Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, вказавши, що згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06.10.2017 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 03.07.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Проте, стверджує позивачка, після ухвалення рішення суду їй стало відомо про те, що відповідач має постійне місце роботи, оскільки працює машиністом тепловоза, має стабільний дохід у значному розмірі, у звязку з чим наявні підстави для стягнення з нього аліментів у частковому виразі від його заробітку (доходу). Крім того, позивачка посилається на зміну розміру встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дітей, а тому, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, просить змінити їх розмір на 1/4 частини від його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав, вказавши, що наведені позивачкою доводи не є підставою для зміни розміру аліментів. Він вказує, що про факт його працевлаштування позивачці було відомо ще при подачі попереднього позову до суду, а також на те, що його дохід після ухвалення судового рішення ніяким чином не змінився, оскільки розмір його заробітної плати постійно змінюється, в залежності від фактично відпрацьованого часу. Крім того, відповідач просить врахувати, що на даний час він одружився вдруге і на даний час його дружина перебуває в стані вагітності, у звязку з чим він несе додаткові витрати. При цьому, він пояснив, що на даний час його дружина ще працює, отримує заробітну плату в розмірі близько 4000 грн., будь-яких інших утриманців він не має. Стверджуючи, що аліменти на утримання їхнього з позивачкою сина він сплачує та буде сплачувати у майбутньому, позивач просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. \~ Судом обєктивно встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-БВ № 216921, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06.10.2017 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 03.07.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка визначається судом або суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-143цс13 від 05.02.2014 року, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). В обґрунтування позову позивачка посилається на можливість стягнення з відповідача аліментів у частковому виразі, стверджуючи про наявність у нього стабільного та регулярного доходу у вигляді заробітної плати. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки вони підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Так, із довідки відокремленого підрозділу Локомотивне депо Гречани регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 13 від 26.01.2018 року вбачається, що [PERSON] працює на посаді помічника машиніста тепловоза і його дохід за період з липня по грудень 2017 року склав 48121,35 грн. При цьому, відповідно до довідки цього ж виробничого підрозділу №121 від 07.11.2017 року [PERSON] за період з травня по жовтень 2017 року отримав дохід у розмірі 44782,64 грн. Наведене, на думку суду, свідчить про значне покращення матеріального становища платника аліментів, а також про те, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів у частковому виразі, оскільки він має регулярний, стабільний дохід. Суд не приймає до уваги доводів відповідача, наведених в заперечення позову, в тому, що позивачці було відомо про факт його працевлаштування ще при подачі попереднього позову до суду, оскільки, як вбачається зі змісту рішення суду від 06.10.2017 року, позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі та не заперечував щодо стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Разом із цим, судом враховується, що на даний час дружина відповідача - [PERSON] перебуває в стані вагітності, що підтверджується довідкою Хмельницького міського перинатального центру № 69/01-08 від 30.01.2018 року. Проте, як зясовано із пояснень відповідача в судовому засіданні, на даний час його дружина [PERSON] фактично працює та щомісячно отримує заробітну плату у розмірі близько 4000 грн. Крім того, відповідач підтвердив, що будь-яких додаткових витрат, повязаних із забезпеченням умов проживання, він не несе, оскільки житлового приміщення не винаймає та будь-яких додаткових виплат з цього приводу не сплачує. Відповідач також підтвердив, що інших утриманців він не має, стан його здоровя є нормальним. З огляду на наведене, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дитині. При цьому, суд вважає за необхідне розяснити відповідачу, що у разі зміни його матеріального або сімейного стану, стану здоровя, в тому числі після народження у нього дитини чи зміни інших істотних обставин, які були враховані судом при вирішенні даного спору, він має право звернутися із позовом до суду про зменшення розміру аліментів у визначеному законом порядку. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, а також приймаючи до уваги положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», відповідно до якого з 01.01.2018 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 930 грн., суд приходить до висновку про можливість зміни розміру аліментів з 1500 грн. на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved