Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що 16 березня 2017 року померла її матір [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Набережна, буд.1-а. За час свого життя [PERSON] заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Єдиною спадкоємицею першої черги за законом є [PERSON] Вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Набережна, буд.1-а, позивачу було відмовлено. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в Київській області, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Набережна, буд.1-а. Сторони не зявились у судове засідання. Позивач подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити його, а розгляд справи проводити за її відсутності. Сільський голова Іванківської сільської ради [PERSON] направив до суду заяву, якою просив розглянути справу без присутності представника сільської ради, а також вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положення ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Провівши підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 березня 2017 року померла [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її імя, серії 1-ОК №398079 (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Набережна, буд.1-а. За час свого життя [PERSON] заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Єдиною спадкоємицею першої черги за законом є [PERSON] Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на імя позивача (а.с.28). У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи №276/2017, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.44). Таким чином, вона прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Іванків, вул. Набережна, буд.1-а, позивач не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний будинок, про що отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №847/02-31 від 01 червня 2018 року (а.с.23). Дійсно, з довідки КП БРР БР БТІ встановлено, що право власності на будинок №1-а по вул. Набережній в с. Іванків Бориспільського району, не зареєстровано (а.с.29). Водночас, рішенням Іванківської сільської ради Бориспільського району №297-9-У1 від 24 червня 2011 року було вирішено оформити право власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Іванків Бориспільського району Київської області по вул. Набережній, 1-а, який збудований у 1990 році з надвірними будівлями, на імя [PERSON] Крім цього, доручено Бориспільському районному БТІ видати свідоцтво про право власності на вказаний житловий будинок (а.с.24). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з положенням ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] Проте, оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовуються в Бориспільському районі, с. Іванків, вул. Набережна, буд.1-а. На підставі викладеного та

Outcome: approved