Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що 30.08.2011р. між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №335/3153SFPR7, згідно якого остання отримала від Банку кредит в сумі 6 050,59грн., строком до 30.08.2013р., однак свої зобовязання, щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів по кредитному договору, не виконала, в звязку з чим має непогашену заборгованість, станом на 29.06.2015р. в сумі 6 758,7грн., в тому числі: 5 038,6грн. заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту); 300грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 420,1 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. За твердженням позивача, 08.05.2015р. ТОВ «Кредекс фінанс» на підставі договору факторингу №1/15-ФКю набув право грошової вимоги з відповідачки, по вказаному кредитному договору, письмово повідомивши відповідачку, однак борг погашений не був, що і спонукало позивача на звернення до суду. Сторони у справі в судове засідання не зявились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяви про розгляд справи в їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. Крім того, представник позивача в поданій заяві наполягав на задоволенні позову, а відповідачка позовні вимоги визнала повністю, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп. 48, 52, 58, 67 / Дослідивши всі надані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи із наступного: згідно кредитного договору №335/3153SFPR7 від 30.08.2011р. та доданих документів (заяви/анкети позичальниці, її паспорту та правовстановлюючих документів банку), [PERSON] отримала від ПАТ «Платинум Банк» 6 050,59 грн. кредитних коштів, на строк 24 місяці, під 0,0001% річних за користування кредитом, сплату 404,00грн. комісії за надання кредиту та 182,00грн. комісії за обслуговування кредиту, зобовязавшись погашати кредит згідно встановленого графіку; /ар.сп. 5-8, 23-26 / однак, із п.2.9 вказаного кредитного договору видно, що реальна процентна ставка за кредитом становить 121,11% річних; /ар.сп. 6 / із витягу з Реєстру заборгованостей за Договором факторингу 1/15-ФКю від 08.05.2015р., виписки по особовим рахункам та розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по кредитному договору №335/4349SFPR7 від 30.08.2011р., станом на 29.06.2015р. складає 6 758,7грн., в тому числі: 5 038,6грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 300грн. сума заборгованості за відсотками; 1 420,1 грн. сума заборгованості за пенею; /ар.сп. 3 / відповідно до договору факторингу №1/15-ФКю, укладеного в м.Києві 08.05.2015р., та право установчих документів, позивач набув права вимоги до відповідачки по кредитному договору№335/3153SFPR7 від 30.08.2011р.; /ар.сп. 9-12 / реєстром заборгованостей та розрахунком заборгованостей позивач стверджує, що відповідачка, не виконуючи взяті на себе зобовязання по погашенню отриманого кредиту, станом на 27.11.2015р., має заборгованість в сумі 6 758,7грн., в тому числі: 5 038,6грн. заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту); 300грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 420,1 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості, чого відповідачка не заперечує; /ар.сп. 34, 59 / п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; згідно ч.1 ст.509 ЦК України, боржник зобовязаний вчинити на користь кредитора певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); ст.526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу; ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, відповідно; ч.1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором; згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; ч.4 ст.174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, позовні вимоги, на думку суду, підлягають повному задоволенню, оскільки відповідачка, отримавши від банку кредитні кошти по вказаному кредитному договору, в повній мірі його не повернула, порушивши таким чином взяті на себе зобовязання, а тому позивач, відповідно до укладеного договору факторингу, має безумовне право на стягнення заборгованості. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір, в розмірі 243,60грн. /ар.сп. 1 / На підставі ст.ст.11 ч.2 п.1, 509 ч.1, 512 ч.1 п.1, 526, 549, 612 ч.1, 1049 ч.1, 1054 ч.1 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved