Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся з позовом [PERSON], в якому пояснив, що він фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON] проживав з донькою, [PERSON], яка померла 2007 року, на момент його смерті була непрацездатною, тому мала право на обов'язкову частку у спадщині. Через юридичну необізнаність, не маючи наміру приймати спадщину, яка зазначена в заповіті на ім'я позивача, [PERSON] не звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття обов'язкової частки у спадщині. Спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті [PERSON] є її донька, відповідач по справі, [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] Враховуючи наведене вище позивач просив визнати за ним право власності на земельну частку /пай/, яка була зазначена в заповіті на його ім'я. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надав до суду заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без його участі. Відповідач по справі, [PERSON], в наданій до суду заяві зазначила про визнання позову та відсутність заперечень проти задоволення позову, просила слухання справи провести без її участі. Суд, розглянув заяви позивача та відповідача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області , актовий запис №44. Судом встановлено, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває, у колективній власності КСП ім. Дзержинського розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/ відповідно до Сертифіката на право на земельну частку /пай/ серія ХР № 001104, виданого на підставі рішення Нововодолазької райдержадміністрації від 21 березня 1996 року № 186 на ім'я [PERSON]. Судом встановлено, за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, реєстраційний №133, відповідно до якого заповів [PERSON], сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія ХР № 001104 розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарах КСП імені Дзержинського, виданий 8 квітня 1996 року. Відповідно до довідки, виданої Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області №120 від 08 лютого 2013 року [PERSON], [INFO], по день смерті, [INFO] року, проживав з донькою, [PERSON], яка померла 2007 року. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцєві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК Української РСР (1963 р.) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, спадщину за заповітом після смерті [PERSON] позивач прийняв фактично, сертифікат на право на земельну частку /пай/ з моменту смерті [PERSON] знаходився у позивача, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний термін не звертався. Відповідно до статті 535 ЦК Української РСР непрацездатні діти спадкодавця успадковують , незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом /обов'язкова частка/. Суд зазначає, [PERSON], донька [PERSON], на момент його смерті була непрацездатною, тому мала право на обов'язкову частку у спадщині. Через юридичну необізнаність, не маючи наміру приймати спадщину , яка зазначена в заповіті на ім'я позивача, в шестимісячний термін з моменту смерті батька, [PERSON] не звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття обов'язкової частки у спадщині. Судом встановлено, [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області. Спадкоємцем за законом та за заповітом після смерті [PERSON] є її донька, відповідач по справі, [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину на успадковане після смерті [PERSON] спадкове майно. Судом перевірено, інших спадкоємців за законом та за заповітом, які б фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, немає. В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 р. №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» зазначено, якщо в шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Згідно ст.3 ЦПК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, одним із способів якого є тлумачення змісту правочину, яким є заповіт. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, право [PERSON] на земельну частку /пай/, зазначену в заповіті, позивач фактично прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у зв'язку з чим суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON].

Outcome: approved