Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

В квітні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку, загальною площею 66,0 кв.м., житловою 45,7 кв.м., який розташовано за адресою: Дніпропетровська область, Чечелівський район, місто Дніпро, вул. Новошкільна, буд. 118. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 26 вересня 2010 року померла його мати - [PERSON], яка на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована у вищевказаному житловому будинку. Після її смерті відкрилася спадщина на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями. Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до третьої особи з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, йому було відмовлено, оскільки ним не був наданий правовстановлюючий документ на житловий будинок. Так, земельна ділянка за адресою вул. Поточна, буд. 8а (нині Новошкільна буд. 118), була надана його батькові - [PERSON] для будівництва житлового будинку рішенням Солонянської районної ради від 19 грудня 1964 року. Разом зі своєю дружиною, [PERSON], [PERSON] збудували будинок та в лютому 1980 року оформили технічний паспорт на житловий будинок на ім'я [PERSON]. Зареєстрували своє місце проживання в 1981 році. [PERSON] помер 13 липня 1993 року. Проте, мати позивача за свого життя так і не встигла отримати правовстановлюючий документ на будинок та зареєструвати своє право власності, відповідно до норм чинного законодавства. Таким чином, [PERSON] набула право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Новошкільна, 118, так як збудувала будинок на відведеній для будівництва території, отримала технічні документи, а саме технічний паспорт на житловий будинок, у зв'язку з чим житловий будинок за вказаною адресою є частиною спадкової маси, право на яку відкрилось після її смерті. Оскільки оформити спадок на вищезазначений житловий будинок через нотаріальну контору позивач не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього, він був змушений звернутися до суду з позовною заявою про захист своїх спадкових прав. Ухвалою суду первісну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, у даній справі - Першу дніпровську державну нотаріальну контору, було замінено на належну третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Третю дніпровську державну нотаріальну контору. В судовому засіданні представник позивача усно уточнив позовні вимоги останнього та просив визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку, загальною площею 66,0 кв.м., житловою 45,7 кв.м., який розташовано за адресою: Дніпропетровська область, Чечелівський район, місто Дніпро, вул. Новошкільна, буд. 118, за законом після смерті його матері - [PERSON]. Уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без її участі у звязку із виробничою завантаженістю. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають повністю по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть [PERSON] 1-КИ № 364976, виданим 04.10.2010 року відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис № 7084 від 04.10.2010 року (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач стверджував у своєму позові, а його представник в судовому засіданні, що [PERSON] є рідною матірю позивача, у звязку з чим він є спадкоємцем до майна померлої. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В той же час, позивачем та його представником не доведено суду належними та допустимими доказами, що померла є його рідною матірю позивача, зокрема, суду не надано свідоцтва про його народження, актовий запис тощо, при цьому не повідомлено суду про те, що у сторони позивача виникли труднощі з отриманням таких доказів. Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, вищевказана обставина не доведена суду належними, в розумінні §1 Глави 5 чинного ЦПК України, доказами. Крім того, стороною позивача було зазначено, що спірний будинок, який позивач вважає спадщиною після смерті [PERSON], був збудований подружжям - [PERSON] та [PERSON], на земельній ділянці, яка була виділена [PERSON] рішенням Солонянської районної ради від 19 грудня 1964 року, а після смерті останнього в 1993 році, будинок успадкувала [PERSON]. Проте, знову ж таки, стороною позивача не доведено суду належними та допустимими доказами, що вказані особи перебували у шлюбі, а також, що вони є батьками позивача. А як було зазначено вище - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Більш того, позивачем зазначено в позові, що його батьком є [PERSON], тоді як з свідоцтва про смерть [PERSON] 1-КИ № 299932 від 07.11.2000 року (а.с.9), яке він надав на підтвердження смерті його, як він вказав, батька, вбачається, що померла фізична особа - [PERSON]. Дана обставина ніяким чином необґрунтована в позові та доказів того, що зазначені особи є одним і тим же самим лицем, суду не надано. Так само критично суд ставиться й до доказу, наданого позивачем, у вигляді довідки № 53, в якій зазначено, що [PERSON] рішенням Солонянської районної ради від 19 грудня 1964 року була надана земельна ділянка за адресою вул. Поточна, буд. 8а для будівництва житлового будинку, оскільки у цій довідці зазначено «виконкому Красногврдійського», потім закреслено Красногвардійського та виправлено на «Солонянського», але вказане виправлення належним чином не завірено, а оригінал цієї довідки суду не наданий. При цьому, сама довідка підписана завідуючим Красногвардійським райкомунгосподарством [PERSON], що є не зрозумілим, якщо рішення «виконкому Солонянського». Посилання же сторони позивача на технічний паспорт на спірний житловий будинок \~ \~ \~ \~, як доказ на підтвердження його позовних вимог, є безпідставним, оскільки вказаним документом не підтверджуються, заявлені позивачем обставини, крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачеві в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed