Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,3192 га, яка розташована по [ADDRESS], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства та автомобіля марки ГАЗ, модель 31029, тип кузова легковий седан-В, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір чорний, який належить померлій на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Позивач по справі є рідною дочкою [PERSON], інших спадкоємців немає. В установлений законом строк позивач звернулася до Черкаської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в зв'язку з чим було заведено спадкову справу. Однак, при зверненні позивача до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори Зайцевою О.А. було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з відсутністю у нотаріуса правових підстав для видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи (оригінали) на спадкове майно відсутні та запропоновано звернутися до суду за визнанням права власності. Позивач як спадкоємець першої черги має право на спадкування за законом, інших спадкоємців немає. Тому позивач була змушена звернутися до суду та просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але на адресу суду надала заяву, в якій просила позов задовольнити, справу слухати без її участі. Представник відповідача Мошнівської сільської ради Черкаського району в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце його проведення був повідомлений в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 26.08.2016 року. [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.07,1965 року. 19 жовтня 1985 року [PERSON] вступила в шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.10.1985 року. Відповідно до держаного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 20.10.2009 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,3192 га, яка розташована по [ADDRESS], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ [PERSON] належить автомобіль марки ГАЗ, модель 31029,тип кузова легковий седан-В, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір чорний. За рішенням Мошнівської сільської ради №17-15/V1I від 22.12.2016 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення площею 0,3192 га із земель сільськогосподарського виробництва (для ведення особистого селянського господарства) на землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель приватної власності гр. [PERSON] в межах [ADDRESS]. Змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,3192 га, з них рілля -3194 га, під забудовою - 0,2990 га, в т.ч. під будівлями - 0,0202 га за рахунок земель приватної власності [PERSON] в межах [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]). Земельну ділянку загальною площею 0,3192 га віднесено до категорії земель - землі житлової та громадської забудови. За витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7105927762017 від 22.08.2017 року в графі цільове призначення: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, форма власності - приватна власність, площа - 0,3192 га, дата реєстрації земельної ділянки 23.11.2016 року, власник [PERSON], документ що посвідчує право - державний акт від 20.10.2009 [NUMBER]. Однак витяг з ДЗК та правовстановлюючий документ відрізняються в зазначенні цільового призначення земельної ділянки, що позбавляє спадкоємця самостійно внести зміни. Тим більше, що рішення сільської ради про зміну цільового призначення було винесено вже після смерті [PERSON]. Відповідно до листа нотаріуса Черкаського районного державної нотаріальної контори, свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON] не видано в зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому у нотаріуса немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до висновку від 11.10.2017 року, про ринкову вартість автомобіль марки ГАЗ, модель 31029,тип кузова легковий седан-В, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], колір чорний ринкова вартість об'єкту оцінки становить 38700 грн. Відповідно витягу із звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок вартість земельної ділянки площею 0,3192 га, яка розташована по [ADDRESS], цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства становить 23500 грн. Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після померлої [PERSON], спору щодо спадкового майна немає, але в позасудовому порядку позивач не може оформити на себе спадщину, та тому має право на судовий захист.

Outcome: approved