Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

В лютому 2016 року представник позивача Сафір Ф.О. звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором фінансового лізінгу № К200А-26276170 від 20.07.2013 року у розмірі 92849,77 гривень, а також понесені судові витрати в розмірі 1392,75 гривень. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізінгу № К200А-26276170 від 20.07.2013 [PERSON] виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщенні на веб-сайті www.privatbank.ua. Відповідач згідно умов Договору отримала від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки ЗАЗ, модель: Sens, рік випуску: 2013, тип ТЗ: седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] та зобов'язалась сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізінгу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізінгу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк». У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв»язку з чим станом на 02.02.2016 року має заборгованість за фактичний строк користування предметом лізінгу в сумі 92849,77 грн., яка складається з наступного: заборгованість по залишку вартості предмету лізінгу в сумі 57198,10 грн., заборгованість за винагородою за користування предметом лізінгу в сумі 15934,00 грн., заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізінгу в сумі 2944,31 грн., заборгованість з пені в сумі 12487,20 грн. та заборгованість за страховою винагородою в сумі 4286,16 грн., яку не погашає та продовжує ухилятися від виконання зобов'язання за договором, що є порушенням законних прав Позивача. З цих підстав Банк і звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та заперечень щодо позову не надходило, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізінгу № К200А-26276170 від 20.07.2013 [PERSON] виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщенні на веб-сайті www.privatbank.ua. Згідно умов Договору відповідач отримала від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки ЗАЗ, модель: Sens, рік випуску: 2013, тип ТЗ: седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER] та зобов'язалась сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізінгу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізінгу по закінченню строку виконання договору. Строк лізингу 60 місяців з моменту підписання договору, лізингоотримувач (відповідач) щомісяця в період сплати з «14» по «18» число кожного місяця повинен сплачувати щомісячний платіж в розмір 2190,42 грн. (а.с.11,12) Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіль марки ЗАЗ, модель: Sens, рік випуску: 2013, тип ТЗ: седан-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк». (а.с.13). Ноормою ст.806 ЦК України, а також ч.2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до вимог передбачених ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Згідно п.3 ч.2 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Банк виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, порушивши виконання умов договору. Відповідно до розрахунку за договором лізінгу № К200А-26276170 від 20.07.2013 року станом на 02.02.2016 року у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 92849,77 грн., яка складається з наступного: заборгованість по залишку вартості предмету лізінгу в сумі 57198,10 грн., заборгованість за винагородою за користування предметом лізінгу в сумі 15934,00 грн., заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізінгу в сумі 2944,31 грн., заборгованість з пені в сумі 12487,20 грн. та заборгованість за страховою винагородою в сумі 4286,16 грн. (а.с.5-6). Судом встановлено, що позивачем 11.11.2015 року на адресу відповідача було надіслано письмове повідомлення з вимогою сплатити в десятидений строк з дня отримання цієї вимоги заборгованість за договором (а.с.7). Підтвердженням надіслання вказаної вимоги на адресу відповідача є реєстр 4412 від 16.11.2015 року згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів(а.с.8-10). Доказів того, що вимога позивача була виконана відповідачем, суду не надано. Отже, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за договором фінансового лізингу, внаслідок чого утворилась заборгованість і у позивача виникло право вимагати її повернення. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до приписів ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг», передбачено право лізингодавця на відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають істотне значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідач у судове засідання не з'явилась, не скористалась своїм процесуальним правом сторони в процесі і не надала суду жодного з доказів, що спростовують доводи позивача. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанції, позивач поніс судові витрати в сумі 1392 грн. 75 коп. (а.с.2), які підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного ст. ст. 10, 60, 88, 169, 212-215, 223-228 ЦПК суд,

Outcome: approved