Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до Чемеровецького районного суду із позовною заявою до [PERSON] , моторно (транспортного) страхового Бюро України (МТСБУ) про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12 жовтня 2016 року, близько 08 години, на 271 км + 125,8 м автодороги «Житомир-Чернівці», поблизу с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки «DAF» моделі «FT XF 105.460», іноземний р.н. [NUMBER] , з напівпричепом марки «Krone» моделі «SDR 27», іноземний р.н. [NUMBER] , який належить ТОВ «МігалАвто», рухаючись з боку м. Хмельницького в напрямку м. Кам`янця-Подільського, виїхав на зустрічну смугу руху та вчинив зіткнення задньої частини напівпричепу з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди її матір [PERSON] загинула. Так, після похорону матері у неї почалися проблеми зі здоров`ям, часто почало боліти серце, проходила курс лікування у кардіолога. Також у неї від пережитого різко почав падати зір, позивач стала нервова та дратівлива, а тому приймала заспокійливі засоби, що заподіяно їй значну моральну шкоду, яка виразилась у фізичному болі та стражданнях, в зв`язку із втратою матері. Враховуючи обсяг та характер моральних страждань, розмір заподіяної моральної шкоди [PERSON] оцінює в 100 000 грн., яку просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутності.. Представник моторно (транспортного) страхового Бюро України (МТСБУ) в судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши на його необґрунтованість та безпідставність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного. 12 жовтня 2016 року, близько 08 години, на 271 км + 125,8 м автодороги «Житомир-Чернівці», поблизу с. Гуменець Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, [PERSON] , керуючи вантажним автомобілем марки «DAF» моделі «FT XF 105.460», іноземний р.н. [NUMBER] , з напівпричепом марки «Krone» моделі «SDR 27», іноземний р.н. [NUMBER] , з боку м. Хмельницького в напрямку м. Кам`янця-Подільського, виїхав на зустрічну смугу руху та вчинив зіткнення задньої частини напівпричепу з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався з боку м. Кам`янця-Подільського в напрямку м. Хмельницького. Водій [PERSON] під час керування автомобілем марки «DAF» моделі «FT XF 105.460», з напівпричепом марки «Krone» моделі «SDR 27», на мокрій ділянці автодороги з крутим спуском, де встановлена горизонтальна дорожня розмітка 1.1 Правил дорожнього руху, порушив вимоги лінії дорожньої горизонтальної розмітки 1.1, перетинати яку забороняється, де встановлено попереджувальні дорожні знаки 1.39 «Аварійно-небезпечна ділянка», 1.13 «Слизька дорога», 1.7 «Крутий спуск», 7.13 «Вологе покриття» та заборонний знак 3.29 (40) «Обмеження максимальної швидкості», проігнорував вимоги вищевказаних дорожніх знаків та порушив вимоги п.п. 1.2, 1.5, 2.3(6, д), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. В наслідок чого [PERSON] , під час керування вантажним автомобілем марки «DAF» моделі «FT XF 105.460», іноземний р.н. [NUMBER] , з напівпричепом марки «Кгопе» моделі «SDR 27», іноземний р.н. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, на мокрій ділянці дороги з крутим спуском та обмеженою оглядовістю проявив неуважність, не вжив заходів для руху в межах своєї смуги, не впорався з керуванням, допустив занос напівпричепа, із подальшим виїздом на зустрічну смугу, чим створив небезпеку для руху водієві зустрічного транспортного засобу [PERSON] , який керував автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. [NUMBER] , та на 271 км + 125,8 м авто дороги «Житомир-Чернівці» скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter», р.н. [NUMBER] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент спричинення, які призвели до їх смерті. Пасажирам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також водієві вище вказаного автомобіля [PERSON] заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. Пасажирам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спричинені середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Іншим пасажирам цього автомобіля [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] завдані легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а [PERSON] - легкі тілесні ушкодження. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.10.1996 року вбачається, що матір`ю [PERSON] була [PERSON] . Згідно висновку судово-медичної експертизи №253 від 23.11.2016 року причиною смерті [PERSON] стала поєднана тупа політравма, закрита травма органів грудної клітки та органів черевної порожнини: травматичний розрив передньої стінки правого шлуночка серця, розрив перикарду, перелом тіла грудини, переломи 7-8-9-10-11 ребер по середньо-підпахвовій лінії ліворуч, масивного травматичного розриву правої долі печінки з розвитком двобічного гемотораксу, гемоперітонеуму та гострої крововтрати, про що свідчать патоморфологічні зміни зі сторони внутрішніх органів, малокров`я внутрішніх органів та слизових оболонок. Вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року [PERSON] визнано винним за ч.3 ст. 289 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Вироком Хмельницького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року в частині призначення покарання скасовано, [PERSON] призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки (справа № 676/603/17). [PERSON] на момент ДТП 12 жовтня 2016 року, перебував у трудових відносинах з ТОВ «МігалАвто» на посаді водія, що вбачається з довідки ТОВ «МігалАвто» №26/2016 від 13.10.2016 (а.с. 19 т. 6 справи № 676/603/17). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Закон України від 1 липня 2004 року №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 Закону №1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі статтею 27 Закону № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. За змістом ст.23 Закону №1961-ІV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна), пов`язана із смертю потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого, а за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого (пункти 9.2, 9.3 статті 9 Закону № 1961-ІV). Стаття 23 ЦК України визначає загальні положення про можливість відшкодування моральної шкоди при наявності вини відповідача, а стаття 1167 ЦК України передбачає можливість відшкодування шкоди в позадоговірних (деліктних) правовідносинах лише за наявності ознак неправомірності або протиправності в діях осіб, які порушують ці права, та доведеності особою втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ. Складовими елементами загальних підстав для відшкодування моральної шкоди є: шкода, тобто наявність втрат у немайновій сфері потерпілої особи; протиправне діяння особи, котра її завдала; причинний зв`язок між ними; вина заподіювача шкоди. Перераховані складові фактичної підстави для відповідальності за заподіяння моральної шкоди є колом тих обставин, які повинні бути встановлені судом. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Згідно із принципом змагальності сторін необхідним є доведення обставин, які покладені в основу обґрунтування відповідних вимог про відшкодування моральної шкоди. При оцінці моральної (немайнової) шкоди, спричиненої потерпілим, суд повинен належним чином оцінювати ступінь їх немайнових втрат. Частинами першою - третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Згідно зі статтею 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Оскільки, вимоги про стягнення моральної шкоди були заявлені позивачем і до [PERSON] , враховуючи, що судом були встановлені обставини перебування [PERSON] на момент вчинення ДТП 12 жовтня 2016 року в трудових відносинах з ТОВ «МігалАвто»,

Outcome: partial