overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу з відповідачкою у сторін виникли непорозуміння з приводу участі позивача у вихованні дітей. Тому на підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області від 03.07.2013 року № 304 був визначений порядок участі позивача у побаченні з дітьми: один раз на місяць. Позивач вважає, що таке розпорядження порушує його права як батька дітей. Також відповідачка продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми. Зважаючи на це позивач просить суд постановити рішення, яким визначити порядок спілкування з дітьми - щотижня з п'ятниці з 9.30 години по неділю до 20.30 години; та зобов'язати відповідачку не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив суду, що сторони дійшли згоди щодо наступного графіку побачення з дітьми: чотири рази на місяць по два дні за попередньою домовленістю між позивачем та відповідачкою. Відповідачка позов визнала та пояснила, що вона згідна з тим графіком побачень з дітьми, про які вона домовилася з позивачем. Представник Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області (як органу опіки та піклування) вважає, що домовленість між батьками дітей щодо участі позивача у їх вихованні та побаченні з ними буде відповідати інтересам дітей. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2009 року по 2011 рік. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу між сторонами виникли непорозуміння з приводу участі позивача у вихованні дітей. Через це даний спір був вирішений в адміністративному порядку: буди видані розпорядження голови Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області № 304 від 03.07.2013 р. та наданий висновок № 5148/06/01-52/13 від 13.12.2013 року. Однак суд вважає, що визначений в адміністративному порядку порядок побачення з дітьми порушує права батька дітей. Тому суд вважає прийнятним запропонований графік побачення з дітьми, що був погоджений між сторонами, і щодо якого сторони дійшли спільної згоди шляхом взаємних поступок та компромісу. Зважаючи на положення ст.ст. 19, 141, 150, 159 СК України суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 03.05.2001 уклав шлюб з відповідачем. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них із відповідачем не склалося внаслідок різності поглядів на життя. Між ними постійно виникали конфлікти. Внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З квітня місяця 2017 року подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними виключається, шлюб існує формально. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав, просить справу розглядати за його відсутності, заперечень щодо заочного розгляду справи до суду не подав. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з'явилася, відзив на позов не подала та про поважність причин неявки суду не повідомила. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 03.05.2001 сторонами укладено шлюб. Сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини сторін не склалися внаслідок різності поглядів на життя. Між ними постійно виникали конфлікти. Внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З квітня місяця 2017 року подружніх стосунків сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключається, шлюб існує формально. Дані обставини підтверджуються: відомостями з позовної заяви, свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданим 03.05.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] виданим 13.09.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем при поданні позову не доплачено 80 коп. судового збору, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн, з позивача підлягають стягненню 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона 01.07.2015 уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на життя, неможливості дійти єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, зловживає алкоголем, влаштовує конфлікти, матеріально сім'ю не підтримує. Зусилля, які докладались нею для збереження сім'ї та шлюбу виявились марними. Примирення між ними виключається, шлюб існує формально. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Просила його задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, відзив на позов не подав та про поважність причин неявки суду не повідомив. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом об'єктивно встановлено, що 01.07.2015 сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини сторін не склалися внаслідок різності поглядів на життя. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Зв'язок між подружжям втрачено. Примирення між ними виключається, шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення, примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються: відомостями з позовної заяви, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 14.08.2015 виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER]. Посилання позивача, що відповідач зловживає алкоголем, влаштовує конфлікти та матеріально сім'ю не підтримує, у судовому засіданні підтвердження не знайшли. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона 20.01.2006 уклала шлюб з відповідачем. Мають дочку [PERSON], [INFO] народження, та сина [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя у них із відповідачем не склалося. 24.11.2017 відповідач залишивши її з дітьми та з іншою жінкою створив нову сім'ю. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Примирення між ними виключається. Шлюб існує формально. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позов визнав, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторонам надавався строк для примирення, примирення між ними не досягнуто. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона 27.11.2015 уклала шлюб з відповідачем. Дітей не мають. Протягом останніх кількох місяців їх шлюбні відносини з відповідачем розладилися, зникли взаєморозуміння та взаємоповага. Між ними часто виникали конфлікти. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Вже тривалий час вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Спільної згоди для розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України вони не досягли. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала, просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позов визнав, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 02 березня 2001 року Рівненським районним судом був виданий виконавчий лист у справі № 2-320/01 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] (позивачки у справі). В березні 2001 року виконавчий лист № 2-320/01 виконавчою службою Рівненського районного управління юстиції листом № 184 було направлено по місцю роботи [PERSON] на Любомирський вапняно-силікатний завод. Кошти (аліменти) позивачка отримувала на руки через касу підприємства. Починаючи з березня 2013 року їй перестали виплачувати аліменти по причині зупинки заводу і заблокування розрахункового рахунку заводу. Відповідно до довідки, виданої відповідачем за № 363 від 18.10.2013 року, сума заборгованості за утриманими, але не виплаченими аліментами станом на 08 жовтня 2013 року становить 4013 (чотири тисячі тринадцять) гривень 73 копійки. На підставі наведеного позивачка звернулася до суду та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь утриману, але не виплачену заборгованість по аліментам у сумі 4013,73 грн. Позивачка не з'явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 02 березня 2001 року Рівненським районним судом був виданий виконавчий лист у справі № 2-320/01 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] (позивачки у справі) на утримання дитини. Кошти (аліменти) позивачка отримувала на руки через касу підприємства ПАТ «Любомирський вапняно-силікатний завод». Однак станом на 18.10.2013 року такі аліменти були вирахувані з боржника, але не видані на руки позивачці, і їх сума складає 4013, 73 грн., що стверджується довідкою підприємства за № 363 від 18.10.2013 року. За таких умов встановлено порушення прав позивачки. Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення, виходячи з положень законодавства про виконання зобов'язань. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що [INFO] померла її мама, яка до часу смерті проживала з позивачкою. На даний час позивачка не може оформити спадкові права, оскільки у визначений законодавством строк вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За таких умов просить суд постановити рішення, яким встановити факт постійного проживання з спадкодавцем на час смерті; та визнати позивачку такою, що прийняла спадщину. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що останні два роки перед смертю [PERSON] постійно проживала в неї в будинку по [ADDRESS]. А до 2010 року мама проживала в [ADDRESS]. Переїзд мами був зумовлений тим, що остання потребувала постійного стороннього догляду. В подальшому позивачка подала заяву, згідно до якої просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача - Малошпаківської сільської ради Рівненського району Рівненської області не з'явився в судове засідання та подав суду заяву, згідно до якої просять справу розглядати без їх участі. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла мама позивачки - [PERSON]. До часу смерті вона проживала в [ADDRESS], оскільки потребувала стороннього догляду. Такий період окреслюється терміном два роки. Про ці обставини повідомила суду позивачка; та підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] За положеннями частини 1 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частина 6 цієї ж статті визначає, що фізична особа може мати кілька місць проживання. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка з 2010 року і до часу смерті спадкодавця [PERSON] постійно з нею проживала. Згідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до повідомлення Рівненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилася. Позивачка не заявила про свою відмову від прийняття спадщини; не подавала про це відповідних заяв. А тому в силу частини 3 ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину після смерті своєї мами - [PERSON] Таким чином, позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають до задоволення. Разом з тим не підлягають до задоволення решта заявлених позовних вимог - про визнання позивачки такою, що прийняла спадщину, оскільки дана обставина випливає з положень 3 ст. 1268 ЦК України; та не потребує додаткового доведення в судовому порядку, і не потребує постановлення з цього приводу окремого рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідач є батьком її дитини - [PERSON]. Шлюб між сторонами розірваний, сторони спільно не проживають. На даний час позивачка зазначає, що дитина навчається, потребує додаткових витрат. Зважаючи на положення ст. 199 СК України позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки на час навчання, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, і до досягнення дитиною 23 років. Позивачка не зявилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач згідно поданої заяви, позов визнає частково. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів). Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не зявилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Сімейного Кодексу України. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка на даний час навчається. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в частці від доходу. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, до досягнення дитиною 23 років. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідач є її батьком. Шлюб між батьком та матір'ю було розірвано, спільно не проживають. На даний час позивачка навчається, потребує додаткових витрат. Зважаючи на положення ст. 199 СК України, позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на час навчання, в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення нею 23 років. Позивачка не з'явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи у їх відсутність. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Сімейного Кодексу України. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка на даний час навчається. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу. На думку суду, відповідач має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн., щомісячно. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати.

Outcome: approved