Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

В квітні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що 29.10.2008 року між сторонами було укладено договір без номера про надання банківських послуг, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків (поточна) за користування кредитом у розмірі 36%, процентна ставка (прострочена) 72%, з 01.012013\~року процентна\~ставка (поточна)\~змінюється та\~становить 30%, процентна\~ставка \~(прострочена)\~30%, з\~01.09.2014\~року процентна\~ставка (поточна)\~змінюється та\~становить 34,8%, процентна ставка (прострочена) 34,8%, з 01.04.2015 року процентна ставка змінюється та становить 43,20%, процентна ставка (прострочена) 43,20%, з 01.09.2015 року процентна ставка змінюється та становить від 25% до 36%, з 12.07.2018 року процентна ставка змінюється та становить 35%, з 01.10.2019 року процентна ставка (прострочена) змінюється та становить 84 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 24.03.2020 року становить 14538,64 грн. і складається з наступного: 6602,02 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2662,69 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 4343,52 грн. пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штрафу (фіксована частина), 680,41 грн. штрафу (процентна складова). В порушення Умов і правил надання банківських послуг відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 29.10.2008 року між сторонами було укладено договір без номера про надання банківських послуг, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків (поточна) за користування кредитом у розмірі 36%, процентна ставка (прострочена) 72%, з 01.012013\~року процентна\~ставка (поточна)\~змінюється та\~становить 30%, процентна\~ставка (прострочена)\~30%, з\~01.09.2014\~року процентна\~ставка (поточна)\~змінюється та\~становить 34,8%, процентна ставка (прострочена) 34,8%, з 01.04.2015 року процентна ставка змінюється та становить 43,20%, процентна ставка (прострочена) 43,20%, з 01.09.2015 року процентна ставка змінюється та становить від 25% до 36%, з 12.07.2018 року процентна ставка змінюється та становить 35%, з 01.10.2019 року процентна ставка (прострочена) змінюється та становить 84% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до заяви від 29.10.2008 року [PERSON] підтвердила, що ознайомлена і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Своїм підписом [PERSON] підтвердила, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір надання банківських послуг. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Згідно ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Позивачем надано належні докази на підтвердження обставин щодо надання кредитних коштів відповідачу [PERSON] , що остання знімала кредитні кошти з карткового рахунку, а також нею вносилися платежі, відбулось автоматичне погашення, що підтверджується випискою по картковому рахунку (а.с. 24-32). \~ \~ \~ \~Згідно наданого банком розрахунку заборгованість відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 24.03.2020 року становить 14538,64 грн. і складається з наступного: 6602,02 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2662,69 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 4343,52 грн. пеня; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штрафу (фіксована частина), 680,41 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 7-15). \~ \~ \~ \~Суд вважає, що заявлена сума боргу підлягає частковому стягненню з відповідача з таких підстав. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3). Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення за прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме правопорушення. Отже, із вказаного слід прийти до висновку про недопустимість покладення на відповідача юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають штрафи, а у стягненні пені слід відмовити. Виходячи з викладеного вище, стягненню з [PERSON] підлягає сума боргу, яка виникла станом на 24.03.2020 року і складається з наступного: 6602,02 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2662,69 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штрафу (фіксована частина), 680,41 грн. штрафу (процентна складова), а всього 10195,12 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позов задоволено частково (на 70,12 %), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1473,92 грн.

Outcome: partial