Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Клюшниківської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті його матері [PERSON], відкрилася спадщина на землю, право власності на яку було підтверджено державним актом, в якому при видачі помилково зазначено не вірний кадастровий номер. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому по причині невідповідності цього номеру з номером земельної ділянки у державному реєстрі. З означених підстав позивач звернувся в суд з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав, просив задовольнити його, пославшись у своїх поясненнях на обставини, викладені у позові. Відповідач проти заявленого позову не заперечував, направивши до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника / а.с. 34 /. Третя особа [PERSON] не заперечував проти задоволення позову брата, наголосивши у своїх поясненнях на тому, що він відмовився від прийняття спадщини після матері, подавши до нотаріальної контори заяву. Представник третьої особи від Управління Держземагенства у Миргородському районі в судове засідання не прибув. Заперечень проти позову цим учасником процесу не висловлено. Натомість, подано заяву про розгляд справи у відсутність його представника / а.с. 35 /. Заслухавши пояснення позивача і третьої особи, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про його народження / а.с. 9/. За життя мати позивача мала у своїй власності земельну ділянку площею 3,77 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ПЛ № 107960, розташовану на території земель Клюшниківської сільської ради Миргородського району, що підтверджується копією такого акту. Це її речове право на нерухоме майно зареєстроване у порядку, визначеному законом / а.с. 6, 11 /. [INFO] спадкодавець [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть / а.с. 5 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. Після смерті спадкодавця, позивач [PERSON] у строк, встановлений законом, звернувся до органів нотаріату з заявою про наміри прийняти спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі / а.с. 8 /. Батько позивача та його брат відмовилися від прийняття спадщини після дружини та матері, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса та копіями письмових заяв згаданих осіб / а.с. 26, 27, 28 /. Проте, постановою державного нотаріуса від 05.06.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки після померлої матері по причині невідповідності кадастрового номеру в державному акті на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером в державному реєстрі / а.с. 10 /. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як вбачається зі змісту ст. 1225 ч. 1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом на земельну ділянку померлої особи, вчинив дії по прийняттю спадщини після матері, то він набув право на цю земельну ділянку в порядку спадкування. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved