Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідачка та її неповнолітні діти зареєстровані в будинку по [ADDRESS]. Однак вони не користується цим майном більше трьох років. Відповідачка не приймає участі в утриманні майна. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачка не бажає. Це змушує позивачку звернутися до суду з відповідним позовом. Покликаючись на положення ЦК України, ЖК України позивачка просить суд задоволити позов, яким визнати відповідачку та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в будинку, що належить позивачці. В судове засідання позивачка не з'явилася. Згідно поданої заяви, позов підтримує та просить суд справу розглядати без її участі. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю та пояснив суду про обставини, що описані вище. додав, що відповідачка разом з дітьми вибула з помешкання позивачки та постійно проживає за іншою адресою. Відповідачка повторно не з'явилася в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачці на праві приватної власності належить будинковолодіння [ADDRESS]. В цьому будинку зареєстрована відповідачка та її неповнолітні діти. Вже понад три роки відповідачка разом з дітьми не проживають у згаданому будинковолодінні. В судовому засіданні не були здобуті докази того, що відповідачка та її діти користуються електроенергією, газом, іншими комунальними послугами; проживають в цьому будинку. Також не добуто доказів того, що відповідачка приймає участь в утриманні будинку (фізично, чи грошовими коштами); сплачує комунальні платежі. Свідок [PERSON] підтвердив те, що вже близько трьох років [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана обставина також підтверджується актами обстеження від 30.07.2013 року та від 17.08.2013 року. Згідно відповіді відділення поштового зв'язку судова кореспонденція, яка надсилалася для відповідачки на адресу: [ADDRESS], доставлялася за її фактичним місцем проживання: [ADDRESS] Представник органу опіки і піклування Рівненської районної державної адміністрації вказала, що спілкувалася з відповідачкою [PERSON], та повідомила їй про розгляд судової справи. Але відповідачка висловила байдужість щодо вирішення даної справи. Однак, задля дотримання й захисту прав малолітніх дітей орган опіки і піклування Рівненської райдержадміністрації не заперечує проти часткового задоволення позову стосовно визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням; в іншій частині - щодо визнання втративши ми право на користування цим приміщенням дітей - заперечує проти його задоволення. Згідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно до частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Між сторонами не укладалися угоди щодо порядку користування будинковолодінням. Позивачка та відповідачка більше трьох років не ведуть спільне господарство. Відповідачка та її діти не користується будинком понад три роки, виїхали на інше постійне місце проживання. Суд зважає на положення статті 405 ЦК України, згідно з якими член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, за змістом статтей 64, 156 ЖК України відповідачка не є членом сім'ї позивачки з того часу, як залишила її помешкання. Про інші виключення, як на те наголошується в ст. 405 ЦК України, не було встановлено. Таким чином відповідачка та її неповнолітні діти втратили право на користування житловим приміщенням, що належить позивачці. Оскільки місцем проживання неповнолітніх дітей є місце проживання їх батьків, то позов повинен бути задоволений повністю. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved