Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

В квітні 2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт реєстрації розірвання шлюбу між нею та [PERSON] від 03.06.2015 року. В обґрунтування заяви зазначає, що 31.10.2009 між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції в м. Донецьку зроблено відповідний актовий запис №516. 03.06.2015 установою на тимчасово окупованій території України в м. Донецьку прийнято рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [INFO] заявницею народжено дитину від іншого чоловіка - [PERSON] Разом з тим, за позовом [PERSON] до [PERSON] рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 11.01.2017, що набрало законної сили в лютому 2018 року, шлюб між ними розірвано, Заявницею зазначено, що фактичні шлюбні відносини з [PERSON] припинено з січня 2014 року, однак, у зв'язку з тим, що рішення суду про розірвання між ними шлюбу ухвалено лише в січні 2018 року, встановлення факту розірвання шлюбу від 03.06.2015 їй необхідне для отримання свідоцтва про народження дитини від іншого чоловіка. Заявник просить суд встановити факт реєстрації розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 03.06.2015. В судове засідання заявник не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, заяву - задовольнити. Представник заінтересованої особи Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи двічі належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не з'явився, тому суд розглядав справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з положеннями п.4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Аналогічні положення містить аналіз судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення ВСУ від 19.06.2013. Судом встановлено, що заявник - [PERSON], [INFO] перебувала у шлюбі з [PERSON], [INFO], зареєстрованим 31.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №516 (а.с. 10). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 11.01.2018 зазначений шлюб розірвано; рішення набрало законної сили 12.02.2018 (а.с. 18). Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України моментом припинення шлюбу у разі його розірвання судом є день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Нормами прямої дії ст.129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України, що є обов'язковим до виконання. За встановлених обставин, суд констатує, що правовідносини, що існували між подружжям врегульовані рішенням суду від 11.01.2018, що є на даний час чинним та обов'язковим до виконання, внесення змін до встановлених рішенням обставин не допускається. Згідно з ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VІ про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Крім того, суд вправі розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення за таких умов: -якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній); -якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку; -запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події. Відтак, заявником разом із заявою про встановлення факту не подано доказів на підтвердження того, що до пред'явлення заяви заявник звертався до відповідного органу за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 № 1085 із змінами та доповненнями м. Донецьк віднесено до населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, тому всі документи, видані органами з цієї території є недійсними та не створюють юридичних наслідків. Положеннями ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 №2268-VIII встановлено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв'язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях. За вказаних обставин, один з подружжя [PERSON], скориставшись наданим правом, у встановленому порядку, звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області в листопаді 2017 року з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON], за результатами судового розгляду якого, судом ухвалено рішення. Таким чином, документ, на який посилається заявник [PERSON], виданий 03.06.2015 в м. Донецьку, як на доказ факту розірвання шлюбу, не може бути прийнятим судом. Не можуть бути прийняті до уваги й доводи заявника щодо судової практики в аналогічних справах, оскільки, вирішення даної, конкретної заяви прямо залежить від наявності ухваленого судового рішення. Оцінюючи надані заявником докази в їх сукупності, суд вважає, що документом, яким встановлено розірвання шлюбу між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року є саме рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 11.01.2018, що набрало законної сили та на теперішній час не скасовано. Встановлення факту, зазначеного заявником, необхідне для подальшої реєстрації народження дитини згідно з законодавством України. Разом з тим, чинним законодавством України врегульовано можливість внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, передбачене ст. 134 СК України. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що вимоги заявника не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed