Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

В Московський районний суд м. Харкова звернулося з заявою КНП Харківської обласної ради «ОКПЛ № 3», в особі генерального директора КНП Харківської обласної ради «ОКПЛ № 3» [PERSON], про примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON] на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представник КНП Харківської обласної ради «ОКПЛ № 3» [PERSON], яка діє на підставі довіреності, підтримала заяву лікарні про примусову госпіталізацію та зазначила, що [PERSON] необхідно госпіталізувати у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, в звязку з чим останній потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Хворий [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти лікування. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який не заперечував проти заяви лікарні, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] госпіталізований до КНП Харківської обласної ради «Обласної клінічної психіатричної лікарні № 3» 29 березня 2019 р. Направлення на госпіталізацію було видане МШД-1204. Відповідно до акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», від 30.03.2019 р. стосовно [PERSON], він страждає на тяжке психічне захворювання у формі острого поліморфного психічного розладу з симптомами шизофренії, в результаті чого уявляє небезпеку для оточуючих (висловлює бредові думки, вважає, що його життю погрожує небезпека, його травлять газами, переслідують, встановлюють камери, жучки, підозрює в цьому дружину, в звязку з чим кидається на неї, погрожує, що заріже, критики до стану та поведінки немає, тому потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] тяжкого психічного захворювання, а також про те, що хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, та потребує примусового лікування. Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. В звязку з викладеним, суд вважає можливим застосувати в відношенні [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу

Outcome: approved