Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

В липні 2013 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою, що була уточнена 26 лютого 2014 року, в якій просила постановити рішення, яким стягнути з відповідачки на її користь основний борг за договором позики від 01 червня 2010 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 1 095 317 грн. 46 коп., суму штрафу за порушення зобов'язання за договором позики у розмірі 10 869 404 грн. 24 коп. та суму судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що 01 червня 2010 року між нею та відповідачкою був укладений договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого [PERSON] (29.09.2010 року у зв'язку з укладенням шлюбу прізвище було змінено на «[PERSON]») надала у позику грошові кошти у розмірі 808 350 грн., що на момент укладення договору еквівалентно 102 000 доларів США, а [PERSON] зобов'язалась повернути у строк до 10 вересня 2010 року суму позики в розмірі 396 250 грн., що на момент повернення має бути еквівалентно 50 000 доларів США, а решту, тобто 412 100 грн., що на момент повернення має бути еквівалентно 52 000 доларів США - не пізніше 01 червня 2011 року. Відповідачка не виконала умови договору позики у відповідні строки. Прострочення першого платежу почалося з 11 вересня 2010 року, враховуючи курс долару США встановлений НБУ станом на 26 лютого 2014 року простроченим платежем є сума 471 345 грн. Прострочення другого платежу почалося з 02 червня 2011 року, враховуючи курс долару США встановлений НБУ станом на 26 лютого 2014 року простроченим платежем є сума 490 198 грн. 80 коп. При цьому, прострочення платежів тривало до 26 лютого 2014 року. Крім того, сума штрафу за порушення зобов'язання за договором позики за період з 11 вересня 2010 року по 26 лютого 2014 року складає 5 962 514 грн. 25 коп., а за період з 02 квітня 2011 року по 26 лютого 2014 року - 4 906 889 грн. 99 коп. У зв'язку з тим, що відповідачка своїх зобов'язань не виконала, позивачка вимушена була звернутися з позовом до суду. У судове засідання позивачка не з'явилася, але від її представника надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Але від неї надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку із знаходженням її представника у відпустці, а доказів цього вона не надала. Суд визнав третю неявку відповідачки та її представника неповажною. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як встановлено в судовому засіданні, 01 червня 2010 року між [PERSON] (з 29.09.2010 року - [PERSON]) та [PERSON] був укладений договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого [PERSON] надала у позику грошові кошти у розмірі 808 350 грн., що на момент укладення договору еквівалентно 102 000 доларів США, а [PERSON] зобов'язалась повернути суму позики у строк до 10 вересня 2010 року готівкою 396 250 грн., що на момент повернення має бути еквівалентно 50 000 доларів США, а решту - 412 100, що на момент повернення має бути еквівалентно 52 000 доларів США - не пізніше 01 червня 2011 року. До теперішнього часу відповідачка кошти позивачці не повернула. Що стосується посилань позивача в уточнених вимогах, що сума боргу повинна бути розрахована відповідно до еквіваленту 50 000 доларів США по курсу НБУ на момент повернення, то суд не бере до уваги дані посилання, оскільки вони є безпідставні та необгрунтовані, та такими що спростовуються самим договором позики, згідно п. 5 якого зазначено, що повернення суми позики повинно бути здійснено шляхом передачі грошових коштів позикодавцеві готівкою у сумі 396 250 грн. до 10.09.2010 року, а решту суми 412 100 грн. до 01.06.2011 року. Таким чином, основний борг відповідачки станом на день винесення рішення складає - 808 350 грн., які необхідно стягнути з відповідачки на користь позивачки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З договору позики вбачається, що відповідачка зобов'язалася повернути борг у розмірі 396 250 грн. до 10.09.2010 року. Час прострочення виконання відповідачкою грошового зобов'язання становить період з 11.09.2010 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобов'язання, по 26.02.2014 року, тобто як в своїх позовних вимогах заявляє позивачка. Починаючи з цієї дати належить здійснювати розрахунок 3 % річних. Час прострочення виконання відповідачкою цього грошового зобов'язання складає 1265 днів. Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України належать позивачу за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 365 днів = 0,008219178 (сума основного боргу х 0,008219178 / 100) х кількість днів прострочення зобов'язання = сума пені. За період з 11.09.2010 року по 26.02.2014 року Таким чином сума 3 % річних за сумою боргу у розмірі 396 250 грн. за вищевказаний період складає 41 199 грн. 14 коп. Також, з договору позики вбачається, що відповідачка зобов'язалася повернути борг у розмірі 412 100 грн. до 01.06.2011 року. Час прострочення виконання відповідачкою цього грошового зобов'язання становить період з 02.06.2011 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобов'язання, по 26.02.2014 року, тобто як в своїх позовних вимогах заявляє позивачка. Починаючи з цієї дати належить здійснювати розрахунок 3 % річних. Час прострочення виконання відповідачкою цього грошового зобов'язання складає 1001 дні. За період з 02.06.2011 року по 26.02.2014 року Таким чином сума 3 % річних за сумою боргу у розмірі 412 100 грн. за вищевказаний період складає 33 905 грн. 10 коп. Загальна сума 3% річних складає: 41 199 грн. 14 коп. + 33 905 грн. 10 коп. = 75 104 грн. 24 коп. Що стосується індексу інфляції, то розрахунок індексу інфляції повідомляється Листом Національного банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Індекс інфляції за період з 09.2010 року по 02.2014 року визначений: У вересні 2010 - 102,9 % У жовтні 2010 - 100,5 % У листопаді 2010 - 100,3 % У грудні 2010 - 100,8 % У 2011 році - 104,6 % У 2012 році - 99,8 % У 2013 році - 100,5 % У січні 2014 - 101,0 % У лютому 2014 - 100,9 % Загальний індекс інфляції за вищезазначений період складає 11,2 %. Сума індексу інфляції за період з 11.09.2010 року по 26.02.2014 року становитиме: 396 250 грн. х 11,2 % = 44 380 грн. Індекс інфляції за період з 06.2011 року по 02.2014 року визначений: У червні 2011 - 100,4 % У липні 2011 - 98,7 % У серпні 2011 - 99,6 % У вересні 2011 - 100,1 % У жовтні 2011 - 100,0 % У листопаді 2011 - 100,1 % У грудні 2011 - 100,2 % У 2012 році - 99,8 % У 2013 році - 100,5 % У січні 2014 - 101,0 % У лютому 2014 - 100,9 % Загальний індекс інфляції за вищезазначений період складає 1,3 %. Сума індексу інфляції за період з 02.06.2011 року по 26.02.2014 року становитиме: 412 100 грн. х 1,3 % = 5 357 грн. 30 коп. Таким чином загальна сума індексу інфляції за зазначені позивачкою періоди становитиме: 44 380 грн. + 5 357 грн. 30 коп. = 49 737 грн. 30 коп. Але згідно уточнених вимог позивачка просить стягнути індекс інфляції лише за період з 11.09.2010 року по 26.02.2014 року у розмірі 46 482 грн. 70 коп., оскільки як вбачається з розрахунку позивачки за період з 02.06.2011 року по 26.02.2014 року індекс інфляції відсутній (- 2046,61). Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, то позов в частині стягнення суми індексу інфляції повинен бути задоволений в межах заявлених вимог, тобто з відповідачки на користь позивачки слід стягнути індекс інфляції у розмірі 46 482 грн. 70 коп. Відповідно до п. 7 договору позики, у разі порушення зобов'язання за поверненням суми боргу у строк, позичальник зобов'язаний сплатити суму позики та штраф у розмірі один відсоток від простроченої суми за кожен день прострочки. Що стосується позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми штрафу відповідно до п. 7 спірного договору у розмірі 10 869 404 грн. 24 коп., то дані вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а у відповідності до ст. 258 ЦК України спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з матеріалів справи відповідачка порушила свої зобов'язання щодо повернення позики ще у вересні 2010 року та відповідно у червні 2011 року. Позов про примусове стягнення грошових коштів за договором подано лише 03.07.2013 року, а тому до вимог щодо стягнення штрафу необхідно застосувати правила позовної давності, а саме розраховувати та стягнути штраф, передбачений договором позивачка може лише за період з 03.07.2012 року, оскільки позов було подано лише 03.07.2013 року. Таким чином сума штрафу за яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки розраховується наступним чином: з 03.07.2012 року по 26.02.2014 року кількість прострочених днів за невиконаними зобов'язаннями складає 604 дні. 1 % від простроченої суми зобов'язання у розмірі 396 250 грн. складає 3 962 грн. 50 коп., а тому необхідно 3 962 грн. 50 коп. х на 604 дні = 2 393 350 грн. За зобов'язанням у розмірі 412 100 грн. з 03.07.2012 року по 26.02.2014 року кількість прострочених днів за невиконаними зобов'язаннями складає 604 дні. 1 % від простроченої суми зобов'язання у розмірі 412 100 грн. складає 4 121 грн., а тому необхідно 4 121 грн. х на 604 дні = 2 489 084 грн. Загальна сума штрафу за невиконання зобов'язання становить: 2 393 350 грн. + 2 489 084 грн. = 4 882 434 грн. Таким чином, загальна сума, яку необхідно стягнути з відповідачки на користь позивачки, визначається наступним чином: - сума основного боргу за договором позики 808 350 грн., 3 % річних у розмірі 75 104 грн. 24 коп., індекс інфляції у розмірі 46 482 грн. 70 коп., штраф у розмірі 4 882 434 грн., а всього 5 812 370 грн. 94 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки повинно бути стягнено сплачені судові витрати по справі у розмірі 3 326 грн. 30 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial