Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

В лютому 2017 року керівник Бориспільської місцевої прокуратури, діючи в інтересах держави в особі ДП «Бориспільський лісгосп» та Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що рішенням КП БРР Бориспільського районного «Бюро технічної інвентаризації» №31854215 від 13 жовтня 2016 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,2617 га з кадастровим номером 3220884001:01:038:0034 з цільовим призначенням для обслуговування господар-ських будівель і споруд, розташовану в с. Іванків Бориспільського району. Водночас, межі цієї земельної ділянки накладаються на землі лісогосподарського призначення, що пере-бувають у постійному користуванні ДП «Бориспільський лісгосп» та розташовуються в кварталі №36 Старинського лісництва. Перед тим, як передати земельну ділянку у влас-ність відповідача, цей обєкт нерухомого майна не вилучався з постійного користування ДП «Бориспільський лісгосп». Крім того, рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки на таке, що не повязано з веденням лісового господарства, органами виконавчої влади не приймалось. Ці обставини свідчать про те, що державна реєстрація за відповідачем права власності на земельну ділянку була проведена з істотними порушеннями земельного та лісового законодавства. Тому керівник Бориспільської місцевої прокуратури просить суд визнати недійсним рішення №31854215 від 13 жовтня 2016 року та витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі ДП «Бориспільський лісгосп» земельну ділянку площею 1,2617 га з кадастровим номером 3220884001:01:038:0034 з цільовим призначенням для обслуго-вування господарських будівель і споруд, розташовану в с. Іванків Бориспільського району. У судовому засіданні прокурор Шмаль В.В. та представник ДП «Бориспільський лісгосп» [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. Представник Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мислив-ського господарства не зявився у судове засідання та надіслав клопотання (а.с.44), в якому він підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності. [PERSON] визнає позов та посилається на те, що межі придбаної ним земельної ділянки насправді накладаються на землі лісогосподарського призначення. Тому він не заперечує проти задоволення позову. Представник КП БРР «Бюро технічної інвентаризації» також не зявився у судове засідання. Він у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення прокурора, представника позивача та відповідача, а також дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 27 листопада 2008 року (а.с.62-65) за [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку площею 1,7326 га без кадастрового номеру з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель і споруд, розташовану в с. Іванків Бориспіль-ського району. 21 грудня 2009 року на підставі цього судового рішення відповідачу був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №701505 (а.с.66-67). У такий спосіб [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 1,7326 га з кадастровим номером 3220884001:01:038:0023 з цільовим призначенням для обслуго-вування господарських будівель і споруд, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району. Водночас, на підставі заяви відповідача (а.с.88) цей обєкт нерухомого майна був поділений на три земельні ділянки площею 1,2617 га, 0,0886 га та 0,3823 га з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель і споруд, розташовані в с. Іванків Бориспільського району. Зокрема, рішенням КП БРР Бориспільського районного «Бюро технічної інвентари-зації» №31854215 від 13 жовтня 2016 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,2617 га з кадастровим номером 3220884001:01: 038:0034 з цільовим призначенням для обслуговування господарських будівель і споруд, розташовану в с. Іванків Бориспільського району. Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №73855587 від 24 листопада 2016 року (а.с.13-15). Відповідно до ч.1 ст.57 ЗК України земельні ділянки лісогосподарського призначен-ня за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надають-ся в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподар-ським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господар-ства. Згідно з ч.5 ст.116 цього ж Кодексу земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Як вбачається з ч.1 ст.57 ЛК України, зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не повязаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого само-врядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування. З фрагментів з публічної кадастрової карти України (а.с.17-19) вбачається, що межі земельної ділянки відповідача накладаються на землі лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні ДП «Бориспільський лісгосп» та розташовуються в кварталі №36 Старинського лісництва. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що перед передачею земельної ділянки у власність [PERSON] цей обєкт нерухомого майна вилучався з постійного користування ДП «Бориспільський лісгосп». Ця обставина свідчить про те, що державна реєстрація за відповідачем права власності на земельну ділянку суперечить ч.1 ст.57 та ч.5 ст.116 ЗК України. Крім того, відсутні докази на підтвердження того, що органами виконавчої влади або органами\~місцевого самоврядуванняприймалось рішення про зміну цільового призначен-ня спірної земельної ділянки на таке, що не повязано з веденням лісового господарства. Ця обставина додатково свідчить про порушення ч.1 ст.57 ЛК України. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності належить визнати недійсним рішення №31854215 від 13 жовтня 2016 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 1,2617 га з кадастровим номером 3220884001:01:038:0034 з цільовим призначенням для обслуговування господар-ських будівель і споруд, розташовану в с. Іванків Бориспільського району. Відповідно до ст.388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Встановлено, що у звязку з визнанням недійснім рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку у [PERSON] припинилось право власності на цей обєкт нерухомого майна. Ця обставина свідчить про те, що відповідач володіє спірною земельною ділянкою без жодної правової підстави. З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення права позивача на землю допустимо витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі ДП «Бориспільський лісгосп» земельну ділянку площею 1,2617 га з кадастровим номером 3220884001:01:038:0034 з цільовим призначенням для обслуго-вування господарських будівель і споруд, розташовану в с. Іванків Бориспільського району. Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Безумовно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння [PERSON] є прямим втручанням держави у право відповідача на мирне володіння його майном. Водночас, таке втручання є не тільки виправданим, але і вкрай необхідним для відновлення законності та порушеного права ДП «Бориспільський лісгосп». Досягнення вказаних цілей становить суспільний інтерес, що превалює над індивідуальними правами відповідача. Суд вважає, що ці обставини є додатковою, але не менш вагомою підставою для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що прокуратура Київської області, якій підпорядкований керівник Бориспільської місцевої прокуратури, сплатила судовий збір в розмірі 17946 гривень 44 копійок. Ця обставина підтверджується платіжними дорученнями №3057 від 27 грудня 2016 року та №230 від 14 лютого 2017 року (а.с.29, 30). Предявлений позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь прокуратура Київської області належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 17946 гривень 44 копійок.

Outcome: approved