Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

В квітні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Апеляційного суду м. Києва з клопотанням про визначення підсудності її позову до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Євпаторійської міської ради про позбавлення батьківських прав; стягнення аліментів, в порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 04 квітня 2018р. визначено Шевченківському районному суду м. Києва розгляд зазначеної позовної заяви. У вказаному позові позивачка просила суд: - позбавити відповідача батьківських прав, щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; - стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,0 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з часу подання позову до суду. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, внаслідок яких у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], виховання та утриманням якої з часу її народження фактично здійснює позивачка, з якою дитина проживає. З часу народження дитини, батько участі у вихованні та розвитку дитини участі не приймає. Оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, щодо виховання, утримання доньки [PERSON], [INFO], позивачка вимушена була звернутися до суду про позбавлення батьківських прав відповідача та стягнення аліментів на утримання спільної дитини сторін. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 20 квітня 2018р. відкрито провадження по справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2018р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити, та сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, третя особа, про час та місце розгляду справи були оповіщені, в установленому законом порядку, в судові засідання не з'являлися, поважності причин неявки суду не повідомили, відзив на позов та пояснення на позов не подавались. Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням сторони позивача, свідок [PERSON] суду пояснив, що він перебуває у дружніх стосунках з позивачкою, та товаришував з відповідачем. В останнє свідок бачив та спілкувався з відповідачем в 2014р., який самоусунувся від виховання спільної дитини сторін - доньки [PERSON], [INFO], яка повністю перебуває на утриманні позивачки, при цьому на утриманні позивачки перебуває ще й син, який народився [INFO]., шлюбні стосунки між сторонами припинено. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 280, 282ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, допитавши свідка, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [INFO]. народилася [PERSON], батьками якої є: сторони (позивачка та відповідач). Судом встановлено, що спільна дитина сторін [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю та малолітнім братом за адресою: [ADDRESS], при цьому відповідач самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов'язками: не виявляє турботи щодо дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров'ям та вихованням, що підтверджується Актом обстеження житлових умов, психолого - педагогічною характеристикою за місцем навчання дитини. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом достовірно встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання дитини, нехтує батьківськими обов'язками, не виявляє турботи щодо своєї дитини, не цікавиться її життям і здоров'ям, не піклується про доньку та не відвідує її. Утриманням, вихованням та доглядом за дитиною займається виключно позивачка. З урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. За змістом ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] фактично знаходиться на утриманні позивачки. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звзяок доказів у їх сукупності, враховуючи обставини справи, перебування фактично малолітньої дитини сторін на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 2000,0 грн. щомісячно, починаючи з 02 квітня 2018р. та до досягнення дитиною повноліття ([INFO]), з індексацією відповідно до Закону, при цьому судом враховано розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, визначений Законами України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», «Про Державний бюджет України на 2019 рік». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,8 грн. та на користь позивачки - 704,8 грн. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved