Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

В лютому 2016р. до Іллічівського міського суду Одеської області с заявою звернувся [PERSON] у якої наголосив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] 12.09.1953 року у Котовському районному відділу ЗАГС Одеської області уклали шлюб після чого його мати повинна була змінити своє дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка - [PERSON]. Крім нього у родині [PERSON], [INFO], народилася їх донька та його сестра - [PERSON]. [INFO] його сестра уклала шлюб з [PERSON] і набула прізвище [PERSON]. [INFO] померла їх мати, однак у свідоцтві про смерть вказано її дівоче прізвище - [PERSON], а не [PERSON]. Через цю обставину та у зв'язку з необхідністю вирішення питання щодо зміни постійного мешкання у нього виникла потреба підтвердити факт родинних відносин з [PERSON], а саме встановити факт, що вона є його матір'ю. У судове засідання заявник та його представник не з'явилися, подали спільну заяву про розгляд справи за їх відсутністю на підставі наданих документів та просили суд встановити факт родинних відносин. Зацікавлена особа [PERSON] до суду не з'явилася однак подала до суду заяву у якої просила суд розглянути заяву [PERSON] за її відсутності та встановити факт родинних відносин про які просив її брат. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 статті 234 та пп.1 п.1 ст. 256 ЦПК України передбачений перелік підстав для розгляду справ в порядку окремого провадження серед яких є і встановлення факту родинних відносин. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ця теза підтверджена і п.1 Постанови Пленуму Верховного Cуду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.3 ЦПК України та ст. 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб в межах заявлених позовних і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог (п.1 ст. 60 ЦПК) За приписами ст.ст.57 - 60 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін; докази повинні бути належними, тобто містити інформацію щодо предмету доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 12.06.1955 року Котовським районним бюро ЗАГС Одеської області [PERSON] та [PERSON], 19 вересня 1953 року уклали шлюб, після укладення якого [PERSON] мала змінити своє прізвище на прізвище чоловіка- [PERSON] (а.с. 7). З наданих свідоцтв про народження заявника та її сестрі вбачається, що вони народилися у родині [PERSON] та [PERSON]. При цьому у свідоцтві про народження сестри [NUMBER] виданого 04.11.1964р. Котовським ЗАГС Одеської області, мати записана під своїм дівочим прізвищем - [PERSON] (а.с 8-9). Після реєстрації 19.05.1995р. шлюбу з [PERSON] сестра заявника набула прізвище [PERSON], шо підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданого 19.05.1995р. відділом РАГС Котовської міської Ради народних депутатів (а.с. 10). Відповідно свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 31.01.1987 р. Котовським ЗАГС вказано, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 12). Зацікавлена особа [PERSON] своєю письмовою заявою підтвердила, що дійсно [PERSON] є їх з [PERSON] матір'ю. З листа відділу ДРАГС Котовського МУЮ №40/48-19 від 09.10.2016 року вбачається, що відомостей про розірвання шлюбу між батьками та про зміну [PERSON] свого дівочого прізвища на прізвище чоловіка у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котовського МУЮ не існує (а.с. 13). Отже, суд доходить до висновку і погоджується з думкою заявника, що після реєстрації шлюбу [PERSON] не змінювала своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка - [PERSON] і документів, які би підтверджували її особу з прізвищем [PERSON] не отримувала. За таких обставин заявник дійсно не має можливості іншим шляхом встановити факт родинних відносин ніж звернутися до суду, а тому встановлення цього факту судом, підлягає задоволенню.

Outcome: approved