Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

В листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової компенсації за Ѕ частину майна, яке перебуває у спільні частковій власності, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.07.2019 року визнано за ним право власності на Ѕ частину легкового автомобіля ШЕВРОЛЕ АВЕО білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2011 року випуску, припинено право спільної сумісної власності та залишено автомобіль у спільній частковій власності з [PERSON] , а саме по Ѕ частині кожному. Відповідно постанови Кропивницького апеляційного суду рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.07.2019 року, в цій частині залишено без змін.Оскільки спірний автомобіль наразі знаходиться у відповідачки та у добровільному порядку вона його не повертає також виділити його частку не є можливим, тому просить стягнути з відповідача грошову компенсацію Ѕ частину автомобіля залишивши останній у її власності та припинити право часткової власності на нього. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті справу. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2021 року призначено у справі судову авто товарознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2021 року поновлено провадження у справі. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] 10.12.2020 року до суду надала відзив на позов(а.с.37-43), але 08.12.2021 року в судовому засіданні подала заяву про визнання позову,при цьому пояснила, що наслідки визнання позову їй зрозумілі, заяву написала без тиску та примусу з власної волі. Представник відповідача - адвокат Язан Н.С. не заперечила проти визнання позовних вимог відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів осіб, а тому прийняте судом вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи із наступного. Відповідно до ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, щорішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2019 року у справі №383/504/18 за позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя задоволено частково та , в тому числі, визнано на позивачем право власності на Ѕ частину легкового автомобіля ШЕВРОЛЕ АВЕО білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , 2011 року випуску, припинено право спільної сумісної власності та залишено автомобіль у спільній частковій власності з [PERSON] по Ѕ частині (а.с.6-10). Постановою Кропивницького апеляційного суду рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.07.2019 року в цій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.12-14). Як вбачається із копії висновку експерта від 06.07.2021р., вартість транспортного засобу CHEVROLETAVEO, реєстраційний номер [NUMBER] , 2011 року випуску станом на 03.07.2020 року склала 118250,00 грн. без урахування ПДВ (а.с.46). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ст. 183 ЦК України). Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України. З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі за № 6-2925цс15 та у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 361/1789/16-ц (провадження № 61-35051св18). Виходячи з обставин справи спірне майно є неподільним, тому виділ частки в натурі не можливий. З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідач повністю визнала позов та її визнання прийняте судом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1681,60 грн.

Outcome: approved