Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] предявив позов, який в подальшому уточнив та остаточно просив: - визнати незаконним та скасувати п. 8 рішення Мукачівської міської ради від 20 серпня 2009 року № 1023 про затвердження акта комісії зовнішнього обстеження земельної ділянки [PERSON] від 18 серпня 2009 року та про встановлення межі землекористувань між домоволодіннями по вул. Л. Чайкіної, № 32 та № 34 згідно із кадастровим планом, виготовленим ТОВ «ГТЗ-Сервіс» та фізичною особою підприємцем [PERSON]; - визнати недійсним та скасувати державний акт від 19 жовтня 2009 року серії ЯИ № 015679 про право власності на земельну ділянку площею 0,0587 га по вул. Л. Чайкіної, 32, у м. Мукачеві, виданий відповідачу на підставі рішення 38 сесії 4 скликання Мукачівської міської ради від 17 січня 2005 року, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 010923900871, та скасувати його державну реєстрацію. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що його батькові [PERSON] була надана земельна ділянка площею 600 кв. м для будівництва індивідуального житлового будинку на підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 02 листопада 1956 року, а рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 15 березня 1977 року № 78 було затверджено акт прийому в експлуатацію побудованого [PERSON] на вказаній житловій ділянці житлового будинку; при цьому межа із земельною ділянкою по вул. Л. Чайкіної, 32, становила 0,50 м. Позивач вказав, що після смерті батька у січні 1995 року будинковолодіння по вул. Л. Чайкіної, 34, успадкувала дружина батька [PERSON], яка 08 червня 2007 року відчужила будинок позивачу на підставі договору купівлі-продажу. Посилаючись на те, що у 2004 році [PERSON], набувши право власності на земельну ділянку по вул. Л. Чайкіної, 32, у м. Мукачеві, самовільно, без його відома, знищив межові знаки між їхніми земельними ділянками, демонтував металеву огорожу, яка розділяла їхні домоволодіння на відстані 0,50 м від його житлового будинку, та збудувавши капітальний бетонний паркан, захопив частину його земельної ділянки, позивач просив задовольнити позовні вимоги. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю ( Т.1. а.с. 240-244). На це рішення [PERSON], що діє згідно довіреності від імені позивача [PERSON], подав апеляційну скаргу. Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не були перевірені всі обставини справи, не надано належної оцінки наявним у справі письмовим доказам, а зроблені судом висновки суперечать фактичним обставинам. Зокрема, висновок місцевого суду про те, що площа належної відповідачу земельної ділянки узгоджується з площею, яка зазначена у виданому йому державному акті, є помилковим. 20 серпня 2009 року Мукачівською міською радою було затверджено акт комісії зовнішнього обстеження земельної ділянки позивача та суміжних ділянок, однак саме обстеження фактично не проводилось, а сам акт містить неправдиві відомості, межа між земельними ділянками позивача та відповідача не погодження та не визначена у законний спосіб, отже державний на право власності на земельну ділянку розташовану по вул. Л. Чайкіної, 32 порушує права позивача, однак ці обставини залишились поза увагою суду першої інстанції. У звязку із цим, апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову ( Т.1, а.с. 252-258).. Справа розглядалась судами неодноразово. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 03 червня 2015 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2015 року апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення місцевого суду скасовано частково, визнано незаконним та скасувано п. 8 рішення Мукачівської міської ради від 20 серпня 2009 року № 1023 про затвердження акта комісії зовнішнього обстеження земельної ділянки [PERSON] від 18 серпня 2009 року та про встановлення межі землекористувань між домоволодіннями по вул. Л. Чайкіної, № 32 та № 34 згідно із кадастровим планом, виготовленим ТОВ «ГТЗ-Сервіс» та фізичною особою підприємцем [PERSON] А; в решті рішення залишено без змін ( Т.2, а.с. 78-85). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 23 лютого 2016 року скасовано в частині позовних вимог про визнання недійсним державного акта про право власності на землю на скасування його державної реєстрації, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції на новий розгляд ( Т.2, а.с. 147-150). Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 23 лютого 2016 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2015 року залишено без змін ( Т.2. а.с. 206-210). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2016 року ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 23 лютого 2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції ( Т.3, а.с. 56-58). Скасовуючи судове рішення Вищий спеціалізований суд України зазначив, що апеляційний суд не встановив фактичні обставини справи, не визначився із характером правовідносин та не зясував,чи існує накладення земельних ділянок сторін з урахуванням меж, визначених у 1956 році, а тому передчасно відмовив у позові, не усунувши недоліків , які були допущені цим же судом при первинному розгляді (Т.3, а.с.56-58). В судовому засіданні в апеляційній інстанції позивач [PERSON] та його представники апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити. Представник Мукачівської міської ради апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити. Представники відповідача [PERSON] в судових засіданнях в апеляційній інстанції скаргу не визнали та просили відхилити, в останнє судове засідання, призначене на 01 серпня 2017 року, не зявилися, надіслали апеляційному заяви про відкладення розгляду справи з причин виїзду за межі області, однак доказів цього не додали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи було завершено без їх участі, оскільки у попередніх судових засіданнях в апеляційній інстанції вони надали суду пояснення та виклали свою позицію по справі. Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] та ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2016 року у даній справі було призначено комісійну судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлено ряд питань, запропонованих представниками обох сторін ( Т.3, а.с. 174-176). Однак, така експертиза проведена не була по причині її не оплати відповідачем [PERSON] ( Т.3, а.с. 184-185). Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали цієї судової справи, матеріали іншої судової справи за № 100/09, що розглядалася за участю цих же сторін, матеріали інвентарної справи № 6167/4646 та інвентарної справи № 6683/5136, врахувавши висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у вказаних вище ухвалах, колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Судами встановлено, що рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 02 листопада 1956 року № 365 [PERSON] було відведено для будівництва індивідуального житлового будинку земельну ділянку площею 600 кв. м по вул. Л. Чайкіної, 30 (на час розгляду справи номер 34), на підставі якого 19 грудня 1956 року між виконавчим комітетом Мукачівської міської ради та [PERSON] було укладено договір про надання останньому зазначеної земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, а 16 лютого 1957 року проведено відведення земельної ділянки в натурі (а. с. 19). Після смерті [PERSON], померлого 07.01.1995 року, житловий будинок по вул. Л. Чайкіної, 34, у м. Мукачеві успадкувала його дружина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 серпня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3238, а 08 червня 2007 року на підставі договору купівлі-продажу відчужила його позивачу, який 16 червня 2007 року зареєстрував право власності у Комунальному підприємстві «Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Також встановлено, що 02 липня 2004 року [PERSON] придбав суміжне домоволодіння по вул. Л. Чайкіної, 32, у м. Мукачеві та відповідно до рішення Мукачівського міськвиконкому від 21 квітня 2005 року № 106 здійснив прибудову до нього і його реконструкцію. Рішенням 38 сесії 4 скликання Мукачівської міської ради від 17 січня 2005 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку по вул. Л. Чайкіної, 32, в м. Мукачеві, площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Пунктом 8 рішення Мукачівської міської ради від 20 серпня 2009 року № 1023 «Про передачу, надання, вилучення земельних ділянок громадян м. Мукачева» затверджено акт комісії зовнішнього обстеження земельної ділянки [PERSON] від 18 серпня 2009 року та встановлено межу землекористувань між домоволодіннями по вул. Л. Чайкіної № 32 та № 34 згідно з кадастровим планом, виготовленим ТОВ «ГТЗ-Сервіс» (2008 року), позначену літерами В-Г, та згідно з кадастровим планом, виготовленим фізичною особою підприємцем [PERSON] (2007 року), позначену літерами Г-А (а. с. 131). 14 жовтня 2009 року на підставі рішення 38 сесії 4 скликання Мукачівської міської ради від 17 січня 2005 року відділом Держкомзему ум. Мукачеве [PERSON] було видано державний акт серії ЯИ № 015679 на право власності на земельну ділянку по вул. Л. Чайкіної, 32, в м. Мукачеві, загальною площею 0,587 га., який зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 03 червня 2015 року визнано незаконним та скасовано пункт 8 рішення 49 сесії 5 скликання Мукачівської міської ради від 20 серпня 2009 року № 1023 про затвердження акту комісії від 18 серпня 2009 року зовнішнього обстеження земельної ділянки [PERSON] по вул. Л. Чайкіної, 34, та про встановлення межі землекористування між домоволодіннями по вул. Л. Чайкіної, № 32, та № 34 згідно кадастрового плану виготовленого ТОВ «ГТЗ-Сервіс» (2008 р.) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (2007 р.) У цій частині рішення апеляційного суду залишено без змін судом касаційної інстанції та є чинним. При цьому апеляційний суд виходив з того, що у матеріалах технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку по вул..Чайкіної, 32 в м. Мукачево міститься акт обстеження від 13 серпня 2009 року, а не від 18 серпня 2009 року, як зазначено у тексті скасованого рішення міської ради. Причому обом актам ( і від 13 серпня 2009 року , і від 18 серпня 2009 року) було надано правову оцінку та вказано на те, що вони обидва не можуть бути визнані законними. Крім того, апеляційний суд у своєму рішенні вказав й на те, що представник Мукачівської міської ради як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час її апеляційного розгляду визнав позов та ствердив, що оскаржуваним рішенням ради було порушено право [PERSON] ( Т. 2, а.с. 78-85). На цю ж обставину звернув увагу й суд касаційної інстанції в обох своїх ухвалах, постановлених за результатами касаційного перегляду попередніх рішень апеляційного суду у цій справі (Т.2, а.с. 149-150, Т. 3, а.с. 58). Водночас, колегія звертає увагу на те, що відмовляючи у задоволенні позову в частині інших позовних вимог, які є предметом перегляду у цьому апеляційному провадженні, а саме у частині визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на імя відповідача [PERSON], та у частині скасування його державної реєстрації, суд першої інстанції виходив із загального висновку про те, що право власності відповідача [PERSON], посвідчене державним актом, є похідним від рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого він набув це право власності. При цьому, рішення Мукачівської міської ради від 20 серпня 2009 року відповідає вимогам закону. Суд також констатував, що права позивача [PERSON] не порушено. Такі висновки місцевого суду є помилковими, не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог (п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України). Пункт 8 рішення 49 сесії 5 скликання Мукачівської міської ради від 20 серпня 2009 року № 1023 про затвердження акту комісії від 18 серпня 2009 року зовнішнього обстеження земельної ділянки [PERSON] по вул. Л. Чайкіної, 34, та про встановлення межі землекористування між домоволодіннями по вул. Л. Чайкіної, № 32, та № 34 згідно кадастрового плану виготовленого ТОВ «ГТЗ-Сервіс» (2008 р.) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (2007 р.) визнано недійсним та скасовано. Отже відсутня правова підстава вважати, що межі земельної ділянки, переданої у власність [PERSON] по вул..Чайкіної,32 у м. Мукачево , погоджені у встановленому законом порядку. Більше того, з матеріалів справи слідує, що при виготовлені кадастрового плану спірної земельної ділянки її межа з боку будинковолодіння по вул. Чайкіної, 34, яким володіє позивач [PERSON], встановлена на відстані 0,38 м від будинку позивача, а не 0,50 м, як це відповідає будівельним та іншим нормам. Апеляційним судом було досліджено матеріали цієї судової справи, матеріали двох інвентарних справ на будинки за №34 та за №32 по вул. Чайкіна у м. Мукачево відповідно, матеріали іншої судової справи за № 100/09, що була розглянута між цими ж сторонами, а також заслухано пояснення судового експерта [PERSON], і встановлено, що фактично зовнішня межа спірної земельної ділянки, переданої у власність відповідачеві [PERSON], з боку будинковолодіння за № 34, що належить позивачеві [PERSON] порушує права останнього, оскільки проходить на відстані 0.38 м від будинку позивача, а не 0,50 м , як це зазначено у правовстановлюючих документах на земельну ділянку, належних позивачеві. Твердження відповідача [PERSON] та його представників про те, що насправді саме позивач допустив порушення, оскільки його будинок фактично розташовано на межі земельної ділянки, не знайшло свого підтвердження належними, достатніми та допустимими доказами. Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України апеляційним судом було розяснено сторонам їх право заявити клопотання про призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи, таке клопотання було заявлено представником відповідача та задоволено. Справу було направлено експертній установі, однак вона була повернута суду без виконання у звязку із тим, що вона не була оплачена. Враховуючи ці обставини, колегія прийшла до висновку, що позивачем доведено факт порушення його прав, і цей факт не спростовано належними, достатніми та допустими доказами поданими відповідачем. Вимагаючи визнання незаконним та скасування пункту 8 рішення 49 сесії 5 скликання Мукачівської міської ради від 20 серпня 2009 року № 1023 про затвердження акту комісії від 18 серпня 2009 року зовнішнього обстеження земельної ділянки [PERSON] по вул. Л. Чайкіної, 34, та про встановлення межі землекористування між домоволодіннями по вул. Л. Чайкіної, № 32, та № 34 згідно кадастрового плану виготовленого ТОВ «ГТЗ-Сервіс» (2008 р.) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (2007 р.); визнання недійсним та скасування державного акту серії ЯИ № 015679 від 19 жовтня 2009 року на право власності на земельну ділянку розташовану по вул. Л. Чайкіної, 32, в м. Мукачево загальною площею 0,0587 га, кадастровий номер 2110400000:01:009:0227, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, виданий на імя [PERSON] на підставі рішення 38 сесії 4 скликання Мукачівської міської ради від 17 січня 2005 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 010923900871; скасування державної реєстрації цього державного акту , позивач обрав законний та належний спосіб захисту своїх прав. Це узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі за № 6-319цс15. Інші судові рішення, які ухвалювалися судами у справах між цими ж сторонами у рамках інших судових проваджень, копії яких наявні в матеріалах цієї судової справи, вказаних вище висновків суду не спростовують, оскільки стосуються інших фактів і обставин та ухвалювалися за результатами розгляду позовних вимог, заявлених з інших правових підстав. Апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року слід скасувати, ухваливши у справі нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Враховуючи викладене,

Outcome: approved