Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

В квітні 2019 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 15.08.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райфайзенбанк Україна» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-В00/240/2006 від 15.08.2006 року. Згідно з кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки [PERSON] від 15.08.2006 року банк надав останньому кредит в сумі 37000 доларів США. 27.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором № ML-В00/240/2006 від 15.08.2006 року. Таким чином до ТОВ«ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № ML-В00/240/2006 від 15.08.2006 року. Відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки зазначені в кредитному договорі. Станом на 25.03.2019 року заборгованість [PERSON] по тілу кредиту за кредитним договором складає 10349, 04 доларів США. Згідно з п.3.1.1. ст.. 3 частини 2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором позичальник зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту [PERSON] нарахована пеня в розмірі 158331, 06 грн. 19.09.2006 року в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору було укладено договір поруки № SR- В00/240/2006 від 15.08.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Відповідно до п.1.1. ст. 1 договору поруки [PERSON] прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його зобов`язань. Також п.1.2 ст. 1 договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і до поручителя. Згідно п.3.1. та п. 3.2. ст. 3 договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов`язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель приймає на себе зобов`язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому кредитором, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора. Вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-В00/240/2006 від 15.08.2006 року [PERSON] було направлено 25.02.2019 року, однак вона у зазначений строк не виконана. Просили суд, стягнути [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № ML-В00/240/2006 від 15.08.2006 року в сумі 10 349, 04 доларів США, пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмові 158331,06 грн. та 6595, 97 грн. судового збору. Представник позивача Гавриш С.І. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. В матеріалах справи міститься заява від 03.06.2019 року про визнання [PERSON] позовних вимог (а.с.99). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 15.08.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райфайзенбанк Україна» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-В00/240/2006 від 15.08.2006 року. Згідно з кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки [PERSON] від 15.08.2006 року банк надав останньому кредит в сумі 37000 доларів США (а.с.7-10). 27.05.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором № ML-В00/240/2006 від 15.08.2006 року. Таким чином до ТОВ«ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № ML-В00/240/2006 від 15.08.2006 року. Відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки зазначені в кредитному договорі (а.с.36-44). Станом на 25.03.2019 року заборгованість [PERSON] по тілу кредиту за кредитним договором складає 10349, 04 доларів США. Згідно з п.3.1.1. ст.. 3 частини 2 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором позичальник зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту [PERSON] нарахована пеня в розмірі 158331, 06 грн.(а.с.31). 19.09.2006 року в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору було укладено договір поруки № SR- В00/240/2006 від 15.08.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Відповідно до п.1.1. ст. 1 договору поруки [PERSON] прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його зобов`язань. Також п.1.2 ст. 1 договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і до поручителя (а.с.11). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47 - 49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тому суд вважає вимоги позивача про стягнення з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № ML-В00/240/2006 від 15.08.2006 року в сумі 10 349, 04 доларів США, пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмові 158331,06 грн. та 6595, 97 грн. судового збору такими, що засновані на законі, оскільки позичальник не виконував умови договору та має заборгованість, тому відповідачі повинні відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 6595,97 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved