Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

В листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням: житловим будинком [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.26). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується телефонограмою (а.с.25), відзив на позовну заяву відповідач не подав, а тому зі згоди адвоката позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Представник третьої особи відділу із організації надання адміністративних послуг Підгородненської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.20). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується : договором дарування від 13 травня 1994 року, зареєстрованого в реєстрі за №І-2294 державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.8); договором дарування від 07 травня 1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №І-1218 державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 серпня 2015 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »(а.с.10). Відповідач [PERSON] у спірному житловому будинку не проживає з 1989 року, особистих речей в будинку не має, будь-яких витрат по утриманню будинку, сплати комунальних послуг, його поліпшенню, реконструкції, відповідач не несе. Факт не проживання відповідача в спірному будинку, підтверджуються довідкою від 29 листопада 2020 року (а.с.12), складеною представником вуличного комітету №117 Чорною Н.І. в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] , про те, що [PERSON] за період з 1989 року і по теперішній час станом на 29 листопада 2020 року за адресою: [ADDRESS] не проживає. Відповідач мешкає за іншою адресою у м.Дніпрі. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивачки без поважної причини понад 30 років,має інше житло, у позивача виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] , що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнено сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,40 грн.

Outcome: approved