Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначив, що 23 грудня 2010 року між ним та відповідачами [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 4812. За договором він передав відповідачам валютні цінності на суму 13600 доларів США, які відповідачі зобов'язалися повернути не пізніше 23 грудня 2011 року. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачами свого зобов'язання, 27 грудні 2011 року відповідачам письмово засобами поштового зв'язку направлено вимоги про виконання зобов'язань за договором позики, вказані вимоги не були отримані відповідачами в зв'язку і зі спливом терміну зберігання. Він звернувся з позовом до суду і 07 листопада 2012 року заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на його користь з [PERSON] та [PERSON] стягнено суму боргу у розмірі 571444,58 грн. Зазначене рішення набрало чинності, а тому додаткового доказування не потребує. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за договором позики 23 грудня 2010 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстром № 4814, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку квартиру № 8, загальною площею 36,1 кв. м., житловою площею 28,3 кв.м., що знаходиться в будинку [ADDRESS]. 23 грудня 2010 року на його вимогу [PERSON] та [PERSON] надали нотаріально посвідчену заяву в якій зазначили про обізнаність що квартира [ADDRESS], буде передаватися в іпотеку про істотні умови іпотечного договору, в зв'язку з чим зобов'язалися у передбачених договором випадках в місячний термін звільнити та знятися з реєстрації з адреси вищевказаної квартири Він переконаний, що відповідачі намагатимуться вчинити абсолютно всі можливі, в тому числі і протиправні, дії, аби ушкодити предмет іпотеки, знищити його або, щонайменш, істотно знецінити його вартості. На підставі викладеного просив, в рахунок задоволення вимог за договором позики від 23 грудня 2010 року на суму 574663,58 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] - шляхом застосування визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю [PERSON] права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу. Передати предмет іпотеки в управління [PERSON] на період до його реалізації за визначеною ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедурою продажу. Виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю на підставі наявних доказів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позову заперечували. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши докази, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного: У відповідності зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні Судом встановлено, що 23 грудня 2010 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON] і [PERSON] з іншого укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 4812 на суму 13600 доларів США які відповідачі зобов'язалися повернути не пізніше 23 грудня 2011 року. (а.с. 7) 23 грудня 2010 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 4814, за яким [PERSON] передав в іпотеку належну йому на праві власності [ADDRESS], у забезпечення договору позики від 23.12.2010 р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] (а.с. 11-12) 23 грудня 2010 року на його вимогу [PERSON] та [PERSON] надали нотаріально посвідчену заяву в якій зазначили про обізнаність, що квартира [ADDRESS], буде передаватися в іпотеку про істотні умови іпотечного договору, в зв'язку з чим зобов'язалися у передбачених договором випадках в місячний термін звільнити та знятися з реєстрації з адреси вищевказаної квартири (а.с. 13) З наданої позивачем не посвідченої фотокопії заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2012 року вбачається, що позов [PERSON] задоволено, з [PERSON] та [PERSON] на його користь стягнено суму боргу за договором від 23.12.2010 р. у розмірі 571444,58 грн. Фотокопія заочного рішення не містить відмітки про набрання зазначеним рішенням законної сили в зв'язку з чим суд не може дійти висновку, що викладені в ньому обставини не підлягають доказуванню. Згідно до ч. 2 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В даному випадку суд не може розцінювати наданий документ як належний письмовий доказ. Оскільки на виконання зобов'язання за договором позики між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки то у відповідності до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Стягнення на предмет іпотеки проводиться у порядку передбаченому ст. 39 Закону України «Про іпотеку» Виходячи з того, що при зверненні до суду позивачем не надано належних та допустимих доказів про неналежне виконання [PERSON] та [PERSON] зобов'язання по поверненню суми позики, суд не вважає можливим в рахунок погашення заборгованості за договором позики звернути стягнення на предмет іпотеки за недоведеністю позовних вимог. В частині позовних вимог про виселення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS], суд відмовляє з тих же підстав. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України в зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави у сумі по 114,70 грн.

Outcome: approved