Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 06.03.2013 року між кредитною спілкою та [PERSON] було укладено кредитний договір №3397, відповідно до якого спілка за рахунок залучення вкладів (внесків) членів спілки на депозитні рахунку надала позичальнику кредит в сумі 11500 грн. Вказане зобов'язання було забезпечене порукою відповідно до укладеного між кредитною спілкою та [PERSON] договору поруки №3397 від 06.03.2013 року. Вказував на те, що позичальник умов кредитного договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.10.2015 року було стягнуто з відповідачів як боржника та поручителя заборгованість за кредитним договором станом на 17.08.2015 року в сумі 23283,09 грн. та судові витрати по справі. В подальшому, у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 02.06.2016 року було стягнуто з відповідачів на користь кредитної спілки заборгованість, яка станом на 31.03.2016 року становила 15011,46 грн. та судові витрати по справі. Вказував на те, що зобов'язання боржником не виконане, у зв'язку з чим позивачем продовжувалось нарахування підвищених відсотків за користування кредитом, відповідно до умов п. 3.4.3 кредитного договору, а також пені згідно з п. 6.2 кредитного договору та інфляційних. Так, станом на 28.07.2017 року кредитної спілкою було нараховано відповідачам як боржнику та поручителю заборгованість в сумі 21328,52 грн., яка складається з наступного: інфляційне відшкодування - 4556,49 грн.; непогашенні відсотки - 3081,73 грн.; пеня - 13690,31 грн. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з відповідачів на користь позивача вище вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав а не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Справа слухалась у відсутності відповідачів, які не з'явились в судове засідання незважаючи на те, що належним чином були повідомлені судом про час та місце розгляду справи за відомим зареєстрованим місцем їх проживання, про причини своєї неявки суд не повідомили і не подали відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 06 березня 2013 року між кредитною спілкою «Буковинський Альянс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3397. Відповідно до умов договору спілка надала позичальнику кредит у розмірі 11500 гривень на умовах строковості, платності, зворотності. Кредит надавався на споживчі потреби з кінцевим терміном повернення до 05.09.2014 року (а/с 8). Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. Пунктом 3.1 кредитного договору визначено, що плата за користування кредитом нараховується спілкою за кожен календарний день на фактичний залишок заборгованості позичальника за кредитом за базовою ставкою 42% річних, або у випадку, передбаченому п.3.4.3 кредитного договору за підвищеною ставкою 72 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Судом встановлено, що належне виконання вище вказаного зобов'язання забезпечено порукою відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] договору поруки №3397 від 06.03.2013 року (а/с 10). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що боржник та поручитель належним чином не виконали своїх зобов'язань, у зв'язку з чим рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.10.2015 року з них на користь кредитної спілки стягнуто заборгованість за вище вказаним кредитним договором в сумі 23283,09 грн., а в подальшому, оскільки вказане рішення суду виконане не було, у відповідача за період з 31.03.2016 року по 07.12.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 25817 грн. 09 коп., в тому числі: сума заборгованості за підвищеними відсотками - 8101 грн. 70 коп.; сума заборгованості по пені - 15230 грн. 03 коп.; інфляційне відшкодування - 2485 грн. 36 коп., яка була стягнута рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 02.06.2016 року (а/с 12-18). Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, наявність між сторонами грошових зобов'язань, які боржник належним чином не виконує, дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних витрат за весь час прострочення, які входять до складу грошового зобов'язання, оскільки боржник зобов'язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час виконання рішення суду про стягнення суми. Як вбачається зі змісту правової позиції Верховного суду України, сформованої за наслідками розгляду справи №6-1206цс15, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 28.07.2017 року за відповідачами рахується заборгованість в сумі 21328,52 грн., яка складається з наступного: інфляційне відшкодування - 4556,49 грн.; непогашенні відсотки - 3081,73 грн.; пеня - 13690,31 грн. (а/с 19). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання (ст. 541 ЦК України). У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ст. 543 ЦК України). Відповідно до п. 3 договору поруки №3397 від 06.03.2013 року, боржник і поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість солідарному порядку. У відповідно ст. до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved