Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Могилянівської сільської ради про передачу у приватну власність земельної ділянки звернувся [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що йому належить на праві приватної власності житловий будинок № 17 по вул. Заводській в с. Могиляни Острозького району Рівненської області на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №987967 виданого Могилянівською сільською радою Острозького району Рівненської області за рішенням Могилянівської сільської ради від 01.08.2011 року №68. Зазначає, що в 1975 році йому була надана земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва житлового будинку. В 1986 році були внесені зміни в план земельної ділянки до цих змін вважає, що було передбачено будівництво житлового будинку і господарських споруд для обслуговування житлового будинку площею 0,12 га. Зазначене вказано в плані земельної ділянки і викопіровці опорного плану с. Могиляни. Зазначає, що в 2012 році він звернувся з заявою про приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться в його користуванні з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку. Рішенням Могилянівської сільської ради від 06 липня 2012 року № 184 йому було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Вважає, що мав набути право власності на цю земельну ділянку не шляхом відведення земельної ділянки і передачі її у власність, а шляхом приватизації земельної ділянки, що знаходиться у користуванні. Зазначає, що в липні 2012 року він звернувся з заявою про внесення змін в рішення сільської ради. Вважав, що його житловий будинок і надвірні будівлі були побудовані на земельній ділянці розміром 0,12 га. 02.10.2012 року він повторно звернувся з заявою, оскільки на першу заяву відповіді не отримав. 18 грудня 2012 року ним була отримана відповідь, що землі для будівництва і обслуговування житлового будинку на території Могилянівської сільської ради відсутні і йому може бути виділена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. Вважає, що така відповідь необґрунтована і просив надати дозвіл на приватизацію 0,12 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку посилаючись на вимоги ст. 116, 121 ЗК України. В подальшому уточнив свої позовні вимоги і просив визнати його право на приватизацію земельної ділянки, розміром 0,12 га по вул. Заводській, 17 в с. Могиляни Острозького району Рівненської області, відображеній на схемі земельної ділянки в технічному паспорті та відповідно до викопіровки з опорного плану с. Могиляни з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і зобов'язати відповідача передати йому у приватну власність цю земельну ділянку. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в заяві. Просили уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача позов не визнав. В судовому засіданні показав, що 06 липня 2012 року Могилянівською сільською радою було прийнято рішення № 184 за яким було надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу житлової та громадської в с. Могиляни, вул. Заводська, 17. За інформацією землевпорядника 02 квітня 2013 року було прийнято рішення № 253 яким були внесені зміни в це рішення і п.1 рішення №184 від 06.07.2012 року було викладено в такій редакції: надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0636 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу житлової та громадської в с. Могиляни, вул. Заводська,17. Пояснив, що оспорюване позивачем рішення, яке прийняте Могилянівською сільською радою не порушує його прав та інтересів з огляду на те, що до 2012 року позивач документально не оформив своїх прав на надану йому у власність та користування земельну ділянку, та у ного відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку, що знаходиться за адресою с. Могиляни, вул. Заводська, 17 Острозького району Рівненської області, а відтак Могилянівська сільська рада Острозького району Рівненської області, як колегіальний орган, який уповноважений розпоряджатися земельними ділянками в межах населеного пункту, була правомочною вирішувати питання в сфері земельних правовідносин. Пояснив, що відповідно до погосподарських книг поданих в судове засідання за зазначеною адресою, а саме вул. Заводська, 17 с. Могиляни з 1975 року найбільше рахувалася земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,06 га за позивачем. Пояснив що позивачу може бути виділена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за цією адресою, але підстав для зміни цільового використання землі і виділення йому 0,12 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд немає. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст.3 ЦПК України, судовому захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси. Згідно із ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, 06 липня 2012 року Могилянівською сільською радою було прийнято рішення № 184 за яким було надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу житлової та громадської в с. Могиляни, вул. Заводська,17. За інформацією землевпорядника 02 квітня 2013 року було прийнято рішення № 253 яким були внесені зміни в це рішення і п.1 рішення №184 від 06.07.2012 року було викладено в такій редакції: надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0636 га для обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу житлової та громадської в с. Могиляни,вул. Заводська,17. Згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.08.2011 року, власником житлового будинку, з надвірними будівлями, що розташовані в с. Могиляни, вул. Заводська, 17 Острозького району Рівненської області є [PERSON] Відповідно до свідоцтва про забудову в сільських населених пунктах, позивачу виділялася під забудову земельна ділянка площею 0,06 га. Згідно погосподарських книг з 1975 року, які були оглянуті в судовому засіданні, за позивачем, з цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, рахується земельна ділянка в різні роки зазначено від 0,01 до 0,06 га. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х Перехідні положення ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 р. Про приватизацію земельних ділянок, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. З матеріалів справи та пояснень сторін судом встановлено, що місцезнаходження та визначення меж безоплатно наданої для [PERSON] у власність земельної ділянки в натурі - не здійснювалось, суміжні землекористувачі не встановлювалися, процедура приватизації не розпочиналася, державний акт на землю у встановленому законом порядку не виготовлявся. Судом встановлено, що відповідно до рішення від 06 липня 2012 року Могилянівської сільської ради № 184, було надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,06 га для обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу житлової та громадської в с. Могиляни,вул. Заводська,17. 02 квітня 2013 року було прийнято рішення № 253 яким були внесені зміни в рішення №184 і п.1 рішення №184 від 06.07.2012 року було викладено в такій редакції: надати [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0636 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу житлової та громадської в с. Могиляни, вул. Заводська, 17. З наданих представниками позивача суду пояснень встановлено, що позивач зверталася до сільської ради із заявою щодо надання дозволу на виготовлення відповідної технічної документації для отримання у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га, раніше надану йому у користування. Будь-яких інших заяв щодо набуття у власність або користування земельних ділянок на території Могилянівської сільської ради позивач не подавав, однак просить визнати його право на приватизацію земельної ділянки, розміром 0,12 га по вул. Заводській, 17 в с. Могиляни, Острозького району Рівненської області, відображеній на схемі земельної ділянки в технічному паспорті та відповідно до викопіровки з опорного плану с. Могиляни з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і зобов'язати відповідача передати йому у приватну власність цю земельну ділянку, посилаючись на ст.121,116 ЗК України. За погосподарськими книгами та із пояснень осіб, які беруть участь у справі встановлено, що на даний час сімя [PERSON] на території Могилянівської сільської ради має у користуванні декілька земельних ділянок, частина яких знаходиться в межах населеного пункту с. Могиляни Острозького району Рівненської області. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом доказування у справі є порушення законних прав та інтересів позивача при прийнятті відповідачем рішення № 184 від 06.07.2012 року та рішення від 02 квітня 2013 року № 253 яким були внесені зміни в п.1 рішення №184 від 06.07.2012 року. З досліджених в судовому засіданні технічного паспорта на житловий будинок в с. Могиляни, вул. Заводська, 17та схеми земельної ділянки, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.08.2011 року, витягу про державну реєстрацію прав від 18.08.2011 року та інших доказів, наданих позивачем, судом встановлено, що за адресою с.Могиляни, вул. Заводська, 17 Острозького району знаходиться житловий будинок, забудовником якого виступав [PERSON], що підтверджується свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР, планом забудови земельної ділянки від 04.09.1975 року відповідно до яких [PERSON] на підставі рішення зборів уповноважених членів колгоспу ім.17 Вересня від 24.04.1975 року та рішення виконкому Могилянівської сільської ради народних трудящих від 26.06.1975 року була надана під забудову земельна ділянка площею 0,06 га. З пояснень представників позивача судом встановлено, що державний акт про право власності на земельну ділянку, на якій розміщений вищевказаний житловий будинок, не видавався. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Позивач посилаючись на вимоги ст.116 ЗК України вважає, що ним набуто право на приватизацію земельної ділянки площею 0,12 га і просить визнати за ним право на приватизацію земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Всупереч вимогам ст. 118 ЗК України позивачем не враховано, що стаття 118 ЗК України передбачає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, якою визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається комісії з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обовязковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Відповідна сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду, можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Стаття 118 цього кодексу визначає порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок державної та комунальної власності, який позивачем дотриманий не був. Слід зазначити, що нормативно-правовими актами встановлювався строк завершення приватизації земельних ділянок, що перебували у громадян у постійному чи тимчасовому користуванні. Так, Декретом Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року пропонувалося забезпечити протягом 1993 року передачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у межах встановлених норм. У подальшому ці строки подовжувалися. Проте приватизація земельних ділянок в той час здійснена не була. Ця стаття ЗК України надає можливість усім громадянам, у користуванні яких є відповідні земельні ділянки, здійснити їх приватизацію. Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Посилання представників позивача на те, що з прийняттям рішення № 253 від 02 квітня 2013 року, яким були внесені зміни в рішення №184 від 06.07.2012 року, відповідач порушив цивільні права та інтереси [PERSON], у звязку з чим таке рішення є незаконним, в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшли. В матеріалах справи відсутні та позивачем не надано доказів, зокрема правовстановлюючих документів, передбачених чинним законодавством в підтвердження набуття ним в порядку, передбаченому законом права власності чи права користування земельною ділянкою площею 0,12 га для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель за адресою с. Могиляни Заводська,17. Суд приходить до висновку, що\~відповідач при прийнятті рішення № 253 від 02 квітня 2013 року яким були внесені зміни в рішення №184 від 06.07.2012 року діяв у відповідності до вимог чинного земельного законодавства, з дотриманням положень Конституції України та в межах своєї компетенції. При вирішенні позову в частині зобов'язання визнати право відповідача на приватизацію земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в с. Могиляни Заводська, 17 Острозького району рівненської області, суд дійшов висновку, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суд не може втручатися у діяльність органів державної влади та самоврядування і виконувати їх функції, покладення обов'язку на відповідача викласти рішення в бажаній для позивача редакції є неприпустимим, оскільки вказана вимога не узгоджується з нормами земельного законодавства. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed