Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В мотивуванні позовних вимог позивач вказав, позивач за Договором позики № 22/12/15 від « 22 » грудня 2015 року передав позичальнику - відповідачу у власність 50'000,00 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником були надані: квитанція №235 до прибуткового касового ордеру від 22.12.2015 року, №236 до прибуткового касового ордеру від 23.12.2015 року, №237 до прибуткового касового ордеру від 24.12.2015 року, №238 до прибуткового касового ордеру від 25.12.2015 року, №239 до прибуткового касового ордеру від 28.12.2015 року. Починаючи з 01.01.2016р. позивач постійно в усній формі вимагав повернення боргу, але відповідач не виконував взяті на себе зобов'язання. До теперішнього часу відповідач борг не повернув, чим взяті на себе зобов'язання не виконав. Згідно ст. 625, 1050 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Сума боргу 50 000,00 (пятдесят тисяч) грн. Сума штрафу за прострочення повернення позики більш ніж на 14 (чотирнадцять) днів передбачена п.2.4 Договору і становить 30% від наданої суми позики, тобто 15000,00 (п'ятнадцять тисяч) грн. Тому позивач на підставі ст. 611, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, вимагає: - стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг за договором позики з урахуванням штрафу у розмірі 65 000,00 (шістдесят пять тисяч) грн. - стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 650,00 грн. Представник позивача на позові наполягав, який визнала відповідачка, що вказали в заявах наданих суду. У разі визнання позову ухвалення рішення відбувається у порядку, визначеному ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законник підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачка своїх заперечень проти доказів наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог, суду не надала. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує права інших осіб. Ст..11 ч.2 ЦПК України передбачено право осіб яки беруть участь у справі, розпоряджатись своїми правами що до предмету спору на власний розсуд. Статтею 59 ч.2 ЦПК України визначено: Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 11 ч.2, 13 ч.1 ЦК України визначено, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з часу передачі грошей. За ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Ст. 612 ч.І ЦК України передбачено, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Outcome: approved