Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

В лютому 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, посилаючись на те, що 09.02.2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Заява позичальника разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та витягом з «Тарифів Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтвердив своїм підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. На підставі п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Також слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов'язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6, на вимогу Банку, виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту на Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов'язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п.п.2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі Мінімального обов'язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. На підставі п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Якщо на дату нарахування процентів Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів. Згідно п. 2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 17.12.2018 року має заборгованість в загальній сумі 26410,07 грн., яка складається з наступного: 12999,57 грн. тіло кредиту, 4308,70 грн. - нараховані проценти за користування кредитом, 7367,99 грн. нарахована пеня, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1233,81 грн. (процентна складова). Посилаючись на ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] ( за довіреністю) у судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.24, 32). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що дійсно отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку «Універсальна» №4149439103079400, строк дії якої до 09/21 року, з встановленим кредитним лімітом спочатку 2000 грн., потів підняли до 7000 грн. Карткою користувався, знімав грошові кошти тому суму основного боргу в розмірі 12999, 57 грн. та нараховані відсотки в розмірі 4308,70 грн. визнає. Не визнає суму нарахованої пені оскільки позивачем вже нараховані штрафи. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.02.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» з встановленим на ній кредитним лімітом зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,6% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг договір про надання банківських послуг складається з заяви позичальника, Пам'ятки клієнта, Умов та Правилами надання банківських послуг, Тарифів (а.с.6-22). Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Пунктом п.2.1.1.12.11 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил клієнт зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом п.2.1.1.5.6 Умов та правил встановлено, що у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову). Позивачем всі зобовязання за договором були виконані належним чином, відповідачу був виданий кредит. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, тобто 71. Статтями 1049 та 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати проценти. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 17.12.2018 року (а.с.5) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 26410,07 грн., яка складається з наступного: 12999,57 грн. тіло кредиту, 4308,70 грн. - нараховані проценти за користування кредитом, 7367,99 грн. нарахована пеня, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1233,81 грн. (процентна складова). Отже, в судовому засіданні встановлено, що зобовязання відповідачем виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Виходячи з наданих доказів, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено заборгованість за сумою тіла кредиту, процентів за користування кредитом загалом 17308,27 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення нарахованої пені у розмірі 7367,09 грн. та штрафів у розмірі 500,00 грн. і 5% від суми заборгованості по кредиту - 1233,81 грн., то суд приходить до такого. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, 2.1.1.12.2.2 і 2.1.1.12.6.1 (а.с.15-21) педбачено застосування пені, як виду цивільно - правової відповідальності, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Умов та правил сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів. Тарифами банку встановлений штраф у розмірі 500,00 грн. і 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, суд вважає, що їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення нарахованої пені у розмірі 7367,99 грн. задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 19042,08 грн., яка складається з наступного: 12999,57 грн. тіло кредиту, 4308,70 грн. - нараховані проценти за користування кредитом, також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1233,81 грн. (процентна складова). Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст.141 КПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 662,41 грн. (12065,57 : 4153,74 = 2,90; 1921,00 : 2,90 = 662,41). Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1392,02 грн. (26410,07 : 19042,08 = 1,38; 1921,00 : 1,38 = 1392,02).

Outcome: partial