Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 11.10.1998 помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 8,00 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені «Танюшівське» с. Танюшівка, Новопсковського району Луганської області, яке належало померлому на підставі сертифікату на праві на земельну частку (пай) серії ЛГ №00625045 за реєстраційним №458 від 08.09.1997. Для оформлення права на спадщину позивач звернулася до нотаріуса, однак через відсутність правовстановлюючого документу - втрату сертифікату на право на земельну частку (пай), нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину позивачу. Тому позивач звернулася до суду за захистом свої прав. Ухвалою суду від 07.11.2018 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 05.12.2018. 22.11.2018 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, відповідно до якого представник позивача вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню, у звязку з неналежністю представлених позивачем доказів та пропуску строку позовної давності. 05.12.2018 ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області закрито підготовче провадження та призначеного справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, надали заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, заявлені вимоги просять задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник відповідача, Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11.10.1998 року помер [PERSON], свідоцтво про смерть серії І-ЕД №520407 від 18.07.2018 виданого повторно Новопсковським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром 8,00 умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені «Танюшівське» с. Танюшівка, Новопсковського району Луганської області, та належала померлому на підставі сертифікату на право\~на земельну частку(пай) серії ЛГ №00625045 за реєстраційним №458 від 08.09.1997. Відповідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 53579819 від 06.10.2018 інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], померлого 11.10.1998, у Спадковому реєстрі відсутні. Інформація про заповіти та спадкові договори після [PERSON], померлого 11.10.1998, в Спадковому реєстрі відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою за Спадкового реєстру № 53579821 від 06.10.2018. Згідно з довідкою №721 від 24.10.2018 виданою виконкомом Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, після смерті [PERSON], який помер 11.10.1998, [PERSON] на протязі шести місяців фактично прийняла спадщину (посадила город в 1999 році, відремонтувала будинок літом 1999 року). Таким чином єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, та вважається такою, що прийняла спадщину відкриту після смерті батька, як спадкоємець першої черги, відповідно до ст.ст.529, 549 ЦК України (у редакції 1963 року). Оскільки спадкодавцем втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0062045 за реєстраційним №458, позивачу не було відомо про зазначене спадкове майно. Відповідно до інформації Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області за вих. № 976/109-18 від 15.08.2018, [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0062045 за реєстраційним №458, розмір земельної частки (паю) по КСП «Танюшівське» складає 8,00 в умовних кадастрових гектарах, їх вартість з урахуванням коефіцієнтів індексації 1,756 та 4,796 станом на 01.01.2018 становить 138139,28 грн. 06.10.2018 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дії у звязку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Що стосується доводів представника Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області про неналежність наданих доказів суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. В позовній заяві наявне посилання на лист Відділу у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області за №976/109-18 від 15.08.2018 з зазначенням інформації про отримання [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0062045. Відповідна інформація знаходить своє підтвердження в доданому до позовної заяви листі, який містить аналогічні відомості стосовно реквізитів та інформації стосовно відповіді на запит. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що [PERSON], який помер 11.10.1998р., належало право на земельну частку (паю) розміром 8,00 в умовних кадастрових гектарах відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0062045 за реєстраційним №458. Згідно з\~ст. 81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Чинне законодавство у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачає процедури видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Що стосується доводів представника відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Луганської області стосовно строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до Довідки Виконкому Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області №721 від 24.10.2018, позивач своєчасно прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно не мав можливості, оскільки сертифікат на земельну частку (пай) було втрачено. Відповідно до\~ст. 71 ЦК Української РСР\~(1963 року) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст. 76 ЦК Української РСР). Аналогічні вимоги щодо загального строку позовної давності містить і\~ст.257 ЦК України. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст.261 ЦК України).\~\~ Судом встановлено, що позивач про порушення свого права дізналася лише в 2018, у зв'язку з чим строк позовної давності не пропущений. Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, визнання права на земельну частку(пай) за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги про визнання за [PERSON] права на земельну частку(пай) підлягають задоволенню.

Outcome: approved