Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничий вектор» про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2006 року між ним та ТОВ «Виробничий вектор» укладено договір № 0100/007 про участь у будівництві об'єкту нерухомості, відповідно до якого він зобов'язався повністю оплатити вартість Лоту облігацій за договором купівлі-продажу облігацій, а забудовник зобов'язується збудувати об'єкт нерухомості (двокімнатну квартиру загальною площею 96,44 кв.м. в будівлі 2-А, 7 поверх, № 35) у складі об'єкта будівництва та передати його позивачу в погашення Лоту облігацій у порядку, строки та на умовах, визначених договором. Об'єкт будівництва введено в експлуатацію 21.11.2013 року та 24.12.2013 року йому присвоєно поштову адресу. Зазначає, що він добросовісно виконав необхідні дії стосовного повної оплати Лоту облігацій та їх погашення, а забудовником станом на 09.07.2010 року не передано об'єкт нерухомості, не підготовлено для підписання акт прийому-передачі об'єкта нерухомості та не надано копії технічної документації на об'єкт нерухомості, тому просив зобов'язати відповідача передати позивачу об'єкт нерухомості та здійснити державну реєстрацію права власності позивача на об'єкт нерухомості та стягнути з позивача витрати по сплаті судового збору. В процесі розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати за ним право власності на об'єкт нерухомості - двокімнатну квартиру № 35 загальною площею 96,44 кв.м., розташовану на 7 поверсі об'єкта будівництва, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідача провести державну реєстрацію право власності позивача на вказаний об'єкти нерухомості та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні позивач позовні вимоги та заяву про уточнення позовних вимог підтримав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд за згоди позивача, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 09.11.2006 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничий Вектор» укладено договір № 0100/007 про участь у будівництві, відповідно до якого [PERSON], як інвестор, зобов'язався повністю оплатити вартість Лоту облігацій за договором купівлі-продажу облігацій, а також пред'явити такий Лот облігацій до погашення ТОВ «Виробничий Вектор», як забудовнику, а ТОВ «Виробничий Вектор» зобов'язується збудувати об'єкт нерухомості у складі об'єкта будівництва та передати його [PERSON] в погашення Лоту облігацій у порядку, строки та на умовах, що визначені цим Договором (а.с.6-11). 09 листопада 2006 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капітал Груп» укладено договір № К-80-06/0072 купівлі-продажу цінних паперів (а.с. 12-15), відповідно до умов якого [PERSON] придбав цінні папери у кількості 9 644 штук, що підтверджується актом виконання зобов'язань (а.с. 16) та випискою про операції з цінними паперами (а.с.17). Відповідно до п. 2.3. договору купівлі-продажу цінних паперів, при погашенні Лоту придбаного та повністю оплаченого покупцем, власник Лоту облігацій має право отримати у власність об'єкт нерухомості. Отже, позивач є власником лотів облігацій, що є підставою для набуття майнових прав на об'єкт нерухомого майна - двокімнатну квартиру № 35 загальною площею 96,44 кв. м., розташовану на 7 поверсі об'єкта будівництва, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 1.3. договору про участь у будівництві, умовою передачі об'єкта нерухомості інвестору, є передача останнім повністю оплаченого Лоту облігацій до погашення. Пунктом 3.3. договору про участь у будівництві встановлено, що погашення Лоту облігацій відбувається шляхом передачі Інвестору майнових прав на об'єкт нерухомості в первісну власність та на оформлення і реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості відповідного до чинного порядку. Відповідно до п. 3.4 договору про участь у будівництві, забудовник повинен погасити Лот облігацій та передати інвестору об'єкт нерухомості протягом шести місяців з дня запланованого забудовником прийняття в експлуатацію об'єкта будівництва, а також виготовити технічну документацію на об'єкт нерухомості та надати її копію інвестору в момент підписання акту прийому-передачі об'єкта нерухомості. Пунктом 3.6 договору про участь у будівництві передбачено, що оформлення технічного паспорту на об'єкт нерухомості здійснюється силами та за рахунок забудовника, а оформлення свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості та його державна реєстрація здійснюється силами забудовника, але за рахунок інвестора. Судом встановлено, що об'єкт будівництва введений в експлуатацію, та як вбачається, з розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації № 813 від 24.12.2013 року об'єкту будівництва присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.23-24). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 04.06.2014 року направлено лист на адресу відповідача з вимогою виконати свої зобов'язання, однак відповідач, в порушення п. 3.4. договору про участь у будівництві, не передано позивачу об'єкт нерухомості та не надано копії технічної документації (а.с.19-22). З правовідносин, які склалися між сторонами, можливо зробити висновок, що такі правовідносини регулюються Законом України «Про інвестиційну діяльність». Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів. Згідно до ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь - яке майно, а також майнові права. Відповідно до положень ст. 190 ЦК України майном, як особливим об'єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами. Згідно з положень 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2011 року визнано за [PERSON] майнові права на проінвестований об'єкт нерухомого майна двокімнатну квартиру № 35 загальною площею 96,44 кв.м., розташовану на 7 поверсі об'єкта будівництва № 2А, за будівельною адресою: м. Київ, територія обмежена [ADDRESS] до перетину з [ADDRESS], [ADDRESS]. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ст. 19 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» надання документів щодо оформлення права власності на житло здійснюється забудовником власними силами. Згідно із ст.328 ЦК України про підстави набуття права власності, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності. Проте, позивач на сьогоднішній день право власності не отримав, оскільки ТОВ «Виробничий вектор» не виконало в повному обсязі положення договору про участь у будівництві . Враховуючи, що право власності на нерухоме майно особа набуває тільки після державної реєстрації нерухомого майна згідно чинного законодавства, а позивач з незалежних від нього обставин не може реалізувати своє право на майно через відсутність правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на об'єкт нерухомого майна - двохкімнатну квартиру [ADDRESS] в м. Києві, зобов'язати ТОВ «Виробничий вектор» провести державну реєстрацію права власності. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3 897,60 грн.

Outcome: approved