Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

В лютому 2016 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки, який протягом судового розгляду було уточнено, в обґрунтування якого зазначило, що 12 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №МL-200/913/2008. Остаточний строк повернення кредитних коштів - 12.08.2034 р. Згідно з Кредитним договором Банк надав Відповідачу 1 кредит в сумі 70 000,00 доларів США. [PERSON] в свою чергу, зобов`язалася прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] по Кредитному договору № ML-200/913/2008, 12.08.2008 року було укладено Договори поруки №811-200/913/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] і [PERSON] , відповідно до умов яких, останні прийняли на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання Позичальником зобов`язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором. Банк (кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 70000,00 доларів США, натомість відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, грубо, порушуючи істотні умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 13.03.2018 року за нею виникла заборгованість у розмірі 94235,81 долари США, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 65594,62 грн., заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам 28641,19 доларів США, які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також понесені судові витрати у розмірі 29211,84 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти проголошення заочного рішення. Відповідачі та адвокат Працевитий Г.О, представник відповідачки Коваленко І [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, заперечення та відзив на позов суду не надали, про день і час слухання справи були повідомлені своєчасно, належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зіст. 280 ЦПК України, за відсутністю відповідачів. Суд, вивчивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.\~76,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 12 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №МL-200/913/2008. Остаточний строк повернення кредитних коштів - 12.08.2034 р. Згідно з Кредитним договором Банк надав Відповідачу 1 кредит в сумі 70 000,00 доларів США (а.с.5-8). [PERSON] в свою чергу, зобов`язалася прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, зокрема в п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється Відповідачем 1 щомісяця - у розмірі та строки визначені у Графіку Платежів. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] по Кредитному договору № ML-200/913/2008, 12.08.2008 року було укладено Договори поруки №811-200/913/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] і [PERSON] , відповідно до умов яких, останні прийняли на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання Позичальником зобов`язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором (а.с.9-10). Також, п.1.2 ст.1 Договору поруки передбачено, що Поручитель та Боржник ( [PERSON] ) відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор (Позивач) може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до Боржника ( [PERSON] ), так і до Поручителя ( [PERSON] та [PERSON] ) чи до обох одночасно. Згідно з п. 3.1 та п. 3.2 ст.3 Договору поруки, у випадку невиконання Боржником ( [PERSON] ) боргових зобов`язань перед Кредитором (Позивачем) за кредитним договором Кредитор має право звернутись до Поручителя ( [PERSON] та [PERSON] ) з вимогою про виконання Боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором, здійснити виконання Боргових зобов`язань в обсязі, заявленому Кредитором протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора (Позивача). Банк (кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі 70000,00 доларів США. В свою чергу, [PERSON] , а також [PERSON] і [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконали, грубо, порушуючи істотні умови Кредитного договору та Договорів поруки, в результаті чого станом на 13.03.2018 року виникла заборгованість за тілом кредиту 65594,62долари США, заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам 28641,19 доларів США, а загалом 94235,81 долари США., що за офіційним курсом НБУ станом на день проведення розрахунку становить 2443026,81 грн. із розрахунку 2592,4612 грн. за 100 доларів США, та підтверджена Розрахунком заборгованості та Випискою з особового рахунку про рух коштів, згідно з якими відповідачкою за період часу з 12.08.2008 року по теперішній час було сплачено лише 4405,38 доларів США тіла кредиту та 340,91 доларів США відсотків за користування коштами (а.с.220-235), що не було спростовано відповідачами протягом судового розгляду, хоча згідно чинного законодавства на них покладений такий обов`язок. Відповідно до статті 1 Статуту АТ «ОТП Банк» в новій редакції, акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк». Статтею 509\~ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054\~ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1статті 1056-1\~ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст.\~553\~ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст.\~554\~ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов`язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. Відповідно до умов Договорів поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором Поручитель разом з Відповідачем солідарно відповідає перед Позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором. Отже, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники. Умовами договорів поруки передбачено також право кредитора пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-1348цс15, яка згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом. Статтею 3 Договору поруки №SR-200/913/2008 від 12.08.2008 року, передбачено, що поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання Боржником боргових зобов`язань перед Кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому Кредитором, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору поруки №SR-200/913/2008 від 12.08.2008 року, цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами (дата Договору) і діє до повного виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором. Відповідальність Поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань в повному обсязі. Однак, станом до теперішнього часу вказана заборгованість відповідачами не сплачена, їх обізнаність про наявність заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Згідно ст.ст.610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. На підставі ст.617\~ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору № МL-200/913/2008 від 12.08.2008 року Банк надав [PERSON] кредит у сумі 70000 доларів США., а [PERSON] та [PERSON] на підставі Договорів поруки № SR-200/913/2008 від 12.08.2008 року зобов`язалися відповідати за повне та своєчасне виконання Позичальником зобов`язань перед (позивачем) за Кредитним договором. Відповідачі в порушення норм закону і умов кредитного договору та договору поруки не виконують в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту, відсотків по ньому, а тому є підстави для задоволення позовних вимог Банку про стягнення кредитної заборгованості з боржника [PERSON] солідарно окремо з кожним із поручителів [PERSON] та [PERSON] суми заборгованості по несплаченому кредиту, відсотках у загальному розмірі 94235,81 доларів США, відповідно до приведеного Банком розрахунку, який суд визнає належним, достовірним та допустимим доказом по справі. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі щодо стягнення суми заборгованості, то на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 29211,84 грн. підлягають стягненню з відповідачів у рівних долях по 9737,28 грн.

Outcome: approved