Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

В липні 2020 р. позивач [PERSON] звернувся до районного суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис № 1298 від 15.06.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, номер свідоцтва 8832, про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 89/П/63/2008-840 від 28.08.2008 року в розмірі 777 001,15 грн., таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в межах виконавчого провадження № 62399696, приватним виконавцем Телявським Анатолієм Миколаєвичем без відома позивача, було арештовано та вилучено транспортний засіб, що належить позивачу, а саме автомобіль марки Hyundai модель Tucson, 2008 р.в., зеленого кольору, номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] . Виконавче провадження було відкрито на підставі заяви відповідача та виконавчого напису № 1298 від 15.06.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, номер свідоцтва 8832, про стягнення заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 89/П/63/2008-840 від 28.08.2008 року в розмірі 777 001,15 грн. При цьому, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки для його вчинення були відсутні підстави - сума заборгованості не є безспірною, а з моменту виникнення права грошової вимоги минуло більше трьох років. Загальна сума заборгованості позивача була зафіксована рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15.02.2017 р. у справі № 758/3334/15-ц в розмірі 624 167, 38 грн., натомість за виконавчим написом передбачається стягнення 777 001,15 грн. Крім того, виконавчий напис вчинено з пропуском строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, а примусове виконання виконавчого напису було здійснено з порушенням строків для пред`явлення виконавчих документів. Позивач вважає, що приватним нотаріусом виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вказане, позивач просить суд визнати виконавчий напис № 1298 від 15.06.2020 р., вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, номер свідоцтва 8832, про стягнення заборгованості за Кредитним договором «Автопакет» № 89/П/63/2008-840 від 28.08.2008 р. у розмірі 777 001,15 грн., таким, що не підлягає виконанню. На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 07.07.2020 р. вищевказаний позов передано для розгляду судді Корніловій Ж.О. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 29.07.2020 р. вищевказаний позов передано для розгляду судді Ларіоновій Н.М. Провадження у справі відкрито ухвалою від 31.07.2020 року з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 31.07.2020 р. частково задоволена заяву представника позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 62399696 на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису №1298, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем 15.06.2020 року до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у даній справі, в іншій частині - відмовити. Відповідач ТОВ «ФК Інвест Хаус» в особі свого представника Артюшенка Д.О. звернувся до районного суду з із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення вищевказаного позову [PERSON] , застосовані зазначеною вище ухвалою суду від 31.07.2020 р. 04.01.2021 року суд, розглянувши заяву представника ТОВ «ФК Інвест Хаус» про скасування заходів забезпечення позову та матеріали цивільної справи, ухвалив заяву представника ТОВ «ФК Інвест Хаус» задовольнити в повному обсязі - скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року у цивільній справі № 758/7521/20, скасувавши зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 62399696 на підставі виконавчого напису №1298, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем 15.06.2020 року, яке перебувало на виконанні у приватного нотаріуса виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича. 10.09.2020 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 62997808 на підставі виконавчого напису № 1298 від 15.06.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем. 04.01.2020 року суд, розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, ухвалив заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити - зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 62997808, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною (м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, оф.17) на підставі виконавчого документу, а саме: виконавчого напису №1298, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем 15.06.2020 року до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у даній справі. В підготовчому засіданні 06.04.2021 р. закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду. До початку судового засідання представником позивача 24.11.2021 р. подана заява, в якій останній просив суд проводити розгляд справи без участі його участі, позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив обставини та дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 28.08.2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», ідентифікаційний код: 20025456 та позивачем було укладено кредитний договір «Автопакет» № 89/П/63/2008-840. У березні 2015 року банк звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15.02.2017 р. у справі № 758/3334/15-ц позов банку було задоволено частково, а саме задоволено позовну вимогу банку про стягнення солідарно з позивача та поручителя на користь банку заборгованість за договором у розмірі 21 386, 98 дол. США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 582 367 грн. 47 коп. (п`ятсот вісімдесят дві тисячі триста шістдесят сім гривень сорок сім копійок) та пеню у сумі 41 799 грн. 91 коп. (сорок одна тисяча сімсот дев`яносто дев`ять гривень дев`яносто одна копійка). 06.04.2020 року позивач отримав лист - повідомлення від відповідача, про те, що банк на підставі договору про відступлення права вимоги № GL2N79275_266ПВ від 02.03.2020 відступив на користь відповідача право вимоги щодо заборгованості за кредитним договором. 22.06.2020 року Приватним виконавцем Телявським Анатолієм Миколаєвичем на виконання виконавчого напису № 1298 від 15.06.2020р., вчиненого Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, номер свідоцтва 8832, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 777 001,15 грн., було відкрито виконавче провадження № 62399696, боржником за яким є позивач, а стягувачем є відповідач. В межах виконавчого провадження № 62399696, приватним виконавцем Телявським А.М. без відома позивача, було арештовано та вилучено транспортний засіб, що належить позивачу, а саме автомобіль марки Hyundai модель Tucson, 2008 р.в., зеленого кольору, номер кузова: [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо а) подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; б) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Як видно з матеріалів справи, заборгованість позивача перед банком за кредитним договором за рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15.02.2017 р. у справі № 758/3334/15-ц становила 582 367 грн. 47 коп. основної суми та 41 799 грн. 91 коп. пені, що разом складає 624 167 грн. 38 коп. В той же час, виконавчий напис було вчинено щодо стягнення з позивача заборгованості за Кредитним договором у розмірі 777 001,15 грн. Дана сума заборгованості не є безспірною, оскільки з приводу заборгованості за Кредитним договором був судовий спір, під час якого позовні вимоги банку були задоволені частково на загальну суму 624 167 грн. 38 коп. Крім того, з матеріалів справи видно, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 15.02.2017 р. у справі № 758/3334/15-ц ніким не було оскаржене та набуло законної сили 26.02.2017 р. Відповідно право примусової вимоги у банка виникло 26.02.2017 р. При цьому, відповідач звернувся до Нотаріуса для отримання виконавчого напису 15.06.2020 р., тобто після спливу трирічного строку. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Згідно абзацу 2 п. 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., Нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Таким чином, на момент звернення відповідача до нотаріуса з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років і нотаріус не мав підстав вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, листом Подільського районного суду міста Києва Вих. №5/719/2020 від 25.05.2020 р., позивач був повідомлений про те, що матеріали справи № 758/3334/15-ц та автоматизована система документообігу суду «Д-3» не містять інформації щодо звернення банку або інших осіб до Подільського районного суду міста Києва з приводу отримання виконавчого листа у справі № 758/3334/15-ц, і згідно даних автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» та матеріалів справи № 758/3334/15-ц виконавчий лист у справі не видавався. Отже, вказані обставини підтверджують, що відповідач пропустив строк пред`явлення рішення Подільського районного суду міста Києва від 15.02.2017 р. у справі № 758/3334/15-ц до примусового виконання, який закінчився 26.02.2020 р. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня йогопред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення документа до виконання. У зв`язку з цим, приватний виконавець Телявський А.М. не мав підстав 22.06.2020 року відкривати виконавче провадження № 62399696 для примусового виконання виконавчого напису, вчиненого нотаріусом на підставі кредитного договору, оскільки строк для пред`явлення рішення Подільського районного суду міста Києва від 15.02.2017 р. у справі № 758/3334/15-ц сплив 26.02.2020 р. Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розрахунок заборгованості безспірним, а виконавчий напис таким, що вчинений відповідного до чинного законодавства України. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача, зокрема того, що дана заборгованість є безспірною, а також того, що з моменту виникнення права вимоги пройшло не більше трьох років. За встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача пред`явлені до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, правомірними, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved