Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

В липні 2018 позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 2173_0688 від 21.11.2017 (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 9046,09 грн.; судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач [PERSON] порушила умови договору кредиту, не повертала отриманий кредит своєчасно, не сплачувала кошти (відсотки) за користування ним. В зв`язку із порушенням умов договору, відповідачка повинна сплатити: 7657,00 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 1197,59 грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 122,85 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту; 48,83 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 1,34 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 3,12 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум по відсотках; 10,95 грн. - загальна сума 3,0 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 4,41 грн. - загальна сума 3,0 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам. Представник позивача в судове засідання не з`явився; одночасно з позовною заявою, представником позивача було подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 21.11.2017, на підставі заяви відповідача, між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 10000,00 грн. на строк 60 місяців з остаточним терміном погашення не пізніше 20.11.2022 та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 56% річних. В порушення своїх зобов`язань та правил відповідач, кредит у повному обсязі не повертає - не проводить оплату відсотків за користування ним. Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 19.06.2018 сума заборгованості за кредитним договором становить 9046,09 та складається: 7657,00 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 1197,59 грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 122,85 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту; 48,83 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 1,34 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 3,12 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум по відсотках; 10,95 грн. - загальна сума 3,0 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 4,41 грн. - загальна сума 3,0 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам. Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 9046,09 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved