Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 25.04.2015 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 50 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказував, що підписана відповідачем заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, являє собою кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві. Посилаючись на порушення боржником умов повернення кредиту, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 26 250,05 грн., яка складається із заборгованості: тілом кредиту - 14 083,40 грн.; відсотками за користування кредитом - 2 656,35 грн.; пенею за прострочене зобов'язання - 6 934,11 грн.; пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 850 грн.; штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. фіксованої частки та 1 226,19 грн. за процентною складовою, а також стягнути 1 378 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, а розгляд справи просила проводити без її участі. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 25.04.2015 року між сторонами у справі укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.10). Пунктом 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг (Умов) встановлено, що під борговими зобов`язаннями за кредитом сторони узгодили зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Відповідно до п. 2.1.1.12.2 Умов, за користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01 % від суми операцій за рахунок кредиту. В разі погашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому здійсненні трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). Згідно п. 2.1.1.12.6 Умов, на боргові зобов'язання за кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (п. 2.1.1.5.5 Умов). Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. З матеріалів справи вбачається, що станом на 25.09.2016 року перед відповідачем виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 26 250, 05 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 14 083,40 грн.; відсотками за користування кредитом - 2 656,35 грн.; пенею за прострочене зобов'язання - 6 934,11 грн.; пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 850 грн., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. фіксованої частки та 1 226,19 грн. за процентною складовою. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов'язанням у повному обсягу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 1 378 грн. сплаченого судового збору та 400 грн. витрат за оплату публікації оголошення в газеті «Час Київщини». Враховуючи викладене,

Outcome: approved