Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

В квітні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі АТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 9 червня 2015 року між АТ КБ «Приват Банк» та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 2900,00 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 26 березня 2019 року, в сумі 27340,40 грн, в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредита - 2453,08 грн, заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання - 20159,21 грн, заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 2950,00 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500,00 грн (фіксована частина) та штраф 1278,11 грн (процентна складова). Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що 9 червня 2015 року [PERSON] було видано кредитну карту «Універсальна» зі встановленим лімітом. Своїм підписом в анкеті-заяві від 09.06.2015 року [PERSON] підтвердив, що зазначена заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомився і згоден, про що свідчить його підпис. Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Також пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку нараховувати та обов`язок позичальника сплачувати пеню у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. Окрім цього, пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Згідно статті 1054 частини 1 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідачем доводи позивача щодо невиконання ним зобов`язань за договором не спростовані, а тому майнові права АТ КБ «Приват Банк» підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] суми заборгованості. Суд бере до уваги розрахунки, надані позивачем, згідно яких заборгованість за кредитним договором станом на 26 березня 2019 року складає 27340,40 грн, в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредита - 2453,08 грн, заборгованість за пенею за прострочене зобов`язання - 20159,21 грн, заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - 2950,00 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500,00 грн (фіксована частина) та штраф 1278,11 грн (процентна складова). Разом з тим, враховуючи, що позивачем одночасно заявлено вимоги про стягнення пені та штрафу, що суперечить вимогам статті 61 Конституції України і статті 509 ЦК України, та свідчить про намагання позивача застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного виду за одне й те ж порушення договірного зобов`язання - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн та суми штрафу (фіксованої частини та процентної складової). Дане рішення узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України при розгляді справ № 6-2003цс15 та № 6-1374цс17. Окрім цього, враховуючи, що розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір збитків суд, відповідно до приписів частини 3 статті 551 ЦК України, вважає за необхідне зменшити суму пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором до 2500,00 грн, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України при розгляді справи № 6-100цс14. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4953,08 грн заборгованості за кредитним договором, в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредита - 2453,08 грн та 2500,00 грн пені. Частково задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial