Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Військово-цивільна адміністрація міста Торецьк Донецької області, в інтересах малолітніх - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивач обґрунтовує злісним невиконанням відповідачем покладених на неї батьківських обов`язків, що є загрозою для здоров`я та життя малолітніх дітей. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 15.01.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 26.02.2021 року підготовче провадження у справі було закрито, призначено судовий розгляд справи по суті. Представник позивача, в особі спеціаліста першої категорії служби у справа дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області Портна І.В.підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлена шляхом направлення повідомлення про виклик за адресою офіційної реєстрації, адресою фактичного проживання та шляхом опублікування оголошення про виклик на сайті суду, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надала, про причини неявки не інформувала. Відзив на позов не поданий. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене вище, з огляду на відсутність заперечень з боку представника позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, заслухавши особисті пояснення представника позивача, судом встановлено наступне: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані зі слів матері відповідно до вимог ст.135 СК України. Наведене підтверджено наявними в матеріалах справи засвідченими копіями свідоцтв про народження (а.с.7-10). 06.04.2020 року малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було доставлено працівниками Торецького ВП Бахмутського ВП ТУНП в Донецькій області до дитячого відділення КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецька. 08.04.2021 року малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м.Торецька, де діти перебувають до теперішнього часу. В свою чергу, малолітньому [PERSON] , [INFO] , розпорядженням керівника Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 08.05.2020 року № 229р надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що [PERSON] покинула малолітнього сина у дитячому відділенні КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецька. За даним фактом завідуючою дитячим відділенням КНП «ЦМЛ» м. Торецька [PERSON] у присутності інспектора ЮП СП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, майора поліції Земцова А.А. та начальника служби у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області [PERSON] був складений акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 17.04.2020 року. Розпорядженням керівника Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 10.06.2020 року № 330р малолітнього [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до КНП «КБД «Антошка» на повне державне забезпечення, де дитина знаходиться до теперішнього часу. З 08.04.2020 року малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку служби у справах дітей військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області, як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах. З наявних у справі матеріалів, у тому числі, повідомлень органів поліції, усних пояснень представника служби у справах дітей, письмових пояснень самої відповідачки тощо вбачається неналежне виконання відповідачкою батьківських обов`язків. Відсутні докази, що мати (відповідачка) з часу влаштування до дати ухвалення судом рішення у даній справі відвідувала своїх малолітніх дітей у зазначених вище державних закладах, цікавилась їх життям та здоров`ям малечі. Так, згідно повідомлення КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» від 15.10.2020 року №01/07-650, з 18.06.2020 року в зазначеній установі на повному державному утриманні перебуває [PERSON] , [INFO] . За час його перебування в будинку дитини, його мати [PERSON] до закладу жодного разу не зверталась, здоров`ям та життям сина не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала. З відповіді старшого інспектора з ЮП СП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 09.09.2020 року вбачається, що 05.04.2020 року [PERSON] покинула своїх чотирьох малолітніх дітей вдома без нагляду та їжі, діти були виявлені працівниками поліції біля будинку № 26 по пр. Шахтарів м.Торецька близько 18 год. 00 хв. 06.04.2020 року та доставлені до дитячого відділення Центральної міської лікарні м.Торецька. За даним фактом відносно кожної дитини було складено акт про покинуту дитину та відносно їх матері - [PERSON] - адміністративний протокол за ч. 2 ст. 184 КУпАП. На підставі акту відвідування родини від 11.06.2020 року служби у справа дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, у зв`язку з відсутністю умов для проживання та виховання дітей, вирішено відкласти питання щодо повернення дітей до родини. (а.с.6, 12-15). Відповідно до характеристики з місця проживання від 28.10.2020 року, виданої провідним спеціалістом сектору реєстрації місця проживання ВЦА м. Торецьк Донецької області, [PERSON] характеризується з негативного боку, не працює, зловживає спиртними напоями, свої батьківські обов`язки відносно малолітніх дітей виконувала неналежним чином (а.с.18). Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці мають забезпечувати, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Отже, звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач в якості підстав позбавлення відповідачки батьківських прав посилався на ухилення та свідоме нехтування останньою своїми батьківськими обов`язками з виховання та утримання малолітніх дітей, як-то, відсутність матеріального забезпечення, доказів піклування про здоров`я дітей, їх фізичний та моральний розвиток тощо. Викладені в позові обставини, на думку суду, знайшли підтвердження в ході розгляду справи. Також судом враховано висновок №44 від 18.11.2020 року комісії з питань захисту прав дітей військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, яким позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , визнано доцільним (а.с.4-5). З огляду на наведене, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення шляхом позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . При цьому, слід зазначити, що відповідно до ч.ч.2,3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище малолітніх дітей, які залишились без батьківського піклування, а також, відповідача, яка є працездатною особою, не є людиною з інвалідністю. Доказів непрацездатності відповідачки суду не надано, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне стягнути з останньої аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.12.2020 року та продовжувати до досягнення дітьми повноліття, у зв`язку з чим зобов`язати позивача протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок на ім`я малолітніх дітей для перерахунку аліментів відповідачем. З урахуванням обставин справи, суд вважає, що стягнута сума аліментів буде достатньою для нормального виховання і забезпечення малолітніх дітей. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, а також з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору за законом, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, відповідно до вимог ч.ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved