Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість з орендної плати за період з листопала 2020 року по лютий 2021 року в сумі 8 000, 00 грн.; пеню за прострочення грошового зобов`язання в сумі 22 092, 08 грн.; індекс інфляції в розмірі 222, 00 грн.; три відсотки річних в сумі 50, 00 грн.; заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 19 767, 11 грн., а всього 50 131, 19 грн. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , будучи власником квартири [ADDRESS] . 19 березня 2017 року уклала з [PERSON] договір оренди житлового приміщення на один рік. Відповідно до умов даного договору, відповідач зобов`язалася своєчасно вносити орендну плату і оплачувати комунальні послуги. Орендна плата згідно умов договору складала 2 000, 00 грн. на місяць. До листопада 2002 року відповідач дотримувалася умов договору, а потім припинила сплачувати орендну плату і комунальні послуги, продовжуючи користуватися житловим приміщенням. Наприкінці лютого 2021 року, коли вона потрапила до своєї квартири, то виявила її в занедбаному стані, крім цього сусіди її повідомили, що відповідач залила квартиру, що розташована поверхом нижче. На даний час заборгованість по орендній платі склала 8 000, 00 грн.; а з урахуванням заборгованості за комунальні послуги сума заборгованості складає 27 767, 11 грн. Крім цього, на суму заборгованості позивачем було нараховано пеню в сумі 22 092, 08 грн.; індекс інфляції в сумі 222. 00 грн. та 3 % річних в сумі 50, 00 грн. За таких обставин, позивач звернулася за захистом своїх прав до суду та просить суд стягнути на її користь з відповідача 50 131, 19 грн. 07 квітня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 19 травня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи на 24 червня 2021 року на 10.00 год. 24 червня 2021 року на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за її позовом у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою відповідача, розгляд справи призначений на 24 червня 2021 року відкладено на 09 вересня 2021 року. В судове засідання 09 вересня 2021 року сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу [PERSON] ухвали про відкриття провадження у справі з призначенням судового розгляду на 24 червня 2021 року, відповідачу вручено особисто 27 травня 2021 року. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу [PERSON] поштового відправлення - судової повістки з призначенням судового розгляду на 09 вересня 2021 року, повернулося на адресу суду 02 вересня 2021 року з відміткою про його вручення особисто відповідачу [PERSON] 26 серпня 2021 року. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданою 13 листопада 2012 року, зазначено, що [PERSON] є власником квартири під [ADDRESS] . Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого станом на 04.10.2013. 19 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про оренду житлового приміщення, укладеного в м. Біла Церква, відповідно до якого [PERSON] надала [PERSON] в оренду житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] на строк з 19.03.2017 до 18.03.2018з можливістю пролонгації договору. Згідно з пунктом 1 розділу ІV, орендна плата за місяць складає 2 000 грн. + комунальні послуги (жек, опалення, лічильники, газ, тв, інтернет). Умови настання відповідальності за прострочення платежів, у тому числі можливості нарахування пені, вказаний договір не містить. Позивачем до позовної заяви долучено копію акту прийому-передачі майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який підписано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до наявних в матеріалах цивільної справи копій квитанцій, заборгованість за централізоване водопостачання та водовідведення станом на 01.01.2021 за адресою: [ADDRESS] складає 3 572,40 грн.; заборгованість за сплату послуг з теплопостачання, станом на 01.02.2021 становить 8 772, 06 грн.; заборгованість за електроенергію станом на 31.01.2021 становить 7 647, 36 грн.; заборгованість за спожитий природний газ станом на 01.01.2021 становить 1 825, 29 грн. ; заборгованість за розподіл (доставку) природного газу станом на 20.01.2021 становить 96, 95 грн. Загальна сума заборгованості за комунальні послуги, згідно наданих позивачем копій квитанцій, становить 21 914, 06 грн. Позивач в своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 19 767, 11 грн., тому саме вказану суму заборгованості суд, не маючи можливості вийти за межі позовної заяви, бере до уваги при вирішенні вказаної позовної заяви. Згідно з вимогами статті 625 Цивільного кодексу України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з вимогами частини першої статті 628 Цивільного кодексу України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 810 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 815 Цивільного кодексу України - наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач не має права провадити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно з вимогами частини першої-третьої статті 820 Цивільного кодексу Укарїни - розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за найм житла, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за найм житла не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за найм житла не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 547 Цивільного кодексу України - правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з вимогами статті 548 Цивільного кодексу України - виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання не спричиняє недійсність основного зобов`язання. Неустойкою, (штрафом, пенею) відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки, згідно з вимогами статті 551 Цивільного кодексу України може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Порушенням зобов`язання, згідно з вимогами статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статі 611 Цивільного кодексу України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами першою-другою статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України - боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. 3. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. 4. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Частиною першою статі 624 Цивільного кодексу України зазначено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з вимогами статті 625 Цивільного кодексу України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У зв`язку з тим, що в судовому засіданні не спростовано факт укладення договору оренди житлового приміщення, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за сплату орендної плати та комунальних платежів, розмір яких зазначено в позовній заяві. Також, у відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України підлягають стягненню з відповідача інфляційні витрати та 3 відсотки річних. Приймаючи до уваги те, що договором оренди нежитлового приміщення, укладеного сторонами 19 березня 2017 року, не передбачено відповідальність орендаря за несвоєчасну сплату орендної плати у виді застосування неустойки (пені), враховуючи положення статі 627 Цивільного кодексу України щодо свободи договору та статті 6 Цивільного кодексу України , відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за доцільне при ухваленні рішення відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача неустойки (пені). Таке рішення, на думку суду, буде свідчити про дотримання судом вимог пункту шостого статті 3 Цивільного кодексу України, відповідно до якої загальними засадами цивільного законодавства, є справедливість, добросовісність та розумність. Судовий збір, відповідно до частини першої-другої статті 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 507,84 грн.

Outcome: approved