overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

В лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 серпня 2008 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 262. Позивач в судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду із заявою про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 серпня 2008 року виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 262, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 23 серпня 2008 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 16.06.2011 року, актовий запис № 39. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

В лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31 серпня 2013 року у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської, актовий запис № 229. Позивач в судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду із заявою про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 серпня 2013 року у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської, актовий запис № 229, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 31 серпня 2013 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11.03.2015 року, актовий запис № 74. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

В лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 259. Від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON]. Позивач в судове засідання не з»явилася, направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомляв. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 06 вересня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво- Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 259, що підтвердужться свідоцтвом про одруження, видане 06.09.2003 р., серія [NUMBER] Від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

В лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 4. Позивач в судове засідання не зявилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду із заявою про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія 1-ОК № 110739 від 03 вересня 2011 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ОК № 233588 від 26.03.2013 року, актовий запис № 126. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімя розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.32). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову (а.с.30, 31). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 02 грудня 2011 року, місце реєстрації: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 370, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [INFO] (а.с. 6). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сімя поновлена бути не може. Відповідачка не змінювала свого прізвища при реєстрації шлюбу (а.с. 5). Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 02.07.2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, це призводить до непорозумінь, близько року проживають окремо, мають різні бюджети, ведуть окремо господарство, шлюбних відносин не підтримують, вважає збереження шлюбу не можливим, просив шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій нею заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 02.07.2014 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 714, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб. Від спільного життя подружжя має сина [PERSON], [INFO], що вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 640 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що за договором позики від 01 червня 2015 року, укладеного в простій письмовій формі між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Самара» та [PERSON], останньому було передано грошову суму в розмірі 50\~000,00 грн. (пятдесят тисяч гривень 00 копійок) з терміном повернення грошей до 01 грудня 2015 року. Гроші передавались в позику з такою умовою, що якщо в зазначений строк гроші не повертаються, то в рахунок боргу відповідач передає у власність позивача незавершену будівництвом будівлю кафе загальною площею 57,5 кв.м., розташовану в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області. Позивачем надано до суду договір позики від 01.06.2015 р., укладений в простій письмовій формі між ТОВ «Агропромисловий комплекс «Самара» та [PERSON]. В п. 1 договору позики сторони зазначили факт передачі в позику 50\~000,00 гривень і зобовязання [PERSON] повернути гроші в строк до 01.12.2015 р. В п. 2 договору було обумовлено зобовязання [PERSON] передати у власність вищевказану будівлю кафе у разі неповернення відповідачем горошових коштів в строк згідно Договору. В установлений договором строк [PERSON] борг не повернув та став ухилятись від виконання своїх зобовязань. Після цього,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 квітня 2015 року уклав з відповідачем договір на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки «Укргазбанк» та встановив ліміт дозволеного овердрафту в сумі 5\~175,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 41,00% річних. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 19 січня 2017 року має заборгованість в сумі 3 131,59 гривень. Тому просив стягнути її з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 квітня 2015 року [PERSON] отримав кредит у вигляді ліміту дозволеного овердрафту на платіжну картку, що підтверджується копією договору СЕS-0001564-15-ОV та додатками до нього (а.с.7-12), копією розписки (а.с.15). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.16-22) станом на 19 січня 2017 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 3 131,59 грн. в тому числі: 675,00 грн. заборгованість за дозволеним овердрафтом; 1716,24 грн. заборгованість за овердрафтом; 43,39 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за користування дозволеним овердрафтом, 696,96 грн. заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву від 20 лютого 2012 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість в сумі 58327,62 гривень. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 58327,62 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 лютого 2012 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви (а.с.12), витягу з тарифів обслуговування кредитних карт (а.с.14), витягу з умов і правил надання банківських послуг (а.с.15-38), нової редакції статуту (а.с.41). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9-10) станом на 31 жовтня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 58327,62 грн. в тому числі: 3995,99 грн. заборгованість за кредитом; 47027,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2753,70 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №012-2008-317 від 19 лютого 2008 року [PERSON] отримав кредит в сумі 23860 швейцарських франків, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,95% річних. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав, тому у нього утворився та існує борг у розмірі 21938 швейцарських франків 78 сантимів, проте позивач вважає за необхідне стягнути суму у розмірі 13\~626 швейцарських франків 00 сантимів, що становить заборгованість позичальника по тілу кредиту. Еквівалент заборгованості в національній валюті станом на дату оплати судового збору (1 швейцарський франк = 26,4455) становить 360\~271 гривень 44 копійки, що становить заборгованість позичальника по тілу кредиту. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №012-2008-317 від 19 лютого 2008 р у розмірі 13626 швейцарських франків 00 сантимів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 23860,00 швейцарських франків, що підтверджується копіями кредитного договору №012-2008-317 від 19 лютого 2008 року та додатками до нього (а.с.7-18), анкети-заяви позичальника (а.с.24-27), меморіального ордера від 19 лютого 2008 року (а.с.28), виписки особового рахунку за 19 лютого 2008 (а.с.29), витягу із Статуту ПАТ «Універсал Банк» (а.с.40). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.30-32) станом на 24 березня 2016 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 21\~938,78 швейцарських франків в тому числі: 1\~071,68 швейцарських франків прострочена заборгованість по кредиту, 20\~867,10 швейцарських франків сума дострокового стягнення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов в межах позовних вимог задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 5534,02 грн.

Outcome: approved