Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона перебуває в шлюбі з громадянином [PERSON] з 02.05.1987року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] В 2000 році чоловік виїхав на заробітки в Іспанію. Протягом трьох років після його від'їзду вони підтримували стосунки, чоловік допомагав дитині, але останніх 13 років він з ними не контактує, змінив телефонний номер і повністю обірвав зв'язок з ними. Лист про перебування чоловіка в Іспанії вона отримала 14 березня 2001 року. 16.04.2004 року на їхню адресу в м.Стрий надійшов невідомий лист із Іспанії на ім'я [PERSON] Позивачу стало відомо від сестри Відповідача, яка проживає в Польщі, що її брат [PERSON] на даний час проживає в країні Польща. Квартира, в якій вона проживає з їхнім сином, була виділена їм СУ-42 (ВАТ «Стрийбуд»), в якій чоловік є основним наймачем, так як працював в цій організації. Приватизувати надану їм квартиру вона не могла, тому що по будинку №8б на протязі останніх 5 років справа знаходилась в суді. Станом на сьогоднішній день будинок передано Стрийській міській раді. Жодних підстав, які би стверджували на те, що [PERSON] внаслідок своєї відсутності продовжує зберігати намір ставитись до жилого приміщення за адресою [ADDRESS] як до свого постійного місця проживання відсутні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини, суду пояснивши, що в квартирі зареєстровано двоє синів і чоловік. Останній не проживає в квартирі 16 років. Вона сама виховувала дітей та сплачує комунальні послуги. Чоловік у 2000р. виїхав в Іспанію на роботу. Останній раз спілкувалися 10 років назад. Їй нічого не відомо про його місце знаходження. Не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив. Враховуючи, що відповідач не зявився в судове засідання будучи належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також беручи до уваги думку позивача, тому судом проведено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. З свідоцтва про народження від 08.01.1960р., актовий запис №2, вбачається, що [PERSON] народився 01.01.1960р. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу від 02.05.1987р., актовий запис №4, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02.05.1987р. після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Орехівська». З довідки КП «Мрія» №3303 від 14.12.2015р. вбачається, що в квартирі [ADDRESS], власником якої є Стрийська міська рада, зареєстровані: [PERSON] оновний наймач, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] син. Як вбачається з договору приєднання №44 від 04.11.2014р. про надання послуг централізованого опалення КП «Стрийтеплоенерго», заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, договору №162-31 про користування електричною енергією, однією із сторін в них значиться [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її сусідкою. В будинку вона проживає з 1987р. знає чоловіка позивачки, оскільки вони разом працювали в ВАТ «Стрийбуд». Там вона працювала до 2002р., а чоловік позивача звільнився швидше. Вона його не бачила більше 10 років. Знає, що він виїхав до Європи. На даний час він з дружиною не проживає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачкою. Знає її чоловіка. Він виїхав за кордон в 2000р. і того часу його немає. Куди саме виїхав їй не відомо. Позивачка проживає разом з сином [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи, у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Як вбачається з п. 11 постанови Пленум Верховного суду України №2 від 12.04.85 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що позивач є дружиною наймача [ADDRESS] відповідача по справі [PERSON], який зареєстрований в даній квартирі, однак не проживає в ній з 2000 року, оскільки виїхав на роботу за кордон. Позивачем не надано суду жодних доказів, які підтверджують вибуття відповідача з вказаної квартири на інше постійне місце проживання. В той же час позивач ствердила в судовому засіданні про те, що відповідач виїхав за межі країни на роботу, і жодних належних та допустимих доказів того, що відповідач не має наміру повертатися на постійне місце проживання, суду також позивачем не надано. Також, суд зважає на те, що позивач в позовних вимогах просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням, що за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 72 ЖК України, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed