overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду є та обставина, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини, всі витрати на її утримання позивач несе сама. У зв'язку з чим просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст.ст.180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, та яким підтверджується факт батьківства відповідача по справі. Батьківство по справі щодо дитини, на утримання якої позивач ставить питання про стягнення аліментів, відповідач не оспорює. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позовних вимог. Згідно ст.367 ЦПК України суд, вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача судові витрати по справі на користь держави. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду є та обставина, що відповідач в добровільному порядку не піклується про матеріальне забезпечення дітей, діти фактично знаходяться тільки на утриманні позивача. У зв'язку з чим просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, а також після досягнення старшою дитиною повноліття, стягнення аліментів на утримання меншої дитини до досягнення нею повноліття проводити в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно до ст.ст.180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, та якими підтверджується факт батьківства відповідача по справі. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позовних вимог. Згідно ст.367 ЦПК України суд, вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

в обґрунтування своїх позовних вимог, які вона підтримала в судовому засіданні, позивач посилається на те, що 13.05.2010 року вона розірвала шлюб з відповідачем і з того часу останній проживає окремо від неї та дитини. З 2012 року відповідач добровільно не надає кошти на утримання їх дочки [PERSON], яка проживає з нею. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працює час від часу, матеріально забезпечений, аліментів ні на кого не сплачує, непрацездатних утриманців не має, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 600 гривень щомісячно. Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що на даний час працює час від часу,має невеликі заробітки, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком малолітньої дитини позивача. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до вимог ст.182 СК України суд враховує, що дитина відповідача є малолітньою, власних доходів не має, самостійно утримувати себе не може. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Виходячи з стану здоров'я та матеріального становища відповідача, який є працездатним і не має на утриманні інших осіб, малолітнього віку його дитини, вимог позивача, розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на дитину аліменти в розмірі 516 гривень в місяць, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 16 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Заперечення відповідача проти позову суд не бере до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону і не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 гривень, від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

В обґрунтування уточненої позовної заяви, [PERSON] вказала, що 10.03.2018 року померла її рідна сестра - [PERSON]. Після смерті сестри залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] (Кірова) у м. Старобільську Луганської області. Як спадкоємиця за законом 2 черги, вона своєчасно подала заяву про намір вступити в права спадкоємиці, але нотаріусом їй було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Оскільки відповідачі - сини спадкодавиці [PERSON] - відмовились від прийняття спадщини на її користь, то вона просить визнати право власності на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] (Кірова) у м. Старобільську Луганської області. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу в їх відсутність, спадщину після смерті своєї матері [PERSON] приймати не бажають (а.с. 29-32). Суд, зясував позицію сторін, заслухав пояснення свідків, дослідив письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за слідуючими обставинами: За ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають право рідні брати та сестри спадкодавця, його баба й дід. За ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. За свідоцтвом про смерть (а.с. 8) [PERSON] померла 10.03.2018 року. За свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 9) [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (Кірова) у м. Старобільську Луганської області. За свідоцтвом про смерть ( а.с. 33) [PERSON] помер 09.11.1995 року. Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 15) позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини з померлою [PERSON] Свідки: [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, кожний окремо, пояснили, що позивачка [PERSON] й [PERSON] - рідні сестри. Діти спадкодавці - [PERSON] постійно мешкають у РФ, не мають наміру приймати спадщину й не заперечують проти того, щоб позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позивачка [PERSON], як рідна сестра померлої [PERSON] є спадкоємицею 2 черги за законом на спадкове майно, що відкрилося після смерті спадкодавці [PERSON] й за нею необхідно визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Вовчанська міська рада Харківської області звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою вказавши, що житловою комісією при виконавчому комітеті Вовчанської міської ради було встановлено, що по [ADDRESS] розташована ? частина житлового будинку, яка понад десять років перебуває в безхатньому стані. Право власності на зазначену ? частину квартиру зареєстроване за [PERSON] на підставі Договору забудови за реєстраційним номером 2621 від 11.07.1957 року. Згідно відомостей зазначених в заяві [PERSON], яка є власником іншої 1/2 частини будинку [ADDRESS], [PERSON], помер в 1996 році. Тому заявник просить визнати спадщину після смерті [PERSON] відумерлою та передати у власність Вовчанської міської ради. Представник зявника у судовому засіданні просить заяву задовольнити. Заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Як встановлено судом, згідно довідки КП «Вовчанське БТІ» № 360 від 18.06.2014 року право власності на ? частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору забудови № 2621 від 11.07.1957 року належить [PERSON]. З копії запису акта про смерть № 443 від 24.12.1994 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. Згідно довідки Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області № 2270/01-16 від 23.10.2014 року, спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] не заводилась, заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини забов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] на протязі року спадщина не прийнята, спадкоємців немає, заява про визнання спадщини відумерлою подана після спливу одного року з часу відкриття спадщини, суд вважає, що є підстави для визнання спадщини відумерлою. Заявлені вимоги про передачу відумерлої спадщина до комунальної власності Вовчанської міської ради Харківської області не підлягають задоволенню, оскільки не допускається вирішення справи в порядку окремого провадження, якщо заява містить вимогу про визнання права, зокрема права власності. Тобто, у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках. Враховуючи викладене, заява підлягає задоволенню тільки в частині визнання спадщини після смерті [PERSON], відумерлою. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Вовчанська міська рада Харківської області звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою , в якій зазначили , що 09.10.1995 року помер [PERSON] , за яким зареєстровано право власності на житловий будинок по вул..Авіаційна, 9 в м. Вовчанськ, Харківської області і після смерті якого відкрилася спадщина , яка складається з вищевказаного житлового будинку. Спадкоємці за законом та за заповітом відсутні ,а житловий будинок всі ці роки перебуває в безхозному стані та є обєктом несанкціонованого зазіхання осіб без постійного місця проживання . Тому міська рада просить суд визнати цю спадщину відумерлою та передати її у комунальну власність Вовчангської міської ради . В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити . Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки №2982/01-02-11 від 24.10.2014 року Вовчанського відділу ДРАЦС Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, [PERSON], помер 09.10.1995 року. Згідно довідки № 1577/01-16 від 09.06.2016 року, виданої Вовчанською державною нотаріальною конторою Харківської області після померлого 19 жовтня 1995 року [PERSON] спадкова справа не відкривалася ,заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.278 ЦПК України , суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Таким чином, заява Вовчанської міської ради про визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

В.о. генерального директора КНП «Почаївська обласна психоневрологічна лікарня» ТОР Василюк Л. В . звернулась до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: с.Ридомиль Кременецького району Тернопільської області у психіатричний заклад без її згоди, у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого остання неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні представник КНП «Почаївська обласна психоневрологічна лікарня» ТОР Якимчук О.М. заяву підтримала з підстав, викладених у ній та просить її задовольнити. Окрім того, пояснила, що [PERSON] хворіє на тяжкі психічні розлади, тому потребує лікування. Неодноразово перебувала у них на лікуванні. Прокурор в судовому засіданні погодився із заявленими вимогами про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар без її згоди. [PERSON] , яка є опікуном [PERSON] , просить подану заяву задовольнити, оскільки остання хворіє на тяжкий психічний розлад, вдома відмовляється від ліків, не спить, кричить, тому потребує лікування. Адвокат Корф П.К. в судовому засіданні не заперечує проти поданої заяви. Судом встановлено, що 24 липня 2019 року до КНП «Почаївська обласна психоневрологічна лікарня» ТОР поступила [PERSON] в супроводі опікуна [PERSON] .. Згідно огляду комісії лікарів-психіатрів КНП «Почаївська обласна психоневрологічна лікарня» ТОР від 24 липня 2019 року № 79, оглянуто [PERSON] , [INFO] , та встановлено, що вона страждає на важку розумову відсталість, синдром емоційно-волевої нестійкості, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, тому не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши огляд комісії лікарів-психіатрів № 79 від 24 липня 2019 року приходить до висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар без її згоди, оскільки остання не може самостійно дати усвідомлену згоду на лікування. Згідно статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. З урахуванням наведеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] , у зв`язку з наявністю в неї важкого психічного розладу, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та потребує госпіталізації до психіатричного закладу без її згоди. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В.о. голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради звернувся до суду із справжнім позовом, про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно неповнолітньої доньки [PERSON] посилаючись на ті обставини, що відповідачка вихованням дитини не займається, матеріально її не забезпечує. Просив позбавити відповідачку батьківських прав, стягнути з неї аліменти на утримання дитини та призначити її опікуном діда [PERSON]. Прокурор в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Представники позивача, служби у справах дітей та [PERSON] позов підтримали. Відповідачка до суду повторно не явилася, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, заяви про розгляду справи у її відсутність не надходило, тому суд неявку відповідача вважає неповажною. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачки. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши доводи осіб, що беруть участь в справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обовязки батьків щодо виховання дитини. Суд встановив, що відповідачка 30.09.2003 року народила доньку [PERSON]. Батько дитини [PERSON] помер 16.10.2010р. Згідно висновку служби у справах дітей відповідач вихованням дитини не займається, станом її здоровя не цікавиться, матеріально її не забезпечує, ніде не працює, є доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки та призначення опікуном діда неповнолітньої. При таких обставинах суд вважає, що відповідачка не виконує обовязки щодо виховання дитини, а тому вважає необхідним позбавити її батьківських прав у відношенні дочки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не працює, інших аліментних зобов'язань не має, тому з неї підлягають стягненню аліменти у розмірі ? частини всіх доходів до повноліття дитини. Неповнолітня [PERSON] мешкає разом з дідом [PERSON], який створив належні умови для її утримання, ознайомлений з правами та обовязками опікуна та не проти призначення. На підставі статей 150,164-165,180-183 СК України,

Outcome: approved