Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

в листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив» «ВІКТОРІЯ-КР», треті особи Приватний нотаріус Криворізького нотаріального округу Кучман Ірина Іванівна, [PERSON] , в якому просила розірвати договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва від 02.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І., зареєстрованого в реєстрі за №131, укладений між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Гаражно-будівельний кооператив «ВІКТОРІЯ-КР» за згодою іншого з подружжя [PERSON] , зобов`язати Обслуговуючий кооператив «Гаражно-будівельний кооператив «ВІКТОРІЯ-КР», повернути [PERSON] об`єкт незавершеного будівництва, який складається з блоку виробничих будівель 1/4 частина літ.А, закритої автостоянки на 2 автомобіля літ.Б, огорожі з залізобетонних плит №1,6 огорожі з металевої сітки №2-5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 02 лютого 2013 року між нею, [PERSON] , та Обслуговуючим кооперативом «Гаражно-будівельний кооператив «ВІКТОРІЯ-КР», від імені якого діяв голова кооперативу Кавуненко В.В. , було укладено договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, який складається з блоку виробничих будівель 1/4 частина літ.А, закритої автостоянки на 2 автомобіля літ.Б, огорожі з залізобетонних плит №1,6 огорожі з металевої сітки № 2-5 , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , серія та номер: ВТС №426137, ВТС №426138 зареєстровано в реєстрі № 131 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. Відповідно до умов договору, а саме п.2.1. договірна ціна продажу нерухомості за даним Договором складає 99 915 гривен 00 копійок, які відповідач зобов`язується сплатити позивачу повністю протягом року з моменту посвідчення договору, тобто до 02.02.2014 року. Однак до теперішнього часу відповідач не виконав зобов`язання щодо сплати грошової суми за вказане майно за договором купівлі-продажу від 02.02.2013 року. В зв`язку з наведеними обставинами позивач звернулася до суду з позовом та просить позовну заяву задовольнити. Представником відповідача 26.01.2018 року подано суду відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі . Додатково зазначає, що дійсно 02 лютого 2013 року між [PERSON] та ОК «ГБК «Вікторія-КР» було укладено договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаного договору [PERSON] продала, а ОК «ГБК «Вікторія-КР» придбало об`єкт незавершеного будівництва. З дати державної реєстрації речового права ОК «ГБК «Вікторія-КР» є власником зазначеного об`єкта нерухомого майна який складався з блоку виробничих будівель 1/4 частина літ.А, закритої автостоянки на 2 автомобіля літ. Б, огорожі з залізобетонних плит №1,6 огорожі з металевої сітки № 2-5 , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так, у позовній заяві позивач ставить вимогу про розірвання зазначеного договору купівлі-продажу з причини відсутності з боку відповідача оплати за нерухоме майно в розмірі 99 915,00 гривень. Однак жодних звернень про виплату вказаної суми від імені позивача з моменту підписання спірного договору купівлі-продажу не було. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] обґрунтовує позов лише власним твердженням про відсутність з боку Відповідача оплати по спірному Договору купівлі-продажу, при цьому жодних доказів на підтвердження цього не надано (листів, вимог, претензій, переписки тощо). У зв`язку зі спливом строків зберігання первинних бухгалтерських документів у ОК «ГБК «Вікторія-КР» не зберігаються фінансово-господарські документи за 2013 рік (рік укладення оспорюваного договору купівлі-продажу). Тому надати документи по взаєморозрахункам із [PERSON] відповідач не може з об`єктивних причин (зміна керівника кооперативу та закінчення встановленого законом строку зберігання розрахункових документів). Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «ВІКТОРІЯ-КР» подав заяву про застосування строку позовної давності в обґрунтування якої вказує, що спірний договір купівлі-продажу укладений 02.02.2013 року. Кінцевий строк оплати суми договору встановлено п. 2.1. договору та спливає вказаний строк 02.02.2014 року. Тобто починаючи із наступного після 02.02.2014 року дня, тобто - 03.02.2014 року позивачка знала про порушення своїх прав за договором та саме з цієї дати почався сплив терміну позовної давності, протягом якого вона могла звертатися до суду з відповідними вимогами. Встановлений законом трирічний строк позовної давності сплинув - 03.02.2017 року. Дана позовна заява подана позивачем лише 28 листопада 2017 року, тобто після спливу встановленого законом строку позовної давності. Крім цього зазначав, що позивач 03 лютого 2016 року зверталася до Жовтневого районної суду із позовною заявою до відповідача про визнання договору недійсним. Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу по справі №212/584/16-ц від 03.03.2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. 28 березня 2017 року позивач зверталася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу позовом до ОК «ГБК «Вікторія-КР» з позовом про визнання спірного договору недійсним. Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу по справі №212/1922/17-ц від 04.05.2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Однак пред`явлення позивачем позовної заяви 03 лютого 2016 року, яку визнано неподаною та повернуто, не перервало перебігу строку позовної давності. Позовна заява від 28 березня 2017 року також була подана після 03.02.2017 року, тобто після спливу терміну позовної давності, отже спливу строку позовної давності не могла перервати. В обґрунтуванні підстав поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що причини пропуску строку були поважні, а саме: позивач [PERSON] хворіє з 14.09.2015 року основний діагноз: «Цироз печінки; асоційований з вірусом «С»; ускладнений печінково-клетинною недостатністю ІІІ ст., в зв`язку з чим позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні з 28.09.2015 року по 23.10.2015 рік; з 11.04.2016 року до 28.04.2016 рік; з 21.03.2017 року по 07.04.2017 рік та з 26.10.2017 року по 15.11.2017 рік., 13 червня 2016 року при обстежені МСЕК позивачу надано III група інвалідності (довідка МСЕК №498378 серії 12ААА), постійне знаходження в лабораторіях м. Дніпро для здачі численних аналізів, відсутність грошових коштів для сплати судових витрат таких як судовий збір (сплачено 1240 гривен при отримані пенсійних виплат за листопад 2017року в розмірі 1452 гривен, проведення оцінки майна, сплата за надання правової допомоги, що підтверджується довідкою про отримання пенсії по інвалідності, листом Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської Ради про отримання матеріальної допомоги з міського бюджету в 2016 році в розмірі 2660 гривен та в 2017 році в розмірі 4872 гривен. А тому на підставі наведених обставин, що об`єктивно перешкоджали реалізації права на судовий захист у визначені законом строки просить визнати причини пропуску строку позовної давності поважними та поновити процесуальний строк. Крім цього, представником відповідача подано письмове заперечення на заяву про поновлення строків позовної давності, в якій представник зазначає, що перебіг строку позовної давності розпочався 03.02.2014 року, тоді як захворіла позивач, як зазначається, лише 14.09.2015 року. Тобто з початку перебігу строку до моменту початку хвороби пройшло більше ніж півтора року, 19 місяців - протягом яких в повній мірі позивач могла реалізувати своє право на судовий захист. Крім цього [PERSON] протягом строку позовної давності перебувала на стаціонарному лікуванні. Так, стаціонарне лікування тривало, згідно даних амбулаторної карти, наданої позивачем у періоди: з 29.09.2015 року по 23.10.2015 року (25 календарних днів); з 11.04.2016 року по 28.04.2016 року (17 календарних днів). Тобто із загального терміну позовної давності, встановленого законодавчо тривалістю у три календарні роки, або 1065 календарних днів, позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні сукупно лише 42 календарні дні (менше ніж 2 календарні місяці). Отже, як зазначає представник відповідача, позивач могла в повній мірі реалізувати своє право на судовий захист або особисто або через уповноваженого представника, чого зроблено не було. Зазначені позивачем дати перебування на стаціонарному лікуванні з 10.03.2017 року по 07.04.2017 року та з 26.10.2017 року по 15.11.2017 року припадають вже на строк поза спливом терміну позовної давності, який закінчився 03.02.2017 року, тому не можуть братися до уваги судом у контексті визначення поважності причин пропуску строку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, що викладені в поданому позові, крім цього просили поновити строк звернення до суду з даним позовом. Представник відповідача Лозицький О.П. в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, що зазначені у відзиві на позов, крім цього просив відмовити в задоволенні позову в зв`язку з пропуском позовної давності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є членом Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «ВІКТОРІЯ-КР» на протязі багатьох років. В 2013 році він був присутнім при передачі коштів відповідно до договору купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Гаражно-будівельний кооператив «ВІКТОРІЯ-КР» в сумі до 100 тис грн, точної суми не пригадує. Кошти передавав [PERSON] попередній голова кооперативу Кавуненко В.В. Дана сума була зібрана учасниками кооперативу, в тому числі і він здавав кошти в розмірі 10 тис. гривень. Після передачі коштів [PERSON] було складено розписку про їх отримання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є членом Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «ВІКТОРІЯ-КР». В 2013 році він був присутнім при передачі коштів [PERSON] в розмірі 96-97 тис грн, точної суми не пригадує. Кошти передавав [PERSON] попередній голова кооперативу Кавуненко В.В. , також були присутні [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] Йому відомо, що дана сума була зібрана учасниками кооперативу, в тому числі і він здавав кошти в розмірі 10 тис. гривень. Після передачі коштів [PERSON] було складено розписку про отримання нею коштів. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 02 лютого 2013 року між [PERSON] та Обслуговуючим кооперативом «Гаражно-будівельний кооператив «ВІКТОРІЯ-КР», від імені якого діяв голова кооперативу Кавуненко В.В. , було укладено договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, який складається з блоку виробничих будівель 1/4 частина літ.А, закритої автостоянки на 2 автомобіля літ.Б, огорожі з залізобетонних плит №1,6 огорожі з металевої сітки №2-5, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , серія та номер: ВТС №426137, ВТС №426138 зареєстровано в реєстрі № 131 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. Відповідно до умов договору, а саме п. 2.1. договірна ціна продажу нерухомості за даним договором складає 99 915 гривен 00 копійок, які відповідач зобов`язується сплатити позивачу повністю протягом року з моменту посвідчення договору тобто до 02.02.2014 року. Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Із законодавчого визначення договору купівлі-продажу випливає, що істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару це - грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ. Згідно із ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 692 ЦК України оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту відповідних пояснень, наданих повноважним представником відповідача, випливає, що у визначений договорами купівлі-продажу від 02.02.2013 строк відповідачі повністю розрахувався з позивачем [PERSON] шляхом передачі останній, в готівковій формі, відповідних грошових сум. При цьому, представник відповідача стверджував про видачу позивачем відповідної розписки, про отримання коштів, яка через тривалий проміжок часу відповідачем втрачена. Частиною 1 статті 545 ЦК України встановлено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора (ч.4 ст.545 ЦК України). Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 02 лютого 2013 року, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за спірним договором та, як наслідок, порушення ним умов п. 2.1 цього договору. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні, наполягав на застосуванні наслідків спливу позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Договорами купівлі-продажу передбачено строк проведення оплати до 02 лютого 2014 року. Зазначене вказує на те, що про порушення свого права позивач довідався (за всіма обставинами мав довідатися) 03.02.2014 і саме з цієї дати почався перебіг строку позовної давності. Звертаючись до суду з указаним позовом у листопаді 2017 року, [PERSON] посилалась на те, що відповідач не сплатив вартості придбаного ним нерухомого майна та в своїй заві про поновлення строку позовної давності зазначає, що тривалий час хворіє, а саме з 14.09.2015 року основний діагноз: «Цироз печінки; асоційований з вірусом «С»; ускладнений печінково-клетинною недостатністю ІІІ ст., в зв`язку з чим неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні, так з 28.09.2015 року по 23.10.2015 рік; з 11.04.2016 року до 28.04.2016 рік; з 21.03.2017 року по 07.04.2017 рік та з 26.10.2017 року по 15.11.2017 рік., 13 червня 2016 року при обстежені МСЕК позивачу надано III група інвалідності (довідка МСЕК №498378 серії 12ААА), в зв`язку з хворобою також була змушена постійно знаходитися в лабораторіях м. Дніпро для здачі численних аналізів, а також відсутність грошових коштів у позивача для сплати судових витрат, всі ці обставини в сукупності завадили вчасно скористатися своїм правом на судовий захист. Однак суд не приймає до уваги вищевказані доводи позивача, як такі, що є поважними, виходячи в наступного. Спірний договір між сторонами було укладено 02.02.2013 року, обов`язок оплати на виконання зазначеного договору у відповідача настав 02.02.2014 року, тобто перебіг строку позовної давності розпочався 03.02.2014 року, тоді як захворіла позивач [PERSON] , лише 14.09.2015 року. Тобто з початку перебігу строку до моменту початку хвороби пройшло 19 місяців, протягом яких, на думку суду, позивач в повній мірі могла реалізувати своє право на судовий захист. Крім цього, позивач [PERSON] протягом строку позовної давності перебувала на стаціонарному лікуванні сукупно, лише 42 календарні дні, що також не перешкоджало на думку суду звернутися з позовом до суду особисто, чи через уповноваженого представника. Крім цього, як встановлено в судовому засідання позивач [PERSON] 03 лютого 2016 року зверталася до Жовтневого районної суду із позовною заявою до відповідача про визнання договору недійсним. Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу по справі №212/584/16-ц від 03.03.2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Також 28 березня 2017 року позивач повторно зверталася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу позовом до ОК «ГБК «Вікторія-КР» з позовом про визнання спірного договору недійсним. Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу по справі №212/1922/17-ц від 04.05.2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Що на думку суду підтверджує можливість звернення до суду позивача в період строку позовної давності та спростовує доводи позивача в підтвердження поважності пропущення такого строку. Отже, як зазначає представник відповідача, позивач могла в повній мірі реалізувати своє право на судовий захист або особисто або через уповноваженого представника, чого зроблено не було. Крім цього слід зазначити, що Верховний Суд України в своїй постанові від 2 грудня 2015 року № 6-895цс15 зазначив, в яких випадках при подачі позову перебіг позовної давності не переривається. Так, за змістом ст. 257 частини другої ст. 264. частин четвертої, п`ятої ст. 267 Цивільного кодексу України, частини першої ст. 118, частини першої статті 122 ЦПК України перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову пошто., а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109, 119, 120 ТШК України. Якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки позивачем подано позов із пропущенням строку позовної давності? то такий задоволенню не підлягає, у зв`язку із пропущенням строку позовної давності.

Outcome: dismissed