Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх, ПАТ «Страхова компанія «Країна» користь матеріальну шкоду у розмірі 272342 грн. 56 коп., та судовий збір у розмірі 4085 грн. 14 коп. Адвокат позивача за довіреністю Піка М.Є. надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі (а.с.236). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.195,205), відзив на позов відповідач не подавав. Адвокат Філіповський В.В. у судове засідання не з`явився,про час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.240), надав суду клопотання про виклик судового експерта Кориновського Є . Ю. (а.с.200) та зобов`язався забезпечити його явку у судове засідання, однак експерт до суду не з`явився. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право кожного на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку судом, встановлений законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 4, 5 ЦПК України. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи враховується період з дня надходження до суду позовної заяви до завершення виконання рішення суду. Право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (рішення ЄСПП у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»). Європейський суд дотримується думки, що неможливість особи домогтися виконання рішення протягом тривалого часу становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції. (рішення ЄСПП у справі «Шмалько проти України»). Обов`язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов`язків держави (зокрема, рішення ЄСПП у справі «X і Y проти Нідерландів»), ці позитивні зобов`язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (рішення ЄСПП у справі «Лопез Остра проти Іспанії»). Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються (для позивача це стаття 1 Першого Протоколу), має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. На національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певну свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але, у всякому випадку забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуваного порушення (зокрема, рішення ЄСПП у справі «Кудла проти Польщі»). Суд не зобов`язаний відкладати засідання, якщо сторона навіть вперше не з`явилася на розгляд і має право ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами, про що Вищий Господарський Суд України виклав в своїй постанові від 07 липня 2016 року у справі № 910/21819/15. ВГС України підкреслив, що підставою для відкладення є не відсутність представника сторони, а саме неможливість вирішити спір у судовому засіданні, тобто відкладення справи є правом, а не обов`язком суду. Якщо матеріалів у справі достатньо і суд правильно застосовує при вирішенні спору законодавство, то відсутність представника сторони вже ні на що не впливає. Єдиною умовою в такому випадку для суду, щоб рішення не було скасоване у вищих судових інстанціях, це належне повідомлення сторін та учасників справи про час та місце розгляду справи, зокрема відсутність в матеріалах справи поштових повернень про невручення стороні відповідних повідомлень суду. В силу вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (параграф 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до положень ст. 210 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, при цьому, згідно з ухвалою судді провадження по справі було відкрито 27 липня 2018 року, а відповідно до положень ст. 2 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Чергове відкладення розгляду справи, сприятиме порушенню гарантованих державою прав та інтересів Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», а навмисне затягування [PERSON] та його адвокатом розгляду справи унеможливить вчасний розгляд справи судом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що 26 вересня 2016 року о 17-30 год. у м. Дніпро на пр. Б.Хмельницького, біля будинку № 134 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Ніссан Максіма» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , транспортного засобу марки «Деу» реєстраційний номер [NUMBER] , транспортним засобом марки «Хонда» реєстраційний номер [NUMBER] , транспортним засобом марки «БМВ» реєстраційний номер [NUMBER] та транспортним засобом марки «Рено» реєстраційний номер [NUMBER] . Вина водія [PERSON] підтверджена постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2016 року №200/19011/16-п, якою [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбачено ст. 124, 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення (а.с.21). Встановлено, що ще 24 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та власником автомобіля марки «Ніссан Максіма» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/8154263, відповідно до якого позивачем була застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Ніссан Максіма» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.10). Подія, яка відбулась 26 вересня 2016 року о 17-30 год. у м. Дніпро на пр. Б.Хмельницького, біля будинку №134, за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] є страховим випадком відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В результаті дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] (власник автомобіля «Деу» реєстраційний номер [NUMBER] ), [PERSON] (власник автомобіля «Хонда» реєстраційний номер [NUMBER] ), ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» (яка відшкодувала шкоду завдану [PERSON] , як власнику автомобіля «БМВ» реєстраційний номер [NUMBER] ) та [PERSON] як власник автомобіля «Рено» реєстраційний номер [NUMBER] , звернулися до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» з письмовими заявами про виплату страхового відшкодування. Згідно проведеного огляду автомобіля «Хонда» реєстраційний номер [NUMBER] та Висновку №0411/16/16 експертного дослідження від 04 листопада 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда» реєстраційний номер [NUMBER] з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягають заміні складає 431072,33 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хонда» реєстраційний номер [NUMBER] перевищувала страхову суму (ліміт відповідальності страховика) за заявою [PERSON] в порядку ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було погоджено розмір страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн., яке було виплачено згідно страхового акта №10/41578/3.2.29 у повному обсязі (а.с.134), що підтверджується платіжним дорученням №17692 від 29 грудня 2016 року (а.с.135). Автомобіль марки «БМВ» реєстраційний номер [NUMBER] був застрахований власником [PERSON] в ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» на підставі Договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту від 08.06.2016 року №04-0029883.0001 (а.с.137-139). [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» із заявою про страховий випадок (а.с.140-142) та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.143). Звітом про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу №80/09/16 від 11 жовтня 2016 року (а.с.156-166) було визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «БМВ» реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 509380,90 грн. В той же час п. 4.4.2 Договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту від 08 червня 2016 року №04-1.0029883.0001 встановлено страхову суму (ліміт відповідальності страховика) в розмірі 100000,00 грн. Оскільки, розмір матеріального збитку (509380,90 грн.) перевищував страхову суму (100000,00 грн.), ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» на підставі страхового акту №0013042.09.16/1 (а.с.144-145) виплатило страхове відшкодування в межах страхової суми 100 000,00 грн., які згідно платіжного доручення №1247 від 10 листопада 2016 року були виплачені [PERSON] (а.с.176). Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна» згідно полісу №АЕ/8154263, тому ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з вимогою про виплату страхового відшкодування вих. №1895 від 02.03.2017 року на підставі ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Так розглянувши надані ПрАТ «Страховою компанією «Саламандра-Україна» документи, ПАТ «Страховою компанією «Країна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати їй страхове відшкодування згідно страхового акта №10/43962/3.2.29 у розмірі 100000,00 грн. (а.с.177). що підтверджується платіжним дорученням №9622 від 23 червня 2017 року ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» (а.с.178). Відповідно до ст.12.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно полісу №АЕ/8154263 страхова сума визначена в розмірі 100000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. Згідно Звіту №92-D/24/4 від 25 листопада 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Деу» реєстраційний номер [NUMBER] склала 98560,93 грн., при цьому, вартість відновлювального ремонту цього автомобіля перевищила його ринкову вартість, яка згідно Звіту №92-D/24/4 від 25 листопада 2016 року складає 89404,71 грн. (а.с.22-27). Звітом №78-D/26/4 від 07 грудня 2016 року визначено ринкову вартість автомобіля «Деу» реєстраційний номер [NUMBER] в пошкодженому стані, яка склала 44702,35 грн. (а.с.28-30). Розглянувши надані [PERSON] документи, ПАТ «СК «Країна» прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати постраждалій страхового відшкодування згідно страхового акта №10/41577/3.2.29 у розмірі 39967,67 грн. (а.с.41). Так згідно платіжним дорученням №1012 від 23 січня 2017 року [PERSON] на підставі її заяви було перераховано страхове відшкодування у розмірі 39967,67 грн. (а.с.42). Згідно проведеного огляду автомобіля «Рено» реєстраційний номер [NUMBER] та Висновку №0211/16/16 експертного дослідження від 04 листопада 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Рено» реєстраційний номер [NUMBER] з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, які підлягають заміні складає 32374,89 грн. (а.с.47-76). Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Розглянувши надані [PERSON] документи ПАТ «Страховою компанією «Країна» було прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком та виплати потерпілому страхового відшкодування згідно страхового акта №10/41565/3.2.29 у розмірі 32374,89 грн. (а.с.78). Так згідно платіжного доручення №541 від 17 січня 2017 року [PERSON] було перераховано страхове відшкодування у розмірі 32374,89 грн. (а.с.79). Таким чином ПАТ «Страхова компанія «Країна» виконала покладені на неї зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілим в дорожньо-транспортній пригоді, що відбулася 26 вересня 2016 року о 17-30 год. у м. Дніпро на пр. Б.Хмельницького, біля будинку №134, загальний розмір якого склав 272342,56 грн. Відповідно до пп. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до ст. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. В порушення вимоги, встановленої пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, письмово повідомити страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди, Відповідач не повідомив страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної. Відповідно до підпункту «г», пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», а також ст. 933 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки [PERSON] в порушення вищезазначених норм та Правил дорожнього руху України, спричинивши ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння, позивач має право регресної вимоги до водія застрахованого транспортного засобу марки «Ніссан Максіма» реєстраційний номер [NUMBER] . Таким чином, оскільки позивач відшкодував шкоду, завдану при ДТП, то з відповідача на користь страхової компанії необхідно стягнути виплачене страхове відшкодування в сумі 272342 грн. 56 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 4085 грн. 14 коп.

Outcome: approved