Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідно до рішення Диканського районного суду від 17. 07. 2014 року за позивачем та відповідачем в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON] було визнано право власності по 1/2 частині земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1296 га та для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,85 га, які обидві розташовані на території Великорудківської сільської ради Диканського району Полтавської області. На даний час позивач бажає виділити свою частку із спільного майна в натурі та зареєструвати його в установленому законом порядку на своє ім'я так як відповідач обмежує її право як співвласника нерухомого майна, щодо користування та володіння своєю часткою, у зв'язку з цим позивач просила виділити їй в натурі по 1/2 частині вказаних земельних ділянок. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, та просила призначити по справі судово земельну - технічну експертизу з метою правильного визначення та виділення їй як позивачу, а також і відповідачу по 1/2 частині спірних земельних ділянок. Після проведення вказаної експертизи позивач просила суд виділити їй 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель і споруд згідно варіанту № 2 судово земельно - технічної експертизи, що на схемі показано червоним кольором, а відповідачу залишити в користуванні 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку відповідно до вказаного варіанту з житловим будинком та спорудами, що вказано на схемі даного варіанту синім кольором та земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства прощею 1593 кв.м. Земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1296 га позивач просить розділити згідно варіанта № 3 вказаної експертизи виділивши їй в користування на праві власності 1/2 її частини, що згідно варіанту № 3 судово земельно - технічної експертизи зафарбована в червоний колір, а відповідачу залишити в користування 1/2 частину вказаної земельної ділянки , що на схемі до вказаного варіанту № 3 зафарбовано в синій колір. Крім того позивач просила стягти з відповідача на її користь 1/2 частину понесених нею судових витрат по справі Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час слухання справи був повідомлений шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. Представники третіх осіб - Великорудківської сільської ради Диканського району Полтавської області та відділу Держземагенства у Диканському районі Полтавської області в судове засідання не з'явилися, але на адресу суду надіслали листи про відсутність заперечення проти задоволення позову із проханням розгляду справи у їхню відсутність. Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні по справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення Диканського районного суду від 17. 07. 2014 року за позивачкою та відповідачем визнано право спільної часткової власності по 1/2 частині земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,1296 га та для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,85 га, які обидві розташовані на території Великорудківської сільської ради Диканського району Полтавської області. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Частиною 2 ст. 158 ЗК України передбачено, що виключно судами вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст. 86 ЗК України - Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 88 ЗК України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст. 89 ЗК України - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Така ж позиція наведена в п.п «е» п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до якого у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебуванні ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Що стосується встановлення порядку володіння, користування спірними земельними ділянками сторонами по справі - суд вважає за необхідне, визначити цей порядок відповідно до висновку № 63 судової земельно технічної експертизи експерта, згідно якого були встановлені варіанти порядку володіння, користування земельними ділянками. Суд вважає варіант висновку експерта №2 щодо встановлення порядку користування земельними ділянками є таким, що не порушує права землекористувачів, крім того розмір та розміщення земельних ділянок, запропоновані експертом у висновку від 22 липня 2015 року, є достатніми і прийнятними для їх обслуговування. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача, разом з тим враховуючи ту обставину, що позивач просила суд стягти з відповідача лише 1/2 частину понесених нею судових витрат по справі, що становить 1 700 грн. Тому, суд вважає за необхідне стягти з відповідача на користь позивача вказану суму. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved