Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, який в вересні 2017 року уточнив та просив звернути стягнення на Предмет іпотеки за Іпотечним договором №9/14/1, укладеного та нотаріально посвідченого 29 травня 2014 року за реєстровим №1681, а саме: будинок, загальною площею 457,5 кв.м., житловою площею 112,9 кв.м. що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Олександрівка, вул. Янтарна, 2, та земельну ділянку площею 0,1100 га кадастровий номер 1221481000:02:004:0098 цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Олександрівка, вул. Янтарна, 2, що належать на праві власності [PERSON] шляхом проведення прилюдних/електронних торгів за початковою ціною для його подальшої реалізації 7\~839\~700,00 грн.; за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмета іпотеки відшкодувати витрати ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» на сплату судового збору в сумі 33 156,27 грн. та погасити заборгованість за Договором про надання банківських послуг №9/14, укладеного 17 квітня 2014 року між ТОВ «ЄВРОМОЛІМЕР» (код ЄДРПОУ 33474972) та ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» в сумі 2\~210\~417,92 грн., серед якої: в рахунок простроченої заборгованості 1695868,00 грн., в рахунок нарахованих процентів за період 01.09.2017 по 13.09.2017 року 10\~872,14 грн., в рахунок прострочених процентів станом на 13 вересня 2017 року 264\~101,41 грн. в рахунок погашення пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди станом на 13 вересня 2017 року 239\~576,37 грн. В обґрунтування уточненого позову позивач вказав, що 17 квітня 2014 року між ТОВ «ЄВРОМОЛІМЕР» та ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» було укладено Договір про надання банківських послуг №9/14, за умовами якого, позичальнику встановлено Генеральний ліміт в сумі 7\~000\~000,00 грн., Генеральний строк користування Банківськими послугами до 30 грудня 2018 року. В межах Генерального строку та Генерального ліміту, пунктом 15.2 Договору про надання банківських послуг передбачено надання Кредитної лінії з лімітом 3\~500\~000,00 грн. строком до 16 квітня 2015 року зі щомісячною сплатою процентів. В подальшому до Договору про надання банківських послуг неодноразово вносились зміни. Так, Договором про зміну №2 строк дії Кредитної лінії, наданої на підставі п.15.2 Договору про надання банківських послуг, продовжено до 30 травня 2015 року, Договором про зміну №4 від 18 червня 2015 року встановлено поступове зменшення ліміту Банківської послуги, наданої на підставі п.15.2 Договору про надання банківських послуг з остаточним погашенням 18 червня 2016 року. 28 липня 2016 року укладено Договір про зміну №7 до Договору про надання банківських послуг, відповідно до якого, пункт 15.2 знову викладено у новій редакції: Ліміт Кредитної лінії встановлено в сумі 1876868,00 грн., з поступовим щомісячним зменшення ліміту кредитування і остаточним погашення до 01 лютого 2018 року. Станом на 13 вересня 2017 року сума до сплати за Договором про надання банківських послуг складає 2\~210 417,92 грн. Так, в червні 2017 року надійшла заява від ТОВ «ЄВРОПОЛІМЕР» про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 639 850,00 грн. Проте, листом від 20 червня 2017 року за вих. №13206/525 ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» відмовив позичальнику у задоволенні цієї заяви у звязку з тим, що вимоги позичальника не є однорідними з вимогами [PERSON] до Позичальника, а також, фактичні обставини, на які посилається позичальник не мали місця взагалі, а тому відсутні будь-які невиконані зобовязання [PERSON] перед Позичальником. В забезпечення виконання боргових зобовязань за Договором про надання банківських послуг, 29 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Іпотечний договір №9/14/1, посвідчений 29 травня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1681. За Договором іпотеки, предметом іпотеки є будинок загальною площею 457,5 кв.м., житловою площею 112,9 кв.м. та земельна ділянка площею 0,1100 га кадастровий номер 1221481000:02:004:0098 за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Олександрівка, вул. Янтарна, 2, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, що належать на праві власності [PERSON] Загальна вартість Предмета іпотеки, що визначена у Договорі іпотеки, становить 4 205 421,65 грн. Згідно висновку субєкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] станом на 20 червня 2017 року Предмет іпотеки в цілому має ринкову вартість 7 839 700,00 грн. 22 лютого 2017 року на адресу позичальника та відповідача [PERSON] було направлені Вимоги про усунення порушення та про дострокове погашення боргу за Договором про надання банківських послуг в 7-дениий для Позичальника та 30-денний для Іпотекодавця строк з дня одержання зазначених вимог. Проте, станом на 03 квітня 2017 року Вимога залишена без виконання, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «КРЕДІ [PERSON]» за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, її представник за довіреністю [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, в останнє судове засідання не зявився. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідністю «ЄВРОПОЛІМЕР» за довіреністю [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Встановлено, що 17 квітня 2014 року між ТОВ «ЄВРОМОЛІМЕР» та ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» було укладено Договір про надання банківських послуг №9/14, за умовами якого, позичальнику було встановлено Генеральний ліміт в сумі 7\~000\~000,00 грн., Генеральний строк користування Банківськими послугами до 30 грудня 2018 року. В межах Генерального строку та Генерального ліміту, пунктом 15.2 Договору про надання банківських послуг передбачено надання Кредитної лінії з лімітом 3\~500\~000,00 грн. строком до 16 квітня 2015 року з щомісячною сплатою процентів. В подальшому до Договору про надання банківських послуг неодноразово вносились зміни. Так, Договором про зміну №2 строк дії Кредитної лінії, наданої на підставі п.15.2 Договору про надання банківських послуг, продовжено до 30 травня 2015 року, Договором про зміну №4 від 18 червня 2015 року встановлено поступове зменшення ліміту Банківської послуги, наданої на підставі п.15.2 Договору про надання банківських послуг з остаточним погашенням 18 червня 2016 року. 28 липня 2016 року укладено Договір про зміну №7 до Договору про надання банківських послуг, відповідно до якого пункт 15.2 було знову викладено у новій редакції, а саме: ліміт Кредитної лінії встановлено в сумі 1 876 868,00 грн., з поступовим щомісячним зменшення ліміту кредитування і остаточним погашення до 01 лютого 2018 року. Факт виконання Позивачем своїх зобовязань за Договором про надання банківських послуг було підтверджено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами по справі, а саме: Меморіальними ордерами та Кредитними заявками позичальника. Згідно пункту 3 Договору про надання банківських послуг за обставини порушення Клієнтом будь-яких платіжних (грошових) зобовязань за Договором, Клієнт зобовязаний сплатити [PERSON] пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України річних, що діє на момент (протягом строку) такого порушення, від суми таких порушених зобовязань за кожний день прострочення. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, всупереч вищевказаних норм ЦК України та умов Договору про надання банківських послуг, відповідачем систематично порушувалися прийняті на себе зобовязання по погашенню кредиту та сплаті процентів. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором передбачений обов'язок боржника повернути суму позики (кредиту) частинами (з розстрочкою), то у разі прострочення повернення чергової частини боргу, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), яка залишилася та сплати процентів. Аналогічна вимога міститься в ст.6 Договору про надання банківських послуг, відповідно до якої, [PERSON] вправі вимагати дострокового виконання Боргових зобовязань в цілому або у визначеній [PERSON] частині за умови настання будь-якої Негативної обставини. У силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до кредитних правовідносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 1050 зазначеного Кодексу, якою встановлено санкцію за прострочення повернення чергової частини позики, а саме: позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що належать йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Станом на 13 вересня 2017 року кредитна заборгованість за Договором про надання банківських послуг складає 2\~210\~417,92 грн. з яких: прострочена заборгованість у розмірі 1\~695\~868,00 грн., нараховані відсотки за період з 01 вересня 2017 року по 13 вересня 2017 року у розмірі 10\~872,14 грн., прострочені відсотки у розмірі 264\~101,41 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди у розмірі 239\~576,37 грн. В забезпечення виконання боргових зобовязань за Договором про надання банківських послуг, 29 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Іпотечний договір №9/14/1, посвідчений 29 травня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1681. Пунктом 13 Договору іпотеки визначено, що Предметом іпотеки є будинок, обєкт житлової нерухомості загальною площею 457,5 кв.м., житловою площею 112,9 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Олександрівка, вул. Янтарна, 2, що належить на праві власності іпотекодавцю [PERSON] і за згодою сторін вартість житлового будинку визначена у розмірі 4 093 986,38 грн., та земельна ділянка площею 0,1100 га кадастровий номер 1221481000:02:004:0098, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Олександрівка, вул. Янтарна, 2, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, що належить на праві власності іпотекодавцю [PERSON] і за згодою сторін вартість земельної ділянки визначена у розмірі 111 435,27 грн. Таким чином, загальна вартість Предмета іпотеки, що визначена у Договорі іпотеки, становить у розмірі 4\~205 421,65 грн. У судовому засіданні відповідачем було надано актуальний висновок субєкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] станом на 20 червня 2017 року, за яким Предмет іпотеки в цілому має ринкову вартість 7\~839 700,00 грн. Позивач погодився з визначеною оцінкою предмету іпотеки. За умовами п. 3 Договору іпотеки, [PERSON] має право у разі порушення Клієнтом та/або Іпотекодавцем Боргових зобовязань одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. За рахунок предмета іпотеки [PERSON] має право задовольнити свої вимоги відносно Боргових зобовязань в повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами Договору. Іпотекою за Договором іпотеки також, забезпечуються вимоги [PERSON] щодо відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги за Борговим зобовязанням і зверненням стягнення на Предмет іпотеки та інше. Зазначене повністю відповідає вимогам ст. 7 Закону України «Про іпотеку». Взаємні права і обовязки [PERSON] та Іпотекодавця виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека за Договором іпотеки є дійсною до припинення всіх Боргових зобовязань. Так, 29 травня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] була проведена державна реєстрація іпотеки, про що свідчать витяги індексний номер витягу №22311802, №22315828, та реєстрація обтяження про, що свідчать витяги індексний номер витягу №22308330, №22313803. Відповідно до п. 11 Договору іпотеки, визначено, що Основним зобовязанням, виконання якого забезпечується іпотекою, є встановлений Договором про надання банківських послуг Генеральний ліміт в сумі 7 000 000,00 грн. строком дії до 30 грудня 2018 року. При цьому, протягом строку дії Договору про надання банківських послуг розмір процентної ставки та комісії може становити будь-яке числове значення в межах від 0,000001% до 50,1% річних. За обставин порушення Клієнтом будь-яких платіжних (грошових ) зобовязань за Договором про надання банківських послуг, на прострочену суму нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент (протягом строку) такого порушення. 22 лютого 2017 року на адресу [PERSON] та ТОВ «ЄВРОПОЛІМЕР» [PERSON] було направлені Вимоги про усунення порушення та про дострокове погашення боргу за Договором про надання банківських послуг в 7-дениий для Позичальника та 30-денний для Іпотекодавця строк з дня одержання зазначених вимог. Проте, станом на 03 квітня 2017 року Вимога залишена без виконання. Згідно ст. 13 Договору про надання банківських послуг та п. 10 Договору іпотеки, визначено, що будь-які документи (вимоги, заяви, листи, повідомлення та інше), що направляються однією Стороною іншій протягом строку дії Договору (надалі «Кореспонденція»), повинні бути здійснені в письмовій формі і будуть вважатися направленими належним чином, якщо вони відправлені засобами поштового звязку (рекомендованим листом, телеграмою або листом з оголошеною цінністю та описом вкладення), за допомогою електронної системи «клієнт-банк», доставлені особисто представником/співробітником Сторони або курєром за вказаними в Договорі адресами (реквізитами) Сторін. Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст.35 Закону України «Про іпотеку» в разі судового захисту прав Іпотекодержателя на задоволення своїх грошових вимог за рахунок Предмета іпотеки, направлення вимоги Іпотекодавцю не є обовязковим. Відповідно до вимог постанови пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та п. 6 Постанови пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобовязання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання. Частиною 1 ст. 509 ЦК України, встановлено, що зобовязанням є правовідносини , в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку». Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 590 ЦК України, якою встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» ст. 35 Закону України «Про іпотеку» якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про\~\~звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір\~\~вимог\~\~та всі його складові,\~\~що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна,\~за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом\~\~застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Таким чином, вимоги банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на суму заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. За таких обставин, з огляду на положення ст. 6, 627 ЦК України щодо диспозитивності цивільного права та свободи договорів, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки у наведений ним спосіб підлягають задоволенню. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з [PERSON] на користь ПАТ «КРЕДІ [PERSON]» необхідно стягнути судовий збір у розмірі 33 156,27 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved