overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

В липні 2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, просив суд розірвати шлюб, укладений 14 серпня 2010 році в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сімю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 серпня 2010 році в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 522. Від шлюбних відносин сторони дітей не мають. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з березня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дтинини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

В липні 2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, просив суд розірвати шлюб, укладений 24 листопада 2012 році в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2012 році в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 923. Від шлюбних відносин сторони дітей не мають. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з червня 2015 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дтинини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

В липні 2015 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, просив суд розірвати шлюб, укладений 24 серпня 2007 році в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції виконкому Дніпропетровської області, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 серпня 2007 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції виконкому Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 687. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з грудня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дтинини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

В липні 2015 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, просила суд розірвати шлюб, укладений 14 січня 2005 році в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сімю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти їх задоволення. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 січня 2005 році в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 5. Від шлюбних відносин сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують з червня 2014 року, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімя сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дтинини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

В липні 2015 року орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів на утримання дітей. Зазначили, що відповідачка по справі є матірю малолітнього сина [PERSON],[INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO], ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, не виявляє до дітей батьківського піклування, допомоги на утримання дітей не надає. Представник позивача, прокурор та представник зацікавленої особи надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. У разі повторної неявки відповідачки в судове засідання не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень проти позову суду не надсилала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є матірю малолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.4,5). Відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7,8). Діти: [PERSON] та [PERSON] перебувають на повному державному забезпеченні в Ізюмському дитячому будинку Ізюмської міської ради Харківської області з 13.04.2012 року ( а.с. 10-11). Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області надав висновок, що в інтересах дітей вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] (а.с. 9). Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області від 16.07.2014 року, оскільки він відповідає зібраним доказам і фактичним обставинам справи. Згідно пункту 2 частини 1 статті 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав, являється ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Суд виходячи з інтересів дітей вважає, що існують підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], яка ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей. Частиною 1 статті 180 СК батьки зобовязанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з положеннями частини 1 статі 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 16.07.2015 року. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню згідно з вимогами статі 367 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

В липні 2015 року ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути на свою користь з відповідачки борг за теплову енергію за період з 01.10.2014р. по 01.05.2015р., з урахуванням перерахунку -29,97 грн. в сумі 1223,15 грн., інфляції 342,85 грн., три проценти річних 11,69 грн. і судові витрати 1218,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримку позову в повному обсязі і згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Договором № 501059 від 01 листопада 2005 р., укладеним між [PERSON] та позивачем, визначений обовязок останнього надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, споживач зобовязувався оплачувати теплову енергію своєчасно, до 10 числа наступного за розрахунковим місяцем (а.с. 8). Таким чином, відповідач є споживачем електроенергії, що надає ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» на адресу: [ADDRESS] у відповідності до зазначеного договору, розрахунків та копії довідки форми № 3 (а.с. 6-7). Факт отримання відповідачем теплової енергії підтверджується копією наряду на підключення системи опалення житлового будинку № 22 по пр. Миру у м.Миколаєві (а.с.16). Внаслідок не оплати отриманої теплової енергії, за період 01.10.2014р. по 01.05.2015р. виникла заборгованість, яка становить суму 1223,15 грн., а також нарахована інфляція в розмірі 342,85 грн. та три проценти річних в сумі 11,69 грн. (а.с. 5-7). Згідно ст. ст. 526, 530 ЦПК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Статтями 68, 162 ЖК України визначено, що, наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до частиною 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, суд приходить до переконання про обґрунтованість позову та задоволення його в повному обсязі на суму 1577,69 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1218,00 грн. судового збору, оплаченого при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 15.09.2003 року в Свидівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Подружніх відносин не підтримують протягом року і двох місяців , спільного господарства не ведуть по причині сварок, непорозуміння. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, дитей після розірвання шлюбу просить залишити на утриманні та вихованні у відповідачки. Відповідач [PERSON] не заперечує причини розірвання шлюбу, позов визнає. Дітей після розірвання шлюбу просить залишити на утриманні та вихованні у неї, прізвище їй залишити [PERSON]. Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 15.09.2003 року в Свидівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №13. Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Миритися сторони не бажають. За таких обставин,зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дітей сторін, суд зважаючи на права дітей в належному утриманні та вихованні, при погодженні сторін, вважає після розірвання шлюбу залишити з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 17 лютого 2009 року в відділі РАЦС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. З 2010 року відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, намагався бити. З лютого 2015 року подружніх відносин не підтримують , спільного господарства не ведуть по причині сварок, скандалів. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, дитину після розірвання шлюбу просить залишити на утриманні та вихованні з нею, прізвище їй залишити дошлюбне [PERSON]. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд вислухавши пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 17 лютого 2009 року в відділі РАЦС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №25.Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Миритися сторони не бажають. За таких обставин,зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дитину сторін, суд зважаючи на права дитини в належному утриманні та вихованні, при погодженні сторін, вважає після розірвання шлюбу залишити з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 17 лютого 2009 року в відділі РАЦС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. З 2010 року відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, намагався бити. З лютого 2015 року подружніх відносин не підтримують , спільного господарства не ведуть по причині сварок, скандалів. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, дитину після розірвання шлюбу просить залишити на утриманні та вихованні з нею, прізвище їй залишити дошлюбне Когут. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд вислухавши пояснення позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 17 лютого 2009 року в відділі РАЦС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №25.Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Миритися сторони не бажають. За таких обставин,зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дитину сторін, суд зважаючи на права дитини в належному утриманні та вихованні, при погодженні сторін, вважає після розірвання шлюбу залишити з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони уклали шлюб 27 серпня 2010 року в Свидівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є малолітня дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Протягом двох останніх років подружніх відносин не підтримують , спільного господарства не ведуть по причині взаємної апатії. Представник [PERSON] позивача [PERSON] позов підтримує, просить суд шлюб розірвати, дитину після розірвання шлюбу просить залишити на утриманні та вихованні з матірю, прізвище їй залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON]С позов визнає. Суд вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 27 серпня 2010 року в Свидівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №06. Подружнє життя не склалося, сім'ю зберегти не бажають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Миритися сторони не бажають. За таких обставин,зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дитину сторін, суд зважаючи на права дитини в належному утриманні та вихованні, при погодженні сторін, вважає після розірвання шлюбу залишити з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача на свою користь 140000 грн. боргу. В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 22 вересня 2014 року позивач надав [PERSON] у позику 140000 грн., про що відповідач йому надала відповідну розписку. Крім того, між ними було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] зобовязувалася повернути йому борг не пізніше 1 травня 2015 р. Станом на день подання позовної заяви борг відповідачем не повернуто, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу. В \~судовому \~засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, вказала, не заперечувала щодо винесення рішення судом про стягнення боргу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст..1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 22.09.2014 р. відповідач отримала готівкою від [PERSON] 140000 грн., про що написала відповідну розписку. Того ж дня сторони уклали договір позики. Відповідно розписки та договору позики [PERSON] зобовязувалась повернути борг не пізніше 1 травня 2015 р. Станом на 10.07.2015 р. борг позивач не повернула. Ці дані встановлюються з розписки [PERSON], договору позики та не заперечуються сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ст..61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 140000 грн. боргу. Враховуючи, що позов судом задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved