Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] (надалі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (надалі по тексту - відповідач 1), [PERSON] (надалі по тексту - відповідач 2) про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14.05.2014 р. на автодорозі Київ-Бориспіль сталась ДТП, учасниками якої були автомобіль [NUMBER], що належить позивачу на праві власності та за участю автомобіля «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], якого в подальшому за порушення п.13.1 ПДР України постановою Дарницького районного суду м. Києва було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевикладених обставин. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в СК «Еталон» згідно Полісу від 14.09.2013 року, до якої позивач звертався із заявами про виплату страхового відшкодування. На виконання вимог закону 02.09.2015 року позивача було повідомлено уповноваженою особою СК «Еталон» телефоном про виплату страхового відшкодування на відповідний рахунок в банку СТО «Авто-Мотив», що є партнером вказаної страхової компанії. Між тим, як з»ясувалось ніяких коштів за ремонт на рахунок вказаного СТО від страхової компанії не надходило. Між тим, автомобіль позивача було пошкоджено та вартість його відновлювального ремонту згідно звіту СОД [PERSON] від 10.06.2016 року становить - 23 886,42 грн., а ватрість самого дослідження складає - 1300 грн. За таких обставин, у зв'язку з тим, що страхова компанія не сплатила суму страхового відшкодування, а відповідач 2 є власником автомобіля, за участю якого сталась ДТП, позивач просить стягнути з відповідача 1 - ПАТ «СК «Еталон» на свою користь страхове відшкодування в сумі - 16 159,78 грн. та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі - 1300 грн., а також з відповідача 2 різницю між страховим відшкодуванням та реальними збитками в сумі - 7726,64 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. з обох відповідачів. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав. Зазначив про обов»язок відповідачів відшкодування коштів внаслідок пошкодження автомобіля позивача. Пояснив, що на даний час автомобіль відремонтований, але документи про витрати на його ремонт не зберіглись та надати їх до суду не має можливості. Представник відповідача 1 в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, зважаючи на те, що на виконання заяви позивача від 11.07.2014 року відповідач перерахував 07.09.2015 року страхове відшкодування на рахунок ТОВ «Авто-Мотив ЛТд» за вказаними ним реквізитами у заяві. Також, страховою компанією було сплачено пеню за час вказаного прострочення виплати страхового відшкодування в сумі - 6018,21 грн. Відтак, шкода внаслідок ДТП у вигляді відновлювального ремонту була сплачена відповідачем, а тому в позові слід відмовити. Відповідач 2 та третя особа в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення присутніх сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задовленню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 14.05.2014 р. на автодорозі Київ-Бориспіль сталась ДТП, учасниками якої були автомобіль [NUMBER], що належить позивачу на праві власності, автомобіль марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10.06.2014 року відповідача 2 - [PERSON] було визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП за вищевикладених обставин, а сааме за порушення вимог п.13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується Довідкою № 9386289, складеною ВДАЇ з обслуговування Дарницького району ГУМВС України в м. Києві. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача 2 - водія [PERSON] перед третіми особами за керування автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в СК «Еталон» згідно Полісу №АС6539305 від 14.09.2013 року. Згідно умов даного договору ліміт виплати страхової суми страховиком у разі настання страхового випадку щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю становить 100 000 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну встановлений в розмірі 50 000 грн., франшиза - 0 грн. Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Згідно з положеннями п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 36.1. страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed