Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка звернулась в суд, з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON], 23.10.2013р. народження, посилаючись на те, що вона, на даний час, проживає разом зі своїм новим чоловіком [PERSON] та вказаною донькою, у власній квартирі за адресою: м.Рівне, вул.Коперника, 34/1. За твердженням позивачки, відповідач з моменту народження доньки [PERSON], та після свого дострокового звільнення з місць позбавлення волі, її не бачив, не цікавиться її життям, не турбується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться здоровям дитини, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Всі питання щодо виховання доньки, як зазначила позивачка, вирішуються нею та її чоловіком [PERSON], без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на її утриманні і для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Позивачка та її представник, в судовому засіданні в режимі відеоконференції, наполягали на позовних вимогах та обставинах викладених в позовній заяві, пояснивши суду, що відповідач після народження дитини, під час свого перебування в місцях позбавлення волі, лише декілька разів телефонував їй, вимагаючи надіслати копію свідоцтва про народження доньки, яке йому було потрібне для дострокового звільнення, погрожуючи фізичною розправою у разі ненадіслання документу. Після надіслання нею відповідачеві вказаного документу, він більше їй не телефонував, і навіть після свого звільнення з місць позбавлення волі, долею дитини жодним чином не цікавився. Прокурор в судовому засіданні, після дослідження всіх доказів у справі, цілком підтримав позовні вимоги, погодившись з твердженням позивачка про ухиляння відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Представники третіх осіб Органу опіки та піклування Окнянської районної державної адміністрації Одеської області та Органу опіки та піклування Рівненського міськвиконкому Рівненської області, в судове засідання не зявились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи в їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 34, 61, 63, 66 / Відповідач про час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судових повісток за своїм місцем реєстрації, одну із яких він особисто отримав, а при доставці інших повісток у вказаному місці був відсутній, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому справа розглянута в його відсутності, що не суперечить ст.169 ЦПК України, і зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.74, 224 ЦПК України. /ар.сп. 17-18, 31, 41, 46, 64-65 / Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка та дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: свідок [PERSON] в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, пояснив, що він з позивачкою проживають спільною сімєю біля двох років, а в лютому цього року зареєстрували шлюб. За весь цей час відповідач жодним чином не цікавився долею доньки [PERSON], а тому всі питання по її догляду, утриманню та вихованню вирішують вони разом з дружиною; згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №201614 від 29.10.2013р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], 23.10.2013р. народження; /ар.сп. 3-4 / рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.11.2014р., шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07.06.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Менського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №54, розірвано, на що відповідач, перебуваючи в місцях позбавлення волі, дав свою згоду; /ар.сп. 7-8 / із довідки про склад сімї від 14.02.2017р. №32917 видно, що позивачка проживає за адресою: [INFO], разом з братом [PERSON], 10.04.1986р. народження, та донькою [PERSON], 23.10.2013р. народження; /ар.сп. 9 / відповідно до витягу з наказу Центральної міської лікарні м.Рівне від 21.10.2016р. №488-кз та характеристик з місця роботи та проживання, позивачка, працюючи у вказаному закладі медичною сестрою, з 24.10.2016р. по 24.10.2017р. перебуває у відпустці, без збереження заробітної плати, для догляду за дитиною до 6-ти років, та характеризується за місцем роботи і проживання позитивно; /ар.сп. 10-12 / із довідки №245 від 19.10.2016р., виданої комунальним закладом Рівненського міськвиконкому Рівненської області «Центр первинної медико-санітарної допомоги», вбачається, що [PERSON], 23.10.2013р. народження, перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду; /ар.сп. 13 / згідно довідки виконкому Ставрівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, від 22.03.2017р. №02-23/255, гр.[PERSON] дійсно на території Ставрівської сільської ради зареєстрований, в с.Ставрове Окнянського району Одеської області, але не проживає, а [PERSON] дійсно на території сільської ради не зареєстрована та не проживає; /ар.сп. 14 / відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 26.05.2017р. №08-897, [PERSON], після звільнення з виправної колнії, ніяким чином не цікавиться своєю донькою, не надавав їй матеріальної допомоги. Малолітня [PERSON] з мамою та вітчимом, [PERSON], проживає за адресою: [INFO] в частині приватного одноповерхового будинку. Помешкання складається з 2-х житлових кімнат, кухні, коридору, ванни та санвузла. За вказаною адресою створені належні умови для проживання, виховання і розвитку малолітньої дитини, [PERSON] має окреме місце для сну та відпочинку, забезпечена одягом, взуттям, необхідними речами дитячого вжитку, має дитячі іграшки, книжки. Малолітня [PERSON] під час бесіди з працівником служби у справах дітей повідомила, що її маму звати Таня, а тата [PERSON]. Олександра вказала, що має прізвище [PERSON]. Дівчинка пояснила, що любить маму і тата, який їй все купує, грається та гуляє з нею. Враховуючи викладені факти, орган опіки вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON], 23.10.2013р. народження; /ар.сп. 62 / ст.150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї; п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки відповідач, не піклуючись про здоровя дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, та не підтримуючи матеріально, ухиляється від виховання своєї доньки [PERSON], 23.10.2013р. народження. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.150, 164 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved