Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 12 вересня 1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, про що було зроблено актовий запис за №708. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось; останніх два роки сімейне життя погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин; між ними постійно виникають сварки, які негативно впливають на них та їх дійте; з кінця 2017 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. В судовому засіданні позивачка на задоволенні позову наполягала в повному обсязі, з підстав, викладених у позові. До судового засідання, відповідачем було подано на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] про розірванні шлюбу визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Відповаідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухав пояснення позивачки, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] та повнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо; примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам і стало неможливим, а тому їх шлюб, відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, розривається. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків судового збору - 352, 40 грн. та підлягає поверненню позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору - 352, 40 грн., сплаченого нею при поданні позову, шляхом зобов'язання УДКСУ в Шевченківському районі повернути останній - 352, 40 грн., згідно квитанції № 0.0.1075513684.1 від 03 липня 2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved