Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

в основу позовних вимог позивач зіслався на те, що відповідно до укладеного договору 78МК від 07 травня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 40000 грн. на термін до 07.05.2010 року. В забезпечення зобов'язань між позивачем та відповідачем [PERSON] 07.05.2008 року було укладено договір поруки 78МК. Позивач виконав умови договору у повному об'ємі, а відповідачі зі свого боку умови договору не виконують. Так згідно уточнених позовних вимог станом на 15.03.2016 року заборгованість відповідачів складає 77758,41 грн. Відповідачі умови договору не виконують, порушують договірні зобов'язання, в зв'язку з чим виникла заборгованість і банк змушений звернутися до суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та суду пояснив, що позовні вимоги позивача підставні, строків позовної давності не пропущено, а тому просить позов задоволити у повному об'ємі. Представник відповідач [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що дійсно відповідач [PERSON] згідно договору 78МК укладеного 07.05.2008 року отримав 40000 грн позики. В забезпечення позову його дружина [PERSON] уклала 07.05.2008 року договір поруки 78МК. Однак рішенням Рожнятівського районного суду від 05.05.2010 року з відповідачів по справі у солідарному порядку стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 53362,09 грн. та судові витрати по справі. Після винесення рішення судом, відповідачі частково сплатили визначену рішенням суду заборгованість, однак у повному обсязі її не погасили. 18.09.2015 року позивачем було направлено відповідачам повідомлення, в якому вказано про існування заборгованості по кредитному договору №78МК від 08.07.2008 року в розмірі 119848,75 грн. Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 78МК 29.12.2015 року, а тому ним пропущено строк позовної давності звернення з позовом до суду, у зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча завчасно і належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Копіями кредитного договору та договору поруку №78МК від 07 травня 2008 року /а.с.8-12/ підтверджено, що він був укладений між сторонами, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 44000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, а відповідач [PERSON] виступила поручителем по даному кредитному договору. Копією рішення Рожнятівського районного суду від 05.05.2010 року/а.с.36-37/ підтверджено, що з відповідачів у солідарному порядку стягнуто заборгованість по кредитному договору №78МК в розмірі 53362,09 грн. та судові витрати по справі. Розрахунком заборгованості за договором №78МК від 07.05.2008 року/а.с.135-137/ підтверджено, що відповідачі частково погасили заборгованість по рішенню Рожнятівського районного суду від 05.05.2010 року. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих що є в матеріалах справи не існує. Згідно ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.ст.256-261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У судовому засіданні встановлено, що починаючи з 05.05.2010 року, тобто з моменту винесення рішення Рожнятівським районним судом про стягнення заборгованості з відповідачів по справі за кредитним договором №78МК від 07.05.2008 року, позивачу було відомо про порушення його права. Тобто починаючи з 05 травня 2010 року почався перебіг строку позовної давності, коли позивач мав право звернутись до суду за захистом свого права, а він звернувся з позовом із пропуском строків позовної давності, жодних причин пропуску цього строку позивачем не наведено. Таким чином, враховуючи положення вищевказаних законів, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позову в зв'язку із пропуском строків позовної давності. На підставі ст.ст.252-256, 259, 261525, 526, 530, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed