Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Військово-цивільна адміністрація м. Красногорівка звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані наступним. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані зі слів матері, в порядку ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 05.03.2016 року група дітей загальноосвітніх шкіл м. Красногорівка були відправлені до оздоровчого табору «Лісова застава» м. Києва, в тому числі й [PERSON]. 25.03.2016 року діти з оздоровчого табору повернулись всі, окрім [PERSON]. [PERSON] продовжила перебування у таборі, за заявою матері. Працівниками служби у справах дітей райдержадміністрації з'ясовано, що мати неповнолітньої [PERSON] надала нотаріальну згоду на усиновлення та відмову від виховання своєї дини, які потім скасувала. Працівниками служби у справах дітей Київської облдержадміністрації повідомлено, що [PERSON] відмовляється повертатись додому за місцем проживання, у зв'язку з тим, що у сім'ї виникають конфлікти, коли мати перебуває в стані алкогольного сп'яніння. У судове засідання з'явились представники військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка та служба у справах дітей Мар'їнської райдержадміністрації, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоровя, навчальних або інший навчальний заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, про що в книзі записів актів громадського стану про народження [INFO] року виконкомом Красногорівської міської ради Мар'їнського району Донецької області зроблено відповідний запис за №66, відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER]. Батьками вказано: [PERSON], [PERSON]. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 05.03.2016 року група дітей загальноосвітніх шкіл м. Красногорівка були відправлені до оздоровчого табору «Лісова застава» м. Києва, в числі яких була [PERSON]. 25.03.2016 року до міста Красногорівка були повернуті всі діти, крім [PERSON]. Зі слів бабусі дитини, [PERSON], адміністрації школи стало відомо, що мати дитини [PERSON] підписала заяву про продовження терміну оздоровлення малолітньої у вказаному таборі на необмежений термін. Також мати малолітньої повідомила, що надала нотаріальну згоду на усиновлення та відмову від виховання своєї дитини, згодом вказану заяву було скасовано. [PERSON] пояснила, що її доньці подобається там, де вона зараз знаходиться. Дитина працівникам служби у справах дітей Київської облдержадміністрації пояснила, що відмовляється повертатися додому у зв'язку з тим, що в сім'ї виникають конфлікти, коли мати перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Службою у справах дітей з'ясовано, що малолітня [PERSON] проживала за дресою [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON], яка займалась її вихованням. Умови проживання дитини задовільні. Мати проживала окремо у співмешканця. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29.07.2016 року службою у справах дітей райдержадміністрації, військово-цивільною адміністрацією м. Красногорівка, фахівцем із соціальної роботи районного центу соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, відвідано [PERSON], умови проживання відповідають нормам, всі речі у належному стані, все це завдяки [PERSON], але бабуся погано себе почуває за віком та станом здоров'я, відповідно написала заяву-відмову бути опікуном стосовно своєї онуки [PERSON]. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29.07.2016 року, відвідано [PERSON] за місцем її проживання у співмешканця, за адресою [ADDRESS]. [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп'яніння, поводила себе агресивно, комісію до будинку не впустила. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов'язані поважати дітей. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дітей на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав, суд може вирішитипитання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 64 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; змістом статті 165 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав органу опіки та піклування. Пунктом 2 статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Згідно вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов'язку відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, та інших, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено статтею 182 Сімейного кодексу України. Згідно частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до частини 1 статті 183 СК України визначається судом. Викладені обставини дають суду підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дітей. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 150, 166, 180, 181, 191 України, суд

Outcome: approved