Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

В лютому 2021 року до суду надійшла позовна заява КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР до [PERSON]. [PERSON] , у якому позивач прохав суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану незаконними діями відповідача. В обґрунтування позову, КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР зазначало, що [PERSON] , (надалі-Відповідач) 12.07.2014 року був прийнятий на роботу в Депо № 2 Міського комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт». 03.12.2020 року о 17 год. 45 хв. водій [PERSON] , керуючи тролейбусом МАЗ № [NUMBER] у м. Дніпрі, на перехресті пр. Олександра Поля і вул. Тітова, рухаючись заднім ходом скоїв зіткнення з автомобілем Мазда СХ-5 д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 07.12.2020 року відповідач був звільнений за п. 1. ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін. 12.01.2021 року на адресу КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР надійшла заяв; про відшкодування матеріальної шкоди, від фізичної особи [PERSON] , що є власником автомобіля Мазда СХ-5 д/н [NUMBER] , автомобіль якого, постраждав у дорожньо-транспортній пригоді, як відбулась 03.12.2019 року. 21.01.2021 року між КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР та [PERSON] , був укладений договір про добровільне відшкодування шкоди. Загальні сума матеріальної шкоди складає 108 129,60 грн. Вказану суму було розстрочено на шість місяців, яка сплачується на сьогоднішній день згідно графіку. Постановою Красногвардійського районного суду м Дніпропетровська від 22.12.2020 року по справі № 204/8557/20 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушенню передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач звертає увагу суду на той факт, що на момент звільнення Відповідача з підприємств за згодою сторін, у КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР не мало правових підстав утримання коштів з Відповідача при звільненні оскільки, була відсутня постанова суду, про притягнення до адміністративної відповідальності Відповідача. Таким чином, у зв`язку з неможливістю на момент звільнення Відповідача з роботи, утримати кошти за завдані підприємству збитки, у розмірі середньомісячного заробітку КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР змушено звернутися за захистом своїх прав з позовною заявою до суду. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач [PERSON] не надав суду відзив на позовну заяву, однак надав письмову заяву, у якій повністю визнав позов та проти його задоволення не заперечує. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] наказом (розпорядження) № 0026 від 12.07.2014 року був прийнятий на роботу в Депо №2 Міського комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт». 3 грудня 2020 року о 17 год. 45 хв. водій [PERSON] , керуючи тролейбусом МАЗ № [NUMBER] у м. Дніпрі, на перехресті пр.Олександра Поля і вул. Тітова, рухаючись заднім ходом скоїв зіткнення з автомобілем Мазда СХ-5 д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Наказом (розпорядження) № 072-к від 07.12.2020 року [PERSON] був звільнений за п.1. ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін. Постановою Красногвардійського районного суду м Дніпропетровська від 22.12.2020 року по справі №204/8557/20 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушенню передбаченого ст. 124КУпАП та встановлено його вину у настанні ДТП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. 12.01.2021 року на адресу КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР надійшла заявя про відшкодування матеріальної шкоди, від фізичної особи [PERSON] , що є власником автомобіля Мазда СХ-5 д/н [NUMBER] , який, постраждав у дорожньо-транспортній пригоді, як відбулась 03.12.2019 року. 21.01.2021 року між КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР та [PERSON] , був укладений договір про добровільне відшкодування шкоди. Загальна сума матеріальної шкоди складає 108129,60 грн.. Вказану суму було розстрочено на шість місяців, яка сплачується на сьогоднішній день згідно графіку. Згідно довідки № 13 від 26.01.2021 року, середньомісячна заробітна плата відповідача за період жовтень-листопад 2020 року склала 13551,23 грн. Відповідно до ст. 130 Кодексу законів про працю працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. У разі покладення матеріально відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом установленні відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбаченим законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Порушення працівником покладених на нього трудових обов`язків є протиправними діями. Згідно ст. 132 Кодексу законів про працю за шкоду, заподіяну підприємству, установі організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що і посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Статтею 136 Кодексу законів про працю передбачено, що покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Як вбачається з матеріалів справи, на момент звільнення відповідача з підприємства за згодою сторін, у КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР не було правових підстав для утримання коштів з відповідача при звільненні оскільки, була відсутня постанова суду, про притягнення до адміністративної відповідальності Відповідача, якою було б встановлено його вину в настанні ДТП. Такі підстави виникли у позивача лише після надходження 12.01.2021 року на адресу КП «Дніпровська електротранспорт» ДМР заяви про відшкодування матеріальної шкоди, з усіма доданими до неї документами, в тому числі копії постанови суду яка набрала законної сили 05.01.2021 року. Відповідно до п. 1.3 Правил охорони праці на міському електричному транспорті (затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 21 серпня 2006 p. N 546), на кожному підприємстві повинні бути розроблені відповідно до Положення про розробку інструкцій з охорони праці, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України від 29.01.98 N 9, та нормативно-правових актів з пожежної безпеки (далі - НАПБ), інструкції з охорони праці та пожежної безпеки, що діють на підприємстві, з урахуванням вимог цих Правил. На виконання Правил на підприємстві КП ««Дніпровський електротранспорт» ДМР, були розроблені відповідні Інструкції, з якими [PERSON] був ознайомлений. Крім того, робота водія тролейбусу, підпадає під Перелік робіт з підвищеною небезпекою Затверджений наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 року №15. Відповідно до п.3.1. Посадової інструкції водія тролейбусу, Водій повинен строго дотримуватись Правил дорожнього руху, відповідно до п.3.4.1 Посадової інструкції водія тролейбусу, під час роботи на маршруті водій зобов`язаний: -забезпечити безпеку дорожнього руху; виконувати вимоги правил дорожнього руху, правил користування трамваєм і тролейбусом у містах України. Крім того відповідно до п.3.1. Інструкції з охорони праці для водія тролейбусу, підчас роботи водій тролейбусу повинен дотримуватися : - Правил охорони праці на міському електричному транспорті; - Інструкції з охорони праці для водія тролейбуса; - Правил технічної експлуатації тролейбуса; - Посадової інструкції водія; - Правил дорожнього руху, У даному випадку, відповідач [PERSON] порушив Правила дорожнього руху, чим автоматично порушив Посадову інструкцію водія тролейбусу, Інструкцію з охорони праці для водія тролейбусу та правила безпеки під час виконання перевезення пасажирів, завдавши збитки позивачу. Крім того, згідно наданої заяви 19.05.2021 року, відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якії завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеногс права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайни). обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридично особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала збитку, звільняється від його відшкодування, якщо доведе, що збитої нанесений не з її вини. Отже підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач порушуючи свої трудові обов`язки, підприємству заподіяв пряму дійсну шкоду своїми протиправними діями у вигляді Порушення правил дорожнього руху, є причинний зв`язок між допущеним порушенням і завданою шкодою; встановлена вина відповідача. В результаті ДТП тролейбус МАЗ № 2545 отримав механічні пошкодження, що в свою чергу, дає право позивачу вимагати від відповідача відповідно до ст. 132 КЗпП України, відшкодування матеріальної шкоди у розмірі середньомісячного заробітку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням встановлених судом обставин, винності дій відповідача, наявності причинно-наслідкового зв`язку з завданою шкодою, доведеністю її розміру та визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приводить суд до висновку про обґрунтованість вимог позову про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13 551 грн. 23 коп. та необхідність її стягнення з [PERSON] на користь КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позов задоволено, з відповідача [PERSON] на користь КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР слід стягнути 2270 грн. судових витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved