Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що з 12 вересня 1997 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюб між ними розірвано у 2006 році. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги уточнила, просила суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1997 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року року народження, який проживає з позивачкою. Шлюб між сторонами розірвано 12 квітня 2006 року. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved