overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що їхній шлюб носить формальний характер, так як вони втратили почуття любові один до одного та протягом останніх п'яти років не живуть разом і не ведуть сумісного господарства. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав свої письмову заяву, посвідчену 22.04.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 402, у якій зазначив, що на розірвання шлюбу з позивачем згоден та що майнових, матеріальних та будь-яких інших претензій до позивача не має. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 21 серпня 1993 року у відділі ЗАГСу Виконкому Феодосійської міськради народних депутатів Республіки Крим, актовий запис № 453 ; від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Поте шлюб сторін носить формальний характер, оскільки протягом останніх п'яти років сторони не підтримують шлюбно-сімені відносини та живуть окремо. Крім того, позивач зазначає, що почуття любові між нею і відповідачем втрачені. З огляду на наведене та враховуючи положення ч.1 ст.24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 949. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила не надавати строк на примирення, так як вони разом не проживають з березня 2013 року та примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 серпня 2005 року Виконавчим комітетом Чорноострівської ради Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис № 17. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила не надавати строк на примирення, так як вони разом не проживають з грудня 2013 року та примирення не можливе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони в судовому засіданні наполягали на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя разом не проживає, спільне господарство не ведеться, сторони не бажають примиритись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, півтора роки вже живуть окремо і збереження їх шлюбу неможливо. Позивач підтримала позов і просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не заперечує проти задоволення позову і просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Одеської міської ради, актовий запис № 878 ; від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2012 року сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Сторони заперечують проти надання їм судом будь-яких строків для примирення, про що зазначили в своїх адресованих суду письмових заявах, а також вказали в цих заявах, що їх неповнолітній син - [PERSON], [INFO], на сьогоднішній день проживає та в подальшому проживатиме разом з матір'ю - позивачем [PERSON] З огляду на наведене та враховуючи положення ч.1 ст.24 СК України, яка встановлює, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони не заявляли у даній справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 22 листопада 2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалось через постійні непорозуміння, сварки. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить не надавати строк на примирення, оскільки воно не можливе та разом не проживають з вересня 2012 року. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сторони разом не проживають та спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 23 жовтня 1999 року, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом реєстрації громадянського стану. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу у подружжя народились донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалось через постійні непорозуміння, сварки. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить не надавати строк на примирення, оскільки воно не можливе. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сторони разом спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання на період вагітності в розмірі 500 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є вагітною, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів, в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 25 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області зареєстровано шлюб. Відповідно до довідки № 240/01-08 від 01 квітня 2014 року Хмельницького міського перинатального центру [PERSON] перебуває на обліку з 20 лютого 2014 року з приводу вагітності в жіночій консультації №2, з терміном вагітності 24-35 тижнів. Шлюб між сторонами не розірвано. Відповідно до ч.1, 4 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги [PERSON] на її утримання на період вагітності, хоча може надавати таку матеріальну допомогу, а тому з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на її утримання на період вагітності в розмірі 500 грн. щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивача і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши суду заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій позов визнав та просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з останнього слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2014 року і до повноліття дітей. На підставі ст. ст. 180-183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що в період шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнає та просить справу розглянути у його відсутності. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки – Злати, [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої особи за межі України. Зазначила, що в період з 1987 року по 2006 рік перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох синів [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні оскільки обоє є інвалідами дитинства. Оскільки відповідач невмотивовано заперечує проти виїзду дітей - інвалідів за кордон на оздоровлення і відпочинок просить суд надати дозвіл неповнолітньому [PERSON] на багаторазові тимчасові виїзди за межі України до досягнення ним 18 років у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу його батька [PERSON], а також у супроводі інших відповідальних осіб, уповноважених його матір'ю, які вживатимуть усіх необхідних заходів для безпечного перебування дитини за кордоном та гарантуватимуть повернення її в України до країн Шенгенської угоди, Туреччини, Єгипту, Японії, Індії, США та інших країн з наступним графіком Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Зацікавлена особа, служба у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області, в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень проти позову суду на надавала. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права , обов'язки та інтереси інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що батьком малолітнього [PERSON],[INFO] є відповідач по справі, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.8). Позивачка перебуває на обліку в управління праці та соціального захисту населення Ізюмської міської ради з 09.02.2007 року по 31.07.2012 року, їй призначено допомогу інвалідам - дитинства по дітям - інвалідам ( а.с.5,9). Діти - інваліди проживають разом з матір'ю, позивачкою по справі ( а.с.10). У статті 141 СК України визначено рівні права і обов'язки батьків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла 16 років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, уповноваженими ними. Згідно зі ст. 4 Закону України « Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 « Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина України, який не досяг 16 - річного віку і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі й рішення суду. При таких даних суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки відповідає найвищим інтересам дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя у відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 12.05.2005 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану про що зроблено запис №503. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, з причин розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити без участі сторін. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на свою користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати її до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання доньки. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved