Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

В квітні 2020 року позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Пустовійтівської сільської ради про визнання права власності на майно. Позовна заява мотивована тим, що з 2005 року позивач добросовісно, відкрито, безперешкодно та безперервно користуюся будівлею складу 1965 року побудови, яка розташована по [ADDRESS] . За час володіння вищезазначеним майном, жодних витрат на утримання приміщення, окрім позивача, ніхто не ніс та не цікавився складом, не утримував його, не претендував на нього раніше та не претендує на даний час. Вказане майно належало КСП «Чернятинці» Хмільницького району Вінницької області, яке на даний час є ліквідованим. У зв`язку із викладеним позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду. Ухвалою суду від 27.04.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засіданні. 14.05.2020 року позивач суду надав заяву про збільшення позовних вимог, в яких просить суд визнати за ним в порядку набувальної давності, право власності на склад, який розташований по [ADDRESS] та на склад, який розташований по [ADDRESS] . В підготовче судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує, представник Пустовійтівської сільської ради не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного. Відповідно до довідки Пустовійтівської сільської ради № 71 від 06.02.2020 року (а.с.10) та технічного паспорту від 19.02.2020 року (а.с.4-8), [PERSON] з 2005 року та по даний час безперешкодно, постійно та відкрито користується, а також утримує будівлю складу, який розташований по [ADDRESS] . Згідно звіту про незалежну оцінку зерноскладу, який розташований по [ADDRESS] від 19.02.2020 року, загальна вартість зазначеного складу визначена у 110 600 грн.(а.с.9) Приміщення складу, який розташований по [ADDRESS] , яке знаходиться в постійному користуванні [PERSON] раніше належало КСП «Чернятинське» Хмільницького району Вінницької області, яке є ліквідованим, що підтверджується довідкою Пустовійтівської сільської ради № 105 від 04.03.2020 року.(а.с.11) Нежитлове приміщення (склад) по [ADDRESS] , яким користується [PERSON] , не знаходиться на балансовому бухгалтерському обліку Пустовійтівської сільської ради та не знаходилось раніше, що підтверджується довідкою Пустовійтівської сільської ради № 104 від 04.03.2020 року.(а.с.12) Відповідно до довідки Пустовійтівської сільської ради № 132 від 30.04.2020 року та технічного паспорту від 13.05.2020 року, [PERSON] з 2005 року та по даний час безперешкодно, постійно та відкрито користується, а також утримує будівлю складу, який розташований по [ADDRESS] . Згідно звіту про незалежну оцінку зерноскладу, який розташований по [ADDRESS] від 13.05.2020 року, загальна вартість зазначеного складу визначена у 48200 грн. Приміщення складу, який розташований по [ADDRESS] , яке знаходиться в постійному користуванні [PERSON] раніше належало КСП «Чернятинське» Хмільницького району Вінницької області, яке є ліквідованим, що підтверджується довідкою Пустовійтівської сільської ради № 133 від 30.04.2020 року. Нежитлове приміщення (склад) по [ADDRESS] , яким користується [PERSON] , не знаходиться на балансовому бухгалтерському обліку Пустовійтівської сільської ради та не знаходилось раніше, що підтверджується довідкою Пустовійтівської сільської ради № 131 від 30.04.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність). Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Крім того, особі, яка претендує на визнання права власності за набувальною давністю, необхідно довести суду наявність зазначених у ст. 344 ЦК України чотирьох необхідних умов: добросовісність володіння, відкритість володіння майном, безперервність володіння майном, володіння протягом встановленого законом строку. При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Враховуючи те, що позивач вважає, що на законних підставах заволодів, користується та управляє приміщеннями складу по [ADDRESS] та по [ADDRESS] з 2005 року,, з того часу він безперервно та відкрито володіє нерухомим майном вже більше десяти років, що підтверджується матеріалами справи, відповідач проти позовних вимог не заперечує, а тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі викладене, ст. ст. 328, 344 ЦК України та

Outcome: approved