Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Військова частина [NUMBER] Національної гвардії України звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 08.07.15 в м. Києві по вул. Саксаганського, сталось ДТП за участю автомобілів Део Ланос військовий номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Toyota Land Cruiser д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Винним у скоєнні вказаного ДТП в судовому порядку було визнано відповідача. Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.12.16 позов ПрАТ «УПСК» до Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України про відшкодування збитків в порядку регресу було задоволено та відповідно стягнуто на користь ПрАТ «УПСК» 33088,46 грн. Виконавши рішення Господарського суду м. Києва в повному обсязі, позивач просить суд стягнути з винної в ДТП особи сплачену грошову суму в порядку регресу. У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. До суду звернувся із заявою, в якій позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.15 в м. Києві по вул. Саксаганського та вул. Льва Толстого, сталось ДТП за участю автомобілів Део Ланос військовий номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Toyota Land Cruiser д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . У вчиненні вказаного ДТП було визнано [PERSON] (а.с. 14) Судом достовірно встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 13.12.16 позов ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України про відшкодування шкоди в розмірі 33088,46 грн. було задоволено повністю. (а.с. 14-16) Як вбачається з виписки за 08.02.17 позивачем було сплачено на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 33088,46 грн. суми страхового відшкодування та 1378, 00 грн. судового збору. (а.с. 23) Правовідносини, що виникли між сторанами, регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов`язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як встановлено у вказаному вище рішенні Господарського суду м. Києва, на момент вчинення ДТП [PERSON] перебував на військовій службі за контрактом з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи те, що позивачем було повністю виконано рішення суду про стягнення суми страхового відшкодування, відповідачем було визнано позовні вимоги в повному обсязі, суд вбачає достатніх підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved