Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

В квітні 2015 позивач звернувся до суду із вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення 40 924 грн. коштів, посилаючись на те, що 31.01.2015 уклав з відповідачем договір №000210 фінансового лізингу на придбання транспортного засобу, перерахував на виконання умов договору 55 000 грн., а 10.02.2015 він скористався своїм правом і відмовився від договору лізингу в односторонньому порядку, надіславши відповідачу письмове повідомлення одночасно вимагав повернути грошові кошти, відповідач виплатив йому тільки 14 076 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог, не заперечував на проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, про день розгляду справи повідомлялася належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що 31.01.2015 між відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» (лізингодавець) та позивачем [PERSON] (лізингоодержувач) було укладено договір №000210 фінансового лізингу, за умовами якого лізингодавець прийняв на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність та передати його у користування лізиноодержувача на строк та на умовах, передбачених цим договором . За домовленістю сторін предмет договору передається у користування лізиноодержувачеві протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця адміністративного платежу, авансового платежу, комісії за передачу предмета лізінгу, різницю від сплаченого авансового платежу на умовах п.9.4 Договору, або різницю від сплаченого авансового платежу на умовах ст.9 Договору. У відповідності до п.12.1. Договору, лізингоодержувач, який сплатив Адміністравний платіж, частково або повністю сплатив Авансовий внесок та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу Лізингодавця. Надані суду документи свідчать про те, що лізингоодержувачем на виконання умов договору 31.01.2015 р. було сплачено грошові кошти у сумі 55 000,00 грн., при таких обставинах у лізингодавця виник обов'язок передати лізингоодержувачу предмет лізингу. Встановлено, що позивач звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» із повідомленням від 10.02.2015 про відмову від договору лізингу в односторонньому порядку, повернення сплачених коштів, свою вимогу обґрунтовував положеннями Закону України «Про фінансовий лізінг» та «Про захист прав споживачів» з посиланням на те, що він вправі звернутись із заявою. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізинодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Лізингоодержував має право вимагати відшкодування збитків, у тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до такої відмови. За матеріалами справи відповідач, отримавши письмове повідомлення позивача від 10.02.2015 про відмову від договору лізингу в односторонньому порядку, повернув позивачу кошти у розмірі 14 076 грн. Враховуючи, що позивач вчасно сплатив обумовлені угодою платежі, в односторонньому порядку розірвав укладену угоду, а тому має право на повернення платежів, сплачених відповідачу до такої відмови, на користь позивача слід стягнути суму сплачених ним та неповернутих платежів у розмірі 40 924 грн. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки відповідно до п.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 409,24 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved