Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог за первісним позовом позивачка [PERSON] зазначає, що квартира [ADDRESS], що становить 48/100 частин будинку, та частина земельної ділянки для обслуговування вказаної частини будинку належали її сестрі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Державного акту на право власності на земельну ділянку. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вказане майно. Перша черга спадкоємців за законом відсутня. Позивачка є спадкоємцем другої черги за законом. Крім того, померла залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачці. Остання звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючому документі на спадкову земельну ділянку не зазначені частки кожного із трьох співвласників вказаної земельної ділянки. Спадкоємцем другої черги за законом є також інша сестра померлої - відповідачка [PERSON], однак, вона позбавлена права на спадкування вказаним заповітом. Відповідачам за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], що становить 52/100 частини вказаного будинку. Площа спірної земельної ділянки становить 0,0413 га, а площі її частин відповідно до часток позивачки як спадкоємиці померлої [PERSON] та відповідачів [PERSON], [PERSON] в будинку складає відповідно 0,019824 га та 0,021476 га. Тому позивачка [PERSON] просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме 48/100 частин вказаної земельної ділянки, площа якої складає 0,019824 га. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 05.06.2015 року первісний позов [PERSON] Л.П. в частині позовних вимог про поділ земельної ділянки в натурі залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України у зв'язку з подачею позивачкою такої заяви. 15.07.2014 року відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] звернулися із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про виділ та визнання права власності на 52/100 частин спірної земельної ділянки, площа якої складає 0,021476 га. Ухвалою Коломийського міськрайоного суду від 29.07.2014 року вимоги за первісним за зустрічним позовами об'єднано в одне провадження. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Лебедюк Л.Л. в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві, та просять ці вимоги задовольнити. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] визнала. Відповідачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні вимоги за цим позовом визнали, а зустрічний позов підтримали. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду із заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами визнає, а справу просить розглядати без її участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом також встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] померла [INFO] року, актовий запис № 437 (а.с.10). Даними заповіту, посвідченого 03.12.1997 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Трачук Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №Д-1073, встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно своїй сестрі [PERSON] (а.с.9). Рішенням народного суду м.Коломия Івано-Франківської області від 10.09.1982 року та даними технічного паспорта на житловий будинок (будинковолодіння), виданого Коломийським МБТІ 21.01.1984 року, проведено розподіл житлового будинку в. [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON], яким виділено відповідно 52/100 та 48/100 частин будинку (а.с.17-21, 48, 49). Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 04.04.1984 року нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори Маркеловою І.М., та зареєстрованим в реєстрі за № Д-148, [PERSON] продав [PERSON] (спадкодавцю) 48/100 частин вказаного житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд. Право власності на вказану частину будинку зареєстровано за [PERSON] 07.04.1984 року в Коломийському МБТІ в реєстрову книгу за №1267 (а.с.45, 46). Судом також встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 17.01.2007 року виконавчим комітетом Коломийської міської ради на підставі рішення №387 від 28.11.2006 року, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13550709 від 13.02.2007 року, виданим Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с.11, 12). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 09.01.2007 року виконавчим комітетом Коломийської міської ради на підставі рішення №387 від 28.11.2006 року, та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13461977 від 05.02.2007 року, виданого Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частинах квартира [ADDRESS] (а.с.61, 62). Державним актом серії [NUMBER] на право власності на спірну земельну ділянку площею 0, 0413 га, призначену для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, виданого 24.01.2008 року на підставі рішень Коломийської міської ради від 29.11.2006 року за №325 та від 01.08.2007 року за №681-19/2007, підтверджується право власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на вказану земельну ділянку, її кадастровий номер - [NUMBER]. В графі «Співвласники земельної ділянки» зазначені вказані особи, однак, їх частки не визначені (а.с.5). Згідно з даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого управлінням Держземагентства у Коломийському районі 15.05.2014 року, у вказаному Реєстрі містяться відомості про спірну земельну ділянку, право власності на яку зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі вищевказаного Державного акту (а.с.6-8). Із відповіді державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. від 28.05.2014 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що в Державному акті на право власності на спірну земельну ділянку не зазначені частки її співвласників. При цьому вказано, що посвідчення договору про визначення розміру часток неможливе у зв'язку зі смертю одного із співвласників - [PERSON] (а.с.28). Відповідно до висновку №104 судової земельно-технічної експертизи від 25.02.2015 року СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» рішенням народного суду м.Коломия від 10.09.1982 року проведено розподіл вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями між співвласниками. Згідно з даними технічного паспорту на вказаний будинок від 21.01.1984 року площі квартир відповідно до експлікації наступні: кв. №1- 25,40 кв.м., кв.№2 - 33,30 кв.м. В довідці ОКП «Коломийське МБТІ» від 24.07.2014 року вказані частки цих квартир згідно із вищенаведеним судовим рішенням: квартира №1 - 48/100 частин будинку ([PERSON]), квартира №2 - 52/100 частини будинку ([PERSON], [PERSON]). Станом на день проведення дослідження експертом встановлено, що [PERSON] виконана цегляна прибудова до кв.№2 зовнішніми розмірами в плані 6,48 м х 2,8 м, і розширення веранди власниками кв.№1 зовнішніми розмірами в плані 3,17 м х 1,46 м. В зв'язку з цим площі квартир збільшилися: площа кв.№1 - 31,8 кв.м., площа кв.№2 - 46,2 кв.м. Фактична загальна площа спірної земельної ділянки складає 0,0413 га, що відповідає площі, вказаній у Державному акті (124-141). В даному висновку також зазначено про неможливість надати варіанти розподілу спірної земельної ділянки, з урахуванням необхідності дотримання санітарних і протипожежних вимог. Згідно з правилами ч.4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Частиною 4 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що в зв'язку з наведеними обставинами позивачка за первісним позовом як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті своєї сестри не взмозі оформити свої права на вказану частку земельної ділянки, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - на належну їм частку цієї ділянки. Тому позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. 392 ЦК України та,

Outcome: approved