Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

В квітні 2015 року позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог (а.с.61-66) позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості 1725715 грн. 56 коп., за кредитом 789714,49 грн., відсотками 590971 грн. 46 коп., пенею за останній рік 345029 грн.61 коп. шляхом проведення прилюдних торгів. В обґрунтування позову позивач вказує, що 20.06.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір 2709\\0607\\88-203 відповідно до якого банк надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 40000 доларів США на строк з 20.06.2007 року по 20.06.2017 року умови якого відповідачка не виконала та грошові кошти не повертає. Також 20.06.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідач [PERSON] уклали іпотечний договір за яким на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором у іпотеку було передано квартиру [ADDRESS]. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу. Відповідно до цього договору позивач отримав право вимоги від відповідачки, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів. Позивач вказує, що таким чином відбулась заміна кредитору і ТОВ набуло статусу нового кредитора.«Кредитні ініціативи» Позивач при зверненні до суду обгрунтовував свої вимоги тим, що у порушення умов Договору № 2709/0607/88-203 відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого, станом має прострочену заборгованість 1725715 грн. 56 коп. В судове засідання представник позивача двічі не з'явився. Позивач свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути без участі представника позивача про що направив до суду письмову заяву(а.с.81). Відповідач позов не визнав, направив до суду свої письмові заперечення на позов(а.с.111-112) у яких вказує, що ще 22.07.2011 року васильківським міськрайонним судом Київської області була затверджена мирова угода на підставі якої [PERSON] передала [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] разом з встановленими щодо неї обтяженнями для забезпечення кредитних зобов'язань що існують відповідно до укладеного кредитного договору 2709\\0607\\88-203 укладеного між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] на підставі цієї ухвали суду за [PERSON] була проведена реєстрація права власності на цю квартиру. Окрім цього 03.09.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва задоволений позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості 1725715,56 грн. і це рішення суду залишено в законній силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва. В судовому засіданні представник відповідача заперечує проти заявленого позову та просить розглядати справу без участі представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні 20.06.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір 2709\\0607\\88-203 відповідно до якого банк надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 40000 доларів США на строк з 20.06.2007 року по 20.06.2017 року умови якого відповідачка не виконала та грошові кошти не повертає. 20.06.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідач [PERSON] уклали іпотечний договір за яким на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором у іпотеку було передано квартиру [ADDRESS]. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу. Відповідно до цього договору позивач отримав право вимоги від відповідачки, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів. Позивач вказує, що таким чином відбулась заміна кредитору і ТОВ набуло статусу нового кредитора.«Кредитні ініціативи» Позивач при зверненні до суду обгрунтовував свої вимоги тим, що у порушення умов Договору № 2709/0607/88-203 відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого, станом має прострочену заборгованість 1725715 грн. 56 коп. Судом встановлено, що до укладання договору факторингу, а саме 22.07.2011 року Васильківським міськрайонним судом Київської області була затверджена мирова угода у справі № 2-1438/11, на підставі якої [PERSON] передлала [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] разом із встановленими щодо неї обтяженнями для забезпечення кредитних зобов'язань, що існують відповідно до кредитного договору від 20.06.2007 № 2709/0607/88-203, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» у повному обсязі, та не заперечує проти передачі, оформлення та реєстрації права власності на квартиру за [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.114-115). На підставі цієї ухвали суду та заяви [PERSON] за ним 07 вересня 2011 року була проведена реєстрація права власності на вказану квартиру. 03.09.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва задоволений позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON], третя особа [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості 1725715,56 грн. (а.с.116-118) і це рішення суду залишено в законній силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва(а.с.119-123). Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. З урахуванням вказаної вище норми Закону, суд приходить до висновку, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, а тому позов задоволенню не підлягає На підставі викладеного та

Outcome: dismissed