Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

В липні 2017 року представник позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» засобами поштового звязку звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором у розмірі 31 343,26 дол. США, з яких: кредит 25 711,01 дол. США; проценти 5 632,25 дол. США та стягнути витрати на сплату судового збору в розмірі 12 176,27 грн. В обґрунтування позову вказував, що 22.12.2006 року між АКБ «Правекс Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON]Є був укладений кредитний договір № 736-023/06Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 41 000 дол. США строком до 22.12.2028 року зі сплатою 12 % річних. Внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань за кредитним договором за відповідачем рахується заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом та процентах. 28.09.2017 року судом відкрите провадження по справі та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 13.02.2018 року звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсягу, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судові засідання 23.11.2017 року та 14.02.2018 року відповідач не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22.12.2006 року між АКБ «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 736-023/06Р, відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит в іноземній валюті на загальну суму 41 000 дол. США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна, укладення яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п.6.1.14 даного Договору, строком з 22.12.2006 року до 22.12.2028 року зі сплатою 12 % річних (п.п.1.1, 1.2 договору). Відповідно до п.4.1 договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 156 дол. США щомісяця, до «10» числа наступного місяця. Пунктом 4.2. договору передбачено, що відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент повернення кредиту, зазначений у п. 1.2. даного договору. Позичальник зобов'язується використовувати кредит на передбачені в данному договорі цілі і забезпечити повернення кредиту і сплату нарахованих відсотків; погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пеню у валюті кредиту; забезпечити своєчасне повернення грошових коштів і сплату нарахованих відсотків (п.6.1 Договору). Пунктом 9.1 договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування грошовими коштами позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в п. 2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору № 736-023/06Р, про що свідчать підписи сторін. З матеріалів справи вбачається, що банк виконав свої зобовязання за договором надавши позичальнику кредит на умовах передбачених договором, однак боржником порушено умови договору внаслідок чого станом на 05.12.2016 року виникла прострочена заборгованість по договору в сумі 31 343,26 дол. США, яка складається із заборгованості: за кредитом 25 711,01 дол.США та процентами по користуванню кредитом 5 632,25 дол. США. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За змістом ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» розяснено, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. З матеріалів справи вбачається, що перед відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором, яка становить 31 343,26 дол. США та складається із: залишку по кредиту 25 711,01 дол. США, несплачених процентів 5 632,25 США. Приписами ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме з відповідача пілгягає стягненню 31 343,26 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 836 865,04 грн. на день ухвалення рішення (26,70 грн. за 1 долар США). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 12 176,27 грн. сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved