Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.08.2008 року ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір IFIVGA0000001001, відповідно до умов якого [PERSON] як позичальник отримала кредит у розмірі 11 033,44 долари США зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі, зазначеному в п.8.1 змінної частини договору, з кінцевим поверненням кредитних коштів до 27.08.2013 року (включно). Погашення заборгованості (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється згідно з Графіком погашення кредиту, який міститься в Додатку №2 до договору. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за вказаним договором між банком (кредитором) та відповідачем [PERSON] (поручителем) того ж дня (27.08.2008 року) укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач [PERSON] зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобовязань боржником, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Однак, позичальник [PERSON] порушила свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на 06.02.2015 року становить 1 152 395, 49 грн., що еквівалентно 49 822,55 доларам США. Вказану заборгованість позивач просить стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку, а також судові витрати в розмірі 3 654 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 29.04.2015 року представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, місце їх проживання на території Коломийського району Івано-Франківської області не зареєстроване, що стверджується довідкою Коломийського РВ УДМС в Івано-Франківській області від 25.03.2015 року (а.с.32). Відомостей про будь-яке інше місце реєстрації чи проживання відповідачів суду не надано. Тому про розгляд даної справи вони повідомлені шляхом опублікування оголошення в газеті Галичина № 56-57 (5009-5010) за 16.04.2015 року, копію витягу з якої долучено до матеріалів справи (а.с.70). Отже, відповідачі відповідно до положень ч.9 ст.74 ЦПК України вважаються належно повідомленими про час і місце судового засідання. Тому відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 27.08.2008 року ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачка [PERSON] уклали вищевказаний кредитний договір, згідно з яким [PERSON] того дня отримала кредитні кошти на строк з 27.08.2008 року по 27.08.2013 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 11 033,44 долари США. з них: 10 422,24 долари США на споживчі цілі (10 000 доларів США - шляхом видачі готівки через касу банку; 300 доларів США - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту; 72,24 долари США для сплати страхового платежу, страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту; 50 доларів США для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту); 611,20 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.7.2 даного договору (а.с. 12-14). Відповідно до умов договору відповідачка [PERSON] щомісяця в період сплати зобовязалася надавати вказаному банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 272,34 долари США згідно з Графіком погашення кредиту (Додаток №2 до кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитом, що включає заборгованість по кредиту, відсотках, винагороди, комісії. Судом встановлено, що позивач як позичальник свої зобов'язання за даним кредитним договором виконав. Відповідно до п.п. 2.2.2, 2.2.4 договору відповідачка [PERSON] зобовязалася сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2, 8.1 договору, а повну сплату відсотків за користування кредитом - здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Згідно з п. 5.3 вказаного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. та 5% від суми позову. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконала своїх зобовязань за укладеним кредитним договором, допустивши виникнення значного розміру заборгованості, який станом на 06.02.2015 року складає 1 152 395,49 грн. , що еквівалентно 49 822, 55 доларам США, та складається із: заборгованості за кредитом 10 186,83 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом - 4 258,68 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 1 057,71 доларів США, штрафу (фіксована частина) 10,81 доларів США, що дорівнює 250 грн., та штрафу (процентна складова) 2 371,99 доларів США (а.с.5-7). Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки [PERSON] пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 31 936,53 долари США. Судом також встановлено, що з метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобовязань за вказаним кредитним договором позивач 27.08.2008 року уклав з відповідачем [PERSON] як з поручителем договір поруки (а.с.15). Відповідно до п.2 цього договору поручитель зобов'язався перед позивачем відповідати за виконання зобовязань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і божник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування останнім, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п.4 договору поруки у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з правилами ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 18.02.2015 року позивачем направлялось відповідачам повідомлення щодо сплати заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с.8). Враховуючи подальше предявлення даного позову, суд вважає, що зазначене повідомлення залишилось відповідачами без реагування та задоволення. Таким чином, оскільки відповідачка [PERSON] як позичальник належно та своєчасно не виконує взяті на себе договірні зобов'язання, суд вважає, що з неї та з відповідача [PERSON] як з поручителя необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 1 152 395,49 грн., що еквівалентно 49 822,55 доларам США. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3 654 грн., що стверджується платіжним дорученням від 04.03.2015 року (а.с.1). Вказані судові витрати підлягають присудженню в рівних частинах з відповідачів на користь позивача в звязку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст.526, 530, 543, 553, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved