Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 09 серпня 2012 року він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 40000 грн., а відповідач зобов'язався повернути ці кошти на його вимогу. Відповідачем лише частково повернуто грошові кошти в сумі 33000 грн. Грошові кошти в сумі 7000 грн. відповідачем не повернуто, на вимоги повернути 7000 грн. відповідач ніяк не реагував, уникав зустрічей та на телефонні дзвінки не відповідав. Оскільки відповідач грошові кошти не повернув, тому просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 7000 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, у [PERSON] існує борг перед [PERSON] в сумі 40000 грн., що підтверджується розпискою від 09.08.2012 року (а.с.5). Борг відповідач зобов'язався повернути за взаємною домовленістю. На вимогу позивача відповідачем було повернуто, в добровільному порядку, грошові кошти в сумі 33000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність або оперативне управління гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Судом встановлено, що відповідачем не повернуто позивачу грошові кошти в сумі 7000 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним було повернуто в добровільному порядку грошові кошти в сумі 7000 грн., тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 7000 грн. Однією з вимог позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження спричинення моральної шкоди, наявності вини відповідача в спричиненні позивачу моральної шкоди. Крім того, стягнення моральної шкоди має бути передбачено договором про надання грошових коштів, а позивачем було надано відповідачу грошові кошти за розпискою, тому в частині стягнення моральної шкоди позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial