Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

В листопаді 2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі ПАТ ВіЕйБі Банк) звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 19.03.2008р. банк та відповідач уклали кредитний договір № 08/279, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 9561,39 доларів США у тимчасове користування по 19 березня 2015 року включно, на придбання транспортного засобу ZAZ, модель TF699Р-71, зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 12,5%, які в подальшому були збільшені до 17,5% річних та повернення шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до графіку, який є невід'ємною частиною договору. Відповідач умови договору не виконує внаслідок чого станом на 25.09.2014р. утворилась заборгованість в сумі 151340,83грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19.03.2008р. банк та відповідач уклали кредитний договір № 08/279, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 9561,39 доларів США у тимчасове користування по 19 березня 2015 року включно, на придбання транспортного засобу ZAZ, модель TF699Р-71. Відповідно до п. 1.4 договору плата за користування кредитним коштами складає 12,5% від суми виданого кредиту. Додатковим договором № 1 від 17 листопада 2008 року розмір процентної ставки збільшено до 17,5% річних. Відповідно до п.1.3.1 за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту позичальника в розмірі 62,77грн., що становить 0,13 % від суми кредиту. Згідно п. 4.3. на несвоєчасне або повне або часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну або часткову сплату процентів, позичальник сплачує штраф в розмірі 25 % від суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів, строк сплати яких настав. Банк належним чином виконав умови договору, перерахувавши суму кредиту на позичковий рахунок позичальника. Відповідач після отримання кредиту з червня 2008 року не виконує належним чином своїх зобов'язань, у зв'язку з чим станом на 25.09.2014р.. заборгованість за кредитом становить 151340,83грн., в т.ч. заборгованість по тілу та відсоткам 11096,75 доларів США, що еквівалетно 143638,84грн., комісія за розрахункове обслуговування в сумі 3325,90грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 4376,09грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних відносин) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повергнення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штраформ є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного ба неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON], порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконує умови кредитного договору № 08/279від 19.03.2008 р., що є підставою для стягнення суми заборгованості 151340,83грн., в т.ч. заборгованість по тілу та відсоткам 11096,75 доларів США, що еквівалетно 143638,84грн., комісія за розрахункове обслуговування в сумі 3325,90грн., штраф за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 4376,09грн., за відповідним кредитним договором. Судові витрати в сумі 1513,41грн. згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved