Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

В квітні 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Горішньовигнанської сільської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особи приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О. В. про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та анулювання запису про його реєстрацію. В позовній заяві позивачка вказала, що є співвласником домоволодіння по [ADDRESS] , її частка складає 1/6. В силу норм чинного земельного законодавства вона має право на відповідну частку земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Третя особа [PERSON] є спадкоємцем майна за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га, що розташована в [ADDRESS] . [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О.В. для оформлення спадщини. Однак, приватний нотаріус своїм листом № 220/02-14 від 04.10.2017 роз`яснила необхідність вирішення цього питання в судовому порядку оскільки домоволодіння, що знаходиться на згаданій земельній ділянці, також належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] , [PERSON] (позивачка), [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] 001 [NUMBER] 0294 площею 0,15 га внаслідок неправомірного рішення органу місцевого самоврядування стала помилково власністю лише спадкодавця [PERSON] , а повинна належати позивачці та третім особам відповідно до їх часток у домоволодінні, без зміни її цільового призначення. Тому позивачка [PERSON] просить скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , виданий 26 січня 2007 року Чортківським районним відділом земельних ресурсів на підставі рішення 9-ї сесії 22-го скликання Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 15 травня 1996 року на ім`я [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,15 га у межах згідно з планом, що розташована у с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області та призначена для ведення будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, від них надійшла заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Від відповідача - Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району надійшла заява, в якій сільська рада просила справу розглядати без участі представника, позовні вимоги визнають. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали суду заяву про слухання справи без їхньої участі, не заперечують щодо задоволення позову [PERSON] Від третьої особи - приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О. В.надійшла заява про слухання справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/6 частини будинковолодіння по [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим 16.01.2003 року виконкомом Горішньовигнанської сільської ради. Право власності на вказану частку житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд зареєстровано в Чортківському МБТІ за [PERSON] та записано в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 122. Іншими співвласниками вказаного будинковолодіння є [PERSON] (2/6 частки) як спадкоємець після смерті [PERSON] (померла [INFO] ) та [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] (1/6 частка), [PERSON] (1/6 частка), [PERSON] (1/6 частка). Рішенням 9-ї сесії 22-го скликання Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району від 15.05.1996 року [PERSON] передано у приватну власність та користування земельної ділянки площею 0,67 га, в т.ч.: для індивідуального будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,52 га. На підставі цього рішення 26.01.2007 року Чортківським відділом земельних ресурсів було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,15 га, у межах згідно з планом, яка розташована в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області та призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно заповіту, посвідченого 16.09.2013 року Горішньовигнанською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що буде наллажти їй на час смерті, заповіла [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] в с. Горішня Вигнанка Чортківського району померла [PERSON] . Частина 4 ст. 120 Земельного кодексу України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, п.10 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при переході до спадкоємців/набувачів права власності на житловий будинок переходить і право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 3 даної статті визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , виданого 26 січня 2007 року Чортківським районним відділом земельних ресурсів на підставі рішення 9-ї сесії 22-го скликання Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 15 травня 1996 року на ім`я [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,15 га у межах згідно з планом, що розташована у с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області та призначена для ведення будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1536,80 гривень згідно квитанції АБ «Укргазбанк» № 40171894 від 01 квітня 2019 року, що становить 768,40 гривень.

Outcome: approved