overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

В лютому 2014 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до СТ «Каштан» і [PERSON] про визнання незаконним і скасування рішення загальних зборів садового товариства «Каштан», визнання незаконними дії посадових осіб садового товариства «Каштан» та зобов'язання поновити енергопостачання, стягнення моральної шкоди. Позов [PERSON] обґрунтовує тим, що з 08.05.2011 року зборами членів СТ «Каштан», на яких були присутні менше 2/3 членів товариства, в супереч розділу 4 Статуту товариства, Закону України «Про електроенергетику» від 16.10.97 р. № 575/97-ВР і Правил користування електроенергією для населення затвердженими КМУ від 26.07.99 р. №1357, прийнято незаконне рішення, яким встановлено, що за невиконання будь-яких рішень зборів застосовується повне відключення садової ділянки від електромережі. Таким же чином зборами членів СТ Каштан від 09.06.2012 року, при відсутності кворуму (були присутні 129 членів), прийнято незаконне рішення, яким встановлено, що за несвоєчасну сплату членських внесків, за несплату внесків на оплату охоронникам території товариства та інші, правління разом з головою відключають ділянки членів товариства від електромережі. На загальних зборах 15.06.2013 року, при загальній кількості членів товариства 455, були присутні лише 115, прийнято рішення про пролонгацію договору з охоронною організацією. В 2013 році вона відмовилася сплачувати грошові внески, які круглий рік щомісячно стягують з членів товариства на оплату охоронникам території товариства, вважаючи, що охорона території товариства потрібна лише в зимову пору року (грудень,січень, лютий). Правління товариства на чолі з головою правління,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

В лютому 2014 року до суду звернувся [PERSON], який просить встановити факт належності йому Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №103282, оскільки в документі його прізвище вказано невірно як «[PERSON]», в той час як за паспортом він [PERSON]. Теплицька районна державна адміністрація, яка видала державний акт 09 березня 2005 року, не має можливості внести виправлення в документ, оскільки з січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» державні акти на земельні ділянки не видаються. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 29 січня 2014 року, підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що в різних документах прізвище її батька написано по різному: і [PERSON] і [PERSON]. Через розбіжність у написанні прізвища неможливо зареєструвати договір оренди земельної ділянки. Представник заінтересованої особи - Теплицької районної державної адміністрації - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника райдержадміністрації, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях підтвердив, що [PERSON] має у власності земельну ділянку, яку отримав, працюючи в колгоспі с.Саша. Земельну ділянку він передавав в оренду, отримував плату. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявника та показання свідка, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявникові [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №103282 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого Теплицькою районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON]. 09 березня 2005 року на ім'я [PERSON] Теплицькою районною державною адміністрацією було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №103282. Відповідно інформації, наданої Теплицькою районною державною адміністрацією за №01-25-474 від 30 січня 2014 року, внести виправлення у державний акт на право приватної власності на землю неможливо. Факт належності [PERSON] державного акту на земельну ділянку підтверджується показаннями свідка [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

В лютому 2014 року до суду звернулась [PERSON], яка просить встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №103301, оскільки в документі її прізвище вказано невірно як «[PERSON]», в той час як за паспортом вона [PERSON]. Теплицька районна державна адміністрація, яка видала державний акт 09 березня 2005 року, не має можливості внести виправлення в документ, оскільки з січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» державні акти на земельні ділянки не видаються. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 29 січня 2014 року, підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що в різних документах прізвище її матері написано по різному: і [PERSON], і [PERSON]. Через розбіжність у написанні прізвища неможливо зареєструвати договір оренди земельної ділянки. Представник заінтересованої особи - Теплицької районної державної адміністрації - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника райдержадміністрації, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях підтвердив, що [PERSON] має у власності земельну ділянку, яку отримала, працюючи в колгоспі в с.Саша. Земельну ділянку [PERSON] передавала в оренду, отримувала за це плату. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявника та показання свідка, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявникові [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №103301 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого Теплицькою районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON]. 09 березня 2005 року на ім'я [PERSON] Теплицькою районною державною адміністрацією було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №103301. Відповідно інформації, наданої Теплицькою районною державною адміністрацією за №01-25-475 від 30 січня 2014 року, внести виправлення у державний акт на право приватної власності на землю неможливо. Факт належності [PERSON] державного акту на земельну ділянку підтверджується також показаннями свідка [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

В лютому 2014 року ДП «Житлово - експлуатаційна контора №1» ТОВ «Комунпостачсервіс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги, за період з 01 серпня 2010 по 15 лютого 2014 року в сумі 2 947 грн. 29 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що надає відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак відповідач своєчасно не оплачує кошти за отримані послуги в результаті чого утворилась заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з'явився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. За даною адресою ДП «Житлово - експлуатаційна контора №1» ТОВ «Комунпостачсервіс» надає відповідачу житлово-комунальні послуги, які останній не оплачує, а тому за період з 01 серпня 2010 по 15 лютого 2014 року утворилась заборгованість в сумі 2 947 грн. 29 коп. Дані обставини підтверджуються: довідкою про склад сім'ї та реєстрацію; розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь ДП «Житлово - експлуатаційна контора №1» ТОВ «Комунпостачсервіс» підлягає стягненню заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 серпня 2010 по 15 лютого 2014 року в сумі 2 947 грн. 29 коп. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

В лютому 2014 року Запорізька міська рада звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. За прийняттям спадщини після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не звертався. Просить суд визнати вказану квартиру відумерлою спадщиною та передати у власність територіальної громади в особі Запорізької міської ради. Представник Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, просила розглядати справу за її відсутності, просила задовольнити заяву. Від представника МКП «Основаніє» до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти заяви не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані докази, прийшов до наступного. [PERSON], [INFO], помер [INFO]. Квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №4051, видане 09.02.1998 року. Згідно із інформацією, наданою Восьмою Запорізькою нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] до нотаріальної контори спадкоємці не звертались, спадкова справа не заводилась. Відповідно довідки, виданої начальником ЦОС №7 МКП «Основаніє», [PERSON], [INFO], був зареєстрований в [ADDRESS] з 20.04.1979 року по день смерті [INFO]. Інших осіб в квартирі зареєстровано не було. На підставі статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно із статтею 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємці спадщину не прийняли. Територіальна громада в особі Запорізької міської ради звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року після відкриття спадщини. У зв'язку із цим, суд визнає спадщину [PERSON] відумерлою і передає її у власність територіальної громади.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В лютому 2014 року заступник Бориспільського міськрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Бориспільської районної державної адміністрації звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, який просив стягнути на користь фінансового управління Бориспільської районної державної адміністрації коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] у сумі 6414,40 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 06.06.2013р. близько 08 год. 10 хв., водій [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем [NUMBER], не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі ПСО м. Києва в напрямку м. Київ, чим порушив п. 16.11 ПДР. Внаслідок чого виїхав на перехрестя та допустив зіткнення з мотоциклом [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті ДТП водій [PERSON] згідно висновку експерта № 80/Е від 23.07.13 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток лівої гомілки, забою м'яких тканин тулуба, які за своїм характером тягнуть тривалий розлад здоров'я на строк понад 21 день, та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.08.13 на підставі ст. 284 КПК України закрито кримінальне провадження відносно [PERSON]. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями у червні 2013р. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Бориспільській центральній лікарні Відповідно до довідки №142 вартість лікування за вказаний період склала 6413,40 грн. Враховуючи викладене, представник позивача вимушений звернутися до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат стаціонарне лікування [PERSON] В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти позову до суду не направив. Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

В лютому 2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи це тим, що його батько [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з матір'ю заявника [PERSON] з 07.11.1962 року по 15.08.1969 р. Заявник народився [INFO] року. Оскільки батьки на момент його народження не перебували в зареєстрованому шлюбі, запис про батька у його свідоцтві про народження зазначено [PERSON] Померлий [PERSON] визнавав заявника сином, виховував та утримував під час спільного проживання. В серпні 1969 року батько поїхав на лікування в санаторій м.Єсентуки Ставропільського Краю і там залишився. В зв'язку зі смертю батьків іншим шляхом встановити факт визнання батьківства неможливо. Встановлення зазначеного факту має для заявників юридичне значення, оскільки надає право на спадкування після померлого. Заявник в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримав. Зацікавлені особи до суду не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, та вказали, що покійний [PERSON] дійсно був батьком заявника [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] за життя проживав з матір'ю заявника однією сім'єю з 07.11.1962 року по 15.08.1969 р., вів з нею спільне господарство, визнавав себе батьком [PERSON], що підтверджується письмовими поясненнями заінтерисованих осіб, довідками сільської ради, свідоцтвом про народження заявника. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, суд вважає доведеним факт визнання [PERSON] свого батьківства відносно [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

В лютому 2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В заяві вказувала, що вона - [PERSON], з метою переоформлення квартири [ADDRESS] на її доньок звернулась до приватного нотаріуса. При вивчені документів поданих неї з цією метою, нотаріусом було виявлено розбіжності в написанні її прізвища, а саме, в свідоцтві про право власності на житло виданому управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів від 18 червня 1996 року, вказано її прізвище як «[PERSON]», тоді коли згідно паспорту та інших правовстановлюючих документів вона зазначена як «[PERSON]». Вказана помилка запису її прізвища позбавляє її можливості переоформити належним чином вищевказану квартиру. Виправити вказану помилку у адміністративному порядку немає можливості оскільки відповідно до відповіді від 20.01.2014 № С-27-06/22 управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради для вирішення її питання необхідно звернутись до районного суду за місцем проживання. Посилаючись на обставини і підстави викладені в заяві заявник просила суд встановити факт того, що [PERSON], [INFO], належить свідоцтво про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] видане управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів від 18 червня 1996 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила суд заяву задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в заяві. Представники зацікавлених осіб - Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в судове засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, надали суду клопотання про слухання заяви без їхньої участі. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам в їх сукупності знаходить, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом достовірно встановлено, що факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] підтверджується наступним: свідоцтвом про шлюб виданим 12.01.1968 року; копією паспорту серії [NUMBER] виданого Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 29.12.1998 року; копією пенсійного посвідчення № [NUMBER]; копією картки платника податків. З врахуванням наданих заявником суду доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

В лютому 2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною заявою. В заяві вказувала, що її батько, [PERSON], за життя набув право власності на земельну ділянку на території Рибалківської сільської ради Козельщинського району згідно Державного акту [NUMBER].[INFO] її батько [PERSON] помер, що засвідчує свідоцтво про смерть від 20.10. 1997 року. При оформленні спадщини було виявлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю невірно зазначено прізвище батька «[PERSON]» замість «[PERSON]». Вірне прізвище мого батька «[PERSON]», що підтверджується моїм свідоцтвом про народження,де батько зазначений як [PERSON], моїм свідоцтвом про одруження, де моє дівоче прізвище зазначено «[PERSON]». Внести зміни прізвища в Державний акт Держземагенство у Козельщинському районі відмовилось. Встановлення даного юридичного факту необхідно їй для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку після смерті батька. Іншим шляхом факт встановити неможливо. Посилаючись на обставини і підстави викладені в заяві заявник просив суд встановити, що Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] виданий на прізвище [PERSON] належить [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила суд заяву задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в заяві. Представники зацікавлених осіб Відділу держземагенства у Козельщинському районі Полтавської області та Козельщинської районної державної адміністрації в судове засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, надали суду клопотання про слухання заяви без їхньої участі. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам в їх сукупності знаходить, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом достовірно встановлено, що факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] підтверджується наступним: світлокопією свідоцтва про смерть (а.с.6), світлокопією державного акту на право власності на землю (а.с.7), світлокопією свідоцтва про народження (а.с.10). З врахуванням наданих заявником суду доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved