Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

В квітні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради. В позовній заяві вказується, що 19 грудня 2006 року позивачу було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), згідно якого частка [PERSON] в пайовому фонді Селянської спілки «Дружба» с. Давидківці Чортківського району становить 152 486,00 грн. 20 березня 2007 року згідно рішення зборів співвласників майнових паїв СС «Дружба» [PERSON] було передано із складу майна СС «Дружба» у власність незавершене будівництвом нежитлове приміщення будинку культури загальною площею 1494,3 метрів квадратних, який знаходиться в [ADDRESS] (надалі - Будинок культури) вартістю 152 486,00 грн. В червні 2007 року [PERSON] звернувся в Давидківську сільську раду з заявою про оформлення права власності на Будинок культури. 19.07.2007 року виконавчим комітетом Давидківської сільської ради було прийнято рішення № 30 про оформлення права власності на Будинок культури за [PERSON] 14.12.2007 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на Будинок культури та 27.12.2007 року Чортківським ОК МБТІ було зареєстровано право власності [PERSON] на вище вказане нерухоме майно. В лютому 2020 року Головне управління Державної податкової служби України у Тернопільській області подало до Тернопільського окружного адміністративного суду позов про стягнення з [PERSON] податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками нежитлової нерухомості в сумі 62 304,41 грн. З даного позову вбачається, що [PERSON] є власником нежитлових будівель Будинку культури та Будинку спеціаліста площею 179,2 кв. м, що знаходиться в [ADDRESS] (надалі - Будинок спеціаліста), а зазначені об`єкти нерухомого майна здані в експлуатацію. Згідно Акту обстеження від 04.03.2020 року, складеного за участі сільського голови, спеціаліста з питань кадастру, охорони навколишнього середовища та будівництва І категорії, директора КП «Райгород», представника ОКМБТІ - комісія встановила, що Будинок культури площею 1494,3 кв. м - незакінчений будівництвом, в експлуатацію не зданий, приміщення в занедбаному та аварійному стані. Вважає вказані приміщення незавершеним будівництвом, тому після уточнення позовних вимог просить скасувати рішення виконавчого комітету Давидківської сільської ради від 19.07.2007 року № 30 про оформлення права власності на нежитлове приміщення будинок культури по [ADDRESS] за [PERSON] ; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (нежитлову будівлю, будинок культури по [ADDRESS] ), виданого 14.12.2007 року ([NUMBER]) Давидківською сільською радою з моменту його видачі та скасувати рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на нежитлову будівлю, будинок культури по [ADDRESS] від 27.12.2007 року, реєстраційний номер: 21435923, номер запису: 85 в книзі: 1 з моменту його прийняття; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлову будівлю, будинок культури загальною площею 1494,3 кв. м по [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 21435923; номер запису: 85 в книзі: 1; дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 27.12.2007; дата внесення запису: 27.12.2007 р. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, посилаючись на те, що позивачу не було відомо про настання податкових зобов`язань з підстав отримання права власності на дану будівлю. Будівля дійсно незавершене будівництво знаходиться в аварійному стані, тому отримані ним речові та майнові права на неї не відповідають дійсності. Відповідач визнає позовні вимоги, тому просить повернути позивачу частину сплаченого ним судового збору. Представник відповідача Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився. В суд надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій позов [PERSON] до Колиндянської сільської ради, третьої особи Чортківське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації про: скасування рішення виконавчого комітету Давидківської сільської ради від 19.07.2007 року № 30 про оформлення права власності на нежитлове приміщення будинок культури по [ADDRESS] за [PERSON] ; визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (нежитлову будівлю, будинок культури по [ADDRESS] ), виданого 14.12.2007 року ([NUMBER]) Давидківською сільською радою з моменту його видачі та скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на нежитлову будівлю, будинок культури по [ADDRESS] від 27.12.2007 року, реєстраційний номер: 21435923, номер запису: 85 в книзі: 1 з моменту його прийняття; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлову будівлю, будинок культури загальною площею 1494,3 кв. м по [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 21435923; номер запису: 85 в книзі: 1; дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 27.12.2007; дата внесення запису: 27.12.2007, визнають, проти його задоволення не заперечують. Просять справу розглядати за відсутності представника Колиндянської сільської ради. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з`явився. В суд надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій позов [PERSON] до Колиндянської сільської ради, третьої особи Чортківське обласне комунальне міжрайонне бюро технічної інвентаризації про: скасування рішення виконавчого комітету Давидківської сільської ради від 19.07.2007 року № 30 про оформлення права власності на нежитлове приміщення будинок культури по [ADDRESS] за [PERSON] ; визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно (нежитлову будівлю, будинок культури по [ADDRESS] ), виданого 14.12.2007 року ([NUMBER]) Давидківською сільською радою з моменту його видачі та скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на нежитлову будівлю, будинок культури по [ADDRESS] від 27.12.2007 року, реєстраційний номер: 21435923, номер запису: 85 в книзі: 1 з моменту його прийняття; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлову будівлю, будинок культури загальною площею 1494,3 кв. м по [ADDRESS] , реєстраційний номер майна: 21435923; номер запису: 85 в книзі: 1; дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 27.12.2007; дата внесення запису: 27.12.2007, визнають, проти його задоволення не заперечують. Просять справу розглядати за відсутності представника Чортківського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 19 грудня 2006 року позивачу було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), згідно якого частка [PERSON] в пайовому фонді Селянської спілки «Дружба» с. Давидківці Чортківського району становить 152 486,00 грн. 20 березня 2007 року згідно рішення зборів співвласників майнових паїв СС «Дружба» [PERSON] було передано із складу майна СС «Дружба» у власність незавершене будівництвом нежитлове приміщення будинку культури загальною площею 1494,3 метрів квадратних, який знаходиться в [ADDRESS] вартістю 152 486,00 грн. В червні 2007 року [PERSON] звернувся в Давидківську сільську раду з заявою про оформлення права власності на Будинок культури. 19.07.2007 року виконавчим комітетом Давидківської сільської ради було прийнято рішення № 30 про оформлення права власності на Будинок культури за [PERSON] 14.12.2007 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на Будинок культури та 27.12.2007 року Чортківським ОК МБТІ було зареєстровано право власності [PERSON] на вище вказане нерухоме майно. В лютому 2020 року Головне управління Державної податкової служби України у Тернопільській області подало до Тернопільського окружного адміністративного суду позов про стягнення з [PERSON] податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками нежитлової нерухомості в сумі 62 304,41 грн. З даного позову вбачається, що [PERSON] є власником нежитлових будівель Будинку культури та Будинку спеціаліста площею 179,2 кв. м, що знаходиться в [ADDRESS] (надалі - Будинок спеціаліста), а зазначені об`єкти нерухомого майна здані в експлуатацію. Згідно Акту обстеження від 04.03.2020 року, складеного за участі сільського голови, спеціаліста з питань кадастру, охорони навколишнього середовища та будівництва І категорії, директора КП «Райгород», представника ОКМБТІ - комісія встановила, що Будинок культури площею 1494,3 кв. м - незакінчений будівництвом, в експлуатацію не зданий, приміщення в занедбаному та аварійному стані. Відповідно до частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Порядок набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва врегульований статтею 331 ЦК України, за приписами частини другої якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 по справі №3-576гс16 та підтриманий в постанові Верховного суду від 21 березня 2019 року по справі № 909/175/18 (ЄДРСРУ № 80685160). в якій зокрема, вказано, що до прийняття об`єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об`єкт не виникає. Одночасно частиною 3 статті 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) (абзац перший). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Таким чином, об`єкт незавершеного будівництва за визначенням частини 3 статті 331 ЦК України за своєю правовою природою є сукупністю будівельних матеріалів, які є майном, що належить забудовнику (особі, яка на законних підставах здійснює відповідне будівництво). 18 грудня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 916/633/19 (ЄДРСРУ № 86438103), досліджуючи питання щодо різниці понять «об`єкту незавершеного будівництва» (частина 3 статті 331 ЦК України) та «самочинно збудованого об`єкту» (частина 1 статті 376 ЦК України), зазначив, що об`єкт незавершеного будівництва є лише сукупністю належних забудовнику будівельних матеріалів і наявність судового рішення про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва не змінює правового статусу такого майна та не перетворює сукупність будівельних матеріалів на новостворену річ - об`єкт нерухомого майна (житловий будинок, будівлю, споруду тощо) в розумінні статті 181 та частини 2 статті 331 ЦК України, оскільки не звільняє забудовника від обов`язку після завершення будівництва (створення майна) ввести його в установленому порядку в експлуатацію в загальному порядку та здійснити державну реєстрацію права власності на новостворене нерухоме майно. Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового Кодексу платниками Податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками житлової та/або нежитлової нерухомості. Таким чином, з системного аналізу вище зазначеного законодавства та правових висновків Верховного Суду, незавершене будівництво не може бути об`єктом оподаткування в розумінні ст. 266 Податкового кодексу України. Дані висновки також збігаються з наданих ДПС України в індивідуальній податковій консультації від 25.07.2018 р. № 3262/6/99-99-12-02-03-15/1ПК та листі ГУ ДФС у Київській області від 09.03.2016 № 541/10/10-36-17-01. З наданих третьою особою на запит адвоката документів вбачається, що підставою для реєстрації права власності на Будинок культури були: свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), згідно якого частка [PERSON] в пайовому фонді Селянської спілки «Дружба» с. Давидківці Чортківського району становить 152 486,00 грн.; рішення зборів співвласників майнових паїв СС «Дружба» від 20 березня 2007 року, згідно якого [PERSON] було передано із складу майна СС «Дружба» у власність незавершене будівництвом нежитлове приміщення Будинку культури загальною площею 1494,3 метрів квадратних, який знаходиться в [ADDRESS] вартістю 152 486,00 грн.; акт прийому-передачі майна пайовику в натурі від 20.03.2007 року; рішення виконавчого комітету Давидківської сільської ради від 19.07.2007 року № 30 про оформлення права власності на Будинок культури за [PERSON] ; інвентаризаційна справа на Будинок культури. З аналізу вище зазначених документів вбачається, що підставою реєстрації права власності на Будинок культури, а не права на незавершене будівництвом Будинку культури було рішення виконавчого комітету Давидківської сільської ради від 19.07.2007 року № 30 про оформлення права власності на Будинок культури за [PERSON] . Таким чином, незаконним рішенням виконкому порушено права [PERSON] у сфері податкового права, а саме бути звільненим від сплати податку на нерухоме майно за незавершених будівництвом об`єктів нежитлової нерухомості. Ч.3 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Таким чином, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд має підстави дійти висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог, тому уточнені позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивача і повернення йому з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Outcome: approved