Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В поданій до суду заяві [PERSON] зазначає , що з 12 червня 2014 року він працював генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМ.Шевченка». Наказом № 36 від 03 червня 2016 року звільнений з роботи в зв»язку з грубим порушенням посадових обов»язків на підставі п.1 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України. Звільнення з роботи вважає незаконним та необґрунтованим. Підстав для звільнення з роботи не було. Він не допускав грубого порушення,як про це зазначається в оспорюваному наказі. Звільнення було проведене без законної на те підстави, тому згідно ст. 235 КЗпП України має бути поновлений на попередній роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Окрім того, йому завдана моральна шкода. Ця шкода полягає в приниженні його честі, гідності та ділової репутації, моральних стражданнях і переживаннях, втраті нормальних життєвих звязків, засобів до існування, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з наведених доводів розмір моральної шкоди визначив в сумі 19000 /дев»ятнадцять тисяч/ гривень. Просив суд поновити його на посаді генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМ.Шевченка»; стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 19000 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Представники відповідача позову не визнали. Послалися на те, що [PERSON] одноразово грубо порушив свої посадові обов»язки, що виразилося в умисних діях по розірванню договорів оренди земельних ділянок, укладених між ТзОВ ім.Шевченка та фізичними особами . Він не був вправі такі договори розривати без рішення зборів учасників Товариства. Рішення про звільнення з посади прийняте загальними зборами учасників Товариства 03 червня 2016 року на законних підставах. Заперечує спричинення шкоди позивачу в зв»язку із звільненням з посади. За клопотанням відповідачів провадження в справі зупинялося до вступу в законну силу рішення господарського суду в справі за позовом [PERSON] до ТзОВ ім.Шевченка про визнання недійсним рішення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю ім..Шевченка від 03 червня 2016 року, оформлене відповідним протоколом. Вислухавши позивача, представника позивача , представників відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов слід задовільнити частково виходячи з наступних мотивів. Згідно п.1 ч.1 ст. 41 КЗПП України звільнення з роботи допускається в випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінам. Представниками відповідача в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, що стверджували б факт одноразового грубого порушення позивачем трудових обов»язків. Є безпідставними доводи відповідача про те, що [PERSON], як генеральний директор Товариства, не мав права без погодженням із Виконавчим директором Товариства (загальними зборами Товариства) укладати господарські договори договори про розірвання договорів оренди. Зокрема, не відповідає нормам законодавства, статуту товариства твердження відповідача про те, що для укладення договорів про розірвання договорів оренди є необхідною згода Загальних зборів. Стаття 145 ЦК передбачає, що \~вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим\~законом\~і статутом товариства. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань. Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» господарське товариство може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом. Якщо господарське товариство створюється та діє на підставі модельного статуту, в рішенні про його створення, яке підписується усіма засновниками, зазначаються відомості про вид товариства, його найменування, місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, склад засновників та учасників, розмір статутного (складеного) капіталу, розмір часток кожного з учасників, порядок внесення ними вкладів, а також інформація про провадження діяльності на основі модельного статуту. Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Згідно п.8.1. Статуту ТзОВ «Ім. Шевченка» у Товаристві створюється одноособовий виконавчий орган Генеральний директор, який підзвітний Загальним зборам Учасників і відповідає за діяльність Товариства та покладені на нього завдання. Відповідно до п. 8.2. Статуту Товариства генеральний директор вирішує всі питання поточної діяльності Товариства за винятком тих, які належать до компетенції Загальних зборів Учасників. Зокрема, Генеральний директор самостійно вчиняє від імені Товариства будь-які правочини з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 7.1.2 цього Статуту та забезпечує їх виконання. Вчинення правочинів щодо придбання, відчуження, передачі в найм, управління нерухомого майна, а також інших основних засобів балансовою вартістю більше 20\~000 гривень, укладення договорів застави, поруки, гарантії або будь-яких інших правочинів на суму більше 20\~000 гривень потребує обовязкової попередньої письмової згоди Виконавчого директора Товариства. У випадку відсутності особи, яка обіймає таку посаду у товаристві, перераховані правочини підлягають попередньому погодженню Загальними зборами учасників Товариства. П. 7.1.2 передбачає, що до виключної компетенції Загальних зборів Учасників належить питання: г)затвердження будь-яких правочинів, сума яких перевищує 10 млн. гривень; с).у випадку відсутності особи, яка обіймає таку посаду Виконавчого директора Товариства погодження (визначення умов) правочинів щодо придбання, відчуження, передачі в найм, управління нерухомого майна, а також інших основних засобів балансовою вартістю більше 20\~000 гривень, укладення договорів застави, поруки, гарантії або будь-яких інших правочинів на суму більше 20\~000 гривень. Згідно з вказаним пунктом Статуту затверджуються Загальними зборами учасників лише правочини, сума яких становить понад 10\~000 000 гривень. Жоден із договорів про розірвання договорів оренди земельних ділянок на таку суму не був укладений, а тому не потребував затвердження Загальними зборами учасників. Розірвання договорів відповідає вимогам земельного законодавства Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно до ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Згідно ст.202 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правовочинів. Договір є дійсним до тих пір, поки його недійсність не буде встановлена судом. Жоден із правочинів про розірвання договорів оренди недійсним не визнаний. Звільнення з роботи проведено некомпетентним органом, з порушенням встановленого порядку. Як вбачається з наданих відповідачем документів наказ про звільнення позивача з роботи прийнятий на підставі рішення позачергових загальних зборів учасників ТзОВ ім.Шевченка від 03 червня 2016 року. Загальні збори проведені з грубим порушенням вимог цивільного та господарського законодавства, статуту товариства. Згідно ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. Аналогічні положення щодо порядку проведення зборів закріплені в п.п.7.3, 7.4 Статуту Товариства. Рішенням господарського суду Рівненської області від 06 вересня 2016 року рішення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка, оформлені протоколом №2/20126 від 03.06.2016 року , визнане недійсним. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2016 року рішення господарського суду залишене без змін. Факти, встановлені вказаними рішеннями, мають преюдиційне значення при вирішенні цивільної справи згідно ч.3 ст.61 ЦПК України. При таких обставинах рішення загальних зборів не має юридичної сили як документ, що дає підстави для звільнення [PERSON] з роботи. Звільнення було проведене без законної на те підстави, тому згідно ст. 235 КЗпП України [PERSON] має бути поновлений на попередній роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивачем та відповідачем не надано документів про середній заробіток позивача. А тому суд стягує такий заробіток виходячи із мінімальної заробітної плати 1378 грн. За період з 03 червня по 24 листопада 2016 року розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 7\~808 грн. Згідно ст.237-1 КзПП України підлягає відшкодуванню моральна шкода, завдана неправомірними діями відповідача в зв»язку з незаконним та безпідставним звільненням з роботи [PERSON] Ця шкода полягає в приниженні честі, гідності та ділової репутації позивача. [PERSON] обвинувачений в порушеннях, яких він не допускав. Вбачаються моральні страждання і переживання, втрата нормальних життєвих звязків. Від нього вимагаються додаткові зусилля для організації свого життя. Суд вважає, що позивачем розмір моральної шкоди визначено в завищеному розмірі. Моральна шкода становить 10\~000 грн. Згідно вимог закону має бути допущене негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах одного місяця. Судові витрати в справі мають бути віднесені на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved