Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В грудні 2016 року уточнив свої позовні вимоги. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він є рідним сином [PERSON], яка 21.07.2001 року уклала шлюб із [PERSON], змінивши прізвище на «Цимбой». [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру належала квартира [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя. 29.12.2001 року померла його мати, [PERSON] Після її смерті [PERSON] залишився мешкати в квартирі разом із вітчимом, [PERSON] та мешкав із ним спільно по день смерті спадкодавця [PERSON] 26.05.2015 року. Позивачу стало відомо, що власником квартири є [PERSON], яка отримала свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. Просить суд визнати свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане на імя [PERSON] недійсним, визнати факт мешкання однією родиною більше ніж 5 років [PERSON] та [PERSON], визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] В грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 05.10.2016 року вона є власником квартири [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя. 26.10.2016 року вона зареєструвала рішення суду в відділі реєстрації Юридичного департаменту Маріупольської міської ради за №106543121423. Відповідач [PERSON], який є сином померлої дружини спадкодавця [PERSON], був зареєстрований в квартирі 25.07.2003 року за заявою колишнього власника. [PERSON] в належній їй квартирі не мешкає з 2014 року в звязку із участю в захопленні адміністративних будівельна території м. Маріуполь в складі сепаратистських угруповань. Його постійним місцем мешкання є Російська Федерація. Особистих речей в квартирі не має, він не несе витрат на утримання нерухомості. Просила визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не зявився. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполь від 03.04.2017 року позов [PERSON] залишений без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні участі не брали. В письмових заявах позовні вимоги [PERSON] не визнали, зустрічний позов підтримали в повному обсязі, просили розглянути справу за їхньої відсутності, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкодавець [PERSON] помер 26.05.2016 року (т. 1, а. с. 5) За життя спадкодавцю належала квартира [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполь (а. с. 10-13). Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із рідною матірю [PERSON], [PERSON], з 21 липня 2001 року по 29 грудня 2001 року (а. с. 9) За правилами ч. 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполь №266/3623/16-ц від 05 жовтня 2016 року встановлено, що [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON] з січня 2004 року по день смерті останнього 26.05.2015 року та визнано право власності на квартиру [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполь в порядку спадкування за законом, згідно з яким власником нерухомого майна стала [PERSON] (т. 2, а.с. 5-7, 9-11, 12). Відповідно з положеннями ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. [PERSON] був зареєстрований в належній [PERSON]Г, квартирі, за життя спадкодавця [PERSON] на підставі правовстановлюючих документів 25 липня 2003 року (а. с. 3). З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що [PERSON] 03 серпня 2014 року перетнув державний кордон України в напрямку «Виїзд», перетинів державного кордону в напрямку «Вїзд» з зазначеної дати не було (т.2, а. с. 33) Вказана відповідь дає суду підстави зробити висновок про відсутність [PERSON] на території України з 03 серпня 2014 року та доводить відсутність в нього права вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, оскільки він не мешкав на момент відкриття спадщини з спадкодавцем та не звернувся до нотаріальної контори в встановленому законом порядку. [PERSON] доведено той факт, що вона є власником квартири [ADDRESS], [PERSON] згідно наданих суду доказів, відсутній в квартирі більше одного року, його особистих речей в квартирі не має та витрат по її утриманню він не несе, перебуваючи за межами території України. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Outcome: approved