Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, в склад якої входить: земельна ділянка площею 0,100 гектара, що розташована на території [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2009 року після смерті [PERSON], у межах згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ХМ01164, виданого 27 листопада 1996 року. [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON], так як вони є її дітьми. Інших спадкоємців крім них не має. Своє спадкове право на земельну ділянку в нотаріальній конторі вони оформити не можуть, оскільки [PERSON] при житті не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку, згідно чинного законодавства, яке діяло на момент видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2009 року. В судове засідання представник позивачів не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти позову не заперечує. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, в склад якої входить земельна ділянка площею 0,100 гектара, що розташована на території [ADDRESS], у межах згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія ХМ01164, виданого 27 листопада 1996 року, на підставі рішення Старокостянтинівської міської ради народних депутатів за № 217 від 06 листопада 1996 року на ім'я [PERSON]. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2009 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивачі по справі, шляхом подання заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Правовстановлюючим документом на вищевказану земельну ділянку є Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 липня 2009 року, на підставі якого [PERSON] при житті не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку, згідно чинного законодавства, яке діяло на момент видачі вищезазначеного документу. По цій причині [PERSON], [PERSON] не можуть оформити своє спадкове право та отримати свідоцтво про право на спадщину на частку майна померлої [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON], відповіддю Управління держземагенства в Старокостянтинівському районі № 02-0212/1774 від 10 листопада 2014 року, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4365/02-31 від 12 листопада 2014 року, Державним актом на право приватної власності на землю серії ХМ01164, виданого 27 листопада 1996 року, матеріалами спадкової справи №546/2010, заведеної 24 липня 2010 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON], Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 липня 2009 року виданого на ім'я [PERSON], Свідоцтвами про народження [PERSON], [PERSON], свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON]. Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є позивачі [PERSON], [PERSON], які у встановленому законом порядку прийняли спадщину. Проте не можуть оформити свої спадкові права на земельну ділянку, оскільки [PERSON] не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку, згідно чинного законодавства. В зв'язку з цим, нотаріус відмовляє позивачам [PERSON], [PERSON] в оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved