Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона з 18 жовтня 2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час вони проживають окремо. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча здоровий, працездатний та має можливість надавати таку допомогу. На даний час вона не працює, здійснює догляд за сином, тому також потребує матеріальної допомоги на своє утримання. В звязку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач також подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. На підставі ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони з 18 жовтня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БК № 478869, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 12 лютого 2016 року). На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою і відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча здоровий, працездатний та має можливість надавати таку допомогу. Позивачка також потребує матеріальної допомоги на своє утримання, оскільки не працює та здійснює догляд за дитиною. Дані обставини визнаються сторонами та ними не оспорюються. За змістом ч. 8 ст.\~7, ч. 2 ст.\~150, ст.\~180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 182 СК України, п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наведені норми імперативно закріплюють обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч. ч. 2, 4\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не надає матеріальної допомоги ні на утримання дитини, ні на утримання позивачки, тому аліменти на їхнє утримання підлягають стягненню в судовому порядку. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обовязку по утриманню дитини та перекладання батьківського обовязку по утриманню та вихованню дитини на позивачку, хоча зобовязаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що по віку та здоровю відповідач являється працездатним, інших аліментних зобовязань немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, яка потребує регулярної батьківської матеріальної допомоги, та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved