Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

В.о. прокурора м.Борислава Львівської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Центральної міської лікарні м.Борислава, у якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ЦМЛ м. Борислава 5062,94 грн. витрат лікувальної установи на стаціонарне лікування від кримінального правопорушення потерпілої [PERSON] за період з 08.01.2013 р. по 25.02.2013 р. В обґрунтування позову вказує на те, що вироком Бориславського міського суду від 04.10.2013 р. затверджено угоду про примирення, визнано [PERSON] винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та обрано йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу 510 грн. У ході судового розгляду встановлено, що 08.01.2013 р. близько 17 год. [PERSON], керуючи автомобілем та рухаючись по вул. Трускавецькій у м. Бориславі, порушив ПДР України та скоїв наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров'я. Потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні ЦМЛ м. Борислава з 08.01.2013 р. по 25.02.2013 р. Згідно відповіді ЦМЛ м. Борислава загальна вартість лікування [PERSON] склала 5062,94 грн. В результаті вчинення даного злочину Бориславській ЦМЛ заподіяно шкоду на згадану суму. Прокурор Демідов Р.В. у судове засідання не з'явився, подавши письмове клопотання від 26.12.2014 р., у якому просить справу розглянути у відсутності представника прокуратури м.Борислава, позов підтримує повністю та просить позовні вимоги задоволити. Представник Центральної міської лікарні м.Борислава - Гвоздецький М.М. у судове засідання не з'явився, подавши заяву від 10.12.2014 р., у якій просить справу розглянути у відсутності представника ЦМЛ м.Борислава, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Бориславського міського суду Львівської області від 04.10.2013 р. у кримінальному провадженні № 12013150100000012 від 08.01.2013 р. затверджено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, визнано [PERSON] винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в сумі 510 грн. Так, судом встановлено, що [PERSON] 08.01.2013р. біля 17 год., керуючи автомобілем та рухаючись по вул. Трускавецькій в м.Бориславі порушив ПДР України, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка переходила проїжджу частину дороги, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження, що згідно висновку експерта №255 від 22.05.2013р. відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликають тривалий розлад здоров'я. Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Потерпіла [PERSON] у зв'язку з заподіяними їй 08.01.2013 р. тілесними ушкодженнями перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Центральної міської лікарні м. Борислава з 08.01.2013 р. по 25.02.2013 р., що стверджується листом Центральної міської лікарні м. Борислава №827/01 від 21.08.2014 р. З вказаного листа ЦМЛ м.Борислава вбачається, що загальна вартість лікування [PERSON] за вищезазначений період лікування становить 5062,94 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України: особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року №545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання»: у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Враховуючи, що внаслідок заподіяння відповідачем [PERSON] потерпілій [PERSON] тілесного ушкодження, у зв'язку з чим остання перебувала на стаціонарному лікуванні, вартість якого становить 5062,94 грн., суд прийшов до висновку, що позов прокурора є обгрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України: якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільнені від сплати судового збору, - з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved