Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказав, що 11 березня 2016 року померла його дружина [PERSON]. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 0,1587 га, земельної ділянки площею 0,2281 га, земельної ділянки площею 0,0580 га, земельної ділянки площею 0,0905 га. Померла [PERSON] заповіту не залишила.Позивач як чоловік являється спадкоємцем першої черги. Інших осіб, які б претендували на спадщину дружини немає.В установлений законом термін позивач подав заяву про прийняття спадщини до Першої Черкаської державної нотаріальної контори.Після спливу встановленого законом терміну він звернувся до нотаріуса аби розпочати процедуру оформлення спадщини [PERSON]. Проте, при правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді земельних ділянок позивач надав усі, але переглянувши їх нотаріус вказала, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в державних актах про право власності на земельні ділянки серії ЯК №708289, ЯК №708285, ЯИ №500676, ЯИ№500675 вказано наступне, державні акти на земельні ділянки видані на імя [PERSON], яка є власником земельних ділянок і до державного акту додаються додатки із вказівкою співвласників земельних ділянок, а саме в державних актах серії ЯК№708289, ЯК №708285, ЯИ №500676. ЯИ№500675 співвласником земельних ділянок є [PERSON], який є рідним братом померлої дружини. Відповідно частки в списку співвласників земельних ділянок не визначені, а тому за можливе вважати, що існує режим спільної сумісної власності. Відсутність часток співвласників у додатках до державних актів не дає на даний час можливість встановити яка частка померлої [PERSON] наявна та підлягає спадкуванню. Тому позивач був змушений звернутися до суду та просив суд визначити розмір часток співвласників. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але до суду подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але до суду подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, проти позовних вимог не заперечував. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР№276702 від 11.03.2016 року [PERSON] померла 11 березня 2016 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-СР№336877 від 09.06.1979 року [PERSON] являється дружиною позивача [PERSON] Відповідно до довідки Думанецької сільської ради №488 від 23.09.2016р. на день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [INFO]. Відповідно до розяснення щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину від 22.09.2016 р. за № 2344/0244 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. А саме, як вбачається з роз'яснення нотаріус встановив належність померлій майна, а саме на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯИ№500676 з додатком, зазначено титульного власника - [PERSON], а в додатку до державного акту вказаний лише [PERSON]. В додатку не зазначений весь список співвласників земельної ділянки, що суперечить п.2.21 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельної ділянки і на право постійного користування земельної ділянкою, згідно якого у полі «список співвласників земельної ділянки» зазначаються дані про усіх співвласників земельної ділянки. Крім того на державних актах серії ЯК №708289 з додатком, серії ЯИ№500675 з додатком, серії ЯИ№500676 з додатком, відсутня інформацію щодо власному, а саме спільна сумісна чи спільна часткова. Майно може належати особам на праві спільної сумісної або на праві спільної часткової власності. З наданих документів не можливо встановити вид власності. На підставі викладеного, у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому роз'яснено право на звернення до суду. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу такого майна, вважається, що частки співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки відповідач позов визнав в повному обсязі та не заперечував щодо його задоволення, визначення розміру часток у праві спільної власності на земельні ділянки.

Outcome: approved