Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором посилаючись на те, що 23 липня 2008 року між КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] був укладений кредитний договір №КМ044-036-08, за яким остання отримала кредит в сумі 30000 грн. для купівлі будинку під 42% річних, терміном до 23 липня 2011 року. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язався щомісяця в строк до 10 числа місяця, наступного за періодом нарахування відсотків, здійснювати погашення заборгованості згідно графіку. Відповідач відмовився виконувати умови кредитного договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 94081 грн. 23 коп., яка включає: одержаний кредит в сумі 30000 грн., заборгованість по нарахованих відсотках - 61341 грн., 3% штрафні санкції за невиконання умов договору - 2740 грн. 23 коп. Належне виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено договорами поруки укладеними з [PERSON] та [PERSON], укладеними 23.07.2008 року. Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитом в сумі 94081 грн. 23 коп. та судові витрати в сумі 941 грн. Представник позивача в судовому засіданні, в зв'язку частковим поверненням відповідачем кредитних коштів зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» 16478 грн. 29 коп. заборгованості за кредитним договором, з них: 4864 грн. 89 коп. - основний борг, 5972 грн. 07 коп. - відсотки, які відповідач повинен був сплатити згідно з графіком погашення заборгованості після 10.02.2011 року, відсотки за користування кредитом в розмірі 42% річних на залишок суми кредиту 4864 грн. 89 коп. за період з 11.02.2011 року по 15.11.2013 року в сумі 4086 грн. 50 коп. + 1532 грн. 44 коп. + 22 грн. 39 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що нею в повному обсязі було повернуто кредитні кошти та сплачені відсотки за користування кредитом, що підтверджується квитанціями про внесення грошових коштів. Тому в задоволенні позову просила суд відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника позивач, відповідачів [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 23 липня 2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] був укладений кредитний договір № КМ044-036-08 (а.с.7-10). За умовами кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 30000 грн., зі сплатою 42% річних від суми наданого кредиту, строком по 23 липня 2011 року (п.1.1, п. 1.3. кредитного договору). З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем [PERSON], 23 липня 2008 року між позивачем та [PERSON], а також між позивачем та [PERSON] були укладені договори поруки № КМ044-036-08ДП-1 та № КМ044-036-08ДП-2 відповідно до умов яких відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язались перед КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед позивачем (а.с.14-15, 18-19). Судом встановлено, що позивачем були виконані зобов'язання перед відповідачем та надано кредит, згідно укладеного кредитного договору № КМ044-036-08, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 23 липня 2008 року (а.с.11). Крім того, факт отримання грошових коштів в судовому засіданні підтвердила сама [PERSON] та ніким із сторін факт отримання грошових коштів не оспорювався. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. З метою врегулювання спору мирним шляхом КС «Всеукраїнське народне кредитне товариство» було направлено на адресу відповідачів вимоги-попередження про повернення суми заборгованості за кредитним договором в добровільному порядку (а.с.13, 17, 21), але в добровільному порядку відповідачем не було погашено заборгованість, яка виникла. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача [PERSON] існує прострочена заборгованість по погашенню тіла кредиту з 01.03.2011 року по 23.07.2011 року в сумі 4964 грн. 89 коп. та заборгованість по відсоткам за звітний період в сумі 5972 грн. 07 коп. (а.с.116-117). Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підтвердження повернення грошових коштів відповідачем [PERSON] було надано квитанції (а.с.53-60, 64). Квитанції, які надані відповідачем на підтвердження повернення кредитних коштів (а.с.61-63, 118, 119), суд не може врахувати як повернення кредитних коштів та сплата відсотків за користування кредитом, оскільки вказані в квитанціях грошові кошти були сплачені як вступні внески за договором та обов'язкові пайові внески. Відповідачем [PERSON] в судове засідання не надано доказів того, що нею в повному обсязі виконані зобов'язання за кредитним договором та повернуто в повному обсязі отримані кредитні кошти та сплачено відсотки за користування кредитним коштами, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки, відповідач [PERSON] не виконала належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, відповідачі [PERSON] та [PERSON] несуть солідарний обов'язок перед позивачем за невиконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, тому, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача основний борг в сумі 4864 грн. 89 коп., відсотки за користування кредитними коштами (п.1.1. кредитного договору) в сумі 5972 грн. 07 коп., а всього 10836 грн. 93 коп. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача 3% річних за період з 11.02.2011 року по 15.11.2013 року в розмірі 5561 грн. 01 коп. ((4864 грн. 89 коп. х 3,45% (в місяць) х 33 місяці) / 100 = 5538 грн. 64 коп.; (4864 грн. 89 коп. х 0,115% (в день) х 4 дні) / 100 = 22 грн. 37 коп.). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, підлягає стягненню з відповідачів пропорційно на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі по 54 грн. 65 коп. з кожного. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved