Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON]О, звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 07 жовтня 2011 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, спільне господарство вони не ведуть, подружні відносини між ними припинені. Тому подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивача є неможливим, суперечить його інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Як вбачається з відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Донецькій області №3/2-17595 від 15 травня 2015 року, встановити адресу реєстрації [PERSON] не є можливим, тому що обліки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Донецькій області знаходяться у м. Донецьку на тимчасово непідконтрольній українській владі території (а.с.22). Тому, [PERSON] повідомлений про судове засідання через оголошення про виклик у пресі в газеті «Урядовий курєр» від 29 травня 2015 року №95 (а.с.23). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2011 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу спільних дітей вони не мають. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved