Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1 000 грн. щомісячно, але не менше 1/2 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2014 року. Донька проживає разом з нею, а відповідач, проживаючи окремо, не приймає участі в утриманні неповнолітньої дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, від представника позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 09 березня 2017 року, надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, підтримує заявлені вимоги, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку, заперечень проти позову не подав, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив, від відповідача не надходила заява про розгляд справи у його відсутність. Судова повістка надсилалась поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою місця проживання відповідача [PERSON], зареєстрованого у встановленому порядку, поштове відправлення повернули до суду з відміткою про те, що за зазначеною адресою він не проживає, на підставі ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено відповідачеві належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2006 року, який за рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 03 жовтня 2014 року було розірвано(а.с.6). [INFO] народилась [PERSON], батьками якої в свідоцтві про народження записані відповідач [PERSON] та позивач [PERSON](а.с.5). Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, який визначено Законом України „Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 травня 2017 року становить 1 777 грн.. Відповідно до ст.182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і , враховуючи те, що з позивачем проживає малолітня дитина, відповідач [PERSON] заперечень проти позову, доказів про матеріальний стан та стан здоров'я суду не надав, враховуючи положення закону про те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 2 - щомісячно. Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved