Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідач є батьком їх дитини - [PERSON], 2013 р.н. Відповідач не цікавляться життям дитини, не приділяє увагу її вихованню, не надає матеріальної допомоги на її утримання. За таких умов позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд його задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав. Також просить стягнути аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Допитана за правилами свідка позивачка розповіла про обставини, що описані вище, і додала, що батько дитини двічі приїздив до неї: після народження дитини та в 2014 році. З того часу він не цікавиться життям дитини; не проявляє ніякого інтересу до дитини; не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. За таких умов просить суд задоволити заявлений нею позов. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та відповідач є батьками дитини - [PERSON], 2013 р.н. Відповідач двічі приїздив до позивачки: після народження дитини, та в 2014 році. З того часу він не цікавиться життям дитини; не проявляє ніякого інтересу до дитини; не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Свідок [PERSON] надав суду показання про те, що відповідач в 2014 році відвідав Україну та повідомив про те, що він не бажає проживати з позивачкою. Він не проявляє ніякого інтересу до дитини. Також не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до висновку органу опіки і піклування № 330 від 27.03.2014 року, Клеванська селищна рада Рівненського району Рівненської області (як орган опіки та піклування) вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини - [PERSON], оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. В судовому засіданні представник Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області підтримала даний висновок. При прийнятті рішення суд зважає на наступне. Обов'язки та права батьків щодо виховання дитини є основними серед всього комплексу батьківських прав та обов'язків, які закріплені сімейним законодавством. Всі інші права та обов'язки батьків щодо їхніх дітей покликані забезпечувати належне виконання батьками свого основного обов'язку - виховувати дитину. Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Батьки зобов'язані також піклуватися про фізичний розвиток дитини, який, в свою чергу, тісно пов'язаний зі здоров'ям дитини. Обов'язку батьків піклуватися про духовний розвиток дитини кореспондує право дитини на духовний розвиток, яке включає в себе: право на освіту; право на прояв своїх здібностей; право на свободу світогляду і віросповідання; право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Таким чином, батьки мають сприяти одержанню дитиною належної освіти, прояву нею своїх здібностей, розширенню її світогляду, її самовизначенню щодо сповідання певної релігії або не сповідання ніякої, її зайняттям літературною, художньою, науковою, технічною творчістю. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не виконує положення ст. 150 СК України, положення інших законодавчих актів щодо обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Стаття 164 СК України передбачає підстави для позбавлення судом батьківських прав батьків щодо їх дітей, і такі обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним. В той же час позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення. У зв'язку з тим, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на її утримання, позивачка змушена звернутися до суду. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Суд враховує положення ст.ст. 181, 182, 183 СК України, приймає до уваги що обов'язок з утримання дитини покладений на обох батьків. З відповідача на користь позивачки на утримання дитини слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів). Визначаючи такий розмір аліментів суд керується тим, що сторони мають одну дитину. І визначення розміру аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача не відповідає усталеній практиці з розгляду справ даної категорії та покладатиме на відповідача надмірне фінансове навантаження. Розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України. Оскільки позивачкою були сплачені судові витрати за одну з позовних вимог, то з відповідача слід стягнути судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. (позовні вимоги про стягнення аліментів).

Outcome: partial