Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

в липні 2015р. [PERSON] пред»явив в Голосіївському районному суді м.Києва позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Зазначав, що 02.06.2015р. о 18-10 годин відповідач, керуючи автомобілем «ЗАЗ Віда», д/н [NUMBER], повертаючи ліворуч не дав дорогу автомобілю, який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген», д.н. [NUMBER], який належить на праві власності позивачу, і який внаслідок зіткнення отримав механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25.06.2015р. [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №13-15 від 18.06.2015р., складеного суб'єктом судово-експертної діяльності Міністерства юстиції України судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], вартість відновлювального ремонту належного йому пошкодженого транспортного засобу «Фольцваген», д.н. [NUMBER] становить 88 051, 79 грн. На час ДТП автомобіль відповідача «ЗАЗ Віда» був застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до полісу АІ/3828577, ліміт відповідальності за яким становить 50 000,00 грн, франшиза складає 1 000,00 грн. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 49 000,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, в сумі 39 051,79 грн має бути відшкодована відповідачем. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати, що мають бути відшкодовані відповідачем, а саме послуги з виконання експертного дослідження, в розмірі 2 000,00 грн, щодо визначення матеріальних збитків транспортного засобу позивача. Просив стягнути з відповідача 41 051,79 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Також пояснив, що згідно висновку експерта, його автомобіль не підлягав відновленню, проте він його повністю відновив. Документи щодо витрачених на відновлення автомобіля коштів, відсутні. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, в сумі 1 051,79 грн. Посилався на те, що зважаючи на те, що здійснення ремонту автомобіля позивача, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], долученим до позову, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача перевищує ринкову вартість цього автомобіля на момент ДТП, відновлення вказаного автомобіля є економічно недоцільним. Тому вартість матеріального збитку, завданого позивачу визначено такою, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження та складає 88 051,79 грн. Вартість залишків автомобіля після ДТП цим експертом не визначалась. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу позивача, виконаного суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп» на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», ринкова вартість пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля позивача становить 38 000,00 грн. Оскільки залишки транспортного засобу позивач залишив у своєму володінні, то розмір збитків, завданих відповідачем, має бути зменшений на вартість залишків належного позивачеві транспортного засобу, та відповідно має становити 1 051,79 грн. Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 02.06.2015р. о 18-10 годин відповідач, керуючи автомобілем «ЗАЗ Віда», д/н [NUMBER], повертаючи ліворуч не дав дорогу автомобілю, який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольцваген», д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.16.13 правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. За вчинення зазначеного адміністративного правопорушення постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25.06.2015р. на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На підставі ст.61 ЦПК України, відповідні обставини не доводяться при розгляді даної справи. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач [PERSON] є власником пошкодженого при ДТП 02.06.2015р. автомобіля «Фольцваген» д/н [NUMBER]. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2). Згідно ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах (ст.1166 ЦК України), а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ Віда», д/н [NUMBER] - відповідача [PERSON], згідно полісу № АІ/3828577 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.09.2014, була застрахована ПрАТ СК «Український страховий стандарт», розмір франшизи за цим договором становить 1000 грн. Відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №13-15 від 18.06.2015р., складеного суб'єктом судово-експертної діяльності Міністерства юстиції України судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], з яким погодився представник відповідача, вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу «Фольцваген», реєстраційний знак [NUMBER], оскільки вартість відновлювального ремонту цього автомобіля 188 081,03 грн. більше його ринкової вартості на момент заподіяння технічних пошкоджень (88 051,79 грн.), то відновлювати даний автомобіль недоцільно, у зв»язку з чим вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу пошкодженням автомобіля, визначається такою, що дорівнює його ринковій вартості на момент пошкодження і складає 88 051,79 грн. Відповідно до ст.29 Закону, у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст.30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплатила позивачу страхове відшкодування, в межах ліміту відповідальності 50 000,00 грн, в розмірі 49 000,00 грн (за вирахуванням франшизи). Відповідно до статті 1194 ЦК, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вартість залишків автомобіля позивача після ДТП експертом-автотоварознавцем [PERSON], у зазначеному вище висновку не визначалась. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу позивача, виконаного суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп» на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», ринкова вартість пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля позивача становить 38 000,00 грн. За правилами ст.60 ЦПК України, кожна особа зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1). Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2). Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ч.3). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4). Позивач не погодився із зазначеною в звіті ТОВ «Сател Груп» про оцінку транспортного засобу позивача, вартістю залишків автомобіля після ДТП, проте відповідно до вимог ст.60 ЦПК України не надав суду доказів на підтвердження вартості його пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля. Тому суд бере до уваги відповідну суму, визначену в звіті про оцінку транспортного засобу позивача, виконаного ТОВ «Сател Груп». Відповідно п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних людей № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Оскільки залишки належного йому транспортного засобу позивач залишив у своєму володінні, то розмір збитків, завданих йому внаслідок пошкодження автомобіля «Фольцваген» д/н [NUMBER] відповідачем, має бути зменшений на вартість залишків належного позивачеві транспортного засобу, та становить 1 051,79 грн (88 051,79 грн - 38 000,00 грн = 1 051,79 грн). Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди 1 051,79 грн. Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача вартості послуги з виконання експертного дослідження в розмірі 2 000,00 грн, не підлягають задоволенню, зважаючи на те, що відповідно до положень ст.1192 ЦК України, позивач має право лише на відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Зазначені витрати також не відноситься до судових витрат, які на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню в разі задоволення позовних вимог на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 10,52 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 21, 29, 30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial