Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] право на земельні частки (паї). В обґрунтування вимог вказував, що його батьки [PERSON] та [PERSON] були включені до списку осіб, яким надано дозвіл на розробку проекту приватизації земель та виготовлення технічної документації зі складання актів на право власності на земельні ділянки. Згідно з цим списком за батьком позивача рахується земельна ділянка (пай) [NUMBER] в полі №1 площею 3, 34 га, а за [PERSON] - [NUMBER] в полі №1 площею 3, 34 га. Мати позивача померла [INFO] р., після її смерті спадщину прийняв батько позивача, який помер [INFO] року. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, але оформити спадщину на земельні частки (паї) не може через відсутність правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не з'явився, доручив представляти свої інтереси в суді [PERSON], який надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача - Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав, що проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст.ст.1216, 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті; право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Встановлено, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] були включені до списку осіб, яким надано дозвіл на розробку проекту приватизації земель та виготовлення технічної документації зі складання актів на право власності на земельні ділянки. Згідно з цим списком за батьком позивача рахується земельна ділянка (пай) [NUMBER] в полі №1 площею 3, 34 га, а за [PERSON] - [NUMBER] в полі №1 площею 3, 34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території земель ВСАТ «Новоселицьке» (відділення «Дубовий Гай»). Мати позивача померла [INFO] р., після її смерті спадщину прийняв батько позивача, який помер [INFO] року. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, але оформити спадщину на земельну частки (паї) не може через відсутність правовстановлюючих документів. Вказане підтверджено паспортом позивача, свідоцтвом про смерть матері позивача, свідоцтвом про народження позивача, рішенням Полонського районного суду від 27 січня 2009 року про визнання за позивачем права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батьків, листами відділу Держгеокадастру в Полонському районі про те, що [PERSON] та [PERSON] внесені до списку осіб, яким надано дозвіл на розробку технічної документації та про вартість земельних ділянок. Відповідно до довідок №1217, №1218, №200 та №198 від 19 червня 2017 року, виданих старосотою с.Новоселиця, за померлими [PERSON] та [PERSON] рахуються земельні частки (паї) площею по 3,3382 га, які знаходяться в полі №1 під номером відповідно 23 та 22, і що на день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в будинку разом з чоловіком [PERSON], а сам [PERSON] на час смерті в будинку був зареєстрований сам. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Відповідно до п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику Застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року встановлено, що при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин особа не отримала сертифікат на прав на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. В той же час, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, правовстановлюючі документи на земельні частки (паї) відсутні, однак з матеріалів справи вбачається, що ці земельні частки (паї) дійсно за життя належала померлим батькам позивача, а сам позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши наданідокази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та визнати за позивачем право на земельні частки (паї), оскільки іншого способу захисту прав позивача не існує.

Outcome: approved