overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

В лютому 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблений відповідний автовий запис №1506 від 24 вересня 2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що 24.09.2014 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони з чоловіком втратили почуття любові один до одного. На даний час сім'я розпалась остаточно, сторони проживають окремо з березня 2018 року, як зазначає позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в матеріалах справи. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

В лютому 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого Переяслав-Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Київської області, про що зроблений відповідний актовий запис №262 від 25.11.1995 року. Свої вимоги мотивує тим, що 25.11.1995 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен має протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, вони з чоловіком втратили почуття любові один до одного. На даний час сім'я розпалась остаточно, сторони проживають окремо з березня 2014 року, як зазначає позивач подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, та суперечить інтересам кожного, посилаючись на ст.ст. 105, 110, 112, 180, 182, 183 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву, в якій просить слухати спрау у її відсутності, вказуючи, що повоні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Враховуючи викладене, суд вважає за миливе розглянути справу у відсутності сторін. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

В лютому 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 10.07.2018 року Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені через те, що вони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, в зв'язку з чим у сім'ї постійно виникали сварки та непорозуміння. Зазначене, а також небажання відповідача розірвати шлюб в органах ДРАЦС, стало підставою для звернення з даним позовом до суду. В підготовче судове засідання позивач не з'явилася. Надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився. До його початку надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення. Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, жоден з них не бажає зберегти сім'ю, отже суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 СК України, має бути розірвано. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 133, ч. 2. ст. 137, ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 018 грн. 40 коп. (768 грн. 40 коп. судового збору, 250 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

в лютому 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 12 вересня 1969 року у ЗАГСі Добровеличківського району Кировоградської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №75. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На сьогоднішній день відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів дружини та чоловіка, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що спільне подружнє життя неможливе. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 20 лютого 2019 року позовна заява була прийнята та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розгляд справи здійснювати без його участі. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 12 вересня 1969 року у ЗАГСі Добровеличківського району Кировоградської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №75. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 грудня 2010 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 25 грудня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 17306,56 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 18 березня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз'яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав 26 березня 2019 року, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 07 грудня 2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією Статуту (а.с.12-28, 34-35). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9-11) станом на 25 грудня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 17306,56 грн. з яких: 6589,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 9417,19 грн. пеня, 1300,31 грн. штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16006,25 грн., з яких 6589,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 9417,19 грн. пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1 921,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 жовтня 2006 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16 грудня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 17239,89 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 15 березня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз'яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав 27 березня 2019 року, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 13 жовтня 2006 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями заяви, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією Статуту (а.с.13-29, 35-36). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.11-12) станом на 16 грудня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 17239,89 грн. з яких: 8238,59 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 7704,16 грн. пеня, 1297,14 грн. штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15942,75 грн., з яких 8238,59 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 7704,16 грн. пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 січня 2015 року відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 01 січня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 12127,18 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 18 березня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз'яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав 27 березня 2019 року, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 14 січня 2015 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією Статуту (а.с.9-25, 31-32). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7-8) станом на 01 січня 2019 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 12127,18 грн. з яких: 3501,61 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 7571,89 грн. пеня, 1053,68 грн. штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11073,50 грн., з яких: 3501,61 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 7571,89 грн. пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося, тому у 2017 році шлюбні стосунки між ними припинені. З цього часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Тому просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належними чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 23 жовтня 2003 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Новокорогодської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка проти позову не заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 1994 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Через декілька місяців після народження сина між ними стали виникати сварки. Відповідачка перестала звертати увагу на його потреби, дійти згоди з питань побуту та виховання дитини вони не могли. Всі намагання відновити нормальні стосунки позитивних результатів не дали, тому протягом останніх десяти років подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 25 червня 1994 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної державної адміністрації м.Києва та мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу, про народження (а.с.5-6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося. За час сумісного проживання вони не змогли створити нормальні сімейні стосунки, між ними часто виникали сварки та інші негаразди, що призвело до припинення шлюбних відносин. На даний час їх сім`я фактично розпалась, оскільки разом вони не проживають, шлюбні відносини не підтримують та не ведуть спільного господарства. Тому просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27 квітня 2013 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 10.07.2004 року, від спільного життя мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, та інтересам іхньої неповнолітньої дитини, позивач просив розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав заявлені вимоги, відповідач визнала позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 10.07.2004 року (актовий запис № 414). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved