦВ від 05 травня 2017р., відповідно до якого розмір страхового, яке підлягає до сплати позивачу складає 74759,95 грн. Проте, як встановлено судом, виплата страхового відшкодування у розмірі визначеному страховиком позивачу сплачена не була з незалежних від позивача причин. Враховуючи положення ст. ст. 22, 29, 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 625 ЦК України, правові позиції, висловлені Верховним Судом України у справі № 6-1003цс16 від 21 грудня 2016р., суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 74759,95 грн. підлягають задоволенню, а також підлягає частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь інфляційних втрат від прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 2333,09 грн., 3% річних простроченої виплати у розмірі 725,0 грн., пені - 6181,52 грн., а всього - 9239,61 грн.. а не в розмірі зазначеному в прохальній частині позову - 9240,05 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,0 грн.

Outcome: partial