Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Хмельницького району, Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON], Хмельницької РДА, третя особа ДП «Хмельницьке» про визнання незаконним та скасування рішень, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення 41-ї чергової сесії [PERSON] сільської ради Хмельницького району Хмельницької області 6-го скликання від 30.11.2015 року № 125, а також визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 30.01.2016 року, індексний номер 28008004, згідно якого зареєстровано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,9 га, кадастровий номер 6825083600:03:005:1694, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території с. Лісові Гринівці Хмельницького районі та в обґрунтування якого вказав, що він працював у дошкільному навчальному закладі «Ромашка» [PERSON] сільської ради. Рішенням зборів працівників ДП «Хмельницьке» від 27.12.2011 року вирішено при розробці проекту приватизації земель ДП «Хмельницьке» врахувати заяви 65 працівників державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території Лісовогринівенької сільської ради, а також пенсіонерів з їх числа щодо виділення земельних ділянок під особисте селянське господарство розміром 1 га, визначивши для виділення земельну ділянку згідно державної о акту ЯЯ №334670 від 30.04.2000 року. Було затверджено списки осіб, яким передаються земельні ділянки, в яких за № 34 є позивач, а також вирішено розподілення земельних ділянок згідно з планом приватизації провести відповідно до списків. За заявою 65 осіб розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації №1386/09 від 03.12.2009 року надано дозвіл на розробку проекту приватизації земель ДП «Хмельницьке». Розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації № 15982012 від 07.09.2012 року «Про затвердження проекту приватизації земель ДП «Хмельницьке» на території [PERSON] сільської ради» затверджено розроблений проект приватизації земель ДП «Хмельницьке», надано дозвіл ДП «Хмельницьке» на розробку технічної документації щодо передання у власність земельних ділянок (паїв) згідно із списками. 21.09.2012 року за результатами жеребкування по розподіленню земельних ділянок за позивачем закріплено земельну ділянку № 38 площею 0,9 га. Рішенням сесії Хмельницької районної ради від 06.03.2013 року № 39-15/2013 встановлено нові межі населених пунктів [PERSON] сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в тому числі села Лісові Гринівці загальною площею 1726,5032 га, села Скаржниці загальною площею 480,6452 га. Внаслідок цього землі ДП «Хмельницьке», що підлягали розпаюванню, зазначеним рішенням віднесено до меж [PERSON] сільської ради Хмельницького району. 29 березня 2013 року до Державного земельною кадастру включено відомості про належну позивачу земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства та присвоєно кадастровий номер 6825083600:03:005:1694. Однак 30.11.2015 року рішенням 41-ї чергової сесії [PERSON] сільської ради № 125 незаконно передано в приватну власність [PERSON] належну позивачу як пай земельну ділянку з кадастровим номером 6825083600:03:005:1694, а 30.01.2016року державним реєстратором реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ за заявою Дзюби 11.М. прийнято рішення про державну реєстрацію її права власності на вказану земельну ділянку (з відкриттям розділу), індексний номер 28008004. Рішення 41-ї чергової сесії [PERSON] сільської ради від 30.11.2015року № 125 вважає протиправним і таким, що грубо порушує його право на отримання паю в натурі, оскільки [PERSON] отримала земельну ділянку незаконно, права на пай вона не має, у списках працівників, що мають право на земельну частку (пай) у ході приватизації земель ДП «Хмельницьке», відсутня, тоді як земельна ділянка з кадастровим номером 6825083600:03:005:1694 сформована виключно із земель ДП «Хмельницьке). В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав і просить задовольнити, посилаючись на те, що відповідно до частин 1, 5 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Такі особи мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до п. 16 розділу X «Перехідні положення» ЗК України громадянам-власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Вперше із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі із земель ДП «Хмельницьке» у власність земельної ділянки площею 0,9 га, кадастровий номер 6825083600:03:005:1694, на території [PERSON] сільської ради Хмельницького району позивач звернувся до сільської ради у квітні 2013 року, проте, лише 12.02.2014 року сільська рада вперше включила до порядку денного засідання сесії його чергову заяву від 23.01.2014 року та прийняла рішення № 196, яким розгляд заяви відкладено. 12.03.2014 року сільська рада на позачерговій сесії прийняла рішення N 133, яким віднесла заяву про затвердження технічної документації на повторний розгляд пленарного засідання чергової сесії [PERSON] сільської ради 6-го скликання. Дане зобов'язання депутатами сільської ради було проігноровано, незважаючи на подальші неодноразові письмові та усні звернення позивача з нього приводу, тобто заяви залишилися нерозглянутими по суті. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Хмельницького району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду клопотання про слухання справи за відсутності представника. Представники співвідповідачів Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій, Хмельницької районної державної адміністрації в судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні спору покладаючись на думку суду. Представник співвідповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила і просить в його задоволенні відмовити, зазначивши, що [PERSON] не отримав сертифікат на земельну частку (пай), не звернувся своєчасно, щодо реєстрації права власності на виділену земельну ділянку, не оскаржував бездіяльність [PERSON] сільської ради в установленому законом порядку. Представник третьої особи ДП «Хмельницьке» в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить також позов задовольнити. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Встановлено, що в постійному користуванні ДП «Хмельницьке» перебували земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів [PERSON] сільської ради, в тому числі земельна ділянка площею 96,7444 га згідно державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 334670 від 30 квітня 2009 року. 23 жовтня 2009 року загальні збори трудового колективу ДП «Хмельницьке» прийняли рішення про звернення до Райдержадміністрації з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту роздержавлення та приватизацію земель підприємства в порядку ст. 25 ЗК України (а.с. 26 т. 3). Розпорядженням Райдержадміністрації від 3 грудня 2009 року № 1386/09-р (а.с. 20 т. 3) надано дозвіл ДП «Хмельницьке» на розробку проекту приватизації земель, які перебувають у його постійному користуванні на підставі державних актів на право постійного користування земельними ділянками загальною площею 662,41 га. 27 грудня 2011 року збори працівників ДП «Хмельницьке», працівників державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території Ради, а також пенсіонерів з їх числа, вирішили, що при розробці проекту приватизації земель підприємства мають бути враховані заяви 65 працівників соціальної сфери та пенсіонерів з їх числа про виділення їм земельних ділянок під особисте селянське господарство розміром 1 га за рахунок окремої земельної ділянки, вказаної у державному акті на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 334670 від 30 квітня 2009 року (а.с. 28 32 т. 3). У 2012 році ПП «Діоріт Плюс 1» розробило проект приватизації земель ДП «Хмельницьке», копія котрого наявна у справі, який затверджено розпорядженням Райдержадміністрації від 7 вересня 2012 року № 1598/2012-р. (а.с. 19 т. 3). Цим проектом передбачено, що право на земельну частку (пай) мають 79 працівників підприємства та пенсіонерів, 65 працівників державних і комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території Ради, а також пенсіонерів з їх числа. Позивач був включений до останнього списку. При цьому Райдержадміністрація надала дозвіл ДП «Хмельницьке» на розробку технічної документації щодо передання земельних ділянок (паїв) у власність громадян згідно зі списками (врахувавши рішення зборів від 27 грудня 2011 року) та визнала державні акти на право постійного користування земельною ділянкою, які були видані підприємству, такими, що втратили чинність. У 2013 році ПП «Діоріт Плюс 1» розробило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). За вказаною документацією здійснено поділ земельної ділянки площею 54,9000 га, яка відносилась до земель ДП «Хмельницьке», між 61 особою, серед яких був і позивач. В результаті поділу землі за позивачем закріплено земельну ділянку площею 0,9000 га, встановлено та погоджено її зовнішні межі та визначено суміжних землекористувачів. 29 березня 2013 року Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області зареєструвало цю земельну ділянку (кадастровий номер 6825083600:03:005:1694) у Державному земельному кадастрі (а.с. 22, 26 т. 1, а.с. 229 232 т. 2). Рішенням Хмельницької районної ради Хмельницької області від 6 березня 2013 року № 39-15/2013, встановлено нові межі населених пунктів Ради, внаслідок чого до території села Лісові Гринівці включено землі ДП «Хмельницьке», що підлягали розпаюванню. Відклавши рішенням № 196 від 12 лютого 2014 року розгляд заяви позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а згодом ухваливши рішення від 12.03.2014 року № 133 про віднесення заяви позивача на повторний розгляд пленарного засідання чергової сесії (а.с. 31, 32 т. 1), [PERSON] сільська рада своїм рішенням від 30 листопада 2015 року № 125 передала спірну земельну ділянку у власність [PERSON] (а.с. 60 т. 1). Рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 30.01.2016 року, індексний номер 28008004, було зареєстровано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,90 га, розташовану в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6825083600:03:005:1694 (а.с. 33 34 т. 1). Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частинами 1, 2, 3, 5 ст. 25 ЗК України встановлено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). В силу ч. 1, 3, 5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. У відповідності до ч.ч. 6, 9 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Із положень ст.ст. 125, 126 ЗК України слідує, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація проводиться, зокрема, шляхом: прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; видача документів за результатами розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що земельна ділянка може бути надана у власність громадянина лише в порядку, передбаченому чинним законодавством. При цьому земельна ділянка має бути вільною, тобто такою, що не перебуває у власності чи в користуванні іншої особи. Надання громадянину в користування чи у власність земельної ділянки, що вже перебуває у власності або користуванні іншої особи, проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому земельним законодавством. Земельна ділянка, яку [PERSON] сільська рада передала у власність [PERSON], входила до складу земель ДП «Хмельницьке» (а.с. 181 183 т. 2), що підлягали приватизації та передачі працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, а також пенсіонерам з їх числа, у виді земельних часток (паїв). Рада не припинила землекористування ДП «Хмельницьке» в порядку, передбаченому главою 22 ЗК України та передала у власність [PERSON] земельну ділянку, яка не була вільною. Отже, рішення [PERSON] сільської ради від 30 листопада 2015 року № 125 про передачу спірної земельної ділянки у власність [PERSON] є незаконним і підлягає скасуванню. У звязку з цим має бути скасовано і рішення про державну реєстрацію права власності [PERSON] на нерухоме майно. Позивач набув права на земельну частку (пай) ДП «Хмельницьке», а спірна земельна ділянка сформована як обєкт цивільних прав на підставі розробленої позивачем документації із землеустрою та мала бути приватизована ним відповідно до п. «б» ч. 3 ст. 116 ЗК України. Таким чином, незаконне набуття [PERSON] права на земельну ділянку (а.с. 196, 239 244 т. 2, 2 17 т. 3) порушує права та законні інтереси позивача, який вправі звернутися до суду за їх захистом. В силу статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року (далі Перший протокол, Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Перший протокол із огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України застосовується судами України як частина національного законодавства. При цьому розуміння змісту норм Конвенції та Першого протоколу, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права. [PERSON] набула право власності на спірну земельну ділянку незаконно, тому задоволення вимог позивача не призведе до порушення її прав, установлених Першим протоколом. Понесені позивачем судові витрати в сумі 551,20 грн. слід стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] сільської ради Хмельницького району на користь позивача в рівних частках з кожного, тобто в сумі по 275,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved