Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

В квітні 2017р. позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.05.2013р., яка станом на 23.02.2017р. склала в загальній сумі 17144 грн. 14 коп., в тому числі: 2099 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 13751 грн. 94 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 792 грн. 58 коп. штраф (процентна складова), також просить стягнути понесені ним судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов вищезазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, що і стало підставою для звернення Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з позовом до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, який був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, з підтвердженням позовних вимог та не запереченням проти ухвалення заочного рішення по справі. [PERSON] помер 21.06.2017р., про що вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ЖД №493774, виданого 26.06.2017р. Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно повідомлення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 10.07.2017р. [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [INFO]. За ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 10.08.2017р. провадження у даній цивільній справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті 21.06.2017р. відповідача [PERSON] На підставі ухвали Теплодарського міського суду Одеської області від 06.02.2018р. провадження у справі поновлено. Згідно ухвали суду від 13.03.2018р. до участі у даній цивільній справі залучено правонаступників відповідача [PERSON], в зв»язку з його смертю, - його батьків: [PERSON], [PERSON], які є його спадкоємцями за законом першої черги, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України). Відповідачі: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, які повідомлялися належним чином про місце та час розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав. У відповідності до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017р. згідно Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-19 від 03.10.2017р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи проводиться за ЦПК України в редакції зазначеного Закону від 03.10.2017р. Як встановлено в судовому засіданні, 08.05.2013р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, було укладено договір №б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості. Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та відповідно останніх, Пам»ятки клієнта, Тарифів, з чим і погодився позичальник, зазначивши про це в заяві. Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку). Як визначається у п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 даних Умов та правил, клієнт зобовязався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії. У разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту. В порушення вимог кредитного договору №б/н від 08.05.2013р., [PERSON] не здійснював часткового погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість по кредиту. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором, станом на 23.02.2017р. загальна сума його заборгованості перед банком по кредиту складає 17144 грн. 14 коп., в тому числі: 2099 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 13751 грн. 94 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 792 грн. 58 коп. штраф (процентна складова). Як вбачається з повідомлень Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 10.01.2018р. та 30.01.2018р., після померлого 21.06.2017р. [PERSON] спадкова справа у даній нотаріальній конторі не відкривалася, згідно інформації зі Спадкового реєстру заповіт відсутній; крім того, жодні особи із заявами про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися. З повідомлення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 19.01.2018р. вбачається про те, що [PERSON], 05.11.1985р.н., був зареєстрований за адресою: [INFO]. За вказаною адресою також зареєстровані: батько - [PERSON]; мати - [PERSON]; сестра - [PERSON]; син сестри - [PERSON]. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за №112480357 від 01.02.2018р., відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, у зазначених Реєстрах щодо фізичної особи [PERSON] (ІН [NUMBER]), відсутні. Як вбачається з повідомлення Регіонального сервісного центру в Одеській області від 15.02.2018р., що надійшло на запит суду 20.02.2018р., згідно наявних баз даних АІС «Автомобіль» в Одеській області та ЄДР МВС України, станом на 13.02.2018р., інформація щодо зареєстрованих транспортних засобів за [PERSON], [INFO], відсутня. З повідомлення Відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.02.2018р., що надійшло на запит суду 16.03.2018р., вбачається про те, що згідно наявних Книг записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 01.01.2013р. за [PERSON] не зареєстровано право власності, користування на земельні ділянки на території м. Теплодар та Біляївського району Одеської області. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов»язковим для виконання сторонами. В частині 1 ст. 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Як визначає ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). За ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. На підставі вищевикладеного, незважаючи на той факт, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті сина [PERSON], та проживали разом із ним (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, отже в силу ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли її, так як протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявили про відмову від неї, суд повністю відмовляє в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON], як правонаступників [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.05.2013р. на загальну суму 17144 грн. 14 коп., оскільки в судовому засіданні не встановлено наявність належного померлому [PERSON] рухомого та/або нерухомого майна, одержаного його батьками у спадщину, в межах вартості якого спадкоємці задовольнили б вимоги кредитора, в даному випадку позивача ПАТ КБ «Приватбанк» (у відповідності до ст. 1282 ЦК України).

Outcome: dismissed