Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 17 березня 2018 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Барському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 30 від 17.03.2018 року. Від спільного шлюбу дітей немає. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини припинилися з 4 лютого 2021 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення не згодна. На підставі викладеного позивач просила позов задовольнити і розірвати шлюб між сторонами, відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON] . Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки у встановлений законом спосіб суд не повідомив, відзиву не подав. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 26.05.2021 постановлено здійснити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких мотивів. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.03.2018, виданого Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17.03.2018, актовий запис № 30. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Спільних дітей у сторін немає. Сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, сім`я фактично розпалася. З урахуванням небажання позивача підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача. З огляду на те, що вжиття заходів для примирення подружжя є недоцільним, позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з цим, позивачеві слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Отже, судовий збір в сумі 908 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved