Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

В квітня 2018 року публічне акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» (далі ПАТ «ЮНЕКС БАНК») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 15.09.2017 року ПАТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] уклали між собою кредитний договір №002.1.0917.ФО_К від 15.09.2017 року, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 50\~000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 відсотків річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 відсотка щомісячно. Відповідно до кредитного договору позичальник зобовязався повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісією за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 кредитного договору, зі строком погашення кредиту не пізніше 15.09.2020 року. Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідачка платежі належним чином не здійснювала, 19.03.2018 року нею здійснено єдиний платіж на погашення заборгованості в сумі 500 грн., у звязку з чим станом на 27.03.2018 року за нею виникла заборгованість у загальній сумі 64521,54 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У звязку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідачки заборгованість по кредитному договору на загальну суму 64521,54 грн. та судовий збір у розмірі 1762 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509\~ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 15.09.2017 року ПАТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] уклали між собою кредитний договір №002.1.0917.ФО_К, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 50\~000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 відсотків річних, та комісією за обслуговування кредиту 2,99 відсотка щомісячно. Відповідно до кредитного договору позичальник зобовязалася повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісією за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.5 кредитного договору, зі строком погашення кредиту не пізніше 15.09.2020 року (а.с.5-8). Відповідно до п.3.2.2 кредитного договору відповідачка взяла на себе зобовязання щомісяця сплачувати платіж по кредиту, комісії за обслуговування та проценти за користування кредитом у строк не пізніше останнього робочого дня місяця та повернути кредит не пізніше 15.09.2020 року. Згідно п.3.3.2 кредитного договору представником позивача 15.03.2018 року особисто під розпис відповідачці вручено вимогу за вих.№21-464 від 14.03.2018 року про дострокове повернення кредиту та сплату інших платежів за кредитним договором (а.с.18). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1\~ст.550\~ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Як вбачається з п. 4.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахункової за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу. Загальна сума неустойки (штраф, пеня) не може перевищувати 50% суми кредиту. Зобовязання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідачка зобовязання за вказаним договором не виконала. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка не надала суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.77,78 ЦПК України, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення проти позову. Крім того, відповідачка не звернулася до суду з заявою про зменшення розміру пені з підстав, передбачених ч.3 ст. 551 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідачки борг за кредитним договором №002.1.0917.ФО_К від 15.09.2017 року, який згідно розрахунку заборгованості (а.с.16-17) станом на 27.03.2018 року становить суму у розмірі 64521,54 грн., яка складається з: - суми заборгованості за кредитом - 50000 грн.; - суми заборгованості за процентами та комісіями по кредиту 13\~125,34 грн.; - суми пені за порушення умов кредитного договору 1396,20 грн. За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved