Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову позивач [PERSON] вказував, за адресою: [ADDRESS] , розташований житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», загальною площею 48,50 кв.м., житловою площею 40,60 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,0661 га, кадастровий номер 6311200000:32:027:0002, які належали на праві приватної власності [PERSON] . Так, в період з 2012 року позивач [PERSON] , будучи сусідом, допомагав [PERSON] по господарству, піклувався про неї, оскільки [PERSON] була людиною похилого віку, а її єдиний син [PERSON] не турбувався ні про житловий будинок, ні про свою маму в тому числі, а лише зловживав спиртними напоями. Так, [INFO] [PERSON] , померла, внаслідок чого відкрилася спадщина у виді вказаних житлового будинку та земельної ділянки. Єдиною близькою людиною на час відкриття спадщини для спадкодавця [PERSON] був позивач [PERSON] , тому він і здійснив поховання за власний рахунок. Син спадкодавця [PERSON] не приймав участі а ні в утриманні спадкодавця за її життя, а ні участі в похованні померлої. Тому необхідно вважати, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги, оскільки проживав із спадкодавцем більше п`яти років однією сім`єю до моменту її смерті. Син спадкодавця [PERSON] до нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався та спадщину не оформлював. Крім того, [PERSON] помер [INFO] , тобто до моменту закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , а тому не зрозуміло чи зміг би він скористатися своїми спадковими правами в повній мірі. Таким чином [PERSON] був змушений звернутися з даним позовом до суду з метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно після смерті [PERSON] , так як в нотаріальному порядку він не має можливості довести ті обставини, що проживав із спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років до моменту її смерті, а отже що він є спадкоємцем четвертої черги на спадкування. Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі її представника за наявними доказами згідно чинного законодавства. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. В усній промові позивач [PERSON] посилався на обставини, викладені в позові, та окремо акцентував увагу на тому, що син спадкодавця - [PERSON] спадщину після смерті матері не приймав, а лише він є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину. В судовому засіданні, вислухавши пояснення позивача [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Спірними є житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», загальною площею 48,50 кв.м., житловою площею 40,60 кв.м., та земельна ділянка, площею 0,0661 га, кадастровий номер 6311200000:32:027:0002, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Так, відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 30 липня 1965 року нотаріусом Люботинської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1964, та зареєстрованого в Люботинському БТІ 04 серпня 1965 року в реєстровій книзі №34 за реєстровим номером 3834, [PERSON] придбала житловий будинок, що був розташований за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою КП «Люботинське АПБ» Люботинської міської ради Харківської області №65/01-29 від 22 березня 2021 року. Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , що було видане 05 листопада 1960 року [PERSON] уклала шлюб та змінила свої прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Також відповідно до акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 15 листопада 1991 року, затвердженого виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області 14 січня 1992 року [PERSON] прибудувала в 1980 році до належного їй житлового будинку прибудову літ. «А1-1», площею 22,30 кв.м. та ввела її до експлуатації. Станом на 1980 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Таким чином, з моменту завершення будівництва прибудови літ. «А1-1» до житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] набула статусу власника вказаної прибудови та вона набула право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном. Також на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 114056, виданого 21 липня 2003 року Люботинською міською радою Харківської області земельна ділянка площею 0,0661 га, кадастровий номер 6311200000:32:027:0002, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] .. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 06 березня 2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Тому з [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , яка складається із житлового будинку літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», загальною площею 48,50 кв.м., житловою площею 40,60 кв.м., та земельної ділянки, площею 0,0661 га, кадастровий номер 6311200000:32:027:0002, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Також відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив, що проживає по сусідству із [PERSON] та [PERSON] , а тому добре їх знає. У [PERSON] був син [PERSON] , який часто хворів, а тому [PERSON] постійно зверталася за допомогою до [PERSON] .. Крім того, [PERSON] просила позивача здійснити поховання у разі її смерті та в подальшому наглядати за її сином, так як [PERSON] та [PERSON] проживали один проти одного. Тому [PERSON] постійно допомагав [PERSON] в побуті та в господарстві. Як вбачається із договору-замовлення на організацію та проведення поховання №102 від 06 березня 2018 року [PERSON] здійснив за власний рахунок поховання [PERSON] , крім того відповідно до договору-замовлення на організацію та проведення поховання №318 від 30 серпня 2018 року [PERSON] здійснив також поховання [PERSON] за власний кошт. Щодо успадкування [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] спадкового майна, то допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] повідомила суду про те, що проживає поряд із [PERSON] та [PERSON] , тобто є їхньою сусідкою. Свідок відзначила, що [PERSON] часто хворіла, а її син [PERSON] зловживав спиртними напоями, тому їм постійно допомагав [PERSON] , а саме купував продукти, привозив до хворої лікаря, допомагав по господарству, позивач навіть давав інколи гроші [PERSON] за зроблену ним роботу по господарству. [PERSON] багато років доглядав за [PERSON] і здійснив її поховання після її смерті. У [PERSON] був вільний доступ до домоволодіння [PERSON] , оскільки він мав свої ключі від її будинку. В свою чергу [PERSON] не працював, своїй матері [PERSON] він не допомагав, а проживав за рахунок її пенсії. Тому [PERSON] постійно скаржилася на сина, що він нічого не робить по господарству, а тільки пиячить. Таким чином у суду не виникає сумнівів з приводу того, що [PERSON] від обов`язку щодо утримання своєї матері [PERSON] самоусунувся, так як не приймав участі у догляді за нею, та не здійснив жодних дій щодо поховання спадкодавця. Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) №2632/02-14 від 27 червня 2019 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за період з 2018 по 2021 рік нікому не видавались. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець за законом у належний спосіб прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] у виді житлового будинку літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», загальною площею 48,50 кв.м., житловою площею 40,60 кв.м., та земельної ділянки, площею 0,0661 га, кадастровий номер 6311200000:32:027:0002, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Суд задовольняє позов повністю та визнає за позивачем [PERSON] право власності на вказані житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved