Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

В липні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Фінанс», в якому просив визнати недійсним кредитний договір № 10000506462 від 06.05.2019 року. В обгрунтування позову зазначено, що позивач в липні 2019 року отримав лист від ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» з повідомленням про наявність у нього заборгованості у розмірі 2520,00 гривні за кредитним договором № 10000506462 від 06.05.2019 року. Позивач вказує, що він жодних кредитних договорів із відповідачем не укладав, кредитних коштів не отримував, та взагалі кредитними послугами не користується, оскільки, має стабільну високооплачувану роботу. Зателефонувавши до відповідача, позивач намагався повідомити про помилку та шахрайство, а також ним було з`ясовано, що кредити споживачам видаються через інтернет-сайт цього товариства в порядку електронної комерції за умови надсилання копій паспорту та довідки про РНОКПП. На письмові звернення позивача до відповідача, останній, надіслав кредитний договір без підпису позивача, а також 22.07.2019 року відповідач надіслав вимогу про сплату заборгованості в сумі 1200,00 грн. Позивач зазначає, що невідомими особами були використані його дані, які наявні на сайті www.prozorro.ua, та які є вільними для ознайомлення та збереження відвідувачами сайту. В березні 2021 року позивач отримав вимогу від ТОВ «ФК «Європейська агенція із повернення боргів» про сплату боргу в сумі 2970,00 грн. за вказаним договором. З огляду на викладене, а також з метою виключення інформації з будь-яких баз кредитних історій, тощо, наявністю порушень вимог закону при укладенні договору, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх прав шляхом визнання зазначеного договору недійсним. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2021 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В липні 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача у даній справі. В серпні 2021 року до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог та вказуючи про відсутність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2021 року, в задоволенні клопотання представника відповідача про заміну неналежного відповідача по даній цивільній справі було відмовлено. Залучено до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач та третя особа із клопотаннями до суду також не звертались. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Враховуючи норми частини першої статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен, серед іншого містити: відомості про клієнта, який отримує фінансову послугу: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання - для фізичної особи, найменування та місцезнаходження - для юридичної особи; підписи сторін. Можливі способи укладання договору про фінпослуги визначає частина друга статті 6 Закону про фінпослуги, серед яких є укладення договору в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Передбачені пунктом 4 цієї частини договори укладаються відповідно до цього Закону, а також з урахуванням особливостей та в порядку, визначеними Законом України «Про електронну комерцію». Обов`язок доведення того, що примірник договору (змін до договору) був переданий клієнту, покладається на особу, яка надає фінансову послугу. Укладення договору може бути за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (стаття 12 Закону України «Пре електронну комерцію»). ТОВ «ФК «Інвест фінанс» у своїй діяльності керується, зокрема внутрішніми Правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті фінустанови https://cashberry.com.ua і є публічною пропозицією (офертою). Відповідно до правил, електронний договір підписується за домовленістю сторін згідно з вимогами Закону України «Про електронну комерцію», а саме електронним підписом одноразовим ідентифікатором. З наданих матеріалів вбачається, що 05.06.2019 року [PERSON] було здійснено реєстрацію на веб-сайті ТОВ «ФК «Інвест фінанс» та надано наступні відомості: 24.07.1975 р.н., паспортні дані: [NUMBER] від 26.09.1997; РНОКПП [NUMBER] ; телефон [NUMBER] ; e-mail: [INFO] ; номер карти [NUMBER] , на який було здійснено перерахунок грошових коштів (кредиту) по вказаному договору/ 05.06.2019 року [PERSON] фактично акцептував оферту і між ТОВ «ФК «Інвест фінанс» та позивачем було укладено договір № 10000506462 про надання фінансового кредиту у сумі 1200,00 гривень із додатком №1 до договору (графік розрахунків), строком на 30 календарних днів. Вказаний договір укладений в електронній формі з проставлянням позивачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором (у вигляді цифрової послідовності), який направлявся позивачу на мобільний номер телефону. Згідно інформаційної довідки № 366/07 від 30.07.2021 ТОВ «Платежі Онлайн», як оператора послуг платіжної інфраструктури щодо здійснення на сайті CASHBERRY.COM.UA через платіжний сервіс «Platon» проведено успішну транзакцію типу «виплата» кредиту: 05.06.2019 у сумі 1200,00 гривень на карту [NUMBER] , яка була вказана при реєстрації. Позивач вказує, що жодних кредитних договорів із відповідачем не укладав, коштів не отримував, та його дані шахрайським шляхом були використані на сайті відповідача, а відтак наявні підстави для визнання договору недійсним. Сторона відповідача вказувала про дотримання вимог закону при укладенні договору, та відсутності підстав для визнання кредитного договору недійсним. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог позову, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Кредитний договір № 10000506462 від 05.06.2019 укладено між сторонами у формі передбаченій чинним законодавством, досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, їх волевиявлення було вільним. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує сам факт укладення договору, зазначаючи, що до відповідача за отриманням кредиту він не звертався, жодного документу товариству не надавав. Товариство спростовує ці пояснення, зазначаючи, що позивачем надано всі необхідні дані та вчинено передбачені законодавством дії для укладення договору в електронному вигляді. При цьому, стороною позивача не надано суду доказів протиправних дій будь-яких осіб при укладенні цього договору, в тому числі шахрайських дій третіх осіб щодо використання його персональних даних, а також не надано суду доказів того, що розрахунковий рахунок, на які були перераховані кредитні кошти йому не належить. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, спірний кредитний договір був укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», докази шахрайських дій при укладенні договору відсутні, а відтак підстав для визнання кредитного договору недійсним немає. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача не надано достатніх доказів обґрунтованості позовних вимог, а судом не встановлено підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання оспорюваного кредитного договору недійсним, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed