Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

В липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» (далі по тексту - відповідач), третя особа: Фонд соціального захисту інвалідів, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалідом ІІ групи, а також ліквідатором катастрофи на Чорнобильській АЕС, у зв`язку із чим є важко хворим на онкологію та потребує своєчасного та системного лікування. У квітні 2019 року позивач згідно із встановленим порядком, що затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 21.05.2018 року № 736 подав до Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» заяву про відшкодування витрат на лікування та долучив до неї всі необхідні документи, як це і передбачено Порядком. Відповідач отримав заяву позивача 16.04.2019 року та зобов`язаний був у десятиденний строк подати до Фонду соціального захисту інвалідів отриману від позивача заяву, однак цього не виконав. 17.05.2019 року позивач звернувся до Фонду соціального захисту інвалідів для отримання інформації щодо його заяви, проте отримав відповідь, що така заява від організації інвалідів не надходила. Позивач також неодноразово звертався до відповідача телефоном та засобами поштового зв`язку 23.05.2019 року та 11.07.2019 року, проте відповіді не отримав. В телефонній розмові позивачеві було повідомлено, що його заяву буде передано до фонду в кінці липня 2019 року. Позивач зазначав, що до моменту звернення до суду із позовом його заява залишається непереданою до Фонду, в зв`язку із чим не відшкодовані витрати на лікування. Окрім того, позивач також вважав, що діями відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, оскільки він своєчасно не отримав відшкодування витрат на лікування та змушений був неодноразово звертатись із запитами до відповідача та Фонду та звернутись за правовою допомогою до адвоката. Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» щодо неподання протягом десяти днів до Фонду соціального захисту інвалідів заяви із додатками [PERSON] про відшкодування коштів на лікування згідно з Порядком відшкодування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, витрат на лікування у закладах охорони здоров`я на території України, придбання ліків, що відсутні в таких закладах, виробів медичного призначення, протезів, крім зубного протезування дорогоцінними металами та металокерамікою. Зобов`язати Всеукраїнську громадську організацію інвалідів «Союз Чорнобиль України» подати до Фонду соціального захисту інвалідів заяву із додатками [PERSON] про відшкодування коштів на лікування відповідно до Порядку відшкодування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, витрат на лікування у закладах охорони здоров`я на території України, придбання ліків, що відсутні в таких закладах, виробів медичного призначення, протезів, крім зубного протезування дорогоцінними металами та металокерамікою. Стягнути з Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» на користь [PERSON] 120000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 05.08.2019 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 03.09.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.10.2019 року. 15.10.2019 року від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, в яких Фонд соціального захисту інвалідів зазначав, що 17.07.2019 року від відповідача до фонду надійшов лист, яким було надано документи щодо 59 постраждалих осіб, в тому числі і [PERSON] 25.07.2019 року відбулось засідання робочої групи Фонду, на якому відбувся розгляд поданих документів. Згідно із протоколом засідання робочої групи Фонду № 1 від 25.07.2019 року, матеріали, які надішли, зокрема, листом від 16.07.2019 року № 235 від відповідача, не підлягають відшкодуванню у зв`язку із невідповідністю Порядку. 17.10.2019 року розгляд справи було відкладено на 09.12.2019 року у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. Ухвалою суду від 09.12.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 11.02.2019 року. 09.12.2019 року від відповідача надійшов відзив на позов без доказів направлення відзиву учасникам справи. При цьому представник відповідача зазначав, що не будучи членом союзу [PERSON] поштою направив заяву з документами про відшкодування коштів на лікування. Відповідачем було прийнято рішення передати документи позивача на розгляд Центральної Ради «Союзу», після рішення якої, передано на розгляд Фонду. 28.01.2020 року від відповідача надійшли пояснення по справі. В судовому засіданні 11.02.2020 року представник позивача позов підтримав та просив суд про його задоволення. В судовому засіданні 11.02.2020 року представники відповідача заперечували поти позову, посилались на неправомірність дій Фонду щодо відмови у відшкодуванні коштів позивачу з огляду на відсутність оригіналів документів. Зазначали, що передали заяву [PERSON] разом із оригіналами документів до Фонду у вересні 2019 року. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.п. 4 та 5 Порядку відшкодування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, витрат на лікування у закладах охорони здоров`я на території України, придбання ліків, що відсутні в таких закладах, виробів медичного призначення, протезів, крім зубного протезування дорогоцінними металами та металокерамікою, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 21 травня 2018 року N 736 (далі по тексту - Порядок) (чинного на момент звернення позивача із заявою), постраждалий громадянин особисто або через законного представника чи уповноважену особу, батьки (законний представник чи уповноважена ними особа) дитини, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - потерпіла дитина), подають громадським об`єднанням або їхнім місцевим (обласним) осередкам заяву для відшкодування витрат на лікування, до якої додаються: копія паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган та мають відмітку в паспорті); копія посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (форма N 027/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 лютого 2012 року N 110, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за N 661/20974); оригінали розрахункових документів, що підтверджують відповідні витрати за рахунок хворого. Відшкодуванню підлягають витрати, пов`язані з лікуванням, у тому числі придбанням ліків, виробів медичного призначення, протезів, крім зубного протезування дорогоцінними металами та металокерамікою, проведенням медичної діагностики, а також витрати у зв`язку із продовженням лікування в амбулаторних умовах після виписки зі стаціонару та проведенням медичної діагностики за відповідними рекомендаціями лікаря, зазначеними у формі N 027/о. Постраждалі громадяни мають право звертатися із заявами для отримання відшкодування витрат на лікування протягом року після закінчення стаціонарного лікування. Громадські об`єднання у десятиденний строк подають до Фонду отриману заяву постраждалого громадянина (законного представника чи уповноваженої ним особи) або батьків (законного представника чи уповноваженої ними особи) потерпілої дитини разом із документами, наведеними у пункті 4 цього Порядку, для розгляду та прийняття відповідного рішення робочою групою Фонду. Подані документи розглядаються робочою групою на засіданнях, які проводяться за потреби, але не рідше ніж один раз на місяць. Вказаний Порядок втратив чинність згідно з наказом Міністерства соціальної політики України від 10 червня 2019 року N 912. Разом із тим, аналогічні положення містить Порядок відшкодування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, витрат на лікування у закладах охорони здоров`я на території України, придбання ліків, що відсутні в таких закладах, виробів медичного призначення, протезів, крім зубного протезування дорогоцінними металами та металокерамікою, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 10 червня 2019 року N 912. Судом встановлено, що 10.04.2019 року позивач звернувся до Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» заяву про відшкодування витрат на лікування та додав оригінали документів, що передбачені Порядком, що затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 21.05.2018 року № 736. Вказану заяву відповідачем було отримано 16.04.2019 року. В подальшому, позивач звертався до Фонду соціального захисту інвалідів для отримання інформації щодо його заяви, проте отримав відповідь, що така заява від організації інвалідів не надходила. Позивач також звертався до відповідача із листом щодо розгляду його заяви та виконання вимог порядку, проте відповіді не отримав. Судом встановлено, що рішенням Центральної Ради Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» від 11.07.2019 року доручено Сокирці К.В. направити документи [PERSON] до Фонду соціального захисту інвалідів для відшкодування коштів за проведене лікування. Із матеріалів справи вбачається, що 17.07.2019 року від відповідача до Фонду надійшов лист від 16.07.2019 року № 235, яким було надано документи, в тому числі, [PERSON] 25.07.2019 року відбулось засідання робочої групи Фонду, на якому відбувся розгляд поданих документів. Згідно із протоколом засідання робочої групи Фонду № 1 від 25.07.2019 року, матеріали, які надішли, зокрема, листом від 16.07.2019 року № 235 від відповідача, на підлягають відшкодуванню у зв`язку із невідповідністю Порядку. Робочою групою Фонду було встановлено, що Всеукраїнська громадська організація інвалідів «Союз Чорнобиль України» надала копії розрахункових документів замість оригіналів, що не відповідає п. 4 Порядку. Як зазначали в судовому засіданні представники відповідача, оригінали документів представник «Союзу» Сокирко К.В. мав із собою на засіданні робочої групи. Проте, із протоколу засідання робочої групи Фонду № 1 від 25.07.2019 року вбачається, що представник ВГОІ «Союз Чорнобиль України» покинув засідання робочої групи до його завершення. Доказів передання працівниками відповідача 25.07.2019 року Фонду оригіналів документів [PERSON] на виконання п. 4 Порядку суду не надано. В судовому засіданні представники відповідача також зазначали, що виконали свій обов`язок та направили заяву позивача разом із оригіналами документів до Фонду у вересні 2019 року. Разом із тим, доказів того, що відповідач направив заяву [PERSON] разом із документами, що відповідають Порядку у вересні 2019 року суду не надано. Таким чином, відповідач не виконав свій обов`язок, передбачений Порядком та не направив до Фонду у десятиденний строк заяву позивача із оригіналами документів, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» щодо неподання протягом десяти днів до Фонду соціального захисту інвалідів заяви із додатками [PERSON] про відшкодування коштів на лікування згідно з Порядком відшкодування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, витрат на лікування у закладах охорони здоров`я на території України, придбання ліків, що відсутні в таких закладах, виробів медичного призначення, протезів, крім зубного протезування дорогоцінними металами та металокерамікою є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Суд також вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині зобов`язання Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Союз Чорнобиль України» подати до Фонду соціального захисту інвалідів заяву із додатками [PERSON] про відшкодування коштів на лікування відповідно до Порядку відшкодування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, витрат на лікування у закладах охорони здоров`я на території України, придбання ліків, що відсутні в таких закладах, виробів медичного призначення, протезів, крім зубного протезування дорогоцінними металами та металокерамікою, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10.06.2019 № 912 (який є чинним на дату ухвалення рішення та звернення позивача із позовом). Щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. За змістом ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Стаття 1167 ЦК України передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із п. 3 та 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правої відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем не було своєчасно виконано свій обов`язок щодо передання заяви позивача про відшкодування витрат на лікування до Фонду, у зв`язку із чим він був змушений добиватись відновлення його порушеного права. Таким чином суд приходить до висновку, що протиправними діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у порушенні нормальних життєвих зв`язків, душевних стражданнях щодо відшкодування витрат на лікування, а також втраті часу, необхідного для відновлення свого порушеного права. Однак, враховуючи усі встановлені обставини справи, суд знаходить суму моральної шкоди в розмірі 120000,00 грн. занадто завищеною та такою, що не відповідає ступеню перенесених страждань, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем жодним чином не спростовано завдання позивачу моральної шкоди. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Оскільки при поданні позову судовий збір не було сплачено, вирішуючи питання про стягнення судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial