Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

В липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що 25.03.2020 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу та автомобіля «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.06.2020 року у справі № 752/8423/20, [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки, автомобіль під керуванням відповідача не був застрахований, позивач звернувся до МТСБУ, яким за рахунок коштів фонду захисту потерпілих 24.06.2020 року було прийнято рішення про виплату позивачу шкоди в сумі 130000,00 грн., та ці кошти були фактично перераховані позивачу. Останній вказує, що згідно звіту № 2656, вартість відновлювального ремонту склала суму в розмірі 213850,11 грн., а також позивачем було понесені збитки в сумі 2450,00 грн. (огляд пошкодженого автомобіля та часткова розбірка моторної частини), 720,00 грн. та 770,00 грн. (транспортні послуги). З огляду на те, що вина відповідача встановлена, виплачена сума страхового відшкодування не в повній мірі покрила понесені позивачем витрати, а тому сума шкоди в розмірі 87790,11 грн. підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача. На підставі викладеного, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути вказану суму із відповідача на його користь в примусовому порядку, а також судовий збір. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2020 року, позов було направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. 11.11.2020 року справа надійшла до канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач після відкриття провадження з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, із будь-якими клопотаннями сторона відповідача до суду не зверталась. Третя особа будь-які клопотання та пояснення на позов до суду не подавала. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 25.03.2020 року в м. Києві на перехресті вул. Васильківська та вул. Маричанська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] та автомобіля «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2019 року у справі № 752/3278/19, [PERSON] було визнано винним у вчинення зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та застосовано стягнення у виді штрафу. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] у встановленому законом порядку на дату дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, а тому позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України, та останнім було прийнято рішення про виплату позивачу шкоди в розмірі 130000,00 грн., що підтверджується копією листа. Позивач вказує, що зазначена сума була виплачена йому у встановленому законом порядку. Однак, відповідно до звіту ФОП [PERSON] № 2556 про оцінку автомобіля «Фольцваген» д.н.з. [NUMBER] , було встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля в результаті його пошкодження складає суму в розмірі 213850,11 грн., а також вартість відновлювального ремонту суму в розмірі 213850,11 грн. Крім того, позивач вказує та судом було встановлено, що позивачсем були понесені витрати із транспортних послуг в сумі 720,00 грн. та в сумі 770,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій. Однак, суд не приймає до уваги понесені позивачем витрати в сумі 2450,00 грн., оскільки, наведене не підтверджено належними доказами, а наявний в матеріалах справи акт виконаних робіт від 13.04.2020 року не свідчить про фактичну оплату наданих послуг за вказаним актом. Позивач вказує, що вина відповідача встановлена, виплачена сума страхового відшкодування не в повній мірі покрила понесені позивачем витрати, а тому невідшкодована сума шкоди в розмірі 87790,11 грн. підлягає стягненню із відповідача, як винуватця ДТП, на користь позивача. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик,

Outcome: partial