Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Марїнської районної державної адміністрації Донецької області про визначення їй додаткового строку тривалістю в три місяця, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті баби [PERSON], яка померла 13 серпня 2014 року. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначили, що 13 серпня 2014 року померла її баба [PERSON]. 30 вересня 2005 року баба склала заповіт на її користь, заповівши їй земельний пай згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) за № 3003, розміром 5,2 умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності агрофірми імені Кірова. 29 вересня 2006 року, після складання заповіту, на підставі зазначеного в заповіті сертифікату серії ДН № 018667 Марїнскою районною адміністрацією [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 199599. Згідно заповіту вона є єдиним спадкоємцем земельної ділянки згідно Державного акту серії ДН № 199599. Отримати спадщину у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк не змогла з незалежних причин від позивачки. В цей період на території Марїнського району йшли бойові дії, проводилась АТО, в звязку з чим у нотаріусів був відсутній доступ до відповідних реєстрів. Зазначена обставина стала причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Оскільки вона пропустила строк з поважних причин, то просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 25 грудня 2015 року до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, залучено [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за участі її представника [PERSON], зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 28 жовтня 2015 року, позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, зазначивши, що позивачка проживає в населеному пункті, що включений до переліку населених пунктів де проводиться АТО, нотаріус в м.Марїнка не працював, реєстри було заблоковано. Прдеставник відповідача - Марїнської державної районної адміністрації - в судове засідання не зявився, надана заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, та про відсутність заперечень проти позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за участі її представника [PERSON], зазначивши, що заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON], що діє на підставі довіреності від 21 січня 2016 року, заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що жодних поважних причин пропуску строку прийняття спадщини, на які посилається позивачка, немає, оскільки та мала можливість звернутися до будь-якого нотаріуса, де був доступ до відповідних реєстрів, бойові дії за місцем відкриття спадщини не відбувались, до зони АТО с. Богоявленка також не входить. Крім того, заповідач реалізував право на отримання земельної ділянки,а позивачці заповідалося тільки право на утримання земельної ділянки, новий заповіт не складався, зміни до старого заповіту також не вносилися. Суд, заслухавши представника позивачки та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 13 серпня 2014 року в місті Вугледар Донецької області померла [PERSON], про що 15 серпня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 135 в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вугледарського міського управління юстиції. [PERSON] проживала в [INFO]. 30 вересня 2005 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким земельний пай згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0186667, виданим Марїнської райдержадміністрацією 17 липня 1996 року і зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) за № 3003, розміром 5,2 умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності агрофірми імені Кірова, заповіла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом, як спадкоємця 5 черги, що підтверджується копією спадкової справи № 119/2014. [PERSON] була власником земельної ділянки площею 4,890 гектарів на території Богоявленської сільської ради на підставі розпорядження голови Марїнської районної державної адміністрації № 197 від 14.04.2006 р., що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 199599. На підставі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. У відповідності до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Таким чином, підставами для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є наявність поважних причин за яких особа пропустила встановлений законом строк. Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, як поважну причину пропуску звернення з заявою про прийняття спадщини, проведення на території Марїнського району бойових дій, проводилася АТО, в звязку з чим у нотаріусів був відсутній доступ до відповідних реєстрів. Однак зазначені доводи позивачки про поважність пропуску строку суд не може визнати поважними, оскільки вони не відповідають ознакам таких причин. В судовому засіданні встановлено, що Марїнська державна нотаріальна контора, куди мала намір позивачка звернутися з заявою про прийняття спадщини та про, що повідомив в судовому засіданні її представник, працювала весь час, починаючи з дня відкриття спадщини, а саме 13 серпня 2014 року, при цьому, виконуючи всі нотаріальні дії. В період з 14 жовтня 2014 року по 09 квітня 2015 року, у звязку з закриттям реєстрів інформаційної системи, Марїнська державна нотаріальна контора здійснювала обмежений перелік нотаріальних дій і у випадку звернення громадян з заявами з питання відкриття спадщини розяснювалася можливість звернення до будь-якого іншого нотаріуса з цього питання на території України, де були відкриті реєстри інформаційної системи. Протягом двох місяців після відкриття спадщини Марїнська державна нотаріальна контора здійснювали всі нотаріальні дії і позивачка мала можливість звернутися з заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини, але жодних дій, що спрямовані на прийняття спадщини нею зроблено не було. Для належної організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, розташованих на території проведення антитерористичної операції, Міністерством юстиції України зазначено про можливість прийняття заяв про прийняття спадщини будь-яким нотаріусом за місцем звернення спадкоємця, незалежно від місця відкриття спадщини, що було доведено до відома нотаріусів, та підтверджується копією листа наданого Вугледарською державною нотаріальною конторою. Таким чином, при відсутності в певний період доступу до спадкового реєстру у нотаріуса за місцем відкриття спадщини, позивачка не була позбавлена можливості звернутися до нотаріусів, що мали доступ до відповідних реєстрів. Відомості, що позивачці було відмовлено в прийняття заяви про прийняття спадщина із-за звернення не за місцем відкриття спадщини, відсутні. Про можливість звернення до нотаріуса не за місцем відкриття спадщини свідчать дії третьої особа [PERSON], яка звернулась з відповідною заявою до Вугледарської державної нотаріальної контори. Крім того, посилання позивача на неможливість звернення з заявою про прийняття спадщини внаслідок бойових дій, проведення антитерористичної операції, також не може бути поважною причиною пропуску строку звернення до нотаріуса, оскільки включення м.Марїнка до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а в подальшому включення до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, що визначено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085, мало місце після закінчення шестимісячного строку звернення з відповідною заявою, який закінчився 13 лютого 2015 року, а в такій редакції зазначене розпорядження існувало станом на 18 лютого 2015 року та 05 травня 2015 року відповідно, не спростовують висновків суду щодо можливості позивачки реалізувати своє право на прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Відтак, жодних доказів про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачкою не надано, а наведені позивачкою обставини не доводять дійсність існування або створення останній перешкод у поданні відповідної заяви і свідчать лише про відсутність зацікавленості в спадковому майні у позивачки протягом встановленого строку, що поважною причиною вважатися не може. За встановлених обставин, суд, оцінивши зібрані у справі докази, кожний окремо та в сукупності і взаємозвязку на належність, допустимість, достовірність і достатність, приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та, відтак, відсутність підстав для задоволення позову. Крім того, у відповідності п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у справах за позовами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON], подавши відповідну заяву, а тому Марїнська державна районна адміністрація є неналежним відповідачем у цій справі. Позивач, від імені якої діяв її представник, не скористалася правом замінити неналежного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed