Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

В лютому 2017 року рада опіки та піклування при виконкомі Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області звернулось до суду з позовом, відповідно до якого просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], жительку с. Дмитрівка, вул.. Набережна, 82 Петропавлівського району Дніпропетровської області у відношенні до малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також вирішити питання про стягнення аліментів на користь призначеного опікуна над малолітнім [PERSON] з гр. [PERSON] на утримання дитини по 1/6 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/3 прожиткового мінімуму, встановленого на день стягнення, для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] зареєстрована в [INFO] і являється матірю малолітнього [PERSON], [INFO]. Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] останнім часом періодично залишала дитину на сторонніх людей, обґрунтовуючи тим, що намагається влаштуватися на роботу, бо коштів не вистачає. Проте 06.02.2017 року до сільської ради звернувся [PERSON], який повідомив, що з 02.02.2017 року малолітній [PERSON] [INFO] знаходиться у нього з співмешканкою в с. Дмитрівка по вул.. Підгірна, 43. Мати дитини з його слів перебуває в с. Дубовики Васильківського району Дніпропетровської області, за цей час не зявилася, на телефонні дзвінки не відповідає. Годувати дитину не має можливості. В той же день відбулась розмова з матірю [PERSON] [PERSON] щодо влаштування дитини до її сімї. З 06.02.2017 року малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з бабусею [PERSON] в с. Дмитрівка по вул.. Набережна, 82. З [PERSON] працівниками сільської ради неодноразово проводилися бесіди щодо необхідності сумлінно виконувати батьківські обовязки. Відповідачка неодноразово засуджена за вчинення кримінальних злочинів, має не одну судимість, останнім судовим рішенням від 25.12.2015 року звільнена від відбування покарання в звязку з вагітністю, їй надано змогу самостійно виховувати дитину, але всупереч цьому вона покинула дитину, не займається її вихованням та утриманням. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Представник служби у справах дітей Петропавлівської райдержадміністрації не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 558470 встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.6). Відповідно до довідки виданої 19 лютого 2016 року встановлено, що відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. (а.с.7). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] за адресою с. Дмитрівка вул.. Набережна, 82. встановлено, що за вказаною адресою зареєстрована її донька [PERSON], [INFO], яка має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час місце проживання доньки [PERSON] невідоме. А разом з [PERSON] проживає онук [PERSON], якого мати [PERSON] покинула на чужих людей. (а.с.10). Відповідно до заяви [PERSON] встановлено, що 2.02.2017 року він звертався до сільської ради з повідомлення про те, що [PERSON] покинула свою дитину на його дружину. (а.с.11). Згідно ст. 165 Сімейного Кодексу України Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до пояснень [PERSON] встановлено, що вона дійсно залишала свою дитину на своїх знайомих та не збиралась її забирати на даний час у неї немає житла, дитину вона не може забрати так як нічим сина годувати та ніде жити, роботи вона немає.(а.с.34) За висновком служби у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.02.2017 р. [PERSON] повністю ухиляється від виконання батьківських обовязків, в звязку з чим вважають за доцільне позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 33). Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків стосовно свого сина [PERSON], [INFO]. Що стосується вимоги щодо вирішення питання про стягнення аліментів на користь призначеного опікуна над малолітнім [PERSON] з гр. [PERSON] на утримання дитини по 1/6 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/3 прожиткового мінімуму, встановленого на день стягнення, для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення нею повноліття суд вирішує цю вимогу залишити без розгляду. Оскільки на момент розгляду не вирішено питання щодо встановлення опікуна. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позов в частково. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial