Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

в липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], Державної нотаріальної контори Золочівського районного нотаріального округу Львівської області про розірвання договору довічного утримання та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.12.2005 року вона уклала із своїм сином [PERSON] договір довічного утримання, відповідно до умов якого вона передала у власність останнього належний їй житловий будинок із господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Натомість, [PERSON] зобов'язувався нею опікуватись, доглядати, забезпечувати харчуванням, медикаментами та ін. [INFO] року [PERSON] помер, спірний будинок успадкувала його дружина [PERSON] Однак, остання нею не опікується, умов та вимог договору довічного утримання не виконує. В зв'язку з наведеним, просить розірвати договір довічного утримання укладений між нею та [PERSON], а також визнати недійсним свідоцтво по право на спадщину від 23.05.2009 року, відповідно до якого власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить такі задовольнити. Додатково пояснила, що вона є людиною похилого віку, нею ніхто з близьких не опікується, відповідач у справі - її невістка з нею не проживає, її місце перебування невідоме. Вона хворіє на катаракту, погано бачить, не може самостійно себе обслуговувати, є діабетиком та інсулінозалежною, в зв'язку з чим потребує особливого догляду та харчування, має ряд серцево-судинних захворювань, єдиним її доходом є пенсія. Відповідач оформила спадщину після смерті її сина та успадкувала будинок, що був предметом договору довічного утримання. Представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні доводам заяви, просить такі задовольнити. Представник Державної нотаріальної контори Золочівського районного нотаріального округу Львівської області в судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про її виклик в судове засідання через засоби масової інформації. Причини своєї неявки [PERSON] суд не повідомила, а тому суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів, проти чого позивач та її представник не заперечили. Заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке. Як вбачається із дублікату договору довічного утримання (догляду), що був укладений між [PERSON] та [PERSON] 16.12.2005 року, позивач передала у власність останнього житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], вартість будинку оцінена в 45 015,00 грн. Відповідно до п. 6 вказаного договору, [PERSON] зобов'язувався надати позивачу довічне забезпечення, а саме: забезпечити її житлом у відчужуваному будинку, щоденним триразовим харчуванням, одягом, взуттям, лікувальними засобами, пранням речей, надати побутові послуг та ін. Грошова оцінка матеріального забезпечення відчужувача визначена договором на рівні не менше половини мінімальної заробітної плати, що передбачено п. 7 договору. Право власності на зазначений житловий будинок виникло у [PERSON] з моменту державної реєстрації договору. Договір довічного утримання (догляду) посвідчений приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Плотицею Г.Д., зареєстрований в реєстрі за №2682. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що засвідчується дублікатом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції 13.07.2006 року. Як вбачається із дубліката свідоцтва про смерть серії [NUMBER], що виданий Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 11.07.2017 року, [PERSON] помер [INFO] Належний [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], успадкувала відповідач [PERSON], що засвідчується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.05.2009 року державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Папірянською О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1412. Окрім цього, із вказаного свідоцтва про право на спадщину вбачається, що таке видано лише на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Інше спадкове майно, право на яке отримала [PERSON] в свідоцтві не вказано. Оцінка спадкового майна становить 147 845,00 грн. Позивач є інвалідом другої групи за загальним захворюванням, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER], виданим Управлінням пенсійного фонду України у Золочівському районі Львівської області 20.03.2006 року. Інвалідність встановлена [PERSON] з 01.01.2006 року та є безстроковою. В будинку по [ADDRESS] проживає та зареєстрована [PERSON], окрім цього, в будинку зареєстровані, але не проживають відповідач [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Вороняцької сільської ради Золочівського району Львівської області № 953 від 23.10.2017 року. Як вбачається із виписного епікризу №9117, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 31.08.2016 року по 08.09.2016 року, хворіє на цукровий діабет 2 типу важкої форми, є інсулінозалежною. Будучи допитаними в судовому засіданні в якості свідків, [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON], надали суду показання, що є сусідами [PERSON] та проживають в с. Вороняки Золочівського району Львівської області. Син позивача - [PERSON] помер в 2008 році, з того часу їй ніхто не допомагає, вона проживає одна та сама про себе дбає. Відповідач [PERSON] з позивачем не проживає та за нею не доглядає, востаннє вони її бачили близько шести місяців тому назад. У позивача є ще доньки, однак про неї вони теж належним чином не піклуються. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпними. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 744, 745 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За приписами ст. 757 ЦК України, у випадку смерті набувача, обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вище перелічені норми права, успадкувавши після смерті [PERSON] майно, що набуте останнім за договором довічного утримання, [PERSON] набула його обов'язки, що визначені спірним договором довічного утримання та мала б здійснювати догляд за [PERSON] Відповідно до ст. 755, 756 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] обов'язків набувача за спірним договором довічного утримання не виконує, догляд за [PERSON] не здійснює, зокрема, не забезпечує її щоденним триразовим харчуванням, одягом, взуттям, лікувальними засобами, не здійснює прання речей, надання побутових послуг та ін. За вказаних обставин, з врахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що спірний договір довічного утримання підлягає розірванню. Відповідно до ст. 1296, 1301 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Таким чином, дійшовши висновку про необхідність розірвання договору довічного утримання, слід також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, що видане відповідачу та засвідчує її право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно вимог ч. 1,3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач [PERSON] є інвалідом другої групи та звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1% від вартості майна, що визначена у свідоцтві про право на спадщину, за позовною вимогою про розірвання договору, а також судовий збір у розмірі, що передбачений для немайнових вимог, за позовною вимогою про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved