Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

В лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14.06.2007 року між сторонами укладено кредитний договір №НМIBAE00007497, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 142,42 долари США на термін до 13.06.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, відповідач повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інших виплат згідно кредитного договору. Відповідач допустив прострочку виконання кредитних зобовязань, внаслідок чого сформувалась заборгованість 40\~485,30 доларів США, в т.ч.: 10\~182,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 10\~067,94 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 644,00 долари США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 19\~591,13 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що стало підставою звернення до суду з позовом. В судове засідання представник позивача не зявилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, уточнивши вимоги в частині стягнення заборгованості з пені, яку просить стягнути в гривні в розмірі 308756,21грн., не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності представника позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивача подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № НМIBAE00007497 , за умовами якого, останній отримав кредитні кошти в сумі 13 142,42 долари США на термін до 13.06.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля. Проте, відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, внаслідок чого станом на 26.12.2014 року його заборгованість становить 40\~485,30 доларів США, в т.ч.: 10\~182,23 доларів США-заборгованість за кредитом; 10\~067,94 долари США-заборгованість по процентам за користування кредитом; 644,00 долари США-заборгованість по комісії за користування кредитом; 19\~591,13 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до розпорядження НБУ від 26.12.2014 року вказана сума заборгованності за курсом 15,76грн. складає 638048,33грн. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором № НМIBAE00007497 від 14 червня 2007 року; розрахунком заборгованості; розпорядження НБУ від 26.12.2014 року. Відповідно до п.7.1 Кредитного договору Банк зобов'язується надати Позичальникові кредитні кошти на строк з 14.06.2007 року по 13.06.2012 року, зі сплатою за користуванням кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. Щомісячно починаючи через місяць в Період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 299,06 доларів США для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам винагороди. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, всупереч вимогам ст.ст.526 та 629 ЦК України, які відповідно встановлюють обов'язковість виконання договору сторонами, належність виконання зобов'язання, відповідно до умов договору і вимог чинного цивільного законодавства, відповідач допустив прострочку виконання зобовязання. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його\~ невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пунктом 1.5. Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № \~483 визначено, що використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій. \~ Оскільки позивач має Ліцензію та Дозвіл на видачу кредитів у іноземній валюті, то платежі з погашення отриманого відповідачем кредиту повинні здійснюватися у валюті кредиту. Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93 використання іноземної валюти на території України як засобу платежу можливе лише за наявності ліцензії, виданої Національним банком України. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Кредитним договором передбачено відповідальність за порушення зобовязання у вигляді пені. Згідно п.4.1 договору у разі порушення Позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 цього договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати. Таким чином, як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, позивач не виконав кредитні зобовязання у встановлений термін. Строк виконання зобовязань за кредитом є таким, що настав. А тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом, відсотками, комісії в доларах США є підставними. Щодо стягнення пені, то суд вважає за можливе стягнути пеню в заявленому обсязі в еквіваленті гривні по курсу Національного банку України 15,76 грн. за долар США, відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.12.2014 року та умов договору. Виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути проценти/комісії за кредитним договором, так як проценти за користування кредитом, комісії не є фінансовою санкцією, а лише є визначеною домовленістю формою оплати послуг банку. В той же час пеня підлягає стягненню виключно у гривні, з урахуванням курсу гривні до долара США встановленого НБУ, враховуючи умови договору і те, що представник позивача подала до суду заяву, в якій просить стягнути заборгованість з пені у гривні в сумі 308756,21грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № НМIBAE00007497 від 14 червня 2007 року - 20\~894,17 доларів США, в т.ч.: 10\~182,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 10\~067,94 долари США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 644,00 долари США - заборгованість по комісії за користування кредитом та пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в еквіваленті до гривні - 308\~756,21 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 3654грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved