Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

В квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що 21.02.2018 між КП «Фастівтепломережа» (далі - позивач, кредитор) та [PERSON] (далі - відповідач, боржник) було укладено договір №257/НБ-18 новації боргу (далі договір). Пунктом 1 договору сторонами узгоджено, що з моменту укладення цього договору зобов`язання за дорученням боржника в сумі 14886,39 грн. за договором про надання послуг з теплопостачання квартири [ADDRESS] припиняється шляхом його новації в зобов`язання позики, за яким боржник зобов`язується повернути кредитору 14 886,39 грн. Згідно п. 2 договору позика повертається боржником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора. Пунктом 3 та 4 визначено, що боржник зобов`язується повернути позику кредитору до 20.02.2020 року рівними частинами з моменту укладення договору, щомісячний платіж має бути здійснений боржником до 20-го числа кожного місяця. В порушення умов п. 3 та п. 4 договору, відповідач не здійснював оплату щомісячних платежів. Відповідно до п. 6 договору, у разі порушення боржником строку повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати дострокового виконання цього договору. Тому, 21.02.2019 відповідачу направлено вимогу №01 про дострокове виконання умов договору та повідомлено про необхідність повернути борг в сумі 14886,39 грн. до 15.04.2019. Однак, станом на 15.04.2019 відповіді на вимогу відповідач не надав, борг не сплатив. Внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 14886,39 грн., також позивач зазначає, що окрім суми основної заборгованості відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача суму процентів за весь період прострочення виконання зобов`язань, яка становить 818,21 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 137,53 грн. та суми інфляційних процесів за весь час прострочення в розмірі 491,87 грн. відповідно до розрахункових відомостей. На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість в загальному розмірі 16 334,00 грн., а також судові витрати в сумі 1921,00 грн. Ухвалою від 16 січня 2019 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву з проханням розглянути справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем його проживання, та розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилося згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Статуту КП «Фастівтепломережа», затвердженого рішенням Фастівської міської ради Київської області №28-XIV-VI від 19.04.2012, позивач постачає теплову енергію шляхом надання послуг з постачання централізованого опалення населенню міста Фастів, що підтверджується копією статуту КП «Фастівтепломережа», витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.6-13/. 21 лютого 2018 року між КП «Фастівтепломережа» та [PERSON] було укладено договір № 257/НБ-18 новації боргу /а.с.15/. Згідно п. 1 договору сторонами узгоджено, що з моменту укладення цього договору зобов`язання боржника сплатити кредитору існуючий борг в сумі 14 886,39 грн. за договором про надання послуг з теплопостачання квартири [ADDRESS] припиняється шляхом його новації в зобов`язання позики, за яким боржник зобов`язується повернути кредитору 14 886,39 грн. Відповідно до умов п. 2 договору позика повертається боржником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора. Пунктом 3 та 4 договору визначено, що боржник зобов`язується повернути позику кредитору до 20.02.2020 року рівними частинами з моменту укладення договору, щомісячний платіж має бути здійснений боржником до 20-го числа кожного місяця. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до розрахункових відомостей абонента [PERSON] утворилась заборгованості з урахуванням суми основного боргу в розмірі 14 886,39 грн., а також окрім суми основної заборгованості нараховано суму процентів за весь період прострочення виконання зобов`язань, яка становить 818,21 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 137,53 грн. та суми інфляційних процесів за весь час прострочення в розмірі 491,87 грн. /а.с.21-23/. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Нарахування 3 % річних та інфляційних втрат відповідає положенням ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких доказів на спростування поданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не надано. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що обставини, викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог є достовірними, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1921,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved