Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

В інтересах держави в особі Управління фінансів Маневицької районної державної адміністрації до суду звернувся прокурор із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що згідно кримінального провадження за № 12016030160000427 від 23 жовтня 2016 року, 23 жовтня 2016 року приблизно о 00 годин 50 хвилин неповнолітній [PERSON], не маючи посвідчення водія, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував технічно несправним мотоциклом марки «Мінськ» ММВЗ-3.112, реєстраційний номерний знак «9806ВНВ», який не був зареєстрований в установленому законом порядку і який належить йому на праві приватної власності, по автодорозі Луцьк-Маневичі-Любешів Київ-Ковель зі сторони с. Довжиця, в напрямку с. Велика Яблунька Маневицького району Волинської області. Під час руху здійснив наїзд на неповнолітнього [PERSON] Під час даної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні, загальна вартість якого становить 2 947 гривень. Так як законним представником неповнолітнього відповідача добровільно не відшкодовано кошти, витрачені управлінням фінансів Маневицької РДА на лікування [PERSON], просять позов задовольнити та стягнути із законного представника неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] кошти в сумі 2 947 гривень, витрачених закладом охорони здоровя на лікування потерпілого. В даному судовому засіданні прокурор Власюк М.С. позов підтримала, просила задовольнити. Управління фінансів Маневицької районної державної адміністрації свого представника для участі в розгляді справи не направили, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи. Під час розгляду справи відповідач, його законний представний, кожен зокрема, позов визнали та не заперечували щодо його задоволення. Заслухавши пояснення прокурора, відповідача та його законного представника, кожного зокрема, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 22 лютого 2017 року неповнолітнього [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито у звязку з примиренням винного з потерпілим (а.с. 9-10). Із вказаного судового рішення вбачається, що під час даної пригоди потерпілий, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 74 від 03 листопада 2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівої ліктьової кістки; забійно-рваної рани лівої завушної ділянки голови; множинних забоїв мяких тканин і осаднення шкіри і кінцівок, які за ступенем тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоровя (більше 21 дня) належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ № 6 від 17 січня 1995 року). Довідкою Маневицької ЦРЛ № 151/15-10/2-17 від 30 січня 2017 року підтверджено, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 23 жовтня 2016 по 02 листопада 2016 року протягом 10 ліжко днів. Загальна вартість лікування становить 2 947 гривень (а.с. 7-8). Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 7 липня 1995 року сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що законним представником неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] кошти, витрачені на лікування потерпілого добровільно на момент проведення судового засідання не відшкодовано, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, із законного представника відповідача слід стягнути 640 гривень судового збору.

Outcome: approved