Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

В квітні 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про втрату права на користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивачі вказали, що вони являються співласниками будинку по [ADDRESS], що знаходиться в с. Біла Чортківського району. Та мають визначені частки кожен по 1/5, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зареєстрованого в електроному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 28 березня 2007р. Також зроблений відповідний реєстровий напис Чортківським обласним комунальним міжрайонним БТІ в реєстрові книзі №5 за реєстровим номером 734. 1/5 частина житлового будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS], яка належала батькові, [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Білівською сільською радою), згідно рішення суду №1916/915/2012 від 22 березня 2012 р., яке 03.04.2012р. вступило в закону силу визнана за [PERSON] в порядку спадкування за законом. [PERSON], колишня дружина [PERSON], та - [PERSON], дочка колишньої дружини зареєстровані у вказаному житловому будинку, однак насправді вони там не проживають напротязі двох років. Факт їхньої реєстрації у будинку створює зайві клопоти з комунальними платежами, оформленням субсидії та обмежує їх права щодо володіння, користування і розпорядження майном. Тому вони просять визнати [PERSON], [PERSON] таким, що втратили право на користування житловим будинком по [ADDRESS]. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Від позивачів [PERSON] та [PERSON] надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди позивачів та їх представник, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивачів, їх представника, свідка, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співласниками будинку по [ADDRESS], що знаходиться в с. Біла Чортківського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 28 березня 2007р. Також зроблений відповідний реєстровий напис Чортківським обласним комунальним міжрайонним БТІ в реєстрові книзі №5 за реєстровим номером 734. 1/5 частина житлового будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS], яка належала батькові, [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Білівською сільською радою), згідно рішення суду №1916/915/2012 від 22 березня 2012 р., яке 03.04.2012р. вступило в закону силу визнана за [PERSON] в порядку спадкування за законом. Відповідно до довідки Білівської сільської ради №400 від 27.03.2018р., виданої сільським головою [PERSON], в скла сім'ї входить: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], дружина [PERSON]; [PERSON], [INFO], дочка [PERSON]; [PERSON], [INFO], брат; [PERSON], [INFO], племінник; [PERSON], [INFO], племінник; [PERSON], [INFO], колишня дружина [PERSON]; [PERSON], [INFO]., дочка колишньої дружини. Відповідно до Акта обстеження проживання від 26 березня 2018р., складеного депутатом Білівської сільської ради, [PERSON] та її дочка, [PERSON], в с. Біла по [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають на протязі двох років. Згідно відмітки в паспорті та свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07 червня 2016 року. Свідок [PERSON] суду підтвердила, що дійсно [PERSON] та її дочка [PERSON] не проживають у житловому будинку більше двох років, власником якого на даний час є позивачі, особистих речей та іншого майна в будинку не утримують. Отже, вищезазначеними доказами підтверджується, що позивачі є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Тернопільської області і в цьому будинку значиться зареєстрованими колишня дружина [PERSON] - відповідачка [PERSON] та її дочка від першого шлюбу [PERSON], які фактично в будинку не проживають і ним не користуються. Згідно ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не користується вказаним житлом понад рік, перестала бути членом сім'ї позивачів з 07 червня 2016 року, а тому можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачі без поважних причин не користується житлом понад один рік. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивачів понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved