Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що [INFO] в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області померла його мати. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,9800 га, розташована на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області належна [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] Ще за життя мати склала заповіт, яким дану земельну ділянку заповіла позивачу, однак, коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], нотаріусом було відмовлено в цьому, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа (заповідальне розпорядження зроблено на сертифікат на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON], що не відповідає наданим у державному акті і паспортним даним позивача), а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] доводилася його матір'ю та визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгялд справи провести у його відсутності, позовну заяву підтримав. Представник Комаргородської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради Шевчук В.Г. надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької обалсті померла [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,9800 га, розташована на території Комаргородської сільської ради, посвідчена державним актом на право приватної власності на земелю серії [NUMBER], що підтверджується довідкою Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 766 від 22 квітня 2016 року. Крім того, в довіці зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем зазначеного майна залишився син - [PERSON], інших спадкоємців немає. (а.с. 8). Як вбачається з копії заповіту складеного 05 липня 2002 року, засвідченого секретарем Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області Кушнір М.М., позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом (а.с. 6). Згідно довідки № 1894 від 04 листопада 2016 року, виданої виконавчим комітетом Комаргородської сільської ради, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] вилучений і виданий взамін державний акт серії [NUMBER] за № 126 на підставі рішення Томашпільської РДА від 27 березня 2003 року (а.с. 10). Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії 023972, виданого 08 квітня 2003 року Томашпільською районною державною адміністрацією [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,9800 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (11). Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори, у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкуванян за заповітом після смерті [PERSON], [PERSON] відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (заповідальне розпорядження зроблено на сертифікат на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON], що не відповідає наданим у державному акті і паспортним даним позивача) (а.с.14). Як вбачається з повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 528/0116 від 06 грудня 2016 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] заведена за № 25/2016 року за заявою [PERSON] та [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку не видавалось (а.с. 20-27). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім того, позивач просить встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] є його матір'ю. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, як вбачаєтсья з копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 22 липня 1953 року, виданого Комаргородської сільською радою Томашпільського району Вінницької області прізвище позивача та його матері зазначено як «[PERSON] (а.с. 7). Таке ж прізвище зазначено і в заповідальному розпорядженні [PERSON] від 05 липня 2016 року зробленому на [PERSON] (а.с.6). Проте, в паспорті позивача його прізвище вказано як «Залізюк» (а.с. 4). Як вбачається з довідки № 767 від 22 квітня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] одна і та сама особа (а.с. 9). Факт, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача. Метою встановлення заявленого факту є реалізація своїх прав спадкоємцем, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved