overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшли квартира, що знаходиться в м. Старокостянтинові та дві земельні ділянки, що розташовані на землях Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району. Вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] Вчасно звернутись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини вона не змогла, оскільки не було відомо, що термін звернення до нотаріальної контори 6 місяців та не було відомо про існування складеного на неї заповіту. Крім того тривалий час з 2007 року по 2013 рік знаходилась за межами України на заробітках. Разом з тим, визнала достатнім для неї три місяці для подання заяви до нотаріальної контори. Позивачка, в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Представник Старокостянтинівської міської ради до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, проти задоволення не заперечують. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який склав заповіт на [PERSON] вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в м. Старокостянтинів Хмельницької області. Згідно повідомлення Старокостянтинівської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що 01.09.2000 року вона уклала шлюб із [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.09.2000 року, видане відділом актів громадянського стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: · стан здоров'я та матеріальне становище дитини; · стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; · наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; · інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. 01.09.2000 року вона уклала шлюб із [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.09.2000 року, видане відділом актів громадянського стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що 07 червня 2007 року між нею - [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Наразі позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу. На даний час діти проживають з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив суд розглядати справу за його відсутності. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. 07 червня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Наразі позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що 15.04.2006 року між нею - [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Наразі шлюб між сторонами розірвано. Відповідач приймає участь у матеріальному утриманні дітей, але вона бажає отримувати аліменти за виконавчим листом. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти сплати аліментів не відмовлявся, але пропонував сплачував аліменти в твердій грошовій сумі. Суд, вислухавши думки сторін, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. 15.04.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу у них народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Наразі шлюб між сторонами розірвано. Відповідач приймає участь у матеріальному утриманні дітей, але вона бажає отримувати аліменти за виконавчим листом. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що 21.08.2004 року між нею - [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Наразі позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу. На даний час діти проживають з позивачем та перебувають на повному її утриманні. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. 21.08.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Наразі позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що 25.06.2005 року вона уклала шлюб із [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] видане Крюківським відділом РАЦС м. Кременчука Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №291. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, позов підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: · стан здоров'я та матеріальне становище дитини; · стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; · наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; · інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. 25.06.2005 року вона уклала шлюб із [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] видане Крюківським відділом РАЦС м. Кременчука Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №291. Від шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.11.2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені в липні 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони тривалий час не можуть знайти порозуміння з більшості питань і живуть як чужі люди, в зв'язку із чим почуття любові та поваги між ними втрачено. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати, місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] визначити з позивачем по справі. Позивач [PERSON] до судового засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 01.11.2011 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]., що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в липні 2014 року з причини, що відповідач зневажає позивача, виганяє з дому, не сприймає спільну дитину, тобто така поведінка відповідача призвела до того, що шлюбно - сімейні відносини між сторонами розпалися. Налагодження нормальних сімейних стосунків є недоречним. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку спільної дитини, беручи до увагу вимоги позивача [PERSON], та думку відповідача [PERSON] стосовно позовних вимог, вважає необхідним визначити місце проживання дитини [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON], тобто позивачем по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.09.1996 року. Від шлюбу сторони неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] та малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені в листопаді 2014 року, в зв'язку з тим, що між сторонами неодноразово виникали сварки та непорозуміння, причиною чого є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати, місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] та малолітнього сина [PERSON] [INFO] визначити з позивачем по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 21.09.1999 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] та малолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними світлокопіями свідоцтв про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в листопаді 2014 року з причини, що шість років тому відповідач переїхав на постійне місце роботи до м. Фастів, Київської області. Відповідач постійно там проживає і працює але періодично раз у місяць приїжджає до дітей. Між сторонами неодноразово виникали сварки та непорозуміння, причиною чого є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку спільних дітей, беручи до уваги вимоги позивача [PERSON], та думку відповідача [PERSON] стосовно позовних вимог, вважає необхідним визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] та малолітнього сина [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON], тобто позивачем по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 квітня 2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем були припинені в березні 2014 року, в зв'язку з тим, що між сторонами неодноразово виникали сварки та непорозуміння, причиною чого є несумісність характерів, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати, місце проживання малолітнього сина [PERSON] [INFO] визначити з позивачем по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 21 квітня 2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними світлокопіями свідоцтв про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в березні 2014 року з причини, що в сімї постійно виникали непорозуміння та сварки, причиною чого була несумісність характерів, різні погляди на життя та на ведення домашнього господарства. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку спільної дитини, беручи до уваги вимоги позивача [PERSON], та думку відповідача [PERSON] стосовно позовних вимог, вважає необхідним визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] [INFO] з матір'ю [PERSON], тобто позивачем по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved