Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

В листопаді 2018 року голова правління ОСББ «Весна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з останньої на користь ОСББ «Весна» завдану під час неналежного виконання нею трудових обов`язків, в сумі 169836,61 грн., а також судовий збір в сумі 1 762,00 грн. Позов мотивував тим, що протоколом загальних зборів ОСББ «Весна» [PERSON] № 1 від 23.12.2001 року було прийнято на посаду Голови правління ОСББ «Весна» відповідно до наказу № 24 від 27.12.2001 року. Протоколом № 13 від 24.02.2016 року голову правління [PERSON] було переобрано та обрано нову голову правління [PERSON] . Зазначила, що п. 2 вказаного протоколу було затверджено робочу комісію по передачі печатки і штампів, установчих та реєстраційних документів ОСББ «Весна», банківських ключів, ключів програми здачі звітності МЕДок, ключів програми 1С, трудових книжок, первинних та бухгалтерських документів і звітності, договорів, інших документів ОСББ «Весна». Крім того, п .3 протоколу було встановлено термін передачі справ та складання Акту прийому-передачі з 11.00 год. 27.02.2016 року по 12.03.2016 року. 29.02.2016 року [PERSON] відмовилась від проведення інвентаризації на ОСББ «Весна» та передачі по акту прийому-передачі документів та ключів до електронних програм, які використовувались ОСББ «Весна». Наказом № 1-І від 13.03.2016 року було призначено інвентаризаційну комісію щодо встановлення фактичної наявності фінансово-господарських документів, та іншого майна. На підставі зазначеного наказу було проведено інвентаризацію в ході якої було встановлено відсутність печатки голови правління ОСББ «Весна», банківських ключів до системи «Інтернет-Клієнт-Банк» ПАТ «Державний ощадний банк України» та захищених носіїв ключової інформації, ключів до програм здачі звітності МЕДок, табелів обліку робочого часу за період з січень- лютий 2016 року, касових книжок за 2014-2016 роки, трудових книжок, звітів про суми нарахованої заробітної плати та інших документів, що підтверджується актом про відсутність фінансово-господарських документів, звітів та іншого від 01.10.2016 року, що заподіяло ОСББ матеріальних збитків в розмірі 112047,93 грн., які не погашені та підлягають стягненню з відповідача. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду 18.02.2019 року відзив яким просять відмовити в задоволенні позову посилаючись на обставини викладені у відзиві. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що протоколом загальних зборів ОСББ «Весна» № 1 від 23.12.2001 року [PERSON] було прийнято на посаду Голови правління ОСББ «Весна» відповідно до наказу № 24 від 27.12.2001 року (а.с. 41, 42). Протоколом № 13 від 24.02.2016 року було обрано нового голову правління ОСББ «Весна» [PERSON] . Наказом № 1-К від 29.02.2016 року [PERSON] було звільнено з посади Голови правління ОСББ «Весна» згідно п. 5 ст. 41 КЗпП України (а.с. 96). Відповідно до п. 2 протоколу № 13 від 24.02.2016 року було затверджено робочу комісію по передачі печатки і штампів, установчих та реєстраційних документів ОСББ «Весна», банківських ключів, ключів програми здачі звітності МЕДок, ключів програми 1С, трудових книжок, первинних та бухгалтерських документів і звітності, договорів, інших документів ОСББ «Весна» (а.с. 42). Пунктом № 3 протоколу було встановлено [PERSON] термін передачі справ та складання Акту прийому-передачі з 11.00 год. 27.02.2016 року по 12.03.2016 року. В зв`язку з відмовою [PERSON] у передачі ОСББ «Весна» печатки та документів, ОСББ «Весна» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.05.2017 року у справі № 759/16547/16 позов було задоволено та зобов`язано [PERSON] повернути ОСББ «Весна» наступне майно: банківські ключі ЕЦП до системи «Інтернет-Клієнт-Банк» ПАТ «Державний ощадний банк України» та захищені носії ключової інформації, ключі до програми здачі звітності МЕДок, Табелі обліку робочого часу за період січень-лютий 2016 р., Книгу обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, ключі програми 1С, відомості про нарахування заробітної плати працівникам ОСББ «Весна» за період січень-лютий 2016 р. , авансові звіти за період з січня 2014 р. по лютий 2016 р., Касові книжки за 2014-2016 р., трудові книжки : члена Правління [PERSON] , діловода - [PERSON] , двірника - [PERSON] , Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) зарахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за січень, лютий 2016 р., чекові книжки за період квітень 2015 р. по лютий 2016 р., протоколи загальних зборів ОСББ «Весна» за період з 22.10.2006 р. по вересень 2015 р. ( а.с. 43). В зв`язку з відмовою [PERSON] повернути печатку ОСББ «Весна» позивачем було вжито заходів щодо одержання нової печатки та банківських ключів ЕПП системи «Інтернет-Клієнкт-Банк» ПАТ Державний ощадний банк України», в зв`язку з чим позивач поніс збитки в розмірі 315,00 грн. за виготовлення нової печатки ОСББ «Весна» та друку об`яви у газеті, що підтверджується товарним чеком № 320 від 01.03.2016 року, талоном-повідомлення (а.с.46, 47). Крім того, з матеріалів справи вбачається що ОСББ «Весна» за одержання нових банківських ключів ЕЦП системи «Інтернет-Клієнт-Банк» ПАТ «Державний ощадний банк України» було сплачено грошові кошти в розмірі 924,00 грн. та 288,00 грн. за обробку даних для видачі сертифікатів ЕЦП ОСББ «Весна», що підтверджується випискою з рахунку (а.с. 48). Як вбачається з позовної заяви, в ході проведення інвентаризації були виявлені порушення [PERSON] своїх трудових обов`язків, в результаті чого не за цільовим призначенням були витрачені грошові кошти в розмірі 112047,93 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно приписів ч. 1 ст. 1126 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків (ст. 130 КЗпП України). Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», для вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню, суду необхідно з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника. Згідно зі ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки повної матеріальної відповідальності працівників, зазначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі організації, зокрема у випадках коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29.12.1992 року, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно з ст. 1351 КЗпП України може бути укладено такий договір та чи був він укладений. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Згідно зі ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу. Відповідно до ст. 130 КЗпП України, при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивачем доведено, що в зв`язку з неповернення відповідачем печатки ОСББ «Весна» та банківських ключів ЕЦП системи «Інтернет-Клієнт-Банк» позивачем були понесені матеріальні збитки в розмірі 1527,00 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] . В іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається у своєму позові, оскільки відсутні докази що саме неправомірними діями відповідача спричинено позивачу матер іальну шкоду в розмірі 168309,61 грн. та не надано детальний розрахунок завданої матеріальної шкоди. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial