Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем [PERSON] з 1997 року до [INFO]. У заяві зазначено, що з 1997 року [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON], здійснювала за ним догляд , оскільки останній хворів та потребував сторонньої допомоги. [INFO] [PERSON] помер. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст.1264 ЦК України вона має право на спадкування за законом у четверту чергу, як особа, яка проживала разом із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. В даний час він бажає скористатись своїм правом на оформлення спадщини після смерті [PERSON] Для оформлення спадкових прав йому необхідно встановити факт проживання однією сімєю з [PERSON] не менше пяти років з часу відкриття спадщини. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1270 ЦК України вказує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання із ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року, тощо. Якщо на час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясовується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої ст.235 Цивільно-процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 68 років у с. Облітки Радомишльського району Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 6. Згідно акту встановлення факту проживання від 21.09.15 складеного комісією в складі депутата Облітківської сільської ради Самшининої Г.М., гр. [PERSON], [PERSON], на день смерті [INFO] [PERSON] та його племінник по дружині [PERSON] проживали однією родиною. Згідно довідки виконкому Облітківської сільської ради Радомишльського району № 405 від 24.09.2015 року [PERSON] спадщину в шестимісячний строк після смерті [PERSON] прийняв шляхом: поховав, обробляє земельну ділянку, сплачує платежі. За приписами ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки Статтею 1264 Цивільного кодексу України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сімєю не менше як пять років до відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п.21 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] з 1997 року до [INFO] спільно проживали в одному житловому будинку в с.Облітки Радомишльського району, Житомирської області, були повязані спільним побутом, мали спільні права та обовязки. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved