Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

В липні 2019 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Т.М.М.» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за житлово - комунальні послуги в сумі - 56 913, 86 грн. та судовий збір - 1921 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що позивач з 26.08.2005 р. є експлуатуючою організацією будинку [ADDRESS] , та надавав житлово-комунальні та інші послуги мешканцям даного будинку. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Між відповідачем та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Т.М.М.» укладено договір про участь в затратах та утримання житлового будинку та прилеглої № 88ж/Вл49а05 від 15.12.2005 року, згідно умов якого предметом договору є забезпечення підприємством обслуговування та поточного ремонту житлового будинку, який знаходиться квартира співвласника та прилеглих до неї територій. Однак, відповідач користується всіма послугами, що надає Фірма «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю, але не сплачує їх вартість. У зв`язку з чим, з вересня 2018 р. по вересень 2019 р. у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі - 56 913, 86 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою судді Шевченківського районного суд м. Києва від 26 вересня 2019р. відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 19 червня 2006 року належить квартира [ADDRESS] . Судом встановлено, що 15 грудня 2005 між сторонами було укладено договір про участь в витратах на утримання житлового будинку та прибудинкової території [ADDRESS] (а.с.11-12). Фірма «Т.М.М.» надає житлово-комунальні послуги та інші послуги в будинку [ADDRESS] відповідно до Акту про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, від 26.08.2005 р. (т. 1 а.с. 8-10). З розрахунку суми заборгованості за період з 01.09.2018 р. по 31.08.2019 р. відповідачу нараховано 56 913, 86 грн. заборгованості, яка включає: 12 761, 95 - експлуатаційні послуги, 990, 38 - гаряче водопостачання; 46 953, 69 - опалення: 2 711, 42 - послуги охорони; 202, 27 - обслуговування системи; 177, 00 - технічне обслуговування шлагбауму; 283,80 грн. - обслуговування системи колективної супутникової мережі; 233, 40 - обслуговування системи будинкового зв`язку (відео пристрій). (т. 2 а.с.2). Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, що свідчить про наявне у відповідача зобов`язання, нести витрати на утримання належного йому майна, чого він не робить. Згідно вимог ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 151, 162 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуг (постанова Верховного Суду від 18.03.2019 р. у справі №210/5796/16-ц) Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю суму заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2018 по 31 серпня 2019 в розмірі 56913,86 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved