Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

В лютому 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]\~ міської ради, яким просила про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на спадкове майно. При цьому вказувала на те, що з січня 2009 р. по лютий 2015 року вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , який 17.02.2015 р. помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом їй було відмовлено , оскільки нею не надано доказів факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши надані письмові докази, суд встановив таке. [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS]. 17.02.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно Постанови нотаріуса від 01.10.2015 р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано документів, що підтверджують родинні та інші відносини зі спадкодавцем. В силу ч. 2\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог\~ст. 256 ЦПК України\~суд встановлює факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт проживання однією сім'єю. Згідно з ч. 2\~ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно із частиною першою\~статті 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім'єю; спільний побут; взаємні права та обов'язки (ст. ст.\~3,74 СК України). Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. На підтвердження обставин, зазначених у позові, позивачка надала копії довідок про місце проживання померлого, отримання ним пенсії по втраті годувальника, копію свідоцтва про смерть [PERSON] та документи, які свідчать про те, що позивачка здійснила його поховання. Так, відповідно до довідки виданої ЖКП ММР «Південь» від 05.03.2015 р. за вих. № 716 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Інші особи, зареєстровані за вказаною адресою відсутні. Відповідно до Довідки Управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян за № 1930 від 08.07.2016 р. вбачається, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримував пенсію . Згідно Свідоцтва про поховання виданого КП ММР «[PERSON] ритуальна служба» та Квитанції до прибуткового касового ордеру наданих позивачкою вбачається, що поховання [PERSON] здійснила саме позивачка [PERSON] Також позивачкою надано суду для огляду оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, технічний паспорт, касовий ордер на придбання нею особисто меблів на адресу [ADDRESS] у 2013 році. Таким чином, судом встановлено, що у позивачці знаходяться оригінали документів спадкоємця, вона своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини після його смерті, інші особи із заявами до нотаріуса не звертались. Відповідно до\~ст. 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Для застосування\~ст. 1264 ЦК України\~доказуванню підлягає факт проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підтвердження доводів позивача зазначали, що на протязі довгих років заявниця разом з [PERSON] проживали однією сім'єю та вели спільне господарство, відремонтували квартиру , вони сприймали їх як подружжя. Про те, що вони не були одружені свідки навіть не здогадувались, адже завжди вважали протилежне. Пояснили, що заявниця самостійно організувала поховання свого цивільного чоловіка, мешкає у квартирі весь цей час та підтримує її у належному стані. Час, з якого подружжя проживало однією сім`єю без реєстрації шлюбу точно назвати свідки не могли, він коливався в межах - 2008 , 2009 р.р.. В звязку з урахування вищевикладеного, оцінюючи надані докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Проте, суд вважає, що для захисту прав позивача в силу положень\~ст. 1264 ЦК України\~достатньо буде встановити факт проживання однією сім'єю заявника зі спадкодавцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, тобто з 17 лютого 2010 року, що узгоджується із дослідженими судом доказами та відповідає вимогам спадкового законодавства. Разом з тим, в частині заявлених вимог про визнання права власності за позивачем, суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки встановлення факту проживання однією сім'єю заявника зі спадкодавцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, усуває перешкоди у отриманні Свідоцтва по спадщину за законом , що узгоджується із Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Outcome: partial