Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

В лютому 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якій просила стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів доходів відповідача, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, до закінчення навчання [PERSON] . У позовній заяві вказано, що позивач перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Повнолітній син сторін досяг повноліття, однак навчається у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І. Пирогова за спеціальністю «Стоматологія». Позивач вважає, що відповідно до ст. 199, 200 СК України буде доцільним стягувати з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина аліменти до закінчення ним навчання. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2021 року у цій справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, цією ж ухвалою суду було визначено строк для подання стороною відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 02.04.2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов визнав частково, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] на період його навчання у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І. Пирогова, починаючи стягнення з дня звернення до суду із вказаною позовною заявою та до 16.02.2022 року у розмірі 300 грн. Відзив на позовну заяву мотивований тим, що позивач є працездатною людиною, має постійне джерело доходів, працює стоматологом-протезистом в приватній стоматполіклініці, інших утриманців не має, а отже, може надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] . Відповідач же [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, з доданої до позову довідки вбачається, що строк навчання сина триватиме до [INFO] , а 23-річчя син [PERSON] досягне 16.02.2022 року, тому стягнення аліментів повинно здійснюватись до досягнення сином 23-х років, тобто до [INFO] . Також позивачем не надано доказів про те, що син [PERSON] потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, навпаки, позивачем суду надані докази, які підтверджують, що такої допомоги він не потребує, а саме син має у власності житло, де він зареєстрований та постійно проживає, тому не потребує витрат на оренду житла, членом його сім`ї є його мати - позивач [PERSON] . Також позивачем не наведено доказів, що син [PERSON] потребує матеріальної допомоги в зв`язку з проїздом до місця навчання та в зв`язку з додатковим харчуванням, потребує коштів в зв`язку з витратами на навчальні посібники, матеріали, тощо. 12.04.2021 на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначила, що відповідачу достеменно відомо про те, що спільний син [PERSON] є студентом Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова, навчається на денній формі навчання, за контрактом. Син [PERSON] весь час зайнятий навчанням, самостійних заробітків немає. Позивач самостійно утримує сина, забезпечує всім необхідним і сплачує за навчання 21220 грн. за семестр. Натомість, батько дитини повністю самоусунувся від утримання власного сина. Відповідач є працездатною, здоровою людиною, має у власності трикімнатну квартиру, постійні заробітки, тому може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), до закінчення сином навчання. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23.05.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану укправління юстиції Вінницької області, актовий запис №666 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Повнолітній син сторін [PERSON] є власником квартири, зареєстрований і проживає зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ОСББ «Квартал 12» від 15.01.2021 року (а.с. 6). [PERSON] є студентом четвертого курсу денної форми навчання стоматологічного факультету за спеціальністю «Стоматологія» Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2017 року по 01.07.2022 року, що підтверджується довідкою Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова №05/2-13 від 01.02.2021 року (а.с. 7). Позивачка [PERSON] сплачує за навчання сина [PERSON] у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І. Пирогова 21220,00 грн. за семестр, що підтверджується наданими суду квитанціями (а.с. 31-32). Відповідач [PERSON] має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 21). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.04.2021 року встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29-30). Будь-яких доказів про доходи позивача, відповідача сторони не надали. Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу стягнення аліментів у зв`язку з навчанням повнолітнього сина. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що син сторін [PERSON] досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається стаціонарно у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І. Пирогова на контрактній основі (плата за семестр навчання 21220 грн.), не працює, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина [PERSON] , тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За правилами\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання і не має змоги працювати, навчається на контрактній основі, суд враховує, що відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які б свідчили про те, що за станом здоров`я чи за інших обставин він не може заробляти достатньо коштів, щоб сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідач є здоровою особою працездатного віку (доказів іншого відповідачем суду не надано), має можливість працювати та отримувати доходи, є морально зрілою особою, а тому повинен розуміти реалії життя, що стосуються його обов`язку матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги не лише від матері, але й від батька. Також суд бере до уваги наявність у відповідача на утриманні неповнолітнього сина, який проживає разом із батьком відповідачем по справі. Суд враховує, що позивачка, з якою проживає повнолітній син, потребує матеріальної допомоги на утримання останнього, для нормального і гармонійного забезпечення дитини, яка продовжує навчання. Доказів щодо отримання позивачкою високих доходів відповідач суду не надав. Разом з тим, позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про потребу повнолітнього сина і водночас спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Докази, на які посилається позивач, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не обґрунтовують заявлений розмір аліментів. Визначаючись щодо\~розміру аліментів\~суд враховує\~взаємний обов`язок\~батьків по\~утриманню дитини,\~тому зважаючи\~на реальні\~і розумні\~потреби в\~матеріальному утриманні\~повнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~позову в\~частині стягнення\~з відповідача\~щомісячно на\~користь позивача\~аліментів на\~утримання повнолітнього\~сина на\~період навчання\~та вважає\~за справедливе\~визначити аліменти\~на утримання\~повнолітнього [PERSON] \~урозмірі 1/7 частки з усіх видів доходу відповідача, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 16.02.2021 року, на період навчання у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І. Пирогова стоматологічного факультету за спеціальністю «Стоматологія», однак не більше 23-х років, а саме до 16.02.2022 року. Щодо доводів відповідача про визначення аліментів на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі щомісячно по 300 грн., то суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до вимог ст. 181 СК України визначення способу стягнення аліментів (у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі) належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, а суд визначає лише частку або відповідну суму аліментів у рішенні суду. За вказаних обставин, враховуючи, що повнолітній син сторін проживає разом із матір`ю, яка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, визначивши спосіб стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, тому у суду відсутні правові підстави змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання сина. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: partial