Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

В квітні 2019 року до Київського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] та просить встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] , яка народилася [INFO] та померла [INFO] , є однією і тою ж особою; встановити факт того, що свідоцтво про право власності на житло від 30 грудня 2011 року, видане Департаментом міського господарства Одеської міської ради згідно розпорядження від 30 грудня 2011 року за № 220046, зареєстровано та записано у реєстрову книгу за № 19 - 25688 на квартиру по [ADDRESS] належить [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог, заявник вказує, що [INFO] померла [PERSON] , після чього відкрилась спадщина у вигляді частини квартири під номером [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] був її рідний син [PERSON] , який помер [INFO] до настання півроку після смерті [PERSON] В свою чергу, після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина у вигляді частини квартири, яка належала самому спадкодавцю та частина, що належала його померлій матері. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), як рідні доньки [PERSON] та онуки [PERSON] [PERSON] у приватного нотаріуса підписала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Теревніковою Л.М. 22 серпня 2017 року було відкрито спадкову справу за № 5/2017. Після цього стало відомо, що у померлої [PERSON] та її рідного сина [PERSON] різне написання прізвищ. З цих підстав приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист № 120/802-14). А після внесення змін до актового запису про смерть [PERSON] та отримання нового свідоцтва на прізвище « [PERSON] » підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що свідоцтво про право власності на житло від 30 грудня 2011 року, видане Департаментом міського господарства Одеської міської ради згідно розпорядження від 30 грудня 2011 року за № 220046, зареєстроване та записане у реєстрову книгу за № 19-25688 було оформлено на прізвище « [PERSON] ». Отже, без встановлення фактів, що мають юридичне значення заявниця не може реалізувати своє право на спадщину. За заявою [PERSON] ухвалою судді від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі № 2-о/520/186/19. Справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження у відкритому судовому засідання. Також ухвалою суду від 15.04.2019 року витребувано: від Комунального Підприємства «Міське агентство з приватизації житла» належним чином завірені копії всіх документів, що стали підставою для видання розпорядження № 220046 від 30.12.2011 та свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.12.2011 року на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та [PERSON] ; від Департаменту міського господарства Одеської міської ради (ідентифікаційний код 34674154, місцезнаходження за адресою: 65011, м. Одеса, вул. Успенська, 83/85) копію Свідоцтва про право власності на житло від 30.12.2011 р. (зареєстроване і записане у реєстрову книгу за № 19-25688) на квартиру [ADDRESS] , а також копії всіх документів, на підставі яких це свідоцтво було видане на ім`я [PERSON] та [PERSON] ; від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Теревнікової Людмили Миколаївни (адреса: [ADDRESS]) належним чином завірену копію спадкової справи за № 5/2017 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] Витребувані докази одержані судом. В ході розгляду справи суд дослідив одержані докази та встановив наступне. 04 січня 2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 78 років (актовий запис №143). В серпні 2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області було видано повторне свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , де зазначені наступні дані про померлу особу: [PERSON] , дата народження [INFO] ; місце народження Україна, Одеська область, Захарівський район, село Богданівка, померла [INFO] у віці 78 років, про що 04 січня 2017 року складено відповідний запис №143. При житті, на підтвердження цієї особи, Київським РВ УМВС України в Одеській області в червні 2002 року був виданий паспорт серія [NUMBER] громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки села Богданівки, Фрунзівського (нині Захарівського) району Одеської області. Отже [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є одна й та ж особа. При житті за заявою цієї особи, як наймача квартири [ADDRESS] », було прийнято розпорядження № 220046 від 30 грудня 2011 року органу приватизації, на підставі якого Департамент міського господарства Одеської міської ради видав свідоцтво про право власності на житло, відповідно до, якого квартира під номером [ADDRESS] » дійсно належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. На той час, довідка про склад сім`ї наймача квартири [ADDRESS] , була складена російською мовою і у цій довідці дані наймача викладені в наступній редакції: « [PERSON] - осн.» рік народження « [INFO] р». Отже обставини, на які посилається заявник [PERSON] у своїй заяві про встановлення фактів знайшли своє підтвердження. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Предметом розгляду заяви [PERSON] є встановлення факту, що [PERSON] та [PERSON] , яка народилася [INFO] та померла [INFO] , є однією і тою ж особою. Свідоцтво про право власності на житло від 30 грудня 2011 року, видане Департаментом міського господарства Одеської міської ради згідно з розпорядженням від 30 грудня 2011 року за № 220046, зареєстровано та записано у реєстрову книгу за №19 - 25688 на квартиру по [ADDRESS] належить [PERSON] . Встановлення цих фактів необхідного заявнику для реалізації своїх спадкових прав після смерті батька [PERSON] . На підтвердження родинних відносин заявником надані наступні докази: свідоцтво серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , де в графі батько зазначено « [PERSON] »; свідоцтво серії [NUMBER] про реєстрацію шлюбу, яка відбулась 27 червня 2014 року між громадянином України [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 505, після чого прізвище дружини змінено на « [PERSON] »; паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 13 серпня 2014 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Родинні відносини заявника [PERSON] з померлим [PERSON] підтверджені належними та достатніми доказами. Принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Суд задовольняє вимоги, з якими [PERSON] звернулася до суду.

Outcome: approved