Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, в якому просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання доньки [PERSON], [INFO] та 1/4 частини на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі зареєстрованому 28.11.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем разом не мешкають, спільного господарства не ведуть. З 01.04.2015 року відповідач добровільно перестав приймати участь в утриманні дитини та надавати матеріальну допомогу. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вона не може повністю самостійно утримувати дитину та забезпечувати їй нормальний життєвий рівень та матеріальне забезпечення мінімальних життєвих потреб оскільки, окрім соціальних виплат, іншого доходу вона не має, у зв'язку з чим вона звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явилася надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав частково. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком дитини є відповідач - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.8). Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини та дружини не надає. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини та дружини, до досягнення дитиною трирічного віку аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач не працює, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) на утримання дитини, але враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що в частині позовних вимог щодо розміру аліментів на утримання дружини, підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1\\6 частини заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: partial