Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 26 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №11277732000, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 186 000 доларів США, а додатками до договору встановлений графік погашення кредиту. Також 26 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений ще один кредитний договір №11278370000, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 12 530,2 доларів США, а додатками до договору встановлений графік погашення цього кредиту. У порушення взятих зобов'язань позичальник не виконує умови договорів щодо своєчасного повернення суми та сплати відсотків. Станом на 21 квітня 2011 року виникла заборгованість по кредитному договору №11277732000 у сумі 259 773,41 доларів США, що еквівалентно 2069199,11 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом - 179472 доларів США, що еквівалентно 1429566,27 грн., заборгованості по відсотках - 66208,12 доларів США, що еквівалентно 527374,16 грн., пені за простроченим кредитом - 6087,04 доларів США, що еквівалентно 48485,71 грн., пені за відсотками - 8006,25 доларів США, що еквівалентно 63772,97 гривень. Також станом на 21 квітня 2011 року виникла заборгованість по кредитному договору №11278370000 у сумі 17655,37 доларів США, що еквівалентно 140632,08 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом - 12197,2 доларів США, що еквівалентно 97155,58 грн., заборгованості по відсотках - 4500 доларів США, що еквівалентно 35844,3 грн., пені за простроченим кредитом - 414,02 доларів США, що еквівалентно 3297,85 грн., пені за відсотками - 544,15 доларів США, що еквівалентно 4334,35 гривень. Загальна заборгованість за двома договорами складає 2209831,19 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за двома договорами №11277732000 та №11278370000 від 26 грудня 2007 року між банком та [PERSON] 26 грудня 2007 року були укладені договори поруки №11277732000/П та №11278370000/П , відповідно до умов яких поручитель взяв на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед банком по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі цих зобов'язань, які виникають із умов кредитних договорів. Оскільки відповідачі взяті на себе зобов'язання за договорами не виконали, а тому позивач просив стягнути із них солідарно загальну суму заборгованості у розмірі 2209831,19 гривень, а також судові витрати у справі. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2012 року позов задоволено. Стягнуто солідарно із відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 2209831,19 гривень, а також судові витрати. В апеляційній скарзі [PERSON] посилаючись на порушення судом норм матеріального права та не відповідність висновків суду обставинам у справі, просить змінити рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову банку до поручителя. В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене. Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати в оскарженій частині щодо задоволення позову товариства до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та відмовити у задоволенні позову в цій частині. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходив із того, що 26 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №11277732000, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 186 000 доларів США, а додатковою угодою №1 до договору встановлений графік погашення кредиту. Надання кредиту у повному розмірі підтверджене заявою на видачу готівки. Також 26 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений ще один кредитний договір №11278370000, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 12 530,2 доларів США, а додатковою угодою до договору встановлений графік погашення цього кредиту. Надання кредиту у повному розмірі підтверджене ордером-розпорядженням на видачу готівки від 10 липня 2008 року. У порушення взятих зобов'язань позичальник не виконав умови договорів щодо своєчасного повернення суми та сплати відсотків. Станом на 21 квітня 2011 року виникла заборгованість по кредитному договору №11277732000 у сумі 259 773,41 доларів США, що еквівалентно 2069199,11 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом - 179472 доларів США, що еквівалентно 1429566,27 грн., заборгованості по відсотках - 66208,12 доларів США, що еквівалентно 527374,16 грн., пені за простроченим кредитом - 6087,04 доларів США, що еквівалентно 48485,71 грн., пені за відсотками - 8006,25 доларів США, що еквівалентно 63772,97 гривень. Також станом на 21 квітня 2011 року виникла заборгованість по кредитному договору №11278370000 у сумі 17655,37 доларів США, що еквівалентно 140632,08 гривень, яка складається із: заборгованості за кредитом - 12197,2 доларів США, що еквівалентно 97155,58 грн., заборгованості по відсотках - 4500 доларів США, що еквівалентно 35844,3 грн., пені за простроченим кредитом - 414,02 доларів США, що еквівалентно 3297,85 грн., пені за відсотками - 544,15 доларів США, що еквівалентно 4334,35 гривень. Загальна заборгованість за двома договорами складає 2209831,19 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за двома договорами №11277732000 та №11278370000 від 26 грудня 2007 року між банком та [PERSON] 26 грудня 2007 року були укладені договори поруки №11277732000/П та №11278370000/П, відповідно до умов яких поручитель взяв на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед банком по зобов'язаннях позичальника в повному обсязі цих зобов'язань, які виникають із умов кредитних договорів. Відповідачі взяті на себе зобов'язання за договорами не виконали, а тому суд стягнув із них солідарно загальну суму заборгованості у розмірі 2209831,19 гривень, а також судові витрати у справі, посилаючись на вимоги ст.526,530554,1054 ЦК України. Але із такими висновками суду першої інстанції щодо відповідальності поручителя погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам у справі, та зроблені із порушення норм матеріального права. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. А частиною 4 ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до умов пункту 3.1 договорів поруки №11277732000/П та №11278370000/П від 26 грудня 2007 року, договір набирає чинності моменту його підписання та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Повідомлення-вимога банку від 02 лютого 2009 року про необхідність дострокового погашення заборгованості протягом 30 днів, отримана позичальником 10 лютого 2009 року (а.с.47-48). Отже, банком відповідно до умов кредитного договору змінений строк виконання основного зобов'язання. А із позовом до суду банк звернувся лише 07 вересня 2011 року. Умови договорів поруки про їх дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що цими договорами встановлено строк припинення поруки, відповідно до приписів статті 251 ЦК України. Оскільки банком відповідно до умов кредитних договорів змінений строк виконання основного зобов'язання, то відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України вимоги до поручителя повинні бути заявлені в межах шести місяців від дня настання цього строку. Зазначені обставини і норми законодавства свідчать про припинення договорів поруки, а тому, відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, необхідно скасувати рішення суду першої інстанції в оскарженій частині щодо задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Outcome: dismissed