Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Костянтинівська селищна рада Арбузинського району Миколаївської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником земельної ділянки в с.Бузьке Арбузинського району Миколаївської області, по вул.. Набережна, 28-з, що була надана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На зазначеній ділянці в період з січня 2011 року по листопад 2016 року він самочинно збудував будинок загальною площею 169,4 м2. Після завершення будівництва за його зверненням [PERSON] районне бюро технічної інвентаризації виготовило технічний паспорт зазначеного садибного (індивідуального) житлового будинку. Після чого позивач двічі звертався до [PERSON] ДАБК у Миколаївській області з Декларацією про готовність обєкта до експлуатації і двічі декларацію йому було повернуто. Усунути недоліки, вказані [PERSON] ДАБК у Миколаївській області при поверненні декларації він не може, проте згідно технічним звітом ППБП «Ліл-Буд», самочинно збудований будинок можливо надійно і безпечно експлуатувати, відтак позивач, посилаючись на положення ст.376 ЦК України, звернувся до суду за захистом своїх прав і просить визнати за ним право на самочинно збудований житловий будинок в с.Бузьке Арбузинського району Миколаївської області, по вул. Набережна, 28-з. В подальшому позивач письмово пояснив, що він побудував житловий будинок на земельній ділянці, яка була надана йому у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку. Проте оформити у встановленому порядку право власності на збудоване ним майно він не може, оскільки за наявності виконаного робочого проекту та зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт, будівництво здійснювалось не тими субєктами господарювання, якими був виконаний робочий проект, а позивачем самостійно, в звязку з тим, що будівельні організації, що мали виконувати відповідні роботи припинили свою діяльність. Відтак, під час будівництва технічний та архітектурний нагляд за ним не здійснювався, тому заповнити відповідні відомості до Декларації про готовність до експлуатації обєкта він не може, отже, визнання права власності на самочинно побудований ним житловий будинок в судовому порядку є єдиним можливим способом захисту його прав. За ініціативою суду ухвалою від 04 травня 2017 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] ДАБК у Миколаївській області. За ініціативою позивача процесуальний статус [PERSON] ДАБК у Миколаївській області ухвалою від 21 серпня 2017 року було змінено на співвідповідача. В судове засідання 20 вересня 2017 року позивач та його представник не зявились, від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. В попередніх засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові та письмових поясненнях. Відповідач [PERSON] РДА Миколаївської області в судове засідання свого представника не направив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Від відповідача [PERSON] РДА Миколаївської області надійшли письмові заперечення на позовну заяву [PERSON], в яких відповідач не визнає позов з огляду на те, що Декларація про готовність обєкта до експлуатації була повернута позивачу [PERSON] ДАБК у Миколаївській області, а не [PERSON] РДА; незалежно від способу набуття права на обєкт будівництва обовязковою умовою є заповнення декларації про готовність обєкта до експлуатації, а отже уникнути цієї процедури не доведеться можливим позивачу навіть у судовому порядку; позивач у своєму позові не обґрунтував, які саме його права, свободи чи інтереси оспорюються, не визнаються чи порушуються; позивач не скористався своїм правом, встановленим Порядком реєстрації речового права на нерухоме майно, а отже, не вичерпав всі передбачені законом способи набуття права власності. Також від [PERSON] РДА надійшов лист від 19 липня 2017 року, в якому голова [PERSON] РДА просить справу розглядати без участі представника цього органу. Відповідач [PERSON] ДАБК в Миколаївській області в судові засідання свого представника не направив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки представника відповідача суду невідомі. У своїй заяві на адресу суду від 22 травня 2017 року відповідач суду повідомив, що прийняття в експлуатацію завершених будівництвом обєктів здійснюється відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461. Відповідно до вказаного Порядку п.10 визначено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядкомза умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта. При цьому [PERSON] просило розглядати справу без участі його представника на розсуд суду за наявними матеріалами з урахуванням діючого законодавства. Представник третьої особи Костянтинівської селищної ради Миколаївської області направив до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечив з тих підстав, що прийняття в експлуатацію спірного обєкта нерухомості повинно здійснюватись відповідним органом ДАБК у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91 зі змінами. Проте, позивачем не доведено що він звертався до органу ДАБК з декларацією про введення в експлуатацію самочинного будівництва, рішення якого чи його відсутність давали б підставу вважати наявність спору про право. Позивачем не надано доказів тому, що будівництво відповідає архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам та правилам. Позивачем не надано доказів, що його прав було порушено відповідачем [PERSON] РДА, адже [PERSON] РДА жодних рішень щодо спірного будівництва не ухвалювала. Суд вивчив заяви та пояснення учасників судового засідання, дослідив матеріали справи та зробив наступний висновок. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України). За наявності спору, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК України); за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб(ч. 5 ст. 376 ЦК України). З матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 4820355701:01:014:0033 площею 0,05 га в с. Бузьке Арбузинського району Миколаївської області з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить на праві власності [PERSON]. Право власності виникло на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ №14407 виданого Костянтинівською селищною радою Арбузинського району Миколаївської області та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 червня 2015 року. На зазначеній земельній ділянці позивач збудував індивідуальний (садибний) житловий будинок загальною площею 169,4 м2, з них 63,8 м2 житлової площі і 105,6 м2 допоміжної. 06 грудня 2016 року [PERSON] районним комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації проведено первинну технічну інвентаризацію даного будинку, на нього заведена інвентаризаційна справа №3293 та складений відповідний технічний паспорт.Рішенням виконкому Костянтинівської селищної ради №5 від 26 січня 2017 року новозбудованому індивідуальному житловому будинку присвоєна поштова адреса: с. Бузьке Арбузинського району Миколаївської області, вул.. Набережна, буд. №28-з. Будівництво здійснювалось [PERSON] на підставі робочого проекту розробленого ПВ КФ «Тектоніт» (ліцензія №359238) та затвердженого замовником 01 червня 2009 року. Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл отримане та зареєстроване Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області за №27-18-11 від 06 січня 2011 року. В повідомленні про початок виконання будівельних робіт вказано розробника проектної документації ПВ КФ «Тектоніт» та виконавця робіт, підрядника МПП «Конго». Проте, як пояснив в судовому засіданні позивач, будівництво здійснювалось ним самостійно, без залучення підрядника, та без здійснення нагляду з боку розробника проекту, оскільки як ПВ КФ «Тектоніт» так і МПП «Конго» припинили свою діяльність, що підтверджено відповідними записами в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та відповідними довідками. Після закінчення будівництва, в грудні 2016 року позивач звернувся до [PERSON] Державної архітектурної інспекції у Миколаївській області з Декларацією про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. 20 грудня 2016 року Декларацію йому було повернуто через те, що в п.1,4 Декларації не в повному обсязі зазначено інформацію про поштову /будівельну адресу (не зазначено номер будинку) для усунення недоліків. Після присвоєння поштової адреси новоствореному будинку, позивач повторно 06 лютого 2017 року звернувсядо [PERSON] Державної архітектурної інспекції у Миколаївській області з Декларацією про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Про результати розгляду декларації позивача повідомлено за вих. №1014-748-17 від 09 лютого 2017 року повідомленням МК№152170401157 та повернуто йому Декларацію про готовність обєкта до експлуатації для усунення виявлених недоліків, а саме: вказано на те, що будівельні роботи на обєкті позивача виконувались відповідно до проектної документації розробленої ПВКФ «Тектоніт» на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл від 06 січня 2011 року №8, відтак, позивачу необхідно заповнити декларацію у формі згідно додатку 3 «Декларація про готовність до експлуатації обєкта який належить до І-ІІІ категорії складності». Вже під час розгляду справи в суді позивач 07 липня 2017 року звернувся до [PERSON] Державної архітектурної інспекції у Миколаївській області з Декларацією про готовність до експлуатації обєкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до обєктів незначними наслідками (СС1), форма якої передбачена додатком 3 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 в редакції Постанови КМ\~№ 750 від 08.09.2015; із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ\~№ 880 від 21.10.2015,\~№ 409 від 07.06.2017, тобто у відповідності з вимогами чинного на час звернення з Декларацією законодавства. За результатом розгляду Декларації про готовність до експлуатації обєкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до обєктів незначними наслідками (СС1) поданої позивачем 07 липня 2017 року, [PERSON] Державної архітектурної інспекції у Миколаївській області 13 липня 2017 року за вих. №1014-4517-17 повідомленням МК №151171941335 повернуло Декларацію позивачу, при цьому вказуючи на ряд недоліків. Деякі з них є суто формальними і можуть бути виправлені позивачем шляхом зазначення відповідної інформації. Інші є суттєвими, зокрема, що стосується заповнення інформації про відповідальну особу інженера з технічного нагляду, інформації про відповідальну особу генерального проектувальника, що здійснює авторський нагляд, а також особу, яка здійснює технічний нагляд. Вказані недоліки виправити неможливо. Згідно вимог ст. 11 ЗУ «Про архітектурну діяльність», під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. При цьому технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. В порушення вимог ст. 11 ЗУ «Про архітектурну діяльність», [PERSON] під час будівництва спірного будинку не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду за будівництвом, що суд розцінює як порушення будівельних норм та правил. У правовій позиції висловленій Верховним Судом України при розгляді справи №6-1328цс15 зазначено, що згідно із частиною першою\~статті 376 ЦК України\~самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій\~статті 376 ЦК України\~ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним. Абзацом 3 пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) № 6 від 30.03.2012 року передбачено, що вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Оскільки спірний індивідуальний (садибний) житловий будинок збудований позивачем з порушенням будівельних норм та правил, то він є самочинним. При цьому згідно звіту з проведення технічного обстеження за результатами обстеження індивідуального житлового будинку за адресою в с. Бузьке Арбузинського району Миколаївської області, вул.. Набережна, буд. №28-з, виконаного експертом [PERSON] за формою, згідно з додатком 1 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 в редакції, чинній на час звернення з позовом до суду, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Права суміжних землекористувачів та інших осіб будівництвом не порушено. Враховуючи, що будівництво вже завершене і виправити допущені порушення позивач вже не може, при цьому допущені позивачем порушення не впливають на надійність і безпечність експлуатації будинку, не порушують прав інших осіб, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON], оскільки даний випадок і є тим винятковим способом захисту права, з яким чинне законодавство повязує можливість визнання права власності за особою, яка здійснила самочинне будівництво.

Outcome: approved