Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON] . З грудня 2011 року відповідач припинив брати участь у життя дитини, зокрема не відвідував її, не надавав жодної матеріальної допомоги, не піклувався про її життя та здоров`я, взагалі не цікавився ані її розвитком, ані потребами. В 2012 році дитина захворіла і потребувала лікування, тому позивач зателефонувала відповідачу і просила допомогти з лікуванням дитини, проте відповідач відмовився допомагати з лікуванням і сказав щоб вона його більше не турбувала. У зв`язку з цим, вона звернулась до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Не бажаючи сплачувати аліменти, відповідач звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства та виключення запису про нього, як про батька дитини. Оскільки висновком експерта було підтверджено батьківство відповідача, а рішенням суду у задоволенні вимог відповідача відмовлено. 02.09.2014 рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 500,00 грн. щомісячно. Проте, відповідач жодного разу не заплатив визначений судом розмір аліментів, у зв`язку з чим в нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 34667,41 грн. Через ухилення відповідача від сплати аліментів 22.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого статтею 164 КК України. Крім того, що відповідач ухиляється від утримання дитини, він ухиляється й від виконання інших батьківських обов`язків встановлених статтею 150 СК України, зокрема з моменту коли дитині виповнився один рік по сьогоднішній день він взагалі жодного разу не приїздив та не відвідував дитину ані вдома, ані в дитячому садочку, ані в школі, не піклувався про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про дитину, не бере участі в її вихованні та матеріальному забезпеченні, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав , вважає, що є всі підстави просити суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 25.03.2021, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала до суду письмову заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала та просить справу розглянути за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач причин неявки суду не повідомив та правом на подання відзиву не скористався. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням, яке міститься в матеріалах справи. Крім того, в матеріалах справи знаходиться заява відповідача в якій він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської області надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності з урахуванням законних прав та інтересів дитини. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, сторони записані батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №79. З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2013 відповідач звернувся до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до позивача про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 02.09.2014, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 03.12.2014 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.02.2015, у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. Згідно змісту вказаного рішення, відповідно до висновку експерта №72 від 19.06.2014 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи [PERSON] може являтись біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,99999%, таким чином батьківство практично доведене. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 02.09.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі розміром 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2013 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 22.08.2019 за №55280, заборгованість відповідача станом на 01.08.2019 становить 34677,41 грн., що свідчить про ухилення відповідача від сплати аліментів. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2019 до вказаного реєстру внесено відомості про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, які внесенні на підставі заяви позивача про те, що відповідач з 2014 року не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини. З відповіді Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №1 «Сонечко» Веселинівської селищної ради Миколаївської області №41 від 16.08.2019 [PERSON] за час перебування [PERSON] в дошкільному закладі упродовж 2012-2016 років дитину не відвідував, життям неповнолітньої не цікавився і участі у виховання дитини не брав. В той же час, позивач брала активну участь в житті своєї дитини та дошкільного закладу, відвідувала батьківські збори групи, засідання батьківської ради, приймала активну участь у святах та розвагах, які проводились у закладі, приймала участь в ремонті групи та ігрового майданчика. Відповідно до відповіді Веселинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Веселинівської селищної ради Миколаївської області від 27.08.2019 за вих. №184 позивач постійно присутня на засіданні батьківських зборів, відвідує уроки, бере участь у підготовці та проведенні навчально-виховних заходів, цікавиться успіхами доньки. [PERSON] в період з вересня 2016 року по серпень 2019 року не відвідував навчальний заклад та не цікавиться життям та успішністю [PERSON] . Згідно висновку органу опіки і піклування Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області №05-03/2221 від 20.11.2019, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частина перша стаття 164 СК України). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. За положеннями статей 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з правилами статей 79, 80 ЦПК України достовірними та достатніми є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність тих обставин, які входять до предмета доказування. Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача без поважних причин від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини буде відповідати інтересам дитини. Будь-яких доказів протилежного суду не надано. Доказів на підтвердження обставин, які перешкоджали б відповідачу у виконанні ним своїх обов`язків по відношенню до дитини матеріали справи не містять. За даних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved