Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2015 року. Від шлюбу у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. З початку сімейного життя, все складалось добре, вона переїхала проживати до відповідача в Російську Федерацію. Однак після народження дитини, відношення відповідача до неї та їх дитини змінилось, відповідач почав зловживати алкогольними напоями, не ночувати вдома, застосовувати до неї фізичне насильство. Врешті, вона змушена була повернутися до України. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, своїх обов`язків не виконує. Оскільки, відповідач фізично здоровий, інших утриманців немає, тому має можливість платити аліменти. Просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме 3000 гривень щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2015 року відділом РАЦС Медвеж'єгорського району Управлінням РАЦС Республіки Карелія Російської Федерації, актовий запис №158 (а.с.4) В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с.3). Частиною 1 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи положення ст.182 СК України, що є підстави для призначення аліментів у розмірі 3000 гривень щомісячно. Згідно ч.2, 3 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, так само як і вимоги про те, що розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 704 гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: approved