Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

в основу позовних вимог позивач зіслався на те, що перебував у шлюбі з відповідачкою. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON] ,\~ [INFO] . На даний час позивач згідно рішення суду сплачує аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму щомісячно досягнення дитиною повноліття. Аліменти сплачує регулярно, заборгованості по сплаті немає. Позивач зсилається на те, що на даний час він одружився, в нього народився син у зв`язку із чим значно змінилося його матеріальне становище, оскільки забезпечує матеріальне утримання дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, дитину та тещу, яка є пенсіонером та людиною з інвалідністю першої групи. У зв`язку з вище переліченими фактами та обставинами, сплата на користь відповідачки аліментів на утримання дитини розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму щомісячно, ставить позивача в скрутне матеріальне становище. При таких обставинах позивач вважає, розмір аліментів сплачуваних аліментів на дитину є занадто високим, тому звернувся до суду з даним позовом та просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки, на утримання дитини з 1/3\~частини всіх\~видів заробітку,\~але не\~менше встановленого\~законом мінімуму\~щомісячно до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явився, однак до суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Справу просить розглянути за його відсутності. В судове засідання відповідачка не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій справу просить розглянути у її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: - встановлено, що згідно виконавчого листа виданого 23.05.2012 року (а.с. 16-17) з позивача [PERSON] стягуються аліменти в користь відповідачки [PERSON] на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3\~частини всіх\~видів заробітку,\~але не\~менше встановленого\~законом мінімуму\~щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6) підтверджено, що [PERSON] одружився. Копією свідоцтва про народження (а.с. 7) підтверджено, що в [PERSON] народилася дитина. Копією довідки (а.с. 9) підтверджено, що дружина позивача знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та отримує одноразову допомогу по її догляду (а.с. 10). Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Зважаючи, що наявні в матеріалах справи докази вказують, що позивач є офіційно працевлаштований, на даний час одружений, утримує дружину та дитину від другого шлюбу з огляду на що наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів. 17 травня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А відтак суд вважає доцільним змінити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] з 1/3\~частини всіх\~видів заробітку,\~але не\~менше встановленого\~законом мінімуму\~щомісячно до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На думку суду сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. З огляду на вищенаведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180, 182, 192 СК України та

Outcome: approved