Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

В лютому 2015р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої спільної доньки сторін: [PERSON], [INFO] у розмірі 2000,0 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, [INFO] у сторін народилася донька [PERSON], яка перебуває на її утриманні, оскільки відповідач самоусунувся від виховання дитини, проживає окремо, відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Судом до участі у справі, в якості третьої особи було притягнуто [PERSON] - першу дружину позивача, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], старшого сина відповідача. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позові, зазначаючи, що відповідач взагалі не цікавиться спільною дитиною, і не бажає надавати допомогу на її утримання. В подальшому позивачка подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, з'являвся в судові засідання, які відбулися 30 березня, 29 травня 2015р., в подальшому в судове засідання не з'явився поважності причин неявки суду не повідомив. Третя особа, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, поважності причин неявки суд не повідомила, заперечення на позов не подавались. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою, яка самостійно здійснює повністю утримання та виховання дитини. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час. У відповідності з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Позивачка пред'являючи позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилалась на те, що відповідач участі у вихованні доньки не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає та не приймає участі у додаткових витратах на дитину. Судом достовірно встановлено, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, а також на його утриманні перебуває також неповнолітній син - [PERSON], [INFO] від першого шлюбу з третьою особою та з відповідача на користь третьої особи стягуються за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 липня 2006р. аліменти у розмірі 200,0 грн. щомісячно. З урахуванням того, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини - [PERSON], [INFO], яку дитина потребує, судом встановлено, що з відповідача здійснюються інші стягнення за виконавчими документами, а саме аліменти на утримання його старшого сина, а також враховуючи те, що обоє батьків повинні піклуватися про утримання та фізичний і духовний розвиток дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання їх спільної дитини, аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,0 грн., щомісячно до повноліття дитини, при цьому судом враховано розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходячи із розміру передбаченого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» на час звернення позивачки до суду з вказаним позовом. Суд вважає, що за своїм матеріальним станом відповідач спроможний сплачувати щомісяця суму аліментів, визначену судом, при цьому суд врахував і матеріальний стан матері дитини - позивачки по справі. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: partial