Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

В липні 2019р. позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 014/0217/82/0506052 від 13 червня 2014р. (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 44616,21 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 червня 2014р. між відповідачкою та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит в розмірі 16602,1 грн., строком на 47 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,93 % річних. Кредитор ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами кредитного договору, не здійснювалися, решта заборгованості не повертається. Станом на 26 квітня 2017р. заборгованість відповідачки становить 44616,21 грн. 25 квітня 2017р. між позивачем та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір відступлення права вимоги № 20170425 (далі по тексту - договір відступлення), у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив позивачу належне йому право вимоги до відповідачки коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за кредитним договором, право на одержання яких належить первісному кредитору, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки. Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення, переданих первісним кредитором позивачу за договором відступлення позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 44616,21 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 28 серпня 2019р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. До судового засідання стороною позивача було подано до суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час та місце розгляду справи була оповіщена у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилась, поважності причин неявки не повідомила, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідачка відзив на позов не подавала. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 13 червня 2014р. між відповідачкою [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит в розмірі 16602,1 грн., строком на 47 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,93 % річних. Судом встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 26 квітня 2017р. заборгованість відповідачки становить 44616,21 грн.: -12707,53 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; -6508,43 грн. - заборгованість за відсотками; -25400,25 грн. - пеня. 25 квітня 2017р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем було укладено договір відступлення, у відповідності до умов якого, первісний кредитор відступив позивачу належне йому право вимоги до відповідачки коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за кредитним договором, право на одержання яких належить первісному кредитору, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідачки. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено не виконання позивачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 12707,53 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 6508,43 грн. - заборгованість за відсотками. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь суми пені у розмірі 25400,25 грн., то суд вважає, що підлягає зменшенню розмір пені на підставі положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, до розміру фактичних збитків, тобто до 19215,96 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,0 грн.

Outcome: partial