Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

В листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовував його тим, що в 1968 році у шестирічному віці він зазнав каліцтво у від-критому трансформаторному пункті №1298. Позивач з дитинства став інвалідом 2 групи довічно. Рішенням Залізничного районного народного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року відповідач був визнаний у заподіянні шкоди у звязку з каліцтвом [PERSON] Крім того, за позивачем було визнано право на відшкодування шкоди, повязаної з втратою професійної працездатності. В 1988 року він здобув вищу освіту та став кваліфікованим спеціалістом в галузі історії та суспільствознавства. В подальшому [PERSON] працював на посаді помічника-консультанта народного депутата України, йому був присвоєний сьомий ранг державного службовця. Водночас, у звязку з заподіяним каліцтвом він втра-тив 100% професійної працездатності. Середня заробітна плата штатного працівника за кваліфікацією позивача становить 16954 гривні в місяць. Ці обставини свідчать про те, що в період часу з 1 серпня 2016 року по 1 серпня 2018 року [PERSON] була заподіяна шкода, повязана з втратою професійної працездатності, в розмірі 288218 гривень. ПАТ «Київенерго» виплатив позивачу грошові кошти в розмірі 35702 гривень. Водночас, відпо-відач відмовляється відшкодувати [PERSON] іншу частину заподіяної йому шкоди. У звязку з цим позивач зазнав душевні переживання. У такий спосіб йому заподіяна моральна шкода. Тому [PERSON] просив суд стягнути з ПАТ «Київенерго» шкоду, по-вязану з втратою професійної працездатності, в розмірі 252516 гривень та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень. В ході розгляду цивільної справи [PERSON] двічі подавав заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с.22, 33): просить стягнути з відповідача шкоду, повязану з втратою професійної працездатності, в розмірі 369150 гривень 28 копійок та моральну шкоду в розмірі 100000 гривень. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на відсутність в мате-ріалах цивільної справи доказів на підтвердження того, що позивач втратив 100% професійної працездатності. Крім того, в період часу з 1 серпня 2016 року по 1 серпня 2018 року ПАТ «Київенерго» добровільно відшкодовувало позивачу шкоду, повязану з втратою ним професійної працездатності, в повному обсязі. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких під-став. З мотивувальної частини рішення Залізничного районного народного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року (а.с.7-8) вбачається, що 23 червня 1968 році [PERSON], якому на той час виповнилось лише 6 років, зазнав каліцтво у відкритому трансформаторному пункті №1298. На підставі ч.5 ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуван-ню. Рішенням Залізничного районного народного суду м. Києва від 23 вересня 1969 року (а.с.7-8) відповідач був визнаний у заподіянні шкоди у звязку з каліцтвом [PERSON] Крім того, за позивачем було визнано право на відшкодування шкоди, повязаної з втра-тою професійної працездатності. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкоду-вати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності. Згідно з ч.1, абз.3 ч.3 ст.1197 цього ж Кодексу розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя заробітку (доходу), що підлягає від-шкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоровя, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездат-ності. Якщо потерпілий на момент завдання йому шкоди не працював, його середньо-місячний заробіток (дохід) обчислюється, за його бажанням, виходячи з його заробітку до звільнення або звичайного розміру заробітної плати працівника його кваліфікації у цій місцевості. Як вбачається з висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №6 від 11 квітня 2014 року (а.с.16-19), відсоток втрати [PERSON] професійної працездатності становить не менше 100%. Крім того, з мотивувальної частини рішення Апеляційного суду Київської області від 29 листопада 2016 року (а.с.194-197) також було встановлено, що позивач втратив професійну працездатність на 100%. На підставі ч.5 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. З копії диплому серії ПВ №768636 (а.с.9) вбачається, що в червні 1988 року [PERSON] здобув вищу освіту та став кваліфікованим спеціалістом в галузі історії та суспіль-ствознавства. В період часу з 6 червня 2006 року до 14 грудня 2006 року він працював на посаді помічника-консультанта народного депутата України, йому був присвоєний сьомий ранг державного службовця. Ці обставини підтверджуються копією трудової книжки серії БТ-1 №6118618 (а.с.10-11). Як вбачається з копією листа заступника начальника Головного управління статис-тики №15.3-07/360 від 31 січня 2018 року (а.с.34), станом на день розгляду цивільної справи в суді середня заробітна плата штатного працівника за кваліфікацією позивача становить 23814 гривень 84 копійки. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що в період часу з 1 серпня 2016 року по 1 серпня 2018 року [PERSON] була заподіяна шкода, повязана з втратою про-фесійної працездатності, в розмірі 404852 гривень 28 копійок (23814,84 х 17). З копій платіжних доручень (а.с.128-175) вбачається, що протягом вказаного періоду часу ПАТ «Київенерго» відшкодувало позивачу шкоду, повязану з втратою професійної працездатності, в розмірі 35702 гривень. Водночас, відповідач відмовляється добровільно відшкодувати [PERSON] іншу частину цієї шкоди в розмірі 369150 гривень 28 копійок (404852,28 35702). З огляду на це суд вважає, що з ПАТ «Київенерго» на користь позивача належить стягнути шкоду, повязану з втратою професійної працездатності, в розмірі 369150 гривень 28 копійок. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що у звязку з невиконанням ПАТ «Київенерго» зобовязання по відшкодуванню позивачу шкоди, по-вязаної з втратою професійної працездатності, [PERSON] були спричинені душевні страждання. З огляду на це суд вважає, що підстави для додаткового стягнення з ПАТ «Київ-енерго» на користь позивача моральної шкоди в розмірі 100000 гривень відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити.

Outcome: partial