Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь суму страхового відшкодування в розмірі 31251 грн. 08 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року (а.с.90-91) по вищевказаній справі було скасовано заочне рішення від 11 жовтня 2018 року про задоволення позовних вимог (а.с.44-46) та призначено справу до розгляду в загальному порядку. У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції представник позивача за довіреністю Самойленко П [PERSON] М. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі; в матеріалах справи наявна заява від імені представника позивача за довіреністю Божко О.А. про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.41). Відповідач [PERSON] , після скасування заочного рішення у судове засідання жодного разу не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с.121); відзив на позов відповідач не подавав; 09 жовтня 2019 року подав до суду заяву про призначення автотехнічної експертизи, в задоволенні якої ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року було відмовлено (а.с.128-129). Відповідно до\~статті 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право кожного на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку судом, встановлений законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~та ст. 4, 5 ЦПК України. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи враховується період з дня надходження до суду позовної заяви до завершення виконання рішення суду. Право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (рішення ЄСПП у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»). Європейський суд дотримується думки, що неможливість особи домогтися виконання рішення протягом тривалого часу становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції. (рішення ЄСПП у справі «Шмалько проти України»). Обов`язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов`язків держави (зокрема, рішення ЄСПП у справі «X і Y проти Нідерландів»), ці позитивні зобов`язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (рішення ЄСПП у справі «Лопез Остра проти Іспанії»). Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються (для позивача це стаття 1 Першого Протоколу), має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. На національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певну свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але, у всякому випадку забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуваного порушення (зокрема, рішення ЄСПП у справі «Кудла проти Польщі»). Суд не зобов`язаний відкладати засідання, якщо сторона навіть вперше не з`явилася на розгляд і має право ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами, про що Вищий Господарський Суд України виклав в своїй постанові від 07 липня 2016 року у справі № 910/21819/15. ВГС України підкреслив, що підставою для відкладення є не відсутність представника сторони, а саме неможливість вирішити спір у судовому засіданні, тобто відкладення справи є правом, а\~ не обов`язком суду. Якщо матеріалів у справі достатньо і суд правильно застосовує при вирішенні спору законодавство, то відсутність представника сторони вже ні на що не впливає. Єдиною умовою в такому випадку для суду, щоб рішення не було скасоване у вищих судових інстанціях, це належне повідомлення сторін та учасників справи про час та місце розгляду справи, зокрема відсутність в матеріалах справи поштових повернень про невручення стороні відповідних повідомлень суду. В силу вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (параграф 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до положень ст. 210 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, при цьому, згідно з ухвалою судді провадження по справі було відкрито 27 липня 2018 року, а відповідно до положень ст. 2 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Чергове відкладення розгляду справи, сприятиме порушенню гарантованих державою прав та інтересів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а навмисне затягування [PERSON] розгляду справи унеможливить вчасний розгляд справи судом. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено,\~що 11\~вересня 2017\~року,\~приблизно о 17 год. 25 хв., [PERSON] , в районі будинку №76 по пр-т Гагаріна в м. Дніпро, керуючи автомобілем «Субару» державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не витримав безпечної дистанції, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306), та зіткнувся з автомобілем «Хюндай» державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вина водія [PERSON] підтверджена постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року №200/16380/17-п, якою [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбачено ст. 124 КУпАП (а.с.19). Встановлено,\~що ще\~05\~вересня 2016\~року між\~Приватним акціонерним\~товариством «Українська\~пожежно-страхова\~компанія» та\~власником транспортного\~засобу «Хюндай»\~державний номерний\~знак [NUMBER] \~-\~Публічним акціонерним\~товариством «Дніпровагонрембуд»,\~було укладено\~Договір добровільного\~страхування наземного\~транспорту (Автокаско)\~№АЗ-007/000/17\~000044,\~відповідно до\~якого позивачем\~застраховано цивільно-правову\~відповідальність Страхувальника\~пов`язану\~з експлуатацією\~автомобіля «Хюндай»\~державний номерний\~знак [NUMBER] \~(а.с.13-17).\~Подія,\~яка відбулась\~11\~вересня 2017\~року,\~приблизно о 17 год. 25 хв. в районі будинку №76 по пр-т Гагаріна в м. Дніпро, за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] є страховим випадком відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Хюндай» державний номерний знак [NUMBER] складає 31251,08 грн., відповідно до Ремонтної калькуляції №UDP_0045_1 від 11 жовтня 2017 року (а.с.26-29). Так, 13 жовтня 2017 року позивачем було складено Страховий акт №КАСКО/007/000/17/0656 (а.с.30), на підставі якого з врахуванням заяви на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи ПАТ «Дніпровагонрембуд», відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування відповідно до умов Договіру добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) №АЗ-007/000/17 000044 в розмірі 31251,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням №934 віл 13 жовтня 2017 року (а.с.31). Відповідно до ст. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. В порушення вимоги, встановленої пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, письмово повідомити страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди, Відповідач не повідомив страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної. Відповідно до підпункту «г», пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», а також ст. 933 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв`язку із виплатою страхового відшкодування позивач набув право регресу (зворотної вимоги) до особи, винної у заподіянні збитку страхувальнику. Таким чином, оскільки позивач відшкодував шкоду, завдану при ДТП, то з відповідача на користь страхової компанії необхідно стягнути виплачене страхове відшкодування в сумі 31251,08 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 1762 грн.

Outcome: approved