Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 10.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №193. В обґрунтування позову вказував, що з 10.03.2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки подружжя погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, вони втратили почуття любові один до одного. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям, фактично сім`я припинила своє існування, спільного господарства не ведуть більше ніж пів року, мають окремі бюджети, хоча проживають в одному помешканні, стосунки як подружжя не підтримують. Примирення, спільне подружнє життя та збереження сім`ї є неможливим. 13.03.2020 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач в заяві від 08.04.2020 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в заяві від 08.04.2020 року заяві, позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 10.03.2016 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №193. Від спільного життя подружжя мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» сторони звільнені від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved