Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] предявила позов до Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку за кадастровим номером 6824283200:05:001:0137, площею 1,76 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі [PERSON]; від Б до В землі спільної власності; від В до Г землі [PERSON]; від Г до Д землі [PERSON]; від Д до А землі [PERSON]Р.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала [PERSON], який помер 17 липня 2015 року, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 756854, виданого Радковецькою сільською радою Старокостянтинівського району 12 квітня 2003 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється єдиним спадкоємцем останнього на підставі заповіту на все майно, інших спадкоємців немає. Своє спадкове право на вищевказану земельну ділянку позивачка не може оформити в державній нотаріальній конторі, у звязку з тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 53391132, виданої державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON], право власності на дану земельну ділянку зареєстроване 21 жовтня 2015 року, тобто вже після смерті її батька, а тому є незаконним. Позивачка в судове засідання не зявились, однак подала заяву, якою підтримав обставини, викладені в позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог, які просила задовольнити, розглянувши справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоч про час місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 04 квітня 2016 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1233 \~ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер 17 липня 2015 року в с. Пасічна Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 18 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 257340, виданого виконавчим комітетом Пасічнянської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області 20 липня 2015 року. Відповідно до змісту довідки виконавчого комітету Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району від 03 грудня 2015 року за № 1045 [PERSON] на день смерті був прописаний та проживав [INFO]. На день смерті померлого в склад його сімї входили його дружина [PERSON] та зять [PERSON] [PERSON]І все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і, взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і, на що він матиме право заповів позивачці [PERSON], про що склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району від 01 квітня 1997 року за р. № 8, який відповідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 42432752, виданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 12 грудня 2015 року є чинним. Позивачка також в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, юридично прийняла спадщину, шляхом подання відповідної заяви до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, де вона була зареєстрована 12 грудня 2015 року за р. № 2394 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. На підставі її заяви була заведена спадкова справа № 920/2015 року до майна померлого (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 42432752, виданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 12 грудня 2015 року. Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи, направлених Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 11 березня 2016 року за № 887/01-16, вбачається, що позивачка являється єдиним спадкоємцем до майна померлого, який подав заяву про прийняття спадщини. Дружина померлого [PERSON] [PERSON] 08 грудня 2015 року відмовилась від спадщини. Інших спадкоємців, а також передбачених законом та ст. 1241 ЦК України, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] і померлим 17 липня 2015 року [PERSON], як між дочкою та батьком підтверджується даними свідоцтва про народження позивачки серії 11-АВ № 521418, видане Стецьківською сільською радою Старокостянтинівського району 30 серпня 1972 року та її свідоцтвом про одруження серії 1-БВ № 385926, видане Стецьківською сільською радою Старокостянтинівського району 30 червня 1982 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка за кадастровим номером 6824283200:05:001:0137, площею 1,76 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі [PERSON]; від Б до В землі спільної власності; від В до Г землі [PERSON]; від Г до Д землі [PERSON]; від Д до А землі [PERSON]Р.) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ № 756854, виданого Радковецькою сільською радою Старокостянтинівського району 12 квітня 2003 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 318. Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 17 лютого 2016 року за № 554/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку після смерті [PERSON] в звязку з тим, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 53391132, виданої державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON], право власності на дану земельну ділянку зареєстроване 21 жовтня 2015 року, тобто після смерті спадкодавця, а тому державна реєстрація права власності не відповідає вимогам законодавства. Відповідно до розясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~ права на спадщину\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~ кожна\~особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~ способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та в їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на\~ вищевказану земельну ділянку відповідно до закону і зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності чи право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повністю.

Outcome: approved