Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

В листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12 березня 2010 року, яка утворилась станом на 25 жовтня 2018 року в сумі 12228 грн. 81 коп., з яких: 1107 грн. 76 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 333 грн. 99 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9728 грн. 55 коп. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 558 грн. 51 коп. - штраф (процентна складова). В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що [PERSON], яка отримала кредит в розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, не виконує взятих на себе зобов»язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 25 жовтня 2018 року утворилась заборгованість. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити й не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з«явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 січня 2019 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] уклали кредитний договір, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних, які нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, на строк дії платіжної картки, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок позичальника. АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір шляхом приєднання останньої до запропонованих банком Умов і Правил надання банківських послуг. Сторони визначили, що заява клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, Пам»ятка клієнта та Тарифи становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. Подавши позивачеві анкету-заяву клієнта від 12 березня 2010 року [PERSON] приєдналася до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формах Умовах і Правилах, Тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідачка своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилася та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Отже, АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Укладаючи кредитний договір, сторони визначили право АТ КБ «ПриватБанк» змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунку. З 01 вересня 2014 року банк збільшив процентну ставку за кредитом до 34,80% на рік, а з 01 квітня 2015 року - до 43,20% на рік. У разі виникнення прострочених зобов»язань за договором на суму від 100 грн., [PERSON] зобов»язалася сплачувати банку пеню, відповідно до встановлених Тарифів, яка нараховується в день нарахування процентів по кредиту /п.2.1.1.12.6.1 Умов і Правил/. У випадку порушення [PERSON] строків платежів за будь-яким із грошових зобов»язань більш ніж на 30 днів, остання зобов»язалася сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. /п.2.1.1.7.6 Умов і Правил/. Після укладення договору [PERSON] одержала на картковий рахунок кредитний ліміт, останній платіж на погашення кредиту нею внесено 12 жовтня 2016 року в розмірі 1050 грн. Станом на 25 жовтня 2018 року нарахована позивачем заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 12228 грн. 81 коп., з яких: 1107 грн. 76 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 333 грн. 99 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9728 грн. 55 коп. - нарахована пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 558 грн. 51 коп. - штраф (процентна складова). Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов»язань не допускається. Згідно п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Отже, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 12 березня 2010 року, яка утворилась станом на 25 жовтня 2018 року, а саме: 1107 грн. 76 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 333 грн. 99 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. При вирішенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачки пені та штрафу, суд враховує наступне. Частиною 1 статті 546 цього Кодексу встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу ч. ч. 1, 2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п.2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання. Одночасно, пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, визначених цим договором. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин, позов АТ КБ «ПриватБанк» у частині стягнення штрафу в розмірі 1058 грн. 51 коп. (500 грн. (фіксована частина) + 558 грн. 51 коп. (процентна складова)) не може бути задоволений, а тому із [PERSON] на користь позивача слід стягнути лише пеню. При визначені розміру пені суд виходить з наступного. Як передбачено ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір пені, що підлягає стягненню із [PERSON] на користь позивача склав 9728 грн. 55 коп., що значно перевищує розмір заборгованості за основним зобов»язанням, на яку нарахована неустойка (1107,76 грн. + 333,99 грн. = 1441 грн. 75 коп.). З огляду на викладене, відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України суд дійшов висновку, що розмір нарахованої позивачем пені слід зменшити до 2000 грн. Всього із [PERSON] на корить АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 12 березня 2010 року в загальній сумі 3441 грн. 75 коп., з яких: 1107 грн. 76 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 333 грн. 99 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2000 грн. - пеня. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 12228,81 грн., а задоволено на суму 3441,75 грн., тобто на 28,1% (3441,75 х 100 : 12228,81). За таких обставин із [PERSON] на користь позивача слід стягнути 495 грн. 12 коп. судового збору (1762 х 28,1%).

Outcome: dismissed