Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

В інтересах позивача з цим позовом до суду звернувся його представник адвокат Бірюков І.Ю., який обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що 27 листопада 2019 року о 14 годині 30 хвилин на автошляху Р-22 КПП «Красна Талівка» - Луганськ, 26 км+600 м, сталася ДТП за участю автомобілів, що належать сторонам, які внаслідок цієї ДТП отримали механічні пошкодження. Даними автомобілями керували наймані працівники сторін. Позивач особисто прибув на місце ДТП і надав усі відомості про себе відповідачу. Винним у даному ДТП визнали співробітника відповідача [PERSON] . Позивач повідомив свого страховика про ДТП, але дізнався, що останній збанкрутував. Також йому було повідомлено, що заподіяну шкоду повинен відшкодовувати страховик винуватця ДТП. Відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПАТ «НАСК «Оранта». 02 грудня 2019 року відповідачем надіслано страховику повідомлення про ДТП, однак, оскільки ним у повідомлені не були вказані відомості про другого учасника ДТП, страховик не мав можливості виконати свої обов`язки щодо направлення свого представника до місця знаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та визначення збитків. Вказував, що в результаті ДТП позивачу заподіяна матеріальна шкода у вигляді пошкодження автомобіля на суму 25430,00 грн. та упущеної вигоди на суму 32200,00 грн., які представник позивача просить стягнути з відповідача як винуватця ДТП. Після відкриття провадження у справі, у встановлені судом строки представник відповідача [PERSON] надала відзив на позов, в якому, не оспорюючи факт ДТП, зазначила, що позивач надав неналежні та недостовірні докази, з яких неможливо встановити дійсні обставини справи, вказуючи, що обставини вартості відновлювального ремонту можуть доказуватись лише висновками експертних досліджень, підкресливши, що пошкоджений автомобіль відповідача не був оглянутий, тому неможливо встановити, який саме автомобіль ремонтувався і які в нього були пошкодження. Крім того представник відповідача заперечувала проти відшкодування позивачу упущеної вигоди з тих підстав, що розмір цієї шкоди є абстрактним. У судовому засіданні від імені позивача зі вступним словом виступав його представник адвокат Бірюков І.Ю., який позов підтримав, просив його задовольнити, вказував, що відповідач не заперечує факт ДТП і факт порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а лише заперечує ті дані, які надав позивач. Зазначив, що відповідач вказує, що позивач не провів експертизу, але нічого не вказав, що вона була не проведена з вини відповідача. Представник відповідача до суду не з`явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вислухавши сторону позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке. З матеріалів справи, цей факт не заперечується стороною відповідача, йдеться, що 27 листопада 2019 року о 14 годині 30 хвилин на автошляху Р-22 КПП «Красна Талівка» - Луганськ, 26 км+600 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів, а саме автомобіля RENAULT TRAFIC, державний номер [NUMBER] , яким керував найманий працівник позивача водій [PERSON] , що на праві власності належить позивачеві, та автомобіля ВАЗ 210740, державний номер [NUMBER] , яким керував співробітник відповідача [PERSON] , що належить відповідачеві. Внаслідок цієї ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у скоєнні даної ДТП визнаний водій відповідача [PERSON] , що підтверджується постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 грудня 2019 року, якою на водія транспортного засобу автомобіля ВАЗ 210740, державний номер [NUMBER] , накладений штраф в сумі 340,00 грн. Вказана постанова набрала законної сили 23 грудня 2019 року (а.с. 15). На момент події ДТП цивільно-правова відповідальність власників транспортних засобів учасників ДТП була застрахована. Так, відповідальність позивача застрахована в ТДВ «СК «Київ РЕ», відповідача в ПАТ «НАСК «Оранта» (див. відповідні поліси, а.с. 13, 22). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів крім іншого цивільного законодавства регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним нормативним актом, що регулює ці відносини (див. ст. 2 Закону). Статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (п. 9.1 ст. 9 Закону). Як вбачається із полісу № АО/5704092 (а.с. 22), розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, яку за відповідача за договором зобов`язувалась сплатити ПАТ «НАСК «Оранта», не повинна перевищувати 100000,00 грн. Пунктом 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачені дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Зокрема, згідно цієї норми, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно,\~але не\~пізніше трьох\~робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Згідно вимог п. 33.3. цієї ж статті водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від\~обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з\~їхньої вини\~протягом десяти\~робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. В матеріалах справи міститься надана позивачем копія повідомлення відповідача про ДТП (а.с. 2324). З цього повідомлення вбачається, що відповідач склав це повідомлення наступного дня після ДТП, а отримане воно страховиком - ПАТ «НАСК «Оранта» було 02 грудня 2019 року. Також з цього повідомлення вбачається, що в графі «2й учасник ДТП» відповідач відомості про позивача не вказав взагалі. Суд погоджується зі стороною позивача, що не зазначення цих відомостей у повідомленні про ДТП є причиною невиконання обов`язків страховиком, які передбачені у пунктах 34.1 та 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Невиконання страховиком своїх обов`язків сталося не з його вини, а саме з вини відповідача, на якого відповідно до вимог п. 33.4 ст. 33 цього Закону у випадку оформлення ДТП покладається виконання функцій з фіксування необхідних відомостей щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності учасників цієї пригоди, а також сприяння представникам страховиків (МТСБУ) у проведенні огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і транспортних засобів, причетних до неї. Відповідачем не оспорюються обставини, що в даному випадку відповідно до вимог ст. ст. 1172 та 1187 ЦК України саме він повинен нести відповідальність за спричинену шкоду позивачу внаслідок зазначеного ДТП. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається із наданих позивачем матеріалів, які обґрунтовують суму витрачених ним коштів на ремонт належного йому транспортного засобу (див. а.с. 29-33), він одразу після події ДТП спочатку замовляв необхідні для ремонту запчастини (що не забороняється законом), а потім, не дочекавшись представника страховика, у якого відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність,

Outcome: partial