Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

В лютому 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення договору поруки. Свої вимоги мотивував тим, що 11.06.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останньому було надано грошові кошти в сумі 23\~000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,50% річних. Останній зобовязувався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 11.06.2018 р. З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON] між Банком та відповідачем [PERSON], був укладений Договір поруки, відповідно до якого останній зобовязався солідарно з позичальником відповідати перед Банком за виконання зобовязань боржника за кредитним договором. В подальшому АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] уклали також [PERSON] угоди, згідно яких змінювали умови кредитного договору, а саме збільшували проценту ставку за користування кредитом до 15,61 % та до 18,45 %. Проте згоди на такі зміни позивач як поручитель не надавав, хоча за даними угодами збільшувався обсяг його відповідальності як поручителя. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд припинити договір поруки №210673 від 11.06.2008 р. укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], а також стягнути з відповідачів судові витрати. Позивач, згідно заяви, підтримав вимоги та просив про розгляд справи без його участі. Представник ПАТ «УкрСиббанк», згідно заяви, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні та розглянути справу у відсутності представника. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 11.06.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11359009000, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 23\~000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 14,50% річних. Кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 11.06.2018 р. Згідно п. 1.1, 4.1 Договору Позичальник зобовязується повернути Банку кредит та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтентних платежів в порядку і на умовах визначених цим Договором. Відповідно до п.1.3.1 за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від процентної ставки, визначеної цим Договором. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. У відповідності до п. 8.1 Договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї його суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. З метою забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON] 11.06.2008 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено Договір поруки №210673, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед Кредитором відповідати в повному обсязі за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань перед Кредитором, що виникли з вищевказаного кредитного договору. Відповідно до п. 1.3 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобовязаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення суми основного боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного Договору. Згідно п. 2.1. Договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування Поручителем зміни до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та /або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільним повідомленням та/або укладання поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін. З умовами договорів сторони були ознайомлені, ними вони підписані, про наявність заборгованості та необхідність її погашення були повідомлені. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Разом з тим в подальшому між Банком та [PERSON] були укладені [PERSON] угоди №1 та №2, відповідно до умов яких сторони домовились про зміну розміру ануїтентного платежу. Так згідно [PERSON] угоди №1 від 11.02.2009 р. укладеної між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON], ними погоджено, що позичальник зобовязується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у таких розмірах: у період з 11.02.2009 р. по 11.07.2009 р. у розмірі 270,26 доларів США, у період з 11.08.2009 по 11.06.2017 р. у розмірі 365,00 доларів США, у період з 11.07.2017 р. по 11.06.2018 р. до кінця терміну дії Договору у розмірі 510,00 доларів США. Відповідно до [PERSON] угоди № 2 від 26.11.2009 р. укладеної між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON], ними погоджено, що позичальник зобовязується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у таких розмірах: у період з 11.12.2009 р. по 11.05.2010 р. у розмірі 300,00 доларів США, у період з 11.06.2010 по 11.06.2017 р. у розмірі 373,00 доларів США, у період з 11.07.2017 р. до кінця терміну дії Договору у розмірі 518,00 доларів США. [PERSON] угоди є невідємними частинами Договору кредиту, укладеного 11.06.2008 р. АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У статті 559 ЦК України передбачені спеціальні підстави та умови припинення поруки. Так, відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Аналіз змісту цієї норми дає підстави вважати, що вона не встановлює ні змісту та обсягу такого збільшення відповідальності поручителя, ні реальності чи невідворотності його настання. Таке збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобовязання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів. У справі, , встановлено, що додатковими угодами до кредитних договорів внесено без згоди поручителів зміни, які призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителів, що було встановлено під час судового розгляду і не спростовано кредитором. Зокрема, цими додатковими угодами було скорочено термін повернення кредитних коштів, що призвело до збільшення періоду нарахування підвищеної кредитної ставки, а отже, й до збільшення обсягу відповідальності поручителів. Таким чином, аналіз норми частини першої статті 559 ЦК України свідчить про те, що порука припиняється за наявності факту зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Підставою застосування цієї норми достатнім є встановлення таких змін в основному зобовязанні. Тому обставини щодо подальшого фактичного виконання зобовязання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобовязання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження дії поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення розміру основного зобовязання). Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним судом України в Постанові від 20.04.2016 р. по справі 6-2662цс15. З матеріалів справи вбачається, що між Банком та [PERSON] 26.11.2009 р. була укладена [PERSON] угода № 2 до кредитного договору, відповідно до якої позичальник мав сплачувати Банку ануїтентні платежі в розмірі у період з 11.06.2010 р. по 11.06.2017 р. - 373,00 дол. США на місяць, у період з 11.07.2017 р. до кінця терміну дії Договору 518,00 дол. США на місяць, в той час як Кредитним договором передбачено розмір ануїтентного платежу 365,00 дол. США на місяць. При цьому, при укладанні [PERSON] угоди між відповідачем та [PERSON], самим позивачем як поручителем за кредитними зобовязаннями [PERSON], згоди надано не було. Враховуючи вищевикладене та дослідивши всі надані докази в сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 14, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд

Outcome: approved