overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою №102 в будинку №65 по вул.Севастопольській в м.Миколаєві. Представник позивача [PERSON] та позивачі надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з′явився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справа розглянута у відсутності відповідача, в порядку заочного розгляду, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] належить на підставі спільної часткової власності 1/2 частині кожний, кімнати № 102 по вул.Севастопольській, 65 в м.Миколаєві, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 03 березня 2014 року. Рішенням (заочне) Центрального районного суду м.Миколаєва від 01.06.2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З 05 березня 2016 року і по сьогоднішній день відповідач не проживає за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно. Також у вказаній квартирі відсутні особисті речі відповідача. Відповідно до копії Акту про не проживання від 10.03.2017 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресою: м.Миколаїв, вул.Севастопольська, 65, кімната 102 з 05 березня 2016 року. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад один рік в кімнаті №102 по вул. Севастопольській, 65 в м.Миколаєві, враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення вказаної кімнати. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачами при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

В квітні 2017 року позивачі звернулись до суду з даним позовом. Вказали, що 23 липня 2001 року вони за біржовим контрактом придбали у відповідача житловий будинок з надвірними спорудами № 20 по вул. Тесленка м. Маріуполя. Просили визнати дійсною угоду купівлі-продажу зазначеного будинку. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Вказали, що виконали всі умови, передбачені договором, сплатили вартість будинку відповідачеві, від нього отримали ключі, документи на будинок. Відповідач в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Позов визнає в повному обсязі. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за біржовим контрактом (договором купівлі-продажу), укладеним на Універсальній товарній біржі «Сприяння» 23.07.2001 року та зареєстрованим в Маріупольському БТІ 15.08.2001 року за № 11423 [PERSON] продав, а [PERSON] та [PERSON] купили будинок № 20 по вул.. Тесленка в м. Маріуполі, площею 45, 9 кв.м. за літ. А, з надвірними спорудами: сарай літ. Г, гараж літ. Д, вбиральня - літ. В, паркан №1. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] 23.04.2005 року уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище на «Толкун». Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони яка виконала угоду визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. З біржового контракту вбачається, що відповідач продав, а позивачі купили будинок № 20 по вул. Тесленка в м. Маріуполі, площею 45, 9 кв.м. за літ. А, з надвірними спорудами: сарай літ. Г, гараж літ. Д, вбиральня - літ. В, паркан №1, розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконали свій обовязок за договором купівлі-продажу. Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за позивачами зареєстроване право приватної власності на вказаний будинок. За таких обставин сторони позбавлені можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець (відповідач у цій справі) мав би надати нотаріусу документ, який підтверджує його право власності на відчужувані частини будинку, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на ці частини будинку за іншою особою (позивачкою у цій справі). З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачами права власності не передбачений законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 25 жовтня 2016 року зареєстрували з [PERSON] шлюб у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 278. Від шлюбу у них дітей немає. [PERSON] вважає реєстрацію шлюбу помилковою, оскільки відносини між ними мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. Просить шлюб розірвати, на примирення не згідна. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 25 жовтня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 278. Проте належна сім'я внаслідок укладення шлюбу не створилась, між сторонами існують неприязні відносини, відсутнє нормальне спілкування, а тому продовжувати шлюбні відносини вони не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 березня 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім'ю. З 2010 року вона проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, від якого має доньку Катерину, [INFO]. На утримання сина відповідач коштів не надає. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ? частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 березня 2003 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконкомом Приворотської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 квітня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід бюджету судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 лютого 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Через різні характери та відсутність взаєморозуміння між ними виникають сварки та скандали. Внаслідок цього вони перестали поважати одне одного, протягом останнього року разом не проживають, сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, які проживають разом з нею і знаходяться на її повному утриманні. Також вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розміром 4000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття та, аліменти у розмірі 1500 грн. на її утримання до досягнення [PERSON] трьох років та, понесені нею судові витрати в сумі 640,00 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 16 лютого 2013 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Мигалківської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з [PERSON] та знаходяться на її утриманні, а вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років по [INFO] року, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10-11), довідками Мигалківської сільської ради (а.с.12, 26,27) та довідкою дошкільного навчального закладу №397 (а.с.28). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене, оскільки відповідач проти позову не заперечував, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати та, стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 4000 гривень на утримання синів [PERSON] та [PERSON], до досягнення дітьми повноліття, та аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1500 гривень, щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох років, починаючи з 21 квітня 2017 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 640,00 грн. та в дохід бюджету судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24 грудня 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через протилежність поглядів на життя, виховання дитини та ведення домашнього господарства. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 24 грудня 2002 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини його доходу, щомісячно, починаючи з 10 квітня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати в сумі 640,00 гривень та в дохід бюджету судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 серпня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сімейні стосунки. Відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї та виховання дитини, зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну силу, в зв'язку з чим вона неодноразово була вимушена звертатися до працівників поліції. Її прохання змінити поведінку залишилися поза увагою відповідача тому вона забрала сина та переїхала жити до своїх батьків. Зараз вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На утримання сина відповідач коштів не надає. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 677 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 серпня 2014 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконкомом Клавдієво-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.26). Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7), актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 677 гривень, щомісячно, починаючи з 12 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 640,00 гривень та в дохід бюджету судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 05 жовтня 2002 року, від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивачка і відповідач вступили до шлюбу 05 жовтня 2002 року (актовий запис № 471). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 08 серпня 1987 року, від спільного життя мають повнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивачка і відповідач вступили до шлюбу 08 серпня 1987 року (актовий запис № 454). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивачки при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11 вересня 2014 року, від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 11.09.2014 року (актовий запис № 87). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивачки при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 11 лютого 2011 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 07.02.2011 р. н. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка та відповідач в судове засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 11 лютого 2011 року, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

В квітні 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 18 червня 2013 року, від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 18.06.2013 року (актовий запис № 226). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved