Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 2001 року, в шлюбі мають одну неповнолітню дитину. Після спливу приблизно дев`яти років спільного подружнього життя сімейні відносини між ними почали погіршуватись. Наслідком сімейних конфліктів стало те, що чоловік почав у недостатній мірі приділяти увагу їй як дружині, а також вихованню їхньої дочки. Їхні сімейні стосунки припинено, з квітня 2015 року спільно не проживають, миритись не бажає, оскільки відповідач не приділяє уваги вихованню дочки. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. В судовому засіданні, яке відбулось 04 червня 2015 року відповідач [PERSON] заперечував проти позову, просив надати термін для примирення та пояснив, що не має підстав для розірвання шлюбу, оскільки почав більше приділяти уваги вихованню дочки. 10 серпня 2015 року відповідач в судове засідання не з`явився , причини неявки суду не повідомив. Суд, зі згоди позивача по справі [PERSON] ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про одруження серія I-НМ №067368 вбачається, що 27 квітня 2001 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та Галушка (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис за №10. Від спільного проживання в шлюбі в подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія I-НМ №130638. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2015 року подружжю [PERSON] було призначено чотири місяці для примирення. 19 червня 2015 року позивач [PERSON] подала заяву про відновлення провадження по справі, оскільки відповідач не робить ніяких кроків для примирення, не цікавиться життям дочки, просила шлюб розірвати. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Сімейний союз підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. В ч. 3 ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини . Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини , дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з квітня 2015 року разом не проживають, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідача. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON] .

Outcome: approved