Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

В лютому 2018 року Комунальне підприємство Камянської міської ради «Тепломережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем вказано, що [PERSON] має заборгованість за період з листопада 2007 року по листопад 2017 року на суму 17121,60 грн. за послуги з централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: м. Камянське, вул. 9 Травня, 13-56. Квартира в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням. Позивачем неодноразово були застосовані заходи для досудового врегулювання даних правовідносин, та відповідач сплатити борг відмовився. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 17121,60 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Судом вживалися заходи щодо її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована в квартирі за адресою: м. Камянське, вул. 9 Травня, 13-56, тривалий період часу не регулярно і не в повному обсязі сплачує послуги за опалення, що підтверджується розрахунком заборгованості з особового рахунку № 30585. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року №2633-IV. Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Частиною 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв. Частиною 3 ст. 20 вказаного Закону передбачено обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів і зазначений факт ним не спростовано. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника. Судом встановлено, що відповідач не виконував свої обов'язки по сплаті послуг за централізоване опалення в повному обсязі, у зв'язку з чим за період з листопада 2007 року по листопад 2017 року утворилась заборгованість на суму 17121,60 грн.

Outcome: approved