Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся [PERSON] до Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в якому вказав, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. [INFO] року померла [PERSON], мати позивача, дружина спадкодавця. [INFO] року помер брат позивача [PERSON]. Крім позивача, спадкоємцями майна [PERSON] є також брати позивача, сини спадкодавця, [PERSON] та [PERSON], які відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України також являються спадкоємцями першої черги за законом. Але [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли та бажають відмовитися від прийняття спадщини на користь позивача. Після смерті батька позивача [PERSON] залишився спадок - житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Дане домоволодіння належало померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 02 листопада 1990 року, що видане на підставі рішення виконавчого комітету Нововодолазької районної ради від 16.10.1990 року №644, яке було зареєстровано Нововодолазьким МК ПТІ 02 листопада 1990 року в реєстровій книзі за №1-6 Таким чином після смерті батька позивача, він фактично вступив в управління спадщиною, використовував домоволодіння за цільовим призначенням, але будучи юридично необізнаним не оформив правовстановлюючі документи на спадщину. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі , надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідачі, відповідно до наданих заяв, позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували. Суд, вислухав пояснення позивачів, відповідачів, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Родинні відносини між позивачем та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження від 08 грудня 1972 року серії [NUMBER], актовий запис №2260 зроблений в Книзі реєстрації актів про народження 08 грудня 1972 року з якого вбачається, що [PERSON] є батьком позивача. [INFO] року померла [PERSON], мати позивача, дружина спадкодавця. [INFO] року помер брат позивача [PERSON]. Крім позивача, спадкоємцями майна [PERSON] є також брати позивача, сини спадкодавця, [PERSON] та [PERSON], які відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України також являються спадкоємцями першої черги за законом. Але [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли та бажають відмовитися від прийняття спадщини на користь позивача. Після смерті батька позивача [PERSON], залишився спадок - житловий будинок, загальною площею 90,6 м кВ., житловою площею 41,1 м. кВ., з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], а саме : житловий будинок, літера А-1; прибудова, літера а; літня кухня, літера Б; веранда, літера б; сарай, літера б1; сарай, літера В; сарай, літера Г; сарай, літера Д; вбиральня, літера Ж. Дане домоволодіння належало померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 02 листопада 1990 року, що видане на підставі рішення виконавчого комітету Нововодолазької районної ради від 16.10.1990 року №644, яке було зареєстровано Нововодолазьким МК ПТІ 02 листопада 1990 року в реєстровій книзі за №1-6. 03 квітня 2014 року позивач звернувся до завідувача Нововодолазької державної нотаріальної контори Т.М. Змієвської з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] року [PERSON] . Відповідно до листа від 04 квітня 2014 року за вих. № 315/01-16 завідувач Нововодолазької державної нотаріальної контори Т.М. Змієвська відмовила позивачу видати свідоцтво про право на спадщину за законом, в зв'язку з тим, що позивачем пропущені строки для прийняття спадщини. Таким чином після смерті батька позивача, він фактично вступив в управління спадщиною, використовував домоволодіння за цільовим призначенням, але будучи юридично необізнаним не оформив правовстановлюючі документи на спадщину. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України /1963 року/ спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 527 зазначеного кодексу визначено коло осіб, що можуть бути спадкоємцями. Так спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК України /1963 р./ при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. В ст. 548 ЦК України /1963 р./ зазначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 Цивільного кодексу України /1963 року/ визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», зазначено, що якщо в шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його часткою, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Статтею 1299 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ст.. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved