Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

В квітні 2014 року до суду звернулась [PERSON] в інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14, 17 та 25 березня 2014 року відповідач принижував, ображав нецензурними словами її сина, називав злодієм та поганим хлопцем, чим заподіяв моральну шкоду, просить стягнути 2 000 грн. на її відшкодування. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що її сім'я проживає по сусідству з відповідачем. 14 березня цього року [PERSON] називав її сина злодієм, наводчиком, що він з поганої сім'ї. Про це їй розповів син наступного дня. 17 березня її чоловік підійшов до [PERSON] і намагався з'ясувати чому той так називає сина, однак, відповідач знову почав казати, що син злодій. 25 березня вона гуляла з донькою по вулиці і чула як відповідач знову називав [PERSON] злодієм, наводчиком. Їй відомо, що з господарства [PERSON] пропала бензопилка, в її пропажі чомусь він звинуватив [PERSON], казав, що як не вкрав, то навів когось. Син такі звинувачення важко переносив, погано спав, соромився йти до школи. В результаті таких дій відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 2 000 грн.. Малолітній [PERSON], який давав пояснення в присутності матері та психолога [PERSON], пояснив, що [PERSON] називав його злодієм, наводчиком, казав, що він забрав пилку, казав інші погані слова. Наступного дня він розповів про це матері і батько ходив з'ясовувати до сусіда чому він так казав. 25 березня [PERSON] знову називав його злодієм. Раніше він грався з онуками [PERSON] і йому було соромно, що вони розкажуть в школі про те як його називав їх дід.8 травня [PERSON] знову називав його поганими словами. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що [PERSON] він не називав і не зачіпав. 14 березня він йшов один, але з [PERSON] не розмовляв того дня, а 17 березня до нього приходив батько [PERSON] і питав навіщо він обіжає сина. Він відповів, що він хлопця не бачив і не зачіпав. 25 березня він пішов по воду до криниці, а подружжя [PERSON] і [PERSON] розпивали спиртне, потім підбігли до нього і почали бити. Також, пояснив, що у нього з господарства пилка не пропадала і він нікому нічого не говорив про пилку. Вказує, що це сім'я позивачки ображає його та дружину, а він їх не зачіпає. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснив суду, що 25 березня він приїхав мотоциклом до господарства [PERSON], стояв і розмовляв з [PERSON]. [PERSON] йшов по воду до криниці, почав зачіпати [PERSON]: що там злодій? Чого граєшся з моїми дітьми? [PERSON] запитав у онуків [PERSON] чи брав [PERSON] щось з їх господарства, діти відповіли, що не брав. При цьому [PERSON] сказав, що [PERSON] злодій, украв у нього пилку. [PERSON] і раніш радив йому не спілкуватись з сім'єю [PERSON], казав, що вони злодії і дітей виховують злодіями. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснив суду, що 14 березня його син [PERSON] грався з дітьми, [PERSON] почав казати, що [PERSON] злодій, що вкрав пилку, що лазить по його мішках. Про це він дізнався наступного дня, а 17 березня запитав відповідача про це. У відповідь той почав ображати і його і сина, казав, що син був наводчиком. 25 березня [PERSON] брав воду біля криниці. Його дружина [PERSON] пішла до дітей, які грались неподалік, щоб з'ясувати цю ситуацію в присутності [PERSON], однак, той знову почав казати, що [PERSON] злодій, а як не сам вкрав, то когось навів, казав, що у них погана сім'я. Також, йому дільничний інспектор міліції Подолян О. казав, що [PERSON] вказує на [PERSON], що той вкрав пилку, просив показати пилку, яка є в його господарстві, звіряв номери за паспортом, який дав йому [PERSON]. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила суду, що її онуки та [PERSON] грались на подвір'ї, намагались ключами відкрити замок, а чоловік побачив і насварився на онуків за те, що вони ведуть гратись на подвіря, сказав, щоб грались на вулиці, злодієм [PERSON] він не називав. 25 березня вона була в хаті коли почула крик на вулиці, прибігли онуки і сказали, що діда б'ють, що він в крові. Також, пояснила, що восени минулого року у них з господарства пропала пилка. Малолітній свідок [PERSON], яка давала пояснення в присутності матері [PERSON] та психолога [PERSON], пояснила, що вона гралась з [PERSON] 14 березня, але дідусь на нього не казав злодій. Раніше був випадок коли її брат [PERSON] виніс ключі і [PERSON] відкривав гараж на їх подвір'ї. Дід побачив і насварився, сказав, щоб не заходили туди. Раніше у них була пилка в гаражі, а потім її не стало. 25 березня вони грались у хованки, а дід біля криниці сварився з матір'ю [PERSON], потім почалась бійка і вона покликала бабусю. На даний час вона з [PERSON] не грається, бо він лається, а їй цікавіше з дівчатами. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно частково задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], який народився [INFO], є [PERSON] та [PERSON], яка подала до суду - 2 - позов в інтересах малолітнього сина. Статтею 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантовано право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім'ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею. Правовідносини між сторонами регулюються: - ч.1 ст.16 ЦК України, відповідно якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; - ч.1 ст.201 ЦК України, яка визначає, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, честь, гідність і ділова репутація, ім'я, авторство, свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством; - ст. 275 ЦК України, яка передбачає захист особистого немайнового права. - ч. 3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного; - ст.297 ЦК України, яка вказує, що кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканними, та фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її честі та гідності. Відповідно до вимог ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 1167 ЦК України, на яку посилається позивач, визначає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв неправомірно, так як публічно звинувачував неповнолітнього [PERSON] у крадіжці пилки з домогосподарства, вказував на причетність його до зникнення пилки, висловлював інші образливі слова, що підтверджується поясненнями [PERSON], малолітнього [PERSON], показами свідків [PERSON] та [PERSON], в результаті таких дій [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка полягала в приниженні його честі та гідності, моральних переживаннях, між неправомірними діями відповідача та заподіяною шкодою наявний причинний зв'язок, в заподіянні моральної шкоди є вина відповідача. Такі свої звинувачення відповідач [PERSON] озвучив і в ході судових дебатів у цивільній справі. При цьому жодного доказу про причетність малолітнього [PERSON] до зникнення з господарства пилки, відповідач суду не подав. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує ступінь і глибину душевних страждань малолітнього [PERSON], ступінь вини відповідача, який є значно старшим за віком, а також вимоги розумності та справедливості, тому в частині відшкодування моральної шкоди позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 500 гривень. Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. в частині вимог про стягнення моральної шкоди, та на оплату правової допомоги в розмірі 350 грн., а всього 593 грн. 60 коп., підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 148 грн. 40 коп.(до стягнення було заявлено 2 000 грн., судом вирішено задоволити стягнення моральної шкоди в розмірі 500 грн., що становить 25% від заявлених вимог - 500 грн. х 100% : 2000 грн., тому 593 грн. 60 коп. х 25% = 148 грн. 40 коп.).

Outcome: partial