Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

В листопаді 2019р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом (а.с. 1-3) до відповідача ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», в якому просила суд: - визнати дії відповідача щодо нарахування боргу позивачці за період часу з 01 травня 2016р. по 01 жовтня 2017р. неправомірними та зобов`язати здійснити перерахунок. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS] , зареєстрована і проживає в зазначеній квартирі. Як стало відомо позивачці в листопаді 2019р. про наявність виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу виданого 29 січня 2019р., за заявою відповідача, яким було стягнуто з позивачки на користь відповідача суму заборгованості за надані послуги з холодного водопостачання та водовідведення. На думку позивачки відповідачем невірно було розрахована сума заборгованості за даний вид послуги, оскільки порушено порядок нарахування обсягу постачання холодної води, що і стало причиною «штучної» суми боргу, при цьому відповідачем не було врахована кількість зареєстрованих в осіб в квартирі. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019р. відкрито провадження по справі. 21 січня 2020р. на адресу суду надійшов відзив на позов (а.с. 14-16), в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що розрахунок суми заборгованості було проведено вірно, у відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ за № 630 від 21 липня 2005р. (далі по тексту - Правила), при цьому відповідачем були враховані наявність витоків води. 13 листопада 2020р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 57-60), в якій позивачка проти відзиву заперечила, і просила суд позов задовольнити, наголошуючи, що відповідачем не враховані відповідні редакції та зміни, які вносились до п 11 Правил, та не враховані платежі сторони позивача, які були здійснені у період час з січня по вересень 2018р. 01 грудня 2020р. на адресу суду надійшли від сторони позивача додаткові пояснення. 24 грудня 2020р. на адресу суду надійшли від сторони відповідача заперечення на додаткові пояснення сторони позивача. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, відповіді на відзив, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечила, з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, просила суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивачка є співвласником квартири [ADDRESS] , зареєстрована і проживає в зазначеній квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі по тексту положення зазначеного Закону наводяться в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Вимогами ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець і виробник. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що стороною відповідача невірно була розрахована сума заборгованості за холодне водопостачання та водовідведення по квартирі сторони позивача, за період часу з 01 травня 2016р. до 01 жовтня 2017р., оскільки порушено порядок нарахування обсягу постачання холодної води, що і стало причиною «штучної» суми боргу Згідно п. 11 Правил, в редакції, яка діяла до 18 серпня 2017р. (час спірних правовідносин), У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. В свою чергу, після 18 серпня 2017р. редакція п. 11 Правил, була змінена: 11. У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. Заперечуючи проти позову, сторона відповідача зазначала, що нею вірно було нарахована суми за надані послуги з холодного водопостачання та водовідведення по квартирі сторони позивача, надавши суду, в обґрунтування відзиву на позов копії Актів про зняття показань з загальнобудинкового приладу обліку, який встановлено в будинку [ADDRESS] та копії Актів про відсутність витоків із загальнобудинкової мережі в цьому ж будинку (а.с. 21 - 33). Як встановлено судом, Акти про зняття показань з загальнобудинкового приладу обліку (холодного водопостачання), який встановлено в будинку [ADDRESS] , за період часу: травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р.; січень, червень, 2017р. підписані лише представником виконавця (відповідача), тобто при складання актів з зазначений період часу була порушена відповідна процедура фіксації показників приладу обліку холодного водопостачання. Відомості, що представник абонента відмовився від підпису відсутні, як і відсутні причини у зв`язку з чим представник відмовився. Крім того, з наданих стороною відповідача, в якості письмових доказів відсутності витоків із загальнобудинкової мережі в будинку [ADDRESS] Актів, вбачаються, що вони були складені одноособово представником виконавця (відповідача) з зазначенням, що мешканці жилого будинку відмовились, без зазначення прізвища, ім`я, по-батькові особи яка відмовилась, та відповідної причини відмови (а.с. 26-33). Враховуючи положення ст. 19 Конституції України, ст. 598 ЦК України, беручи до уваги положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних прав людини, ст. 10 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме слід визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування боргу позивачці за послуги з холодного водопостачання та водовідведення за період часу: травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р.; січень, червень, 2017р. та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості позивачці за ці послуги за період часу: травень, червень, липень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016р.; січень, червень, 2017р. В решті заявлених позовних вимог слід відмовити, оскільки вони не підтверджені належними та обґрунтованими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,4 грн.

Outcome: partial