Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 25 квітня 2001 року уклала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року шлюб між ними було розірвано. На даний час неповнолітній [PERSON] перебуває на повному матеріальному утриманні позивача. В той час як [PERSON] не несе будь-яких затрат на виконання своїх обов`язків з матеріального забезпечення дитини. Крім матеріальних витрат на забезпечення основних потреб сина, зокрема одяг, харчування тощо, дитина також потребує додаткових витрат на лікування та навчання. [PERSON] страждає на дисфункцію жовчного міхура, демодекоз, багатовузловий нетоксичний зоб ІІ ступеня та у зв`язку цим проходить лікування. В січні 2019 року [PERSON] витратила на медичне обстеження та лікування сина близько 7000 гривень. Крім цього, за рекомендацією лікарів дитина потребує заняття в басейні та лікування в профільних санаторіях. Таким чином додаткові витрати на лікування дитини складають: поточне лікування 6347 гривень 75 копійок, протирецедивне лікування 9000 гривень, оздоровча фізкультура 2000 гривень на п`ять місяців. [PERSON] є студентом 2-го курсу коледжу Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми з терміном навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2020 року. 17 серпня 2017 року відповідачем, як батьком студента, був укладений індивідуальний договір №2017-К-000081 про підготовку фахівця молодшого спеціаліста зі сплатою за кожний рік навчання 20570 гривень. Незважаючи на це, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, тому [PERSON] змушена самостійно сплачувати вартість навчання. В період з 13 серпня 2017 року по 07 серпня 2018 року [PERSON] сплатила 25888 гривень. Зважаючи на те, що синові залишилось навчатись три навчальні роки вартістю по 10285 гривень, а всього 30855 гривень. Тому [PERSON] вважає, що цю суму має сплатити саме відповідач. За вказаних обставин [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просить стягнути з [PERSON] додаткові витрати на поточне та протирецедивне лікування дитини у розмірі 3500 гривень щомісячно, а також додаткові витрати на навчання дитини у розмірі 30855 гривень. У судовому засіданні [PERSON] підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити у повному обсязі. В свою чергу, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зокрема не заперечував проти сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини його доходу (заробітку). В решті позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що в період часу з 25 квітня 2001 року по 30 листопада 2018 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року (а.с.5,7). Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.6) Сторони по справі проживають окремо. При цьому неповнолітній син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина відповідачем визнана у судовому засіданні, тому за правилами ч.1 ст.82 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні неповнолітнього сина. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання сина. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. З огляду на це, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до дня досягнення сином повноліття. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.185 СК України той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобов`язані\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами\~(розвитком\~здібностей дитини,\~її хворобою,\~каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З копії медичної довідки та виписки з історії хвороби вбачається, що неповнолітньому [PERSON] були встановлені діагнози: багатовузловий нетоксичний зоб ІІ ступеня та дисфункція жовчного міхура, демодекоз (а.с.12-13,15). Як вбачається з копій фіскальних чеків (а.с.8,10,11) [PERSON] витратила на ліки для сина грошові кошти у загальному розмірі 2733 гривні 10 копійок, а також грошові кошти на медичні обстеження (аналізи, консультації лікаря, УЗД) 2121 гривень, а всього 4854 гривень 10 копійок. При цьому, суд не приймає до уваги копію замовлення від 03 січня 2019 року на загальну суму 577 гривень 35 копійок (а.с.9). Оскільки, вказане замовлення не містить перекладу на державну мову, що об`єктивно позбавляє суд можливості перевірити відповідність тих позицій, які вказані у замовленні, призначенню лікаря для лікування [PERSON] . Зважаючи на\~те,\~що в\~матеріалах цивільної\~справи відсутні\~докази на\~підтвердження того,\~що відповідач\~у добровільному\~порядку приймав\~участь в\~оплаті вартості\~лікування неповнолітнього\~сина,\~а також\~враховуючиположення ч.1 ст.180 СК України, щодо рівності обов`язку батьків в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути додаткові витрати, пов`язані з лікуванням сина, у розмірі 2427 гривень 05 копійок (4854,10 / 2). Згідно виписки з історії хвороби, наданої КНП «КДЦ дитячий Дарницького району м. Києва», [PERSON] рекомендовані заняття в басейні (а.с.12-13). Відповідно до загальнодоступної інформації, розміщеної в мережі Інтернет, вартість відвідування в м. Києві басейну «Водник» на 5 місяців становить 2000 гривень, в СОК «Дельфін» - 12 відвідувань коштує 900 гривень (а.с.16,17-18). Крім цього, у зв`язку з хворобою неповнолітнього [PERSON] йому рекомендовано лікування в профільному санаторії, зокрема у санаторіях в [ADDRESS] . Берегово [ADDRESS] м. [ADDRESS] . [ADDRESS] . Східниці, вартість якого становить від 400 до 3100 гривень на добу, відповідно до роздруківок інформації з мережі Інтернет (а.с.19-26). У відповідності до положення ч.2 ст.185 СК України дійсно додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед. Разом з цим, за правилами ч.1 та ч.5-6 ст.81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч цьому, матеріали цивільної справи не містять чіткого та обґрунтованого розрахунку додаткових витрат, які пов`язані з відвідуванням басейну та лікуванням в лікувально-профілактичних закладах. Оскільки, зазначення вартості від найнижчої до вищої межі не може свідчити про конкретний розмір витрат, котрі позивач планує понести, та витраті, які фактично будуть нею понесені. Вказана обставина свідчить, що зазначені позивачем витрати на відвідування сином басейну та його лікування в санаторіях на даний час мають лише характер припущення, яке не може бути покладене в основу судового рішення. Встановлено, що на даний час [PERSON] є студентом 2-го курсу коледжу Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання за спеціальністю «Право», з терміном навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2020 року. Дана обставина підтверджується копією індивідуального договору про підготовку фахівця молодшого спеціаліста №2017-К-000081 від 17 серпня 2017 року, укладеного між Національним університетом «Одеська юридична академія» та [PERSON] , та довідкою №771-78 від 18 грудня 2018 року, виданої директором інституту [PERSON] (а.с.27,28). Позивач станом на 21 січня 2019 року сплатила вартість навчання сина у коледжі та заборгованості не має, згідно відповідної довідки, наданої директором коледжу, а також квитанціями від 13 серпня 2017 року на суму 5285 гривень, від 06 лютого 2018 року 10303 гривень, від 07 серпня 2018 року 10300 гривень (а.с.29,30-32). Тобто [PERSON] сплачено за навчання сина загальну суму у розмірі 25888 гривень. Таким чином, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути додаткові витрати, пов`язані з навчанням сина, у розмірі 12944 гривень (25888 / 2). На переконання суду стягнення витрат на навчання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 30855 гривень, що полягає у фінансуванні наперед трьох майбутніх семестрів навчання, є необґрунтованим. Зважаючи на те, що [INFO] жовтня 2019 року [PERSON] досягне повноліття та у зв`язку з цим питання щодо подальшого обов`язку відповідача з надання матеріальної допомоги на навчання сина повинно регулюватися за правилами гл.16 СК України «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання». Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1112 гривень 18 копійок. Оскільки при зверненні до суду з вказаним позовом [PERSON] була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Водночас, пред`явлений нею позов в частині стягнення додаткових витрат на дитину задоволений частково, а саме: 768,40 + 343,78 (15371,05 / 34355 ? 100% = 44,74%), (768,40 / 100% ? 44,74%). На підставі викладеного та

Outcome: partial