Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

В квітні 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначив, що 24.04.2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 192 по вул. Свірьопкіна в с. Дорошівка Вознесенського району. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом . Заявник звернувся з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було встановлено, що в Свідоцтві на право власності на житловий будинок прізвище спадкодавця вказано Бернега, тоді як відповідно до свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця Бернага. В адміністративному порядку, виправити помилку неможливо. В звязку з цим заявник просив встановити факт належності правовстановлюючого документу Свідоцтва на право власності на житловий будинок [PERSON]. В судове засідання представник заявника [PERSON] - [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав заяву, про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. В судовому засіданні було встановлено, що 24 квітня 2015 року помер батько заявника [PERSON]. (свідоцтво про смерть а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок № 192 по вулиці Свірьопкіна в селі Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області. Вказаний житловий будинок належав померлому на підставі Свідоцтва на право власності на житловий будинок від 16 березня 1992 року, що було видане на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської районної ради № 120 від 30 червня 1989 року. Заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини. В Другій Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області на підставі заяви заведена спадкова справа № 258/2015 від 24.09.2015 року. (довідка нотаріуса від 29.03.2016 року № 598/20-14). Однак при зверненні до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у правовстановлюючому документі прізвище власника було зазначено «Бернега», а у свідоцтві про смерть, на підставі якого заведена спадкова справа «Бернага», що підтверджується довідкою державного нотаріуса від 29.03.2016 року. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Абзацом другим п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт належності [PERSON], померлому 24 квітня 2014 року правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва на право власності на житловий будинок підтверджений дослідженими у справі доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Різне написання прізвища у документах, на думку суду, пояснюється особливістю перекладу з російської мови на українську. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що заявник позбавлений можливості одержати або відновити документи, що посвідчують даний факт. Є очевидним, що не вбачається іншого способу, крім встановлення судом факту, що має юридичне значення, усунути допущену помилку при заповненні Свідоцтва на право власності на житловий будинок від 16 березня 1992 року. Натомість від цього факту залежить виникнення у [PERSON] права на спадкування житлового будинку, а тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved