Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

В листопаді 2016 року ПАТ АКБ «Індустріалбанк» звернулося до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає, що 16 липня 2007 року між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №КRI/0900/310/07, на підставі якого останній було надано кредит в розмірі 85000 доларів США, строком до 12 липня 2029 року на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитними коштами 12,5 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 16 липня 2007 року між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки нерухомого майна КRIZ/0900/131/07, предметом іпотеки є квартира [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що кредитний договір №КRI/0900/310/07 між АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON] було укладено останньою в інтересах сім'ї, посилаючись на ч.3 ст.61, ч.4 ст.65 СК України та правову позицію ВСУ у справі № 6-539цс16, вказує на те, що вищезазначений кредитний договір створює обов'язки також і для чоловіка позичальниці - [PERSON] Станом на 22 листопада 2016 року заборгованість за вищезазначеним кредитним договором складає 23697,97 доларів США та 12192,65 грн., в тому числі: 19595,99 доларів США - заборгованість за кредитом; 4176,82 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12192,65 грн. - пеня за прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. На підставі викладеного просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 23697,97 доларів США та 12192,65 грн. та судові витрати в розмірі 9348,00 грн. В судове засідання представник ПАТ АКБ «Індустріалбанк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавали, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 липня 2007 року між АКБ «Індустріалбанк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №КRI/0900/310/07, на підставі якого останній було надано кредит в розмірі 85000 доларів США, строком до 12 липня 2029 року на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитними коштами 12,5 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 16 липня 2007 року між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки нерухомого майна КRIZ/0900/131/07, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Із меморіального ордеру № 140 20 від 16 липня 2007 року та заяви [PERSON] від 16 липня 2007 року вбачається, що з позичкового рахунку АКБ «Індустріалбанк» на поточний рахунок [PERSON] було перераховано грошові кошти за кредитним договором в сумі 85000 доларів США, в еквіваленті складає 429250,00 грн. З ліцензії №126, виданої Національним банком України 04.12.2001 року, та дозволу Національного банку України № 126-3 від 04.12.2001 року вбачається, що АКБ «Індустріалбанк» має право здійснювати операції по залученню та розміщенню іноземної валюти на валютному ринку України Згідно Додатку до кредитного договору між банком та [PERSON] був узгоджений графік платежів та визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, відповідно до якого позичальник зобов'язалась повернути банку суму кредиту та сплату процентів за користування кредитом. Так пунктом 5.3. кредитного договору передбачено обов'язок позичальника погашати кредит у сумі не менш ніж 321 доларів США 97 центів та сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом не пізніше 25 числа кожного місяця. Пунктом 5.7. кредитного договору позичальник зобов'язується належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим Договором, дотримуватись положень цього договору, а також договорів, укладених в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором. Пунктом 5.9. кредитного договору також передбачено, що позичальник зобов'язується належним чином виконувати взяті на себе за договором зобов'язання, дотримуватись його положень, а також положень договорів, укладених в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором. Відповідно до пункту 6.2 кредитного договору банк має право достроково стягнути суму заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків, штрафних санкцій, направивши відповідну письмову вимогу позичальнику, якщо з боку останнього має місце затримання сплати частини кредиту та/або відсотків за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до пункту 8.1. кредитного договору, за порушення строку погашення заборгованості за кредитом та/або сплати нарахованих відсотків, комісій Банк може нараховувати пеню в розмірі 1 (одного) відсотку від своєчасно не сплаченої суми за кожний день прострочення платежу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Згідно розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, станом на 22 листопада 2016 року заборгованість за вищезазначеним кредитним договором становить 23697,97 доларів США та 12192,65 грн., в тому числі: 19595,99 доларів США - заборгованість за кредитом; 4176,82 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 12192,65 грн. - пеня за прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Листом-вимогою №1165 від 14 вересня 2016 року банк просив [PERSON] сплатити заборгованість за кредитним договором №КRI/0900/310/07, однак такі вимоги банку [PERSON] виконані не були. Враховуючи те, що [PERSON] свої обов'язки за вищезазначеним кредитним договором не виконує, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про солідарне стягнення зі [PERSON] на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» заборгованості за кредитним договором №КRI/0900/310/07, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Виконкомом Новопільської сільської ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області 07 червня 1997 року, [PERSON] та [PERSON] з 07 червня 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час укладення вищезазначеного кредитного договору [PERSON] надав свою згоду на отримання [PERSON] кредиту в розмірі 85000 доларів США. В матеріалах справи також міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 16 липня 2007 року, згідно якої останній надав згоду на передачу житла, а саме квартири, що належить відповідачам на праві сумісної власності та придбана за рахунок кредитних коштів, в іпотеку банку. Також цією заявою [PERSON] засвідчив, що з текстом кредитного договору ознайомлений та з умовами надання кредиту згодний. В своїй заяві від 14 січня 2015 року [PERSON] також зазначає, що вона сплачує кредит за єдине житло її сім'ї із чотирьох осіб ([PERSON], [PERSON] та двоє дітей). Аналізуючи зазначені норми у сукупності з наявними доказами, суд приходить до висновку, що вищезазначений кредитний договір укладено [PERSON] в інтересах сім'ї, у зв'язку з чим цивільні права та обов'язки за цим договором виникли також у [PERSON], який є чоловіком позичальника. Аналогічний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-539цс16 від 14 вересня 2016 року, який відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, повинен враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За правилами ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Та відповідно до вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, за виконання кредитного договору №КRI/0900/310/07 від 16 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] повинні відповідати як солідарні боржники. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ АКБ «Індустріалбанк», в частині солідарного стягнення зі гр.[PERSON] заборгованості по кредитному договору №КRI/0900/310/07 від 16 липня 2007 року, укладеного між ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та [PERSON], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідачів на користь позивача слідує стягнути в рівних частинах судовий збір в сумі 9348,00 грн., тобто по 4674,00 грн. з кожного з них відповідно (1,5% від розміру задоволених вимог в порядку частини 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved