Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

В лютому 2021 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовною заявою, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором фінансового лізингу №К200А!00000177 від 23.04.2018 року у сумі 172956,50 грн. та судового збору 2594,35 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.04.2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач/лізингодавець) та [PERSON] (далі - відповідач/лізингоодержувач) уклали нотаріально посвідчений договір фінансового лізингу №К200А!00000177, відповідно до умов якого лізингодавець зобов`язується набути у власність вказаний лізингоодержувачем транспортний засіб і надати лізингоодержувачу це майно за плату в тимчасове користування. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за договором, відсотками за його використання, також оплачувати і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, вказані зобов`язання за договором відповідачем не виконуються, внаслідок чого, станом на 14.12.2020 року за відповідачем обліковується заборгованість, яка в загальному розмірі складає 172 956,50 грн., що складається з: заборгованості залишку вартості предмету лізингу - 110 815,03 грн., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу - 46 948,88 грн., заборгованість з пені - 15 192,358 грн. Ухвалою суду від 23.03.2021 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Суд неодноразово направляв відповідачу ухвалу суду від 03.12.2020 року про відкриття провадження у справі та матеріали позовної заяви з додатками. З витягу з офіційного сайту «Укрпошта» вбачається, що відповідача отримав відправлення особисто. У встановлений в ухвалі строк відповідач відзив щодо позовних вимог до суду не направив. 12.07.2021 року на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованості за договором фінансового лізингу №К200А!00000177 від 23.04.2018 року у сумі 19 543,38 грн., з який залишок вартості предмету лізингу - 13 089,46 грн., заборгованість з пені - 6 453,92 грн. та понесені судові витрати. У відповідності до вимог ч.8 ст. 178 та ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи та встановлено судом, 23.04.2018 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір фінансового лізингу №К200А!00000177, відповідно до п. 2.1. статті 2 якого лізингодавець зобов`язується набути у власність вказаний лізингоодержувачем транспортний засіб (предмет лізингу) і надати лізингоодержувачу цей майно за плату в тимчасове користування. Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік виписку, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в статті 14 п. 14.1 Договору, Додатку 1 (Специфікації), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодувань витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням Договору, на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідне з умовами Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або чинним законодавством України) (п. 2.2. статті 2 Договору). За змістом п. 2.3. статті 2 Договору строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу) зазначений в статті 14 п. 14.2. Договору і складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених в Додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» (графіку) до Договору та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу, але, в будь-якому випадку, не може бути менше одного року. Предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії даного договору. В разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача згідно з умовами Договору, предмет лізингу по закінченню строку лізингу лізингоодержувачем лізингодавцю не повертається (п. 2.4. статті 2 Договору). У пункті 4.1. статті 4 Договору сторони узгодили, що сплата лізингоодержувачем за користування предметом лізингу здійснюється відповідно до статті 14 п. 14,3. у складі лізингових платежів, при цьому відсотки розраховуються на залишок невідшкодованої частини вартості предмета лізингу, виходячи з 360 днів у році. Дата погашення в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків за користування предметом лізингу здійснюється щодня з дати підписання акту приймання-передачі транспортного засобу відповідно до суми невідшкодованої частини вартості предмета лізингу на кінець операційного дня до поточної дати, в яку лізингоодержувач здійснює сплату винагороди за користування предметом лізингу в складі лізингового платежу або окремо. Розрахунок відсотків проводиться до повного повернення вартості предмету лізингу на суму непогашеної частини вартості предмету лізингу, або до моменту повернення предмету лізингу лізингодавцю з дати підписання акту приймання-передачі транспортного засобу. Погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати лізингових платежів, відповідно до статті 14 п. 14.10. цього Договору, графіку у періоди сплати. Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому та ін.) дню (п. 4.4. статті 4 Договору). За змістом п. 6.2.2. статті 6 Договору на лізингоодержувача було покладено обов`язок сплатити лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу відповідно до графіку та статті 14 п. 14.3. цього Договору. Відповідно до п. 6.2.3. статті 6 Договору лізингоодержувач зобов`язався сплатити лізингодавцю винагороду за користування предметом лізингу відповідно до графіку та статті 14 н. 14.3. цього Договору. Окрім цього, у п. 6.2.4. статті 6 Договору сторони узгодили, що лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю інші платежі відповідно до статті 14 п. 14.6. Договору, в строки, визначені умовами Договору та/або графіком лізингових платежів. Пункт 14.3. статті 14 Договору визначає лізингові платежі та порядок їх сплати: щомісячно, згідно з графіком, та включають в себе: платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно з додатком 2 (графік лізингових платежів); винагорода за користування предметом лізингу в розмірі 23,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини предмета лізингу; платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу за цим Договором згідно з додатком 2 (графік лізингових платежів). У відповідності до п. 14.7. статті 14 Договору після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу, але не пізніше дати укладення Договору, лізингоодержувач вносить авансовий лізинговий платіж у розмірі 26000,00 грн. Щомісяця в період сплати лізингових платежів (п. 14.4. статті 14 Договору) лізингоодержувач сплачує лізинговий платіж в розмірі 6387,75 гри. та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що пов`язанні з виконанням Договору, та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточному місяцю (п. 14.10. статті 14 Договору). Згідно із п. 9.2. статті 9 Договору у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань, передбачених пунктами 6.2.2., 6.2.3. Договору, щодо сплати винагород та відшкодувань вартості предмета лізингу, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним договором фінансового лізингу станом на 25.06.2021 року за відповідачем обліковується заборгованість, яка в загальному розмірі складає 19 543,38 грн., з який залишок вартості предмету лізингу - 13 089,46 грн., заборгованість з пені - 6 453,92 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, щоб спростовували розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов Договору та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за договором фінансового лізингу №К200А!00000177 від 23.04.2018 року у сумі 19 543,38 грн., з яких залишок вартості предмету лізингу - 13 089,46 грн., заборгованість з пені - 6 453,92 грн., а також, понесені останнім і підтверджені документально судові витрати, у виді судового збору, пропорційно до задоволених вимог в сумі 2102,00 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved