Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

В липні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що він зареєстрований в [INFO], яка є чотирикімнатною квартирою спільного заселення. Дві кімнати квартири займає родина Куцан, яка приватизувала свою частину квартири. В іншіх двох кімнатах фактично проживає він із своєю дружиною та донькою. В квартирі також зареєстровані його батько [PERSON] і брат [PERSON], які в квартирі не проживають тривалий час. [PERSON] з 2004 року проживає в с. Марївка, а [PERSON] з 1994 року в будинку по вул. У. Громової. В добровільному порядку відповідачі знятись з реєстрації не бажають. Вважає, що вони втратили право користування квартирою, у звязку із чим просив суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №128 будинку №13 по вул. Рубана в м. Запоріжжя. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що він разом із дружиною та двома дітьми займають дві кімнати квартири, в інших двох кімнатах проживає родина Куцан. Останні 13 років він з дружиною [PERSON] займає зал, діти спальню. Раніше в квартирі проживав його брат, який добровільно виїхав з квартири і проживає [INFO]. Його батьки в 2003 році переїхали в будинок, який знаходиться в с. Марївка. Батько [PERSON] приїжджає іноді в гості, на свята, але фактично в квартирі не проживає, його речі відсутні. Відповідачі жодного разу не просили надати доступ в квартиру, добровільно виїхали в приміщення і ним не користуються. Представник позивача [PERSON] просив суд позов задовольнити, вважає, що відповідачі більше шести місяців не проживають в квартирі без поважних причин, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування приміщенням. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що дві кімнати квартири [ADDRESS] були надані в користування йому разом із сімєю. В 2003 році він був вимушений виїхати в с. Марївка доглядати свою тещу. За ним також зберігалось право на частину будинку №53 по вул. У. Громової в м. Запоріжжі. Він запропонував сину [PERSON] на той час, доки він проживає в с. Марївка, користуватись кімнатами квартири, для того щоб син не витрачав кошти на оренду квартири, оскільки власного житла він не мав. [PERSON] погодився і став проживати в квартирі разом із дружиною та двома дітьми. Інший син [PERSON] проживає в [INFO]. Пояснив суду, що вважає квартиру своєю, сплачує за комунальні послуги, він іноді приїжджає в квартиру, не питаючи дозволу у [PERSON], там зберігаються його речі. Він залишив сину в користування всі меблі, які були придбані ним, постільну білизну, рушники, посуд і таке інше. Останній раз він був в квартирі в травні 2016 року. Також пояснив суду, що у нього із сином була домовленість про те, що [PERSON] може проживати в квартирі, поки він мешкає в с. Марївка. Він може в будь-який час повернутись в квартиру, якщо захоче. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був повідомлений про час та місце, будь-яких заяв від нього до суду не надходило. Представник третьої особи департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не зявився, просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Чотирикімнатна квартира [ADDRESS] є приміщенням спільного заселення. 11/20 частин квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло №7683 від 17.08.1999 року належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] У власність на підставі приватизації перейшли кімната №8 площею 14,20 кв.м., кімната №9 площею 14,20 кв.м., лоджія площею 1,54 кв.м., лоджія площею 1,61 кв.м. Кімнати №4 площею 16.3 кв.м. та №5 площею 9.5 кв.м. квартири є неприватизованими, їх основним квартиронаймачем є [PERSON]. В даному житловому приміщенні зареєстровані [PERSON], [INFO] з 09.04.1990 року, [PERSON], [INFO] з 31.07.2001 року та [PERSON], [INFO] з 02.01.2001 року. Згідно довідки секретаря Марївської сільської ради від 13.06.2005 року [PERSON] без реєстрації проживає за адресою [INFO] з 01.01.2005 року. Згідно зі ст. 71 ЖК України відсутність особи в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні були допитані свідки, які дали наступні пояснення. Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що він разом із сімєю проживає в [INFO], в двох кімнатах квартири також проживає [PERSON] разом з дружиною та дітьми. [PERSON] та [PERSON] в квартирі не проживають більше 10 років. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його сусідом і проживає в с. Марївка з 2001 року. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] проживав в [INFO] разом із дружиною та дітьми з 1990 року. 10 років тому він разом з дружиною переїхав до с. Марївка доглядати тещу, яка на даний час померла. За згодою [PERSON] в квартирі проживає його син [PERSON] разом з сімєю, а його другий син [PERSON] проживає в іншому місці. [PERSON] періодично, раз на місяць, приїжджає в м. Запоріжжя, зупиняється в своїй квартирі. Свідок [PERSON] пояснив, що він є рідним братом відповідача [PERSON]. Більше 5 років тому, його брат [PERSON] переїхав проживати в с. Марївка, доглядати тещу, на цей час він дозволив сину [PERSON] проживати в квартирі разом з сімєю. [PERSON] сплачує за комунальні послуги за квартиру. Інший син [PERSON] проживає в одному з ним будинку №53 по вул. У. Громової в м. Запоріжжі, на квартиру не претендує. Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ від 10 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання , що виникли у практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах щодо визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини його відсутності понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може подовжити пропущений строк. Як встановив суд, [PERSON] виїхав з квартири [ADDRESS], більше 10 років тому, проживає постійно в будинку №53 по вул. У. Громової в м. Запоріжжі, що підтвердили свідки, допитані в судовому засіданні. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, письмових заперечень проти позову не надав. У звязку із відсутністю доказів того, що [PERSON] не проживає в квартирі з поважних причин, суд прийшов до висновку, що він втратив право користування приміщенням на підставі ст.71 ЖК України. Причиною переїзду [PERSON] до с. Марївка була необхідність доглядати тещу, яка на даний час померла, проти чого сторони в судовому засіданні не заперечували. Проте, постійно проживаючи в [INFO], [PERSON] періодично відвідує квартиру, в якій він зареєстрований, як пояснив відповідач останній раз в квартирі він був в травні 2016 року. Суду надані квитанції, відповідно яких [PERSON] протягом 2015-2016 сплачував платежі за комунальні послуги - утримання будинку, електроенергію, газопостачання, домофон та інше. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON], незважаючи на те, що переважно проживає за іншою адресою, утримує квартиру, в якій зареєстрований, періодично її відвідує. Доказів того, що в квартирі відсутні речі [PERSON], таких як акт обстеження приміщення, в матеріалах справи немає. В судовому засіданні [PERSON] пояснював, що в травні 2016 року він приїжджав в квартиру для того, щоб взяти свій чемодан, який там постійно зберігається. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач не довів, що [PERSON] був відсутній в квартирі понад шість місяців без поважних причин, а тому підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відсутні.

Outcome: partial