Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

В липні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 882,76 грн. та судові витрати у розмірі 2102 грн. В прохальній частині позову представник позивача просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача відшкодувати АТ «Державний ощадний банк України» у добровільному порядку заборгованість за договором. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються чинним Цивільним кодексом України, умовами Кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 19 березня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №610/0136 щодо надання останньому кредиту у сумі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 56 % річних, з терміном останнього погашення кредиту не пізніше 18 березня 2024 року. Згідно п. 2.1 Кредитного договору Банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору кредит, а позичальник має право отримувати та зобов`язується належним чином використати та повернути в передбачені Договором строки кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі. Пунктами 3.3.3 -3.3.4 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частками в розмірі 250 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи із квітня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення Кредиту та сплати процентів, менше розмірі, вказаного в пункті 3.3.3 цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Пунктом 3.9.1 Договору передбачено, Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором, вимагати повернення суми Кредиту та сплатити всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом разом з будь-якими іншими нарахованими сумами, або сумам, що підлягають до сплати за цим Договором, строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому вислі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій. Відповідно до п.п. 4.2.1 та 4.2.2 Кредитного договору Банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим Договором. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованості за цим договором в примусовому порядку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 626 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 10 червня 2020 року заборгованість за кредитним договором становить 14 882,76 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом -12 459,43 грн.; проценти за користування кредитом - 2 214,36 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та несвоєчасну оплату комісії 7,77 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 47,87 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -20,44 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу -103,15 грн.; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -29,74 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Водночас, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 62756,36 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2102 грн.

Outcome: approved