Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В лютому 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Чернігівської міської ради в якому просила визнати незаконним рішення Чернігівської міської ради 24 сесії 6 скликання від 31 серпня 2012 року «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва та будівництва індивідуального гаража», яким передано безоплатно у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га за адресою [ADDRESS], визнати незаконним державний акт серії ЯМ №247773 на право власності на дану земельну ділянку, виданий на ім'я [PERSON] та зареєстрований 04 жовтня 2012 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №741010001001745 від 08 листопада 2012 року та скасувати його державну реєстрацію, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення та видачі свідоцтва не враховані дані щодо її землекористування, в результаті чого відбулась накладка земельних ділянок та були порушені її права. В березні 2013 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов, в якому просив зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди для установлення огорожі і користування земельною ділянкою згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №247773 виданого Чернігівською міською радою 08 листопада 2012 року, посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] після смерті батьків самовільно почала розширювати межі земельної ділянки, спорудила тимчасову огорожу в посередній близькості від його будинку, чим позбавила його права доступу та користування земельною ділянкою і вільного в'їзду на земельну ділянку. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 грудня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON], Чернігівської міської ради задоволено, визнано незаконним п.1.23 рішення Чернігівської міської ради 24 сесії 6 скликання від 31 серпня 2012 року «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), введення садівництва та будівництва індивідуального гаража», яким передано безоплатно у власність [PERSON], земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); визнано недійсним державний акт серії ЯМ № 247773 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться в [ADDRESS], виданий на ім'я [PERSON], та зареєстрований 04 жовтня 2012 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 741010001001745 від 08 листопада 2012 року та скасовано його державну реєстрацію; стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 2072 грн.,70 коп. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користування земельною ділянкою відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням [PERSON] та Чернігівська міська рада звернулись до суду з апеляційними скаргами. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову [PERSON] і задовольнити його зустрічний позов, посилаючись на те, що судом неправильно досліджені і оцінені докази зібрані по справі. Доводи скарги [PERSON] зводяться до того, що при виділенні земельної ділянки площею 0,25 га [PERSON], яка є бабусею позивачки-відповідачки, не було визначено її межі, не було встановлено межі і при отриманні спадщини батьками [PERSON], та й сама спадкоємець [PERSON] не оформила своє право користування земельною ділянкою, як встановлено законом при отриманні спадщини. Також апелянт зауважує, що при виділенні йому в користування даної земельної ділянки, згідно довідки управління земельних ресурсів, земельна ділянка відносилась до земель запасу Чернігівської міської ради. Крім того, апелянт звертає увагу, що судом не було прийнято до уваги вимоги ст.30 ЗК України, що право користування земельною ділянкою при переході цього права на будівлю посвідчується сільською радою, що також не було зроблено позивачкою-відповідачкою. В апеляційній скарзі Чернігівська міська рада просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі у зв'язку з тим, що судом неповно встановлено обставин справи, не надано оцінки всім доказам, порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, представник Чернігівської міської ради зазначає, що судом не було застосовано положення ст.118 ЗК України де зазначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Також, вказує, що позивачем не надано документів, що у відповідності до ст.126 ЗК України, посвідчують право на земельну ділянку по [ADDRESS], тому посилання на те, що відсутність погодження позивача у акті погодження меж порушують права [PERSON] та її інтереси є безпідставними, що [PERSON], в свою чергу, набув права власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку. Апелянт звертає увагу сущу, що [PERSON], спадкодавець позивачки-відповідачки, отримавши згідно договору дарування від своєї матері будинок по [ADDRESS] не оформила право користування земельною ділянкою, а отже право не перейшло до її спадкоємців. Крім того, апелянт зазначив, що в матеріалах справи відсутній акт винесення меж земельної ділянки [PERSON] в натурі чи будь-який інший документ, який би визначав місце знаходження і конфігурацію даної земельної ділянки. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] та відмовляючи у задоволенні позовних вимог [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що при виготовленні земельної технічної документації була допущена помилка - приватним підприємством «Десна-Експерт-М» було виготовлено земельно-технічну документацію на земельну ділянку по [ADDRESS] без врахування того, що земельна ділянка на межі від А до точки Д перебуває у користуванні [PERSON], а не відноситься до земель запасу Чернігівської міської ради. Однак, з такими мотивами не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що бабусі позивачки-відповідачки [PERSON] - [PERSON] надавалося право приватної власності на земельну ділянку площею 0,25 га, згідно книги реєстрації права приватної власності громадян на земельні ділянки Новоселівської сільської ради народних депутатів Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується копією довідки Улянівської сільської ради від 31 березня 2004 року, а також копіями земельної шнурової книги за 1979-1988 роки, господарської книги № 7 Новоселівської сільської ради за 1996-2000 роки, земельнокадастрової книги колгоспу ім.Калініна, с.Новоселівка, Чернігівського району (а.с.174 том 1, 135-138 том 2). Відповідно до копії довідки виданої виконкомом Улянівської сільської ради №1140 від 12 листопада 2009 року згідно записів земельнокадастрової книги колгоспу ім.Калініна, с.Новоселівка, Чернігівського району Чернігівської області (стор.62 №4) [PERSON] дійсно отримала земельну ділянку площею 0,25 га (протокол №1 від 08.02.1986 року) призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в с.Півці - на даний час м.Чернігів (а.с.175 т.1). Згідно із дублікатом свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, [PERSON] належав будинок [ADDRESS] на праві власності (а.с.243 т.1). [PERSON] подарувала належний їй на праві власності будинок [ADDRESS] [PERSON], що підтверджується договором дарування від 05.11.1993 року. Відповідно до ч.1 ст.30 ЗК України (в редакції на час укладання договору дарування) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічені випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу (ч.4 ст.30 ЗК України). Згідно зі ст.23 ЗК України (в редакції на час укладання договору дарування) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. [PERSON] право користування зазначеною земельною ділянкою не оформила у встановленому законом порядку. Відповідно до законодавства спадщина - це сукупності прав та обов'язків спадкодавця, які переходять після його смерті до спадкоємців. Враховуючи той факт, що [PERSON] не оформила право користування земельною ділянкою, зазначене право не перейшло до її спадкоємців. [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом від 30 січня 1996 року отримали у спадок після смерті [PERSON] в рівних частках житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.6 т.1). В подальшому, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 травня 2003 року [PERSON] отримала у спадок після смерті [PERSON] 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку (а.с.7 т.1). Право власності за [PERSON] зареєстроване комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» 13 травня 2008 року (а.с.8 том.1). Відповідно до копії плану домоволодіння [ADDRESS], зміни в який вносились 12 лютого 2008 року межі земельної ділянки [PERSON] з боку вулиці Юдашкіна мають протяжність 12,2 м та 15,25 м, зазначено, що площа земельної ділянки складає 2390 кв.м. (а.с.9 т.1). Згідно висновку земельно-технічної експертизи № 23-13С від 10 жовтня 2013 року, на який посилається суд перші інстанції, експерт встановив фактичні межі земельних ділянок та виявив накладення земельних ділянок, експерт проводив дослідження на підставі Державного акту на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (серія ЯМ № 2477731 виданого на ім'я [PERSON]) та фактичного користування позивачем земельною ділянкою по [ADDRESS] При цьому експерт зазначив, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, якою користується позивач відсутні. Також в матеріалах справи відсутній акт винесення меж земельної ділянки в натурі, чи будь-який інший документ, який би визначав місце знаходження і конфігурацію земельної ділянки по [ADDRESS] За даних обставин висновок експерта не може слугувати обґрунтуванням факту, що оскаржуваним рішенням Чернігівської міської ради, яким передана у власність [PERSON] земельна ділянка, порушено права позивача. Відповідно до копії архівної довідки Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області в архівному фонді Новоселівської сільської ради Чернігівського району міститься протокол виконавчого комітету №4, рішення №16 від 25 квітня 1998 року «Про приватизацію земельних ділянок» в якому виконком сільської ради вирішив передати у приватну власність безоплатно земельну ділянку розміром 0,20 га. [PERSON] для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.75 т.1). Згідно із копією рішення Ульянівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 25 жовтня 1997 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,20 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що знаходиться в с.Півці, по вул.Школьна (а.с.40 т.1). [PERSON] звернувся із заявою до Чернігівської міської ради про передачу у власність земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою [ADDRESS] (а.с.100 т.1). У вересні 2011 року було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвічують право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га. [PERSON]. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] в адміністративних межах Чернігівської міської ради, при цьому в збірному кадастровому плані на вказану земельну ділянку вказано що земельна ділянка від літери Д до літери А є землями запасу (а.с.96-123 т.1). Відповідно до копії листа ПП «Десна-Експерт-М» стосовно звернення [PERSON] з претензією щодо межі земельної ділянки визначеної на плані літерами Д-А по [ADDRESS] переданої [PERSON] повідомлено управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, що план складений МБТІ 08.08.2000 року можливо не враховує раніше прийнятих рішень про передачу земельної ділянки у власність гр.[PERSON] Виконавцем робіт було проінформовано замовника про порядок погодження меж земельної ділянки, проте він посилаючись на довідку Деснянської районної у м.Чернігові ради від 03.11.2011 року № 172 вирішив самостійно узгоджувати матеріали документації із землеустрою (а.с.130 т.2). Згідно із витягом із рішення Чернігівської міської ради від 31.08.2012 року «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва та будівництва індивідуального гаража» [PERSON] було передано у власність безоплатно земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер 7410100000:02:054:5846 [ADDRESS] (а.с .157 том. 1). В листопаді 2012 року [PERSON] було видано державний акт серії ЯМ №247773 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в якому зазначено, що від точки А до точки Д знаходяться землі Чернігівської міської ради (а.с.17 т.1). Також, відповідно до листа Управління держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області відповідно до кадастрових карт земельна ділянка в точках від А до точки Д станом на 08 листопада 2012 року відносилася до земель запасу (а.с.133, 143 т.2). Згідно із актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 25 грудня 2012 року державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області встановлено, що під час оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] не враховані дані землекористування [PERSON], відповідно до генерального плану технічного паспорта Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації на житловий будинок [ADDRESS] у м.Чернігові, в результаті чого відбулась накладка частини земельної ділянки на земельну ділянку, якою фактично користується [PERSON], на час приватизації земельної ділянки [PERSON] рішення про вилучення земельною ділянки Чернігівською міською радою не приймалося. Проте, відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно зі ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян, відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України, провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальне сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатні передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 га. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регулюється ст.118 ЗК України. Зокрема передбачено, що рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячній строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Постановляючи рішення про задоволення позову по даній справі судом першої інстанції не було застосовано положення вищевказаної статті, які підлягали застосуванню, що є порушенням норм матеріального права при прийнятті рішення. Відповідно до Інструкції про порядок складання, участі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43, розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів (п.1.15 Інструкції). Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,1000 га гр.[PERSON] по [ADDRESS] розроблено і складено ПП «Десна-Експерт-М». Технічна документація отримала позитивні висновки (а.с.63-75 т.1). Згідно з пунктом 1.16 зазначеної вище Інструкції та ст. 56 ЗУ «Про землеустрій» (у редакції на час складання документації), технічна документація зі складання державного акту про право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою включає, зокрема, кадастровий план ділянки, складений за результатами зйомки. Статтею 198 ЗК України передбачено, що кадастрова зйомка включає в себе, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 травня 2003 року [PERSON] отримала у спадок після смерті [PERSON] 1/2 частину житлового дерев'яного будинку з надвірними господарськими спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.7 т.1). Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Проте позивачем не надано документів, що у відповідності до ст.126 ЗК України, посвідчують право на земельну ділянку по [ADDRESS], тому посилання на те, що відсутність погодження позивача у акті погодження меж порушують її права та інтереси є безпідставними.

Outcome: approved