Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві у розмірі 176\~200,00 гривень. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що він\~ 08\~січня 1990\~року був\~прийнятий \~на шахту\~«Фрунзе» в\~РУ «ХХ\~партз`їзду» дільниця\~№ 3\~горнорабочим 2-го\~розряду з\~повним робочим\~днем в\~підземних умовах,\~10\~квітня 1990\~року переведений\~підземним бурильником\~шпурів з\~повним робочим\~днем в\~підземних умовах,\~переведений \~по шахті\~«Фрунзе» підземним\~прохідником 4-го\~розряду з\~повним робочим\~днем в\~підземних умовах,\~04\~травня 1995\~року переведений\~прохідником підземним\~з веденням\~вибухових робіт\~5-го\~розряду з\~повним робочим\~днем в\~підземних умовах,\~20\~грудня 2000\~року переведений\~на шахту\~«Ювілейна» дільниця\~№ 14\~учнем слюсаря\~з ремонту\~гірничого устаткування\~2-го\~розряду,\~09\~квітня 2001\~року переведений\~по шахті\~«Ювілейна» електрослюсарем\~4-го\~розряду ВАТ\~«Суха Балка»,\~21\~вересня 2001\~року звільнений\~за власним\~бажанням за\~ст.\~38\~КЗпП України.\~25\~лютого 2005\~року прийнятий\~на ВАТ\~«Суха Балка»\~у цех\~громадського харчування\~слюсарем-ремонтником\~4-го\~розряду,\~06\~жовтня 2005\~року переведений\~електрослюсарем черговим\~та з\~ремонту устаткування\~3-го\~розряду на\~шахту «Ювілейна»\~дільниця №\~44,\~05\~грудня 2006\~року переведений\~майстром на\~шахту «Ювілейна»\~дільниця №\~44,\~01\~серпня 2009\~року переведений\~у торгово-комерційне\~управління дільниці\~№ 2\~майстром,\~30\~жовтня 2009\~року переведений\~на шахті\~«Ювілейна» майстром\~дільниці №\~15,\~01\~червня 2016\~року переведений\~в лампіону\~шахти «Ювілейна»\~майстром.\~Робота на\~підприємстві в\~умовах перевищення\~гранично допустимого\~рівня небезпечних\~та шкідливих\~факторів виробничого\~середовища та\~трудового процесу\~призвели до\~стійкої втрати\~професійної працездатності\~та отримання\~професійного захворювання. Висновком ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 23 листопада 2000 року йому було встановлене професійне захворювання хронічна попереково-крижова полірадикулопатія з вираженим статико-динамічними порушеннями і стійким больовим синдромом, гіпертрофія правового литкового м`яза. 27 листопада 2000 року по факту професійного захворювання було проведено розслідування, комісією створеною на підприємстві, про що був складений акт розслідування професійного захворювання де вказано, що причиною виникнення професійного захворювання став 10-річний стаж роботи в умовах пов`язаних з динамічними навантаженнями в несприятливому мікрокліматі. Висновком МСЕК 13 грудня 2000 року позивачу встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності. Після цього він неодноразово проходив переогляд відповідно до визначених строків. Висновкам МСЕК 09 грудня 2014 року йому встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності безстроково, призначено забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторне-курортне лікування. Оскільки [PERSON] втратив своє здоров`я та працездатність з вини підприємства, він вважає, що відповідач по справі повинен відшкодувати йому моральну шкоду, наявність якої полягає у наступному: винним у заподіянні йому фізичної і моральної шкоди є підприємство - ПАТ «Суха Балка», що у порушення законодавства не створило безпечні, нешкідливі умови праці, не виконувало передбачені законом і нормативними актами норми і права охорони праці, гігієнічні регламенти і нормативи, не приймало заходів для облегшення або зменшення впливу шкідливих факторів на робочих місцях. Оскільки, професійне захворювання виникло у нього внаслідок низки порушень трудового законодавства адміністрацією підприємства, де він працював, що зазначено в акті розслідування та визнано адміністрацією підприємства, норм з безпеки праці під час виконання трудових обов`язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці. В зв`язку з професійним захворюванням змінився його образ та якість життя, що завдає йому моральних страждань. Все вищенаведене і є підтвердженням душевних переживань, що призводять до значних і постійних моральних страждань та змушують його звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з призначенням дати та часу розгляду справи. 21 грудня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ПАТ «Суха Балка». У відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на підприємстві постійно створюються безпечні і нешкідливі умови праці, але наявність шкідливих умов праці на деяких робочих місцях є об`єктивним явищем. Нормативними актами з охорони праці передбачаються заходи для максимально можливої нейтралізації дії шкідливих чинників, але не встановлюється заборон на проведення робіт у шкідливих умовах праці. [PERSON] було повідомлено про умови праці і він свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я та його наслідки. Тривалість роботи [PERSON] у шкідливих умовах праці, залежала від нього самого і він сам несе відповідальність за наслідки свого вибору. Будь яких порушень законодавства про працю відносно [PERSON] , які б знаходилися у причинному зв`язку з настанням професійного захворювання, ПАТ «Суха Балка» не вчинило. При стягненні моральної шкоди необхідно з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння [PERSON] моральних чи фізичних страждань, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та також інші обставини, що мають юридичне значення для вирішення спору. ПАТ «Суха Балка» не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між професійною хворобою [PERSON] і роботою на підприємстві. Крім того [PERSON] ніяк не аргументує розмір суми моральної шкоди. Відповідач вважає суму завищеною, такою що не відповідає тяжкості та характеру шкоди про наявність якої він стверджує. Сума не відповідає вимогам розумності та справедливості. Представник позивача [PERSON] адвокат Колесніченко І.В. до суду не з`явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ст.158 ЦПК України, особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача до суду не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247\~ ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] працював у Відповідача ПрАТ «Суха Балка» (яке є правонаступником рудника «СУХА БАЛКА», ВАТ «СУХА БАЛКА», після проведення діяльності у відповідність ЗУ «Про акціонерні товариства» - ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА»): -08 січня 1990 року був прийнятий на шахту «Фрунзе» в РУ «ХХ партз`їзду» дільниця № 3 горнорабочим 2-го розряду з повним робочим днем в підземних умовах, -10 квітня 1990 року переведений підземним бурильником шпурів з повним робочим днем в підземних умовах, переведений по шахті «Фрунзе» підземним прохідником 4-го розряду з повним робочим днем в підземних умовах, -04 травня 1995 року переведений прохідником підземним з веденням вибухових робіт 5-го розряду з повним робочим днем в підземних умовах, -20 грудня 2000 року переведений на шахту «Ювілейна» дільниця № 14 учнем слюсаря з ремонту гірничого устаткування 2-го розряду, -09 квітня 2001 року переведений по шахті «Ювілейна» електрослюсарем 4-го розряду ВАТ «Суха Балка», 21 вересня 2001 року звільнений за власним бажанням за ст.. 38 КЗпП України. -25 лютого 2005 року прийнятий на ВАТ «Суха Балка» у цех громадського харчування слюсарем-ремонтником 4- го розряду, -06 жовтня 2005 року переведений електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування 3-го розряду на шахту «Ювілейна» дільниця № 44, -05 грудня 2006 року переведений майстром на шахту «Ювілейна» дільниця № 44, -01 серпня 2009 року переведений у торгово-комерційне управління дільниці № 2 майстром, -30 жовтня 2009 року переведений на шахті «Ювілейна» майстром дільниці № 15, -01 червня 2016 року переведений в лампіону шахти «Ювілейна» майстром, що підтверджується копією трудової книжки, міститься в матеріалах справи. 23 листопада 2000 року висновком ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від [PERSON] встановлене професійне захворювання: - хронічна попереково-крижова полірадикулопатія з вираженим статико-динамічними порушеннями і стійким больовим синдромом, - гіпертрофія правового литкового м`яза. Відповідно до Акту №25 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27 листопада 2000 року, професійне захворювання (хронічна попереково-крижова полірадикулопатія з вираженим статико-динамічними порушеннями і стійким больовим синдромом, гіпертрофія правового литкового м`яза) у [PERSON] виникло у зв`язку з 10-річним стажем роботи в умовах пов`язаних з динамічними навантаженнями в несприятливому мікрокліматі, копія Акту долучена до матеріалів справи. Висновком МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у виданні медичної та соціальної допомоги від 13 грудня 2000 року, ступінь втрати професійної працездатності складає 50 % та встановлена 3 група інвалідності, з повторним переоглядом, копія довідки долучена до матеріалів справи. За висновком МСЕК 09 грудня 2014 року йому встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності безстроково, призначено: забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторне-курортне лікування, копія довідки долучена до матеріалів справи. Встановлюючи правовідносини, що виникли між сторонами спору, суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] працював на підприємстві ПАТ «Суха Балка» та отримав професійне захворювання, пов`язане із виконанням трудових обов`язків, тому йому має бути відшкодовано моральну шкоду на підставі\~статті 440-1 ЦК Української РСР. Згідно з частиною першою\~статті 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками Конституційного Суду України закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до\~статті 5 діючого нині ЦК України,\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Події, які породили право [PERSON] на відшкодування моральної шкоди та стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами, мали місце в період з 1990 року, тобто до набрання чинності діючим\~ЦК України, тому з огляду на вищезазначені вимоги в указаній справі повинні, застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме\~ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до ч.2\~ст.153 КЗпП України,\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. У пункті 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду чи галузевої належності. Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Суд, дослідивши медичні документи про лікування позивача у зв`язку з отриманим професійним захворюванням, дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода, так як він відчуває фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Так, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до\~статті 4 Закону України «Про охорону праці»\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Так, згідно п.11 Правил відшкодування власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом шкоди, спричиненої працівникові ушкодженням здоров`я, в зв`язку із виконанням ним трудових обов`язків затверджених\~постановою КМ України від 23.06.1993 №472, що діяли на час виникнення правовідносин моральна шкода відшкодовується за заявою потерпілого про характер моральної втрати чи висновком медичних органів у вигляді одноразової грошової виплати\~\~або в іншій матеріальній формі, розмір якої визначається\~\~в\~\~кожному конкретному\~\~випадку на підставі: домовленості сторін (власника, профспілкового органу і потерпілого або уповноваженої ним особи); рішення комісії по трудових спорах; рішення суду. Розмір відшкодування моральної шкоди не\~\~може\~\~перевищувати двохсот мінімальних розмірів заробітної плати незалежно від інших будь-яких виплат. Відповідно до\~ст. 440-1 ЦК України\~1963 року в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин передбачалося, що моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування шкоди визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено обмеження мінімального розміру відшкодування моральної шкоди не менше п`яти мінімальних розмірів заробітної плати та максимального розміру відшкодування моральної шкоди, що не може перевищувати двохсот мінімальних розмірів заробітної плати (п.11 Правил). У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених в п. 9 постанови №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового заробітної плати чи неоподаткованим мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діяли на час розгляду справи (абз.2 п.9 вищенаведеної Постанови Пленуму). \~\~\~\~\~\~ Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає компенсації. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у буденному житті, необхідність щорічної реабілітації, період роботи на підприємстві відповідача (не менше 10 років), та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 96050,00 гривень, що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Згідно\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 960,50 грн.

Outcome: partial