Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

В лютому місяці 2018 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Дніпроважмаш», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову посилався на те, що йому на праві приватної власності на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], належить автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 310D, реєстраційний номер [NUMBER]. 08 вересня 2016р. о 06-45 годині у м. Дніпро по вул. Передовій в районі буд. № 89 відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Hyundai Н-1, р.н. [NUMBER], під час руху заднім ходом скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 310D під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2016 року [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху та притягнено до адміністративної відповідальності. Згідно висновку експертного дослідження № 163/16А від 25.10.2016р., складеного судовим експертом - автотоварознавцем Пилипенком О.С., матеріальна шкода, завдана транспортному засобу позивача, складає 188 535,41 грн. Крім того, відповідно до висновку автомобіль є конструктивно знищеним. Автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 310D відновлювати економічно недоцільно, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля (246 954,52 грн.) перевищує вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди (188 535,41 грн.). Також згідно висновку ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля складає 92 313,68 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 163 від 09 вересня 2016р. позивачем було сплачено 2 000,00 грн. за проведення експертного дослідження. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/5243888 від 17.09.2015р. Пунктом 5 полісу ОСЦПВВНТЗ АІ/5243888 встановлена франшиза у розмірі 500 грн. Таким чином страхове відшкодування має бути зменшене на 500 грн. Від ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» позивач одержав страхове відшкодування у розмірі 49 500 грн. За евакуацію свого автомобіля з місця ДТП до штрафного майданчика позивачем було сплачено 800,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1689 від 08.09.2016р. (ФОП [PERSON]). За знаходження позивача транспортного засобу одну добу на штрафному майданчику, позивач сплатив 120,00 грн. та 15,00 грн. комісії банку за обслуговування, що підтверджується відповідними квитанціями № П617/4615433/1 та № П617/4615433/2 від 09.09.2016р. Також позивачем сплачено 1 000,00 грн. за послуги евакуації автомобіля зі штрафного майданчика до СТО відповідно до квитанції № 053810 від 09.09.2016р. Таким чином, у зв'язку із ДТП позивачу спричинена матеріальна шкода у розмірі 50 656,73 грн. Крім того, позивачу завдана моральна шкода, яка виразилась у нервовому стресі, у погіршенні самопочуття і настрою, зміні звичного комфортного способу життя позивача, вимушений був витрачати додатковий час, змінювати плани та відволікатися від своїх звичайних занять та роботи для врегулювання ситуації навколо ДТП. Позивач витрачав час на поїздки до органів поліції, на штрафний майданчик, до експерта для оцінки пошкодженого автомобіля, звертався до юридичної консультації. Таким чином завдану моральну шкоду позивач оцінює в 5 000 грн. Відповідно до трудової книжки [PERSON] в момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Дніпроважмаш». Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму матеріальної шкоди у розмірі 50 656,73 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладених в позовній заяві та наполягали на задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та просили суму матеріальної і моральної шкоди стягнути безпосередньо з ПАТ «Дніпроважмаш», оскільки в момент ДТП перебував з останнім в трудових відносинах. Відповідач ПАТ «Дніпроважмаш» свого представника в судове засідання не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], належить автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 310D, реєстраційний номер [NUMBER]. 08 вересня 2016р. о 06-45 годині у м. Дніпро по вул. Передовій в районі буд. № 89 відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Hyundai Н-1, р.н. [NUMBER], під час руху заднім ходом скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 310D під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2016 року [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху та притягнено до адміністративної відповідальності. Згідно висновку експертного дослідження № 163/16А від 25.10.2016р., складеного судовим експертом - автотоварознавцем [PERSON], матеріальна шкода, завдана транспортному засобу позивача, складає 188 535,41 грн. Крім того, відповідно до висновку автомобіль є конструктивно знищеним. Автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 310D відновлювати економічно недоцільно, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля (246 954,52 грн.) перевищує вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди (188 535,41 грн.). Також згідно висновку ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля складає 92 313,68 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 163 від 09 вересня 2016р. позивачем було сплачено 2 000,00 грн. за проведення експертного дослідження. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/5243888 від 17.09.2015р. Пунктом 5 полісу ОСЦПВВНТЗ АІ/5243888 встановлена франшиза у розмірі 500 грн. Таким чином страхове відшкодування має бути зменшене на 500 грн. Від ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» позивач одержав страхове відшкодування у розмірі 49 500 грн. Отже різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою склала: 188 535,41 - 49 500,00 - 92 313,38 = 46 721,73 грн. За евакуацію свого автомобіля з місця ДТП до штрафного майданчика позивачем було сплачено 800,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1689 від 08.09.2016р. (ФОП [PERSON]). За знаходження позивача транспортного засобу одну добу на штрафному майданчику, позивач сплатив 120,00 грн. та 15,00 грн. комісії банку за обслуговування, що підтверджується відповідними квитанціями № П617/4615433/1 та № П617/4615433/2 від 09.09.2016р. Також позивачем сплачено 1 000,00 грн. за послуги евакуації автомобіля зі штрафного майданчика до СТО відповідно до квитанції № 053810 від 09.09.2016р. Таким чином, у зв'язку із ДТП позивачу спричинена матеріальна шкода у розмірі 50 656,73 грн., яка складається з різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 46 721,73 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 000,00 грн., витрати на евакуацію автомобіля у розмірі 1 800,00 грн, витрати на знаходження автомобіля на штрафному майданчику у розмірі 135,00 грн. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до трудової книжки [PERSON] в момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Дніпроважмаш». Суд вважає, що норма ст. 1172 ЦК України є спеціальною по відношенню до ст.ст. 1166,1167, 1187 ЦК України. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) від 27 березня 1992 року №6 шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Так, як відповідальність за відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії джерела підвищеної небезпеки лежить на ПАТ «Дніпроважмаш», суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальних збитків підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з ПАТ «Дніпроважмаш» на користь позивача, матеріальні збитки в розмірі 50 656,73 грн., яка складається з різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 46 721,73 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 000,00 грн., витрати на евакуацію автомобіля у розмірі 1 800,00 грн, витрати на знаходження автомобіля на штрафному майданчику у розмірі 135,00 грн. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з послідуючими змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обов'язково повинен з'ясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Позивачу завдана моральна шкода, яка виразилась у нервовому стресі, у погіршенні самопочуття і настрою, зміні звичного комфортного способу життя позивача, вимушений був витрачати додатковий час, змінювати плани та відволікатися від своїх звичайних занять та роботи для врегулювання ситуації навколо ДТП. Позивач витрачав час на поїздки до органів поліції, на штрафний майданчик, до експерта для оцінки пошкодженого автомобіля, звертався до юридичної консультації. суд вважає необхідним задовольнити вимогу про відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача ПАТ «Дніпроважмаш» на користь позивача в розмірі 5 000,00 грн.

Outcome: partial