Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця та стягувати їх починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином [PERSON], трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 червня 2014 року між [PERSON] та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дітей, добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться. Крім того, відповідач порушує права позивача, передбачені ч.2 та ч.4 ст.84 СК України, у звязку з тим, що вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Відповідач офіційно працює в аеропорту «Бориспіль», кафе «Coffee CUP» менеджером, де отримує заробітну плату у розмірі 10000 гривень, проте офіційна ставка складає 6000 гривень. Тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей та дружини. Сторони у судове засідання не зявились. Вони подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, позивач [PERSON] зазначила, що на позові наполягає та просить суд його задовольнити, а відповідач [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14 червня 2014 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Косовець) К.П., та [PERSON], зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 196959 (а.с.6). Від цього шлюбу вони мають двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.7,8), довідкою КП «ЖЕК-1» №1048 від 01 липня 2016 року про реєстрацію місця проживання [PERSON] (а.с.9), актом обстеження житлово-побутових умов від 01 липня 2016 року (а.с.10). У відповідності до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 та ч.1 ст.182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, спосіб сплати аліментів залежить від того, чи має платник аліментів постійний або нерегулярний, мінливий дохід. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітніх синів [PERSON] та [PERSON], оскільки перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Відомості про те, що відповідач [PERSON] має незадовільний стан здоров'я, в матеріалах цивільної справи відсутні; інші діти, непрацездатні дружина та батьки на його утриманні не перебувають. Крім цього, відповідач працює на посаді адміністратора залу в ТОВ «Кофе бар плюс» та його дохід за період з 01 лютого 2016 року по 31 липня 2016 року склав 50289 гривень 27 копійок, що підтверджується довідкою, виданою генеральним директором [PERSON] Враховуючи викладене, розмір аліментів, які належить щомісячно стягувати з [PERSON] на утримання малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] повинен становити 1/3 частину доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів забезпечить мінімальне утримання дітей та не погіршить матеріальний стан платника аліментів. У відповідності до ч.2 та ч.3 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітніми синами. Тому суд вважає, що відповідач має змогу надавати дружині грошове утримання, до досягнення молодшою дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Доказів неможливості надання ним такої допомоги судом не встановлено. До такого висновку, суд приходить також з того, що максимальний розмір аліментів, який може бути призначений для стягнення з відповідача не може перевищувати половини заробітної плати (доходу) останнього. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, не сплатила судові витрати, вони присуджуються судом з відповідача в дохід держави. При предявленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від його сплати. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved