Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

В лютому 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (надалі за текстом - позивач) звернувся з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 26 925,70 грн. Позовні вимоги вмотивовано тим, що з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП), внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , що належав [PERSON] . Позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування за пошкодження внаслідок ДТП транспортного засобу. Оскільки, 09.11.2017р. між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, позивач звернувся до останнього із вимогою про компенсацію в порядку регресу коштів, сплачених [PERSON] в межах страхової відповідальності ПрАТ «СК «Провідна» (26 925,70 грн.). Тому сплачені [PERSON] кошти позивач вважає за можливе стягнути з відповідача, як особи, винуватої в спричиненні ДТП. Від представника позивача надійшла заява, в якій він повністю підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу без його участі, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи судом був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень. Своєї правової позиції щодо позовних вимог відповідач у відзиві не виклав. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.02.2020 р. справу прийнято до судового розгляду та призначено до судового засідання. Як встановлено судом 27.05.2018 сталась ДТП за участю автомобіля «ІВЕКО» д.н.з. [NUMBER] (яким керував відповідач), автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] (яким керувала [PERSON] (а.с. 18). Цивільно-правова відповідальність перед [PERSON] , як власника наземного транспорту, була застраховано позивачем на підставі договору №06/6760923/1051/17 добровільного страхування наземного транспорту від 09.11.2017 р. (а.с. 4-17). Цивільно- правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспорту не було застраховано на час ДТП. Згідно Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2018 р. по справі №759/8639/17, відповідач керуючи транспортним засобом «ІВЕКО», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] , який рухався позаду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП відповідачем було пошкоджено автомобіль «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] . Було проведено Акт огляду транспортного засобу від 30.05.2018 р. про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу, (а.с. 25) За заявою водія пошкодженого автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] ( [PERSON] ) (копія заяви міститься в матеріалах справи), позивач сплатив на користь останньої страхове відшкодування в сумі 26 925,70 грн. з урахуванням франшизи, що підтверджується страховим актом №2300227311 та платіжним дорученням №0027698 від 18.06.2018 р. на суму 26 925,70 грн. (а.с. 3) Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди - тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана одній особі внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Як свідчать страховий акт №2300227311 та платіжне доручення №0027698 від 18.06.2018 р. на суму 26 925,70 грн., позивачем було компенсовано спричинену відповідачем внаслідок ДТП шкоду в межах страхового ліміту в сумі 26 925,70 грн. Відповідно до ч.І ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як стверджує позивач та не спростовується відповідачем, потерпілому, [PERSON] було компенсовано спричинену шкоду в сумі 26 925,70грн. Згідно з пп. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як встановлено судом, відповідач керував транспортним засобом рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження і завдані матеріальні збитки. За таких обставин, враховуючи, що позивачем було компенсовано шкоду в сумі 26 925,70 грн., з вини відповідача сталась ДТП, суд констатує законність та обґрунтованість заявленої до стягнення з відповідача в порядку регресу суми коштів в сумі 26 925,70 грн., а отже, задоволення позову в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, та враховуючи задоволення позову в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору покладає на відповідача в сумі 2102 грн. З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст.9, урахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; нормативно-правовий акт № 1961-IV від 01.07.2004 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 28,141, 206, 258, 259, 265, 280-283, 354 ЦПК України, суд-

Outcome: approved