Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Вказуючи, що після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 2,855 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,50 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території Петро-Давидівської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Петро-Давидівська сільська рада/, однак нотаріусом їй було відмовлено у оформленні права власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю на ім'я померлого оригінала правовстановлюючого документа на першу земельну ділянку та відсутності реєстрації другої земельної ділянки у державному земельному кадастрі, позивач звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на вказане спадкове майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила визнати за нею право власності на все спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка, враховуючи той факт, що він протягом тривалого часу зловживав алкоголем, а тому в подальшому захворів і вона здійснювала його догляд до смерті. Від відповідача - Петро-Давидівської сільської ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника. Від третьої особи - Диканської державної нотаріальної контори Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - надійшла заява про розгляд справи у відсутність її представника та відсутність заперечень проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. При цьому заперечувала проти визнання за позивачем права власності на все спадкове майно, так як у померлого [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей, які мають право на спадщину, яка залишилась після смерті батька. Від третьої особи [PERSON] надійшла до суду заява, в якій вона, як піклувальний неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], заперечує проти визнання за позивачем права власності на все спадкове майно з врахуванням інтересів неповнолітніх дітей спадкодавця та заява про розгляд справи без її участі. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі представників відповідача та третьої особи Диканської держнотконтори та без участі третіх осіб [PERSON] та [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] у с. Петро-Давидівці Диканського району Полтавської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] виконавчим комітетом Петро-Давидівської сільської ради. За життя [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Диканською районною державною адміністрацією Полтавської області 27 вересня 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010654500456, належала земельна ділянка площею 2,855 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Петро-Давидівської сільської ради. Дана земельна ділянка має кадастровий номер [NUMBER]. Однак в даний час оригінал державного акта втрачений. Належність цієї землі нині померлому [PERSON] підтверджується довідкою і витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.04.2014 року, виданими відділом Держземагенства у Диканському районі Полтавської області, а також архівною копією цього Державного акта. За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала [PERSON] на законних підставах і є спадковим майном. Крім того 07 листопада 2005 року нині померлий [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,5 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташованої в с. Петро-Давидівці Диканського району Полтавської області, після смерті своєї матері [PERSON], якій та належала на підставі Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 24 жовтня 1997 року Петро-Давидівською сільською радою народних депутатів. Однак за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на цю землю у встановленому законом порядку. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. В той же час, відповідно до положень ст.ст. 316, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка належала померлому [PERSON] на законних підставах, хоча і не була за його життя зареєстрована у Державному земельному кадастрі, а тому є спадковим майном. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268-1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки Диканської держнотконтори вбачається, що 14 січня 2014 року після смерті [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої позивачем, яка є дружиною померлого, заведена спадкова справа. Інші особи з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не зверталися. Однак нотаріусом позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки було відмовлено через відсутність оригінала правовстановлюючого документа на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та відсутність реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. В той же час, відповідно до ст.ст. 1261, 1286 та 1273 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та нарожені після його смерті, той з подружжя, який його пережав, та батьки. При цьому неповнолітні особи вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо вони у визначений законом термін за згодою свого піклувальника не подали заяву про відмову від прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що у померлого [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час проживають у с. Харківці лохвицького району Полтавської області і піклувальником яких є третя особа [PERSON] Рішенням решетилівського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2002 року нині померлий [PERSON] був позбавлений батьківських прав відносно цих дітей. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена бітьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків, щодо її виховання, та втрачає інші права, засновані на спорідженості з дитиною. Однак така особа не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При цьому діти не втрачають права на спадкування у випадку позбавлення батьків батьківських прав щодо них, так як відповідно до ч. 1 ст. 232 СК України лише з моменту усиновлення припиняються особисті немайнові та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена. Тобто в даному випадку діти померлого [PERSON] не втратили права на одержання спадщини після смерті батька, так як їх ніхто не усиновив. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що спадкоємцями померлого [PERSON] є не лише його дружина - позивач [PERSON], а також і його неповнолітні діти. Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Тому суд приходить до висновку, що позивач має право лише на 1/3 частину спадкового майна, а на інші 2/3 частини мають право неповнолітні діти помелого [PERSON] За вказаних обставин позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed