Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В квітні 2012 року ПАТ «КБ «Правексбанк» звернулось до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку, з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. В період дії договору відповідач [PERSON] не дотримався умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, що станом на 30.06.2014 становила 10383,36 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та про те, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку, з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. В період дії договору відповідач [PERSON] не дотримався умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, що станом на 30.06.2014 становила 10383,36 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Пунктом 2.1.1.5.5. укладеного між сторонами кредитного договору від 20 грудня 2010 року передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратах платіжного ліміту та оплачувати комісії на умовах, передбачені договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено передбачений договором порядок погашення заборгованості, позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, тобто в сумі 10383,36 коп. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved