Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Євро Нафта компанії СНД Оіл Петроліум Трейд Корпорейшн на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 8871,74 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду в сумі 5000 грн. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказав на те, що 02 липня 2010 року його було прийнято на роботу в Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями Євро Нафта компанії СНД Оіл Петроліум Трейд Корпорейшн на посаду водія бензовозу, згідно Наказу № 06.07к/10 від 02.07.2010 року. 12 лютого 2015 року він був звільнений за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України, згідно Наказу № 02.5к/15 від 12.02.2015 року. Проте, в день звільнення, з ним не було проведено остаточного розрахунку всіх належних йому сум та по теперішній час не виплачують йому заробітну плату, а також, на його прохання не було надано довідку про заборгованість по заробітній платі. Заборгованість по заробітній платі складає 8871,74 грн. за період з травня 2014 року по 12.02.2015 року. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати не можуть бути поставленні в залежність від здійснення інших платежів та їхньої черговості. Відповідач порушив конституційне право позивача на працю. Ситуація, яка склалася з вини відповідача, вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Він не мав можливості продовжувати активне громадське життя. Це полягає у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, порушенні стану здоровя, а саме: вияви серцево-судинних порушень, зниження фізичної сили, слабкість зв'язок та мязів порушенні центральної нервової системи тощо, а також у вигляді емоційних переживань: почуття образи, незручності, відчаю та жаху, розгубленості, хвилювання та меланхолію. Своїми діями відповідач змусив позивача хвилюватися за його подальшу долю, він постійно нервує, в голові крутиться питання про те, що йому робити, де брати кошти на життя, що призвело до підвищення артеріального тиску. Такими діями відповідача, позивачу була спричинена моральна шкода, яку він оцінив в 5000 грн. Пізніше позивач уточнив свої позовні вимоги в частині стягнення з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Євро Нафта компанії СНД Оіл Петроліум Трейд Корпорейшн на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та просив стягнути суму в розмірі 2413,09 грн. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій частково визнала позовні вимоги позивача та не заперечувала проти стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати в сумі 8871,74 грн. В іншій частині вимог просила відмовити, оскільки невиплата заробітної плати сталася не з вини відповідача, а через важку економічну ситуацію в країні. Справу просила розглянути без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Наказу № 06.07к/10 від 02.07.2010 року був прийнятий на роботу в Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями Євро Нафта компанії СНД Оіл Петроліум Трейд Корпорейшн на посаду водія бензовозу. Згідно Наказу Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Євро Нафта компанії СНД Оіл Петроліум Трейд Корпорейшн від 12.02.2015 року за № 02.5к/15 [PERSON] був звільнений з посади водія бензовозу за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Разом з тим, відповідач не провів розрахунок з позивачем в строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Станом на дату звільнення, відповідачем нарахована позивачу, але не виплачена заробітна плата за період з травня 2014 року по 12.02.2015 року в сумі 8871,74 грн. Вищевказані обставини не заперечувалися та були визнані представником відповідача. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Тому, вищевказані обставини не потребують доказування, оскільки вони (вказані обставини) визнаються та не заперечуються сторонами у справі. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Євро Нафта компанії СНД Оіл Петроліум Трейд Корпорейшн на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 8871,74 грн. При цьому, згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України, за своєю сутністю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку. Таким чином, період з 12.02.2015 року (день звільнення позивача) є часом затримки повного розрахунку, за прострочення якого стягується компенсація. Твердження представника відповідача, що затримка виплати сталася не з вини відповідача, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки заробітна плата є пріоритетним видом розрахунку, яка проводиться в першу чергу. Тому, середній заробіток за час затримки розрахунку з позивачем при звільненні підлягає стягненню з відповідача. В силу абз. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою повязана відповідна виплата. Згідно з абз. 1 п. 8 вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати, обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин . Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів. Виходячи з вищенаведеного, попередніми повними відпрацьованими місяцями роботи позивача є грудень 2014 року та січень 2015 року, середньоденна заробітна плата за вказаний період становить: 56 грн. 80 коп., оскільки кількість робочих днів в грудні 2014 року та січні 2015 року становить 40 днів. Період затримки повного розрахунку, за період з 12.02.2015 року по дату ухвалення судом даного рішення, складає 50 днів. Таким чином, розмір середнього заробітку позивача за весь час затримки складає 2840 грн. 00 коп., яка вирахувана наступним чином: середньоденна заробітна плата у розмірі 56 грн. 80 коп. х кількість робочих днів затримки розрахунку 50 = 2840 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, позивач просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 2413,09 грн. Тому, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог позивача, суд вважає можливим стягнути з Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями Євро Нафта компанії СНД Оіл Петроліум Трейд Корпорейшн на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 2413,09 грн. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позивачу була завдана моральна шкода, оскільки несвоєчасно проведений відповідачем розрахунок свідчить про порушення законних прав позивача, що призвело до моральних страждань позивача, у зв'язку з чим, він був змушений застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, а тому, з урахуванням матеріалів справи, встановлених обставин по справі та наслідків, які наступили, вимог розумності та справедливості, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 487 грн. 20 коп., з яких судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги майнового характеру та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за позовні вимоги немайнового характеру (в частині моральної шкоди), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial