Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем - [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу в них народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] . 02 жовтня 2017 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було винесено рішення по справі № 559/2280/16-ц, яким позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено. Дітей залишено проживати з матір`ю та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. 06 квітня 2018 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було винесено рішення по справі № 559/181/18 за позовом до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів, на підставі якого стягнуто з [PERSON] пеню за несплату аліментів на утримання дітей у сумі 7988 гривень. З моменту розірвання шлюбу відповідач свідомо не брав участь у вихованні спільних дітей, не піклувався про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляв інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створював умов для одержання ними освіти, ніякої матеріальної допомоги на утримання своїх дітей ніколи не надавав. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей, не цікавиться їхнім життям, не відвідував і не відвідує їх. Позивач та іі представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові, який просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, пояснив, що бажав бачити дітей та спілкуватись з ними, однак йому перешкоджала дружина та через сварку з нею та її батьками спроби навідувати дітей полишив, декілька разів приходив у школу до сина, фінансово дітей не утримував з 2017 року. Представник третьої особи Кобилянський Р.Ф. позовні вимоги підтримав, дав пояснення, згідно письмового висновку органу опіки та піклування. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 жовтня 2017 року. (а.с.9-10). Від сумісного подружнього життя у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьком у свідоцтвах про їх народження вказаний відповідач (а.с.7). За рішенням суду від 02.10.2017 дітей залишено проживати з матір`ю та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.9-10). 06 квітня 2018 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було винесено рішення по справі № 559/181/18 за позовом до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів, на підставі якого стягнуто з [PERSON] пеню за несплату аліментів на утримання дітей у сумі 7988 гривень (а.с.11). Заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] становить 52451,66 грн., що підтверджується Довідкою-розрахунком від 27.12.2018 № 27798, виданою начальником Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с.13). Згідно висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради № 2320/05-02-29/19 від 19.06.2019, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.26-29). За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 15 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд розцінює критично доводи відповідача стосовно участі у вихованні та утриманні дітей, так як вони повністю спростовуються поясненнями позивача та третьої особи. Позивачем було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дітей. Як з`ясувалось в ході судового розгляду, дочка відповідача [PERSON] , [INFO] , повнолітня, а тому позбавлення батьківських прав відносно неї неможливо, оскільки батьківські права надані батькам до досягнення дитиною повноліття, а з набуттям цивільної дієздатності дитина вправі сама розпоряджатись своїми правами. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина [PERSON] . Не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя,матеріальної допомоги не надає. Враховуючи викладене, суд вважає, що ці обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав і позбавлення батьківських прав [PERSON] буде в інтересах малолітньої дитини, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Outcome: partial