overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.10.2015 року по 28.09.2016 року по особовому рахунку № [NUMBER] у розмірі 6587 грн. 51 коп., пеня у розмірі 1616 грн. 82 коп., інфляційне збільшення боргу у розмірі 349 грн. 36 коп., три проценти річних у розмірі 130 грн. 27 коп., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» надає житлово-комунальні послуги з постачання природного газу за місцем проживання відповідача. Правовідносини між сторонами оформлювалися шляхом приєднання до умов типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, відкриттям особового рахунку № [NUMBER]. Обовязок щодо своєчасної оплати вартості за природний газ споживач виконує неналежним чином - оплата за отримані послуги вноситься несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача утворився борг перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за період з 01.10.2015 року по 28.09.2016 року в розмірі 6587,51 гривень. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 8 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Горопаївської сільської ради Любарського району Житомирської області , актовий запис №03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду являється те, що він з жовтня 2016 року відповідачкою не підтримує сімейно-шлюбні відносини, у них зовсім різні погляди на сім'ю, що призвело до того, що він втратив до дружини почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить задовільнити. Відповідачка [PERSON] з позовом погодилась. Сторони на примирення не погодились. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до\~відповідача про визнання договору міни дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.03.2000 року між позивачем з одного боку, та відповідачем з іншого боку,був укладений договір міни на Універсальній біржі «Південь», згідно з яким 17/100 частин домоволодіння № 33 по вул. Конопатній в м. Миколаєві перейшла у власність позивачу, а 1/6 частина житлового будинку №39 по вул. Купорній в м.Миколаєві - [PERSON]\~Договір міни був зареєстрований на Універсальній біржі «Південь» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №966 від 21 березня 2000 року. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивач надав суду заяву, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2000 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №966 міни нерухомого майна, відповідно до якого 17/100 часток домоволодіння № 33 по вул. Конопатній в м. Миколаєві перейшла у власність [PERSON], а 1/6 частина житлового будинку №39 по вул. Купорній в м.Миколаєві - [PERSON] Договір №966 міни нерухомого майна був зареєстрований на Універсальній біржі «Південь» у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 966 від 21 березня 2000 року, зареєстрованого в ММ БТІ за №1015 від 24.03.2000 року. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до ч. 2 ст. 220\~ЦК\~України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та з листопада 2014 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 1995 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони на даний час не проживають разом, позивач не бажає збереження сімї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися із відповідачкою не бажає. \~\~\~\~\~ У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння сторони з 2015 року перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачка позов визнала та пояснила, що не бажає зберегти сім'ю, оскільки подальший шлюб із позивачем є неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2015 року. Шлюб для обох перший. Від шлюбу мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В даний час сторони не проживають разом, не бажають зберегти сім'ю та наполягають на розірвання шлюбу, примиритися не бажають. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просив суд розірвати шлюб, укладений 05 березня 1999 року в відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 60. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що від спільного шлюбу з відповідачкою мають двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою не склалося, через відсутність взаєморозуміння, що привело до того, що в сім'ї часто виникали сварки та непорозуміння. Позивач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій свої позовні вимоги він підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги вона визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 березня 1999 року в відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Центрально-Міської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 60. Від шлюбних відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO]. Матеріалами справи встановлено, що сімейні відносини сторони не підтримують з травня 2016 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1\~ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4\~ст.56 СК України. Ст.ст.\~105\~ч.3,\~110,112 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, при цьому суд бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 15.05.2012 року , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.05.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 31.10.2016 р. виникла заборгованість на суму 20527,09 грн.. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не зявився. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 15.05.2012 року отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 31.10.2016 р. виникла заборгованість на суму 20527,09 грн., яка складається з наступного: 298,44 грн. заборгованість за кредитом; 14774,98 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківського послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 953,67 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказувала, що з 14.03.2000 р. по 23.11.2014 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Батьками [PERSON], [INFO] являються сторони по справі, що підтверджується даними наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження (а.с. 3). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 14.07.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, деякий час не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, це призвело до того, що втратили почуття любові та поваги один до одного, вважає, що поновити відносини не можливо, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача сплачений судовий збір на її користь. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 14.07.2007 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 790, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб. Від спільного життя подружжя має сина [PERSON], [INFO], що вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 640 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 28.04.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки по різному відносяться до життя, останнім часом склалися неприязні стосунки, втратили почуття любові, вважає збереження шлюбу неможливим, просила шлюб розірвати та стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 28.04.2001 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано виконкомом Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 6 (а.с.5). Від спільного життя подружжя має двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 640 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved