Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просив шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 17.09.1996 року відділом РАГС Білоцерківського МВ Київської області, запис № 1115 розірвати. В обґрунтування позову зазначав, що 17.09.1996 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають різні характери та порізному відносяться до життя, останнім часом між ними склалися неприязні стосунки, виникають сварки та лайки, втратили почуття любові, вважає збереження сім`ї неможливим. 13.12.2017 року ухвалою судді ([PERSON]М.) відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду. 18.01.2018 року розпорядженням керівника апарату Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 313 прийнято розпорядження про повторний автоматичний розподіл даної справи, оскільки у судді Дмитренко А.М. 11.01.2018 року закінчились повноваження в звязку з відставкою. 18.01.2018 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 24.01.2018 року ухвалою судді ([PERSON]Ю.) дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадженняу у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників процесу. В судове засідання 12.02.2018 року позивач не з'явився, звернулась до суду із заявою, в які просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання 12.02.2018 року не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 17.09.1996 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 1115. Від спільного життя подружжя мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved