Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що 13.07.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав позику відповідачу у розмірі 800 000, 00 грн. строк повернення коштів до 14.08.2014 року. На підтвердження умов договору відповідач написала розписку. Оскільки відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 800 000, 00 грн. та судовий збір в розмірі 3654, 00 грн. Представник позивача [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив задовольнити з підстав викладених в заяві. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечувала. Надала суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] проти позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 13.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов договору [PERSON] передав позику [PERSON], яка в свою черг.у зобов'язалась повернути позику у визначений договором строк тобто до 14.08.2014 року. Відповідно до п. 2.1. Договору позики, розмір позики 800 000, 00 грн. Позивач виконав свої зобов'язання за вказаним договором перед відповідачем, надав останньому грошові кошти в розмірі 800 000,00 грн., що підтверджується розпискою відповідача про отримання коштів (а.с.8). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, яка не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян повинен бути укладений у письмовій формі - ст.1047 ЦК України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором - ст.1049 ЦК України. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно договору позики від 13.07.2014 року, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути суму позики позивачу який є позикодавцем не пізніше 14.08.2014 року. Разом з тим, взяті на себе за вищезазначеним договором зобов'язання, зокрема: з повернення у визначений договором строк суми позики відповідач не виконав. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: загальна сума боргу в розмірі 800 000 (вісімсот тисяч гривень 00 копійок), а також відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок). Отже, факт порушення відповідачем умов договорів позики в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved