Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач [PERSON] в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України (а.с.34), а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Представник третьої особи Підгородненької міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без участі їх представника (а.с.28). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Встановлено, що на підставі Свідоцтва на право власності на житловий будинок (домоволодіння) від 27 січня 1999 року, [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] (а.с.9), також позивачу на праві власності належить земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно довідки про склад сім`ї Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №2020 від 26.10.2018 року, в будинку [ADDRESS] зареєстровано 2 (дві) особи: [PERSON] та [PERSON] (а.с.17), що також підтверджується домовою книгою (а.с.10-16). З 2014 року [PERSON] в спірному будинку не проживає, особистих речей в будинку не має, відповідачка не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання домоволодіння не надає. Відповідачка вирішила добровільно покинути будинок, взявши всі свої речі вибула з житлового приміщення. Реєстрація відповідачки у будинку порушує права власника будинку [PERSON] на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у його власності. Факт не проживання відповідачки [PERSON] в спірному будинку підтверджується довідками квартального комітету №7 Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с.18,19) та заявами [PERSON] (а.с.20) та [PERSON] (а.с.21). Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку без поважної причини з 2014 року, у позивача виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] , що є підставою для зняття її з реєстрації за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнено сплачений позивачем судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved