Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики . В обґрунтування позову [PERSON] вказав , що 21.01.2013 року він з відповідачем уклав усний договір позики , згідно якого передав [PERSON] 7\~500 доларів США ,яку він повинен був повернути до 20.01.2014 року. Для підтвердження отримання коштів. відповідач написав розписку. Однак , у зазначений термін , борг відповідач не повернув . Тому прохав стягнути з відповідача вказану суму коштів, що по курсу НБУ становить 165\~075 грн. та сплачений судовий збір у смуі 1674 грн. В листопаді 2015 року [PERSON] уточнив позов , вказавши , що за користування відповідачем позикою за період з 21.01.2013 року по 06.11.2015 року сума процентів складає 2916 доларів США 74 центи. Крім того , відповідач є таким , що прострочив виконання грошового зобов»язання з 21.01.2014 року .Період прострочення виконання зобов2язання на момент складання позовної заяви складає 655 днів , а саме з 21.01.2014 року по 06.11.2015 року , тому відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , а саме 403 долари США 77 центи. Всього стягненню підлягає сума у розмірі 10\~815 доларів США 51 цент. Прохав стягнути вказану заборгованість та сплачений судовий збір у розмірі 2723 грн.11 коп. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити. Відповідач позов не визнав , прохав відмовити в позові. Суд , заслухавши пояснення сторін, вивчивши докази по справі , прийшов до наступних висновків. В судовому засіданні було встановлено, що 21 січня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав у борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 7 500 доларів США, які зобов»язувався повернути до 20.01.2014 року. Підтвердженням цього є розписка відповідача, яка міститься в матеріалах справи. Розписка складена в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] та підписана відповідачем. Зазначені правовідносини сторін регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 1046-1050 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як передбачають ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов»язання повинно бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Між сторонами також було оговорено строк виконання зобов»язання 20.01.2014 року. Однак ні у вказаний термін, ні до даного часу відповідач не повернула всю позичену суму грошових коштів. В судовому засіданні також встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, тобто намагався врегулювати це питання в досудовому порядку. Однак, відповідач до вказаного часу грошові кошти не повернув. Цивільним законодавством України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку, на дату розгляду справи, сума боргу становить 190\~815 доларів США 51 цент , яка складається з : суми боргу у розмірі 7\~500 доларів США; суми процентів за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 2916 доларів США 74 центи ; суми трьох процентів річних від простроченої до повернення суми боргу у розмірі 403 долари США 77 центів. Згідно довідки ТВБВ № 10020/0365 філії Харківське обласне управлння АТ « Ощадбанк « . що офіційний курс гривні до долара США встановлений НБУ становить 23,81 грн. за 1 долар США . Тому сума боргу по курсу НБУ складає 257\~517,29 грн. Крім того , допитані по справі свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили судовому засіданні , що сторони домовлялися між собою про позику коштів та в їх присутності була написана розписка [PERSON] Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підтверджені необхідними доказами, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2723 грн. , що підтверджено квитанціями про сплату. В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved