Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

В лютому 2021 року ТОВ «Кредитсервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №200210-002 від 10 лютого 2020 року в розмірі 42340 гривень (а.с.1-3). Обґрунтовуючи позов ТОВ «Кредитсервіс» зазначило, що 10 лютого 2019 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір №200210-002, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 25000 гривень, який відповідач зобов`язався повернути до 10 лютого 2021 року. Також зазначає, відповідно до умов договору плата за користування кредитом становить 5,9% в місяць від загального розміру кредиту, крім щомісячних процентів також стягується разовий процент у розмірі 5,9% від загального розміру кредиту. Вказує, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, надав кредит, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, до подання позову сплатив лише 360 гривень, у зв`язку з чим станом на день подання позовної заяви сума заборгованості становить: сума основної заборгованості (тіло кредиту) - 25000 гривень,нараховані відсотки за користування кредитними коштами - 17340 гривень, всього на загальну суму 42340 гривень. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.22). У призначене судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, за змістом якої позивач підтримує позов в повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.27). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи у його відсутності, а також відзиву до суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов наступного висновку . Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 10 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та [PERSON] був укладений договір № 200210-002 (а.с.7-9). Згідно з п.1.1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику в кредит в розмірі 25000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та зробити оплату за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. В силу умов п.1.2 Кредитного договору кредит надається Позичальнику шляхом перерахування суми кредиту за вирахуванням разових процентів на банківський рахунок, вказаний Позичальником, а саме: отримувач [PERSON] , ПриватБанк номер картки [NUMBER] , IBAN: [NUMBER] . За змістом п.1.3 Кредитного договору дата перерахування кредитних коштів на банківський рахунок, вказаний Позичальником є датою набуття чинності Договору між Кредитодавцем і Позичальником. Відповідно до умов п.п.2.1,2.2 Кредитного договору, строк дії договору становить з 10 лютого 2020 року по 10 лютого 2021 року. Позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користування до 10 лютого 2021 року, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. За змістом п.п.4.1, 4.2, 4.3, 4.4 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник виплачує Кредитодавцю проценти, зазначені в Графіку платежів (розділ 5). Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом. Плата за користування кредитом складає 5,9% в місяць від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягується в разові проценти у розмірі 5,9% від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. Реальна річна процентна ставка становить 119,17 відсотків річних. Процентна ставка за цим кредитним договором є фіксованою. Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором №200210-002 від 10.02.2020, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування платіжним дорученням №435 від 10 лютого 2020 року (а.с.10) на вказаний у Кредитному договорі рахунок [NUMBER] в ПриватБанку кошти у розмірі 23525 гривень з вирахуванням разових відсотків, що становить 1475 гривень (5,9% від 25000 гривень): 25000-1475=23525. У зв`язку з невиконанням зобов`язань відповідачем з повернення кредиту та сплати процентів утворилася заборгованість, яка станом на дату складання позову 16.02.2021 становить 42340 гривень, з яких: сума основної заборгованості (тіло кредиту) - 25000 гривень, нараховані відсотки за користування кредитними коштами - 17340 гривень, розрахунок яких наведено в позовній заяві (25000 грн. х 360 днів х 5,9% (в місяць)х 12 міс. : 360 -360грн.(сплачені відповідачем)) (а.с.1 - на звороті) Правильність нарахування відсотків відповідно до визначеною умовами договору ставки, судом перевірено та сумнівів не викликає. Підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині сплачених на погашення заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахування процентів, а також фактично здійснених платежів в рахунок погашення кредиту та сплати процентів, відповідачем не подано, як доказів, які їх підтверджують. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення суми боргу за виданим кредитом та нарахованими відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором, що виникла станом на 16.02.2021 в розмірі 42340 гривень, яка складається з: неоплаченої основної суми кредиту (тіло кредиту) - 25000 гривень, неоплаченої суми по відсоткам - 17340 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 2270 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 16 лютого 2021 року №349 (а.с.4), слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved