Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 24 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №108. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Причиною звернення до суду стало те, що між ними постійно виникають сварки на побутовому грунті, зокрема і через невмотивовані ревнощі. Чоловік не виконує обов`язків по утриманню домашнього господарства, ніде не працює, часто не ночує вдома і не повідомляє причини відсутності. У них різні поняття про сім`ю та її матеріальні та духовні цінності. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, стали чужими людьми. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 26.06.2020 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених у позові, який просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, показав, що має намір зберегти сім`ю. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 24 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №108, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до ухвали Дубенського міськрайонного суду від 08.02.2021 сторонам було надано строк для примирення 3 місяці. Проте, позитивного результату це не дало. Позивачка просить шлюб розірвати. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не дав, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що спору відносно визначення місця проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у сторін немає, діти проживають з матір`ю, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їх проживати разом з матір`ю. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачкою долучено договір про надання правничої допомоги, ордер на надання правничої допомоги та розрахунок витрат на правничу допомогу, відповідно до якого нею сплачено 1000 грн. за правову допомогу. Позивачкою також сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України,

Outcome: approved