Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 22.02.2003 року. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні конфлікти, які виникали через образи, внаслідок чого вони перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Данні обставини стали причиною того, що позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як не бажає більше зберігати шлюб з відповідачем, в зв'язку з чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Судове засідання провести у її відсутність, у разі неявки відповідача до суду за викликом без поважної причини не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.(а.с.16). Відповідач до суду не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, про свідчить поштове повідомлення, яке він отримав, заяви про перенесення слухання справи, будь-яких заперечень до суду не надав. (а.с.13). На підставі ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Розглянувши позовну заяву, врахувавши думку сторін викладені в заявах, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 22 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису №14, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.02.2003року.(а.с.3). Від указаного шлюбу мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] зареєстрованого Степовою сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №6 виданого 19.02.2004 року(а.с.4) та доньку [PERSON], [INFO] (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] зареєстрованого Степовою сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису № 5 виданого 18.02.2009 року(а.с.5). Батьками дітей являються сторони по справі. Малолітні діти, на даний час проживають з матір'ю, позивачем по справі. Відповідно наданим до суду заявам сторони миритися не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне врахувати заяву позивача про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу «[PERSON]». Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - «[PERSON]». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved