Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

В обґрунтування позову позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04.02.2013р. шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач безпідставно чинить перешкоди щодо здійснення заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, його фізичного, духовного та морального розвитку. На її неодноразові звернення до колишнього чоловіка з проханням надання ним тимчасового дозволу на виїзд сина за кордон, а саме до Сполучених Штатів Америки, залишаються без задоволення. Підставою звернення до відповідача щодо отримання тимчасового дозволу на виїзд за кордон сина, а саме до США, стало запрошення її матері [PERSON], громадянки США, в якому вена підтверджує фінансову можливість щодо оплати витрат на проїзд та проживання онука, а також його ознайомлення з американською культурою, покращення знань англійської мови, оздоровлення та відпочинок, відвідування визначних місць, а найголовніше - спілкування онука з бабусею. Колишній чоловік позивача відмовляє в наданні дозволу, жодних вагомих аргументів, які би пояснювали та обґрунтовували його відмову не наводить, вважає, що така безвідповідальна позиція батька шкодить інтересам сина, не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку, окрім того порушує його законне право на повний та гармонійний розвиток як особистості. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, уточнивши позовні вимоги просив суд надати дозвіл [PERSON] на виїзд її сина [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу його батька [PERSON] за межі України до Сполучених Штатів Америки в період часу з 25.12.2014 року по 20.01.2015 року та з 25.05.2015 року по 25.08.2015 року з правом відвідування інших країн., а також надати позивачу право на оформлення проїзного документу без супроводу та згоди відповідача. Просив суд позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечували посилаючись на те, що відмовляючи позивачу в наданні дозволу на виїзд за кордон їхнього сина відповідач діє виключно в інтересах дитини оскільки він сам не хоче їхати в США до своєї бабусі, також пояснив що відмовляючи в наданні дозволу він побоюється що позивач може не повернути його сина назад в Україну та всякими шляхами буде намагатись залишити їх сина в США куди має намір переїхати на постійне місце проживання. Представник органу опіки і піклування м. Черкаси Зубалій Н.А. позов підтримала, просила суд його задовольнити про що надала суду відповідну заяву. В судовому засіданні встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04.02.2013р. шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час неповнолітній [PERSON] проживає з батьком [PERSON] Позивач [PERSON] звернулась до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд за кордон їхнього сина, а саме до США, підставою чого стало запрошення її матері [PERSON], громадянки США, в якому вена підтверджує фінансову можливість щодо оплати витрат на проїзд та проживання онука, а також його ознайомлення з американською культурою, покращення знань англійської мови, оздоровлення та відпочинок, відвідування визначних місць, а найголовніше - спілкування онука з бабусею. В наданні дозволу відповідач відмовив посилаючись на те, що діє виключно в інтересах дитини оскільки він сам не хоче їхати в США до своєї бабусі, також пояснив що відмовляючи в наданні дозволу він побоюється що позивач може не повернути його сина назад в Україну та всякими шляхами буде намагатись залишити їх сина в США куди має намір переїхати на постійне місце проживання. Допитаний в судовому засіданні з участю педагога [PERSON] та психолога [PERSON] неповнолітній [PERSON] показав, що не хоче з своєю матір'ю без батька їхати в гості до своєї бабусі до США, та показав що бачив її лише декілька разів в житті, така поїздка на його думку могла б відбутися за умови, що він поїде разом з обома батьками. Відповідно до ч. З ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. П. 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. N 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Конвенцією «Про права дитини» (ч. 1 ст. 3), ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, неповнолітнього свідка [PERSON]. суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов не підлягає до задоволення оскільки відповідач відмовляючи в наданні дозволу на виїзд за кордон діє виключно в інтересах свого неповнолітнього сина який не бажає їхати в гості до США без нього. Відмовляючи в наданні такого дозволу він ніяким чином не обмежує прав позивача та її родичів на спілкування з дитиною оскільки вони мають можливість самі приїхати з США та проводити час з дитиною. Суд вважає, що задоволення позову приведе до грубого порушення інтересів дитини оскільки його поїздка до США без його згоди може травмувати його психіку та мати інші негативні наслідки. Судові витрати на підставі ст.ст. 88, 89 ЦПК України суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed