overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

В лютому місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 12 квітня 2008 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 квітня 2008 року. Від спільного шлюбу 26 квітня 2008 року у сторін народився син, [PERSON]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

В лютому місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 20 вересня 2014 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 2014 року. Від спільного шлюбу у сторін 04 лютого 2015 року народилася донька, [PERSON]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

В лютому місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 23 травня 2017 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 травня 2017 року. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сімю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

В лютому місяці 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 30 вересня 2006 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 вересня 2006 року. Від спільного шлюбу у сторін [INFO] року народилася донька [PERSON]. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

В лютому місяці 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 20.02.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, проте подружнє життя з відповідачем у нього не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином, подав заяву у якій просить слухати справу у його відсутності. [PERSON] до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.02.2015 року. Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинилися та шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась та зберегти її неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

В Малиновському районному суді м. Одеси перебувала цивільна справа [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 18 лютого 2019 року по справі ухвалено заочне рішення. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , (ідентифікаційний номер не зазначено, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) та [PERSON] , [INFO] , (ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , яка на теперішній час у зв`язку із застосуванням до неї примусових заходів медичного характеру перебуває в Державному закладі «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84 ), зареєстрований Першим Малиновським відділом РАЦС ОМУЮ 08 червня 1985 року, актовий запис № 512, розірвано. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС витрати по сплаті державного мита покладено на [PERSON] , [PERSON] від сплати звільнено. Встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи, що позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 1 групи. Судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме судового збору. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (704,80 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

В матеріалах справи міститься заява відповідача про відвід суддів Карлівського районного суду та передачу справи з одного суду до іншого (а.с. 49-50), яку частково задоволено ухвалою суду від 31.01.2015 року - відведено від розгляду справи суддю Карлівського районного суду Жмурка П.Я., а справу передано на розгляд іншому судді. Вказаною заявою заявлено відвід також і судді Попову М.С., оскільки відповідач вважає, що не виключається вплив адміністративного характеру з боку голови суду на суддю, якому передано справу для розгляду. Сторони в попереднє судове засідання не з'явились. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, раніше подану заяву про відвід підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. Оскільки, відповідач вважає, що голова суду може вчиняти тиск адміністративного характеру на головуючого в справі суддя, то в зв'язку з цим можуть виникнути сумніви в об'єктивності та неупередженості головуючого при розгляді даної справи. Крім того, оскільки відводи заявлені всіма суддями Карлівського районного суду, і так як згідно штатного розпису, в Карлівському районному суді Полтавської області передбачено три посади судді, а відповідно до Указу Президента України №133/2013 від 13.03.2013 року суддю Миронець О.К. переведено на роботу посаду судді Київського районного суду м. Полтави, отже, на теперішній час неможливо утворити склад суду для розгляду даної цивільної справи. Відповідно до ст. 116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи. В такому випадку, справа передається до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду, яким є Машівський районний суд Полтавської області. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В Московський районний суд м. Харкова звернувся з заявою директор ХОКПЛ № 3 про продовження примусової госпіталізації відносно [PERSON], [INFO] на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представник ХОКПЛ № 3, який діє на підставі довіреності, підтримав заяву лікарні про продовження примусової госпіталізації та зазначив, що [PERSON] була госпіталізована до психіатричного закладу на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 25.11.2013 року. [PERSON] була оглянута комісією лікарів і відповідно до висновків вказаної комісії вона страждає на тяжкий психіатричний розлад у формі хроничного бредового розладу, внаслідок якого виявляє небезпеку для себе та оточуючих та підтвердила обґрунтованість рішення про продовження госпіталізації. Прокурор, в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] госпіталізована до ХОКПЛ № 3, 21 листопада 2013 р. з діагнозом тяжкий психіатричний розладу .На підставі рішення Московського районного суду від 25.11.2013 року була госпітолізована до ХОКПЛ № 3. Відповідно до акту психіатричного огляду від 16.03.2014 р. № 246, у хворої [PERSON] встановлений діагноз тяжкий психіатричний розлад у формі хроничного бредового розладу, внаслідок якого виявляє небезпеку для себе та оточуючих. Враховуючи те, що за своїм станом здоров*я та у зв*язку з тим, що [PERSON] виявляє реальну небезпеку для себе та оточуючих, їй рекомендовано лікування відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання в формі тяжкого психіатричного розладу формі хроничного бредового розладу, а також про те, що хвора виявляє суспільну небезпеку та потребує примусового лікування. В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає можливим продовжити в відношенні хворої [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

В Московський районний суд м. Харкова звернувся з заявою лікар-психіатр КЗОЗ ХОКПЛ № 3 [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представник КЗОЗ ХОКПЛ № 3 [PERSON], яка діє на підставі довіреності, підтримала заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар без його згоди та зазначила, що хвора страждає на тяжкий психічний розлад, на теперішній час психічний стан не стабільний в зв'язку з чим може представляти суспільну небезпеку і потребує примусової госпіталізації. Відповідно до акту комісії лікарів-психіатрів від 26.09.2016 року [PERSON], 1980 року народження, страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип руху. [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти того, що вона страждає психічним розладом та потребує лікування. Прокурор підтримав заяву лікаря та наполягав на примусовій госпіталізації хворого. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає можливим застосувати в відношенні хворого примусову психіатричну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

В Московський районний суд м. Харкова звернувся з заявою лікар-психіатр КЗОЗ ХОКПЛ № 3 [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричному стаціонарі на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представник КЗОЗ ХОКПЛ № 3 [PERSON], яка діє на підставі довіреності, підтримала заяву про примусову госпіталізацію громадянина у психіатричному стаціонарі без його згоди та зазначив, що хворий страждає на тяжкий психічний розлад, на теперішній час психічний стан не стабільний в зв'язку з чим може представляти суспільну небезпеку і потребує продовження примусової госпіталізації. Відповідно до акту комісії лікарів-психіатрів від 12.08.2016 року [PERSON], 1981 року народження, страждає хронічним психічним захворюванням у простій формі шизофренії, безперервний тип руху. [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти того, що він страждає психічним розладом та потребує лікування. Прокурор підтримав заяву лікаря та наполягав на примусовій госпіталізації хворого. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає можливим застосувати в відношенні хворого примусову стаціонарну психіатричну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~В Московський районний суд м. Харкова звернувся КЗОЗ ХОКПЛ № 3 із заявою. про продовження примусової госпіталізації [PERSON] В обґрунтування заяви посилається на те, що 05 грудня 2017 року [PERSON] була госпіталізована до ХОКПЛ № 3. 04 червня 2018 року [PERSON] була повторно оглянута комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка прийшла до висновку, що остання страждає на тяжкий психічний розлад в формі глибокої розумової відсталості, внаслідок якого не може самостійно себе обслуговувати. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому лікарня звернулася до суду з заявою про продовження примусової госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару. \~\~\~\~ Представник КЗОЗ ХОКПЛ № 3 - лікар [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву про продовження примусової госпіталізації [PERSON] \~\~\~ \~ Прокурор не заперечував проти задоволення заяви лікарні. \~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2018 року до [PERSON] було застосовано примусову госпіталізацію в психіатричний стаціонар. Відповідно до акту психіатричного огляду недієздатної особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні, від 04.06.2018 р., [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням в формі глибокої розумової відсталості, внаслідок чого не може самостійно задовольнити основні життєві потреби, в зв'язку з чим потребує продовження примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару згідно з\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~та на підставі\~рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 р. № 2-рп/2016\~у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про відповідність\~Конституції України окремих положень\~статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». \~\~\~\~\~\~ Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання, а також про те, що хвора потребує продовження примусового лікування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~В Московський районний суд м. Харкова звернулася з заявою КЗОЗ ХОКПЛ № 3 [PERSON] про продовження примусової госпіталізації недієздатного [PERSON] обґрунтування заяви посилається на те, що 4 червня 2018 року [PERSON] був повторно оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка прийшла до висновку, що останній страждає на тяжкий психічний розлад в формі шизофренії параноїдної, безперевного типу перебігу, F. 20.00, внаслідок якого не здатний самостійно задовольняти свої основні життєви потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, оскільки він є недієздатним, тому лікарня звернулася до суду з заявою про продовження примусової госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару. \~\~\~\~ Представник КЗОЗ ХОКПЛ № 3 - лікар [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву про продовження примусової госпіталізації гостіщеву В.М. \~\~\~\~ Прокурор Харківської місцевої прокуратури не заперечував проти задоволення заяви лікарні. \~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. \~\~\~\~\~\~ [PERSON] рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.09.2016 року визнаний недієздатним. На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.12.2016 року до [PERSON] було застосовано примусову госпіталізацію в психіатричний стаціонар. Відповідно до акту психіатричного огляду недієздатної особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні, від 04.06.2018 р., [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад в формі шизофренії параноїдної, безперевного типу перебігу, F. 20.00, внаслідок якого не здатний самостійно задовольняти свої основні життєви потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, в зв'язку з чим потребує продовження примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару згідно з\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~та на підставі\~рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 р. № 2-рп/2016\~у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про відповідність\~Конституції України окремих положень\~статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». \~\~\~\~\~\~ Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання, а також про те, що хворий уявляє потребує продовження примусового лікування. \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

В Московський районний суд м. Харкова звернулось з заявою КЗОЗ ХОКПЛ № 3 про переведення на амбулаторну примусову психіатричну допомогу [PERSON], [INFO] у психіатричному закладі із звичайним наглядом. В судовому засіданні представник КЗОЗ ХОКПЛ № 3 Герасимов Д.О., який діє на підставі довіреності, підтримав заяву про переведення [PERSON] на амбулаторну примусову психіатричну допомогу та зазначив, що відповідно до висновку комісії, на теперішній час [PERSON] суспільної небезпеки не представляє, примусового лікування в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду не потребує і може бути переведений на амбулаторну примусову психіатричну допомогу. [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що згоден на амбулаторну примусову психіатричну допомогу. Прокурор підтримав заяву та не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає можливим застосувати у відношенні хворого примусову амбулаторну психіатричну допомогу.

Outcome: approved