overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказував, що 17 березня 2000 року, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідачка має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в котрій просив суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, заперечень проти задоволення позову до суду не надала. Суд, дослідивши докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні, мати дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 22 квітня 1999 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 173. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина Кирила, [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна та порядку утримання та виховання дитини відсутній. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не зявилася, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 02 червня 2009 року, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 173. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені з травня 2013 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина Андрія, [INFO], позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не зявилася, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 04 червня 2011 року, Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 172. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені з березня 2013 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина Данііла, [INFO], позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не зявилася, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом ДРАЦСу по Хмельницькому району реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 12.05.2010 року, актовий запис за № 11. Дітей від шлюбу не мають. Стосунки між подружжям неприязні, спільне життя не склалося, відповідач відбуває покарання за вироком суду в місцях позбавлення волі. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце його проведення повідомлена в установленому законом порядку, з її власноручної заяви, надісланої до суду, вбачається, що вона дійсно відбуває покарання у Чорноморській виправній колонії № 74 в Одеській області і згодна на розірванні шлюбу з позивачем, просить справу по суті розглянути у її відсутність. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні без його фіксування технічними засобами звукозапису у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сім'ї не вбачається. Враховуючи наведені позивачем причини розірвання шлюбу, відсутність заперечень відповідача на його розірвання, відсутність в подружжя спільних дітей, суд вважає, що вжиття заходів до примирення подружжя у даній справі суперечило б моральним засадам суспільства та інтересам сторін. За таких обставин шлюб необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Міським відділом РАЦСу ХМРУЮ 03.06.2006 року, актовий запис за № 661. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Додатково пояснив, що створив нову фактичну сім'ю з іншою жінкою. Відповідач суду пояснила, що проти задоволення заявленого позову не заперечує, оскільки наміру поновити шлюбні стосунки не має в зв'язку з проживанням відповідача з іншою жінкою. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сім'ї не вбачається, тому шлюб необхідно розірвати. При цьому суд вважає, що заходи для примирення подружжя у даній справі вжиттю не підлягають, оскільки це суперечило б моральним засадам суспільства. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, зареєстрованому Вовковинецькою селищною радою Деражнянського району Хмельницької області 21 серпня 1993 року, актовий запис за № 17. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, пояснив що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Відповідачка до суду не з'явилася, однак належним чином повідомлялася про слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте про причини своєї неявки не повідомляла. Суд рахує за можливе слухати справу у її відсутність в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 1993 року. На час розгляду справи у сторін неповнолітніх дітей не має. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе, при цьому суд враховує те, що сторони неповнолітніх дітей не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для надання терміну для примирення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 16.02.2007 року було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. З березня 2013 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання, не з'явилася, про час та день розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечення на позовні вимоги не надала та не просила суд розглядати справу у її відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.02.2007 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що з березня 2013 року шлюбні стосунки між ними припиненні. Спір щодо спільного майна та утримання дитини на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища відповідачем судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 20.11.1998 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе. Не проживають однією сім'єю з серпня 2013 року, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, повідомила, що на розлучення погоджується. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1998 року, від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що з серпня 2013 року шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання зміни прізвища відповідачем судом не вирішувалось у зв'язку з її неявкою в судове засідання. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 22 304,41 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено комплексний договір № 1/1321570 (далі - Кредитний договір), на підставі якого Позивач надає Відповідачу кредит в сумі 19 968 грн., строком з 04 лютого 2013 року по 03 лютого 2016 року в розмірі 1,80% в місяць від суми кредиту, а Відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту. Банком зобов'язання виконані, що підтверджується меморіальними ордерами про видачу кредиту. Проте, вказані зобов'язання за Кредитним договором Відповідачем не виконуються, кредитні зобов'язання Відповідачем постійно порушуються, прострочена заборгованість не погашається. Станом на 04 лютого 2014 року Відповідач має заборгованість в розмірі 22 304,41 грн., яка складається з поточної заборгованості по кредиту - 14 783,41 грн., простроченої заборгованості за кредитом - 3 380,72 грн., нарахованих відсотків - 235,40 грн., прострочених відсотків - 1 591,53 грн., нарахованої комісії - 359,42 грн., простроченої комісії - 1 813,67 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів - 140,26 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 126 437,92 гривень та суму сплаченого судового збору. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (згідно з вимогами ЗУ «Про акціонерні товариства» були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11352668000 (далі - Кредитний договір), на підставі якого Позивач надає Відповідачу кредит в сумі 20 930 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28 травня 2008 року становить 101 510,50 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 28 травня 2015 року, зі сплатою в розмірі 14,50% процентів річних, а Відповідач одержує та повертає кредит згідно з умовами договору. Банком зобов'язання виконані, проте вказані зобов'язання за Кредитним договором Відповідачем не виконуються, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом. Станом на 10 лютого 2014 року Відповідач має заборгованість в розмірі 126 437,92 грн. (еквівалент станом на 10 лютого 2014 року - 14 825,86 доларів США), яка складається з заборгованості за простроченим кредитом - 94 964,24 грн., що за курсом НБУ станом на 10 лютого 2014 року становить 11 135,32 доларів США, заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом - 25 181,05 грн. (еквівалент станом на 10 лютого 2014 року - 2 952,68 доларів США), пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 4 629,53 грн., що в еквіваленті - 542,85 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 663,10 грн. (еквівалент - 195,01 доларів США). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд,

Outcome: approved