Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що згідно рішення Рівненського міського суду від 06.12.2011 р. з нього на користь відповідачки на утримання дитини - сина [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2012 р. і до повноліття дитини. Враховуючи, що позивач працює на підприємстві на 50% від штатного розпису на заробітну плату в розмірі 625 грн., має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу, нинішня дружина позивача не працює та також перебуває на утриманні позивача, то це змушує позивача звертатися до суду з позовом про зменшення аліментів. Розмір таких аліментів позивач просить визнати в розмірі 1/6 частини від заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач позов підтримав та пояснив суду про обставини, що описані вище. Додав, що він не має інших видів заробітку (доходів) крім тих, про які вказав - він працевлаштований та отримує заробітну плату в розмірі 625 грн. Зустрічний позов про збільшення розміру аліментів не визнає, вважає його безпідставним, та просить відмовити в його задоволенні. Зазначає, що відповідачка є матеріально забезпеченою, про що свідчить зроблений нею внесок на придбання житла в сумі 30 000 доларів США. Крім того, позивач після розірвання шлюбу залишив їй два торговельних кіоски з товарами, які відповідачка продала та використала ці кошти для власних потреб. Просить зважити на ці обставини. Також додав, що він не має транспорту та не займається перевезенням людей чи доставкою товарів. Пред'явлений зустрічний позов не визнає з мотивів, про які він зазначив вище. Відповідачка позов не визнала. Будучи допитана за правилами свідка зазначає, що відповідач має доходи від зайняття діяльністю, пов'язаною з перевезеннями та доставкою товарів. Вона особисто бачила, як позивач кілька разів на тиждень був як на ринку в м. Хмельницький, так і на ринку в м. Рівне, До м. Хмельницький він возить людей, які проводять закупки товарів. А на ринок в м. Рівне він доставляв товари. Кошти на придбання житла вона взяла у борг. Зважаючи на це вважає заявлений позивачем позов недоведеним, а тому просить відмовити в його задоволенні. Подала до суду зустрічний позов та зважаючи на мінливі заробітки позивача за первісним позовом та отримання ним додаткових доходів; зважаючи на додаткові витрати, які потребує дитина в зв'язку з її навчанням просить суд постановити рішення, яки змінити розмір аліментів та визначити їх в сумі 700 грн. в місяць, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що як первісний позов, так і зустрічний позов не підлягають до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Рівненського міського суду від 06.12.2011 р. з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2012 р. і до повноліття дитини. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивач [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів, покликаючись на зміни в його сімейному стані та зміни його матеріального стану: зменшення отримуваних доходів, появу неповнолітньої дитини, утримання дружини. Проте ці обставини не буди доведені в судовому засіданні. Так, станом на час ухвалення судового рішення Рівненського міського суду від 06.12.2011 р. у позивача вже була дитина від нового шлюбу. Отже, його сімейний стан від часу прийняття рішення Рівненським міським судом і на даний час не змінився. Позивач не надав суду докази про ті доходи, які він мав станом на 06.12.2011 р. для порівняння з тими доходами, що він має на даний час. А тому обставина про зміну матеріального стану позивача не заслуговує на увагу. Позивач зазначає, що він має на утриманні дружину, але й ця обставина не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи. Отже, заявлений позов про зменшення розміру аліментів не підлягає до задоволення як безпідставно заявлений та недоведений. Щодо зустрічного позову [PERSON] про зміну і збільшення розміру аліментів. Позивачка не довела суду, до відповідач має доходи від здійснення перевезень та доставки товарів. Та обставина, що позивачка та свідок [PERSON], допитаний за її клопотанням, бачили відповідача як він перевозив людей і доставляв товар ще не свідчить про те, що останній мав з цього дохід. Крім того, позивачка не довела факти отримання відповідачем таких доходів. Отже, вона не змогла довести зміни в матеріальному стані відповідача в сторону їх збільшення; а також не довела зміни у власному матеріальному стані в сторону їх зменшення. Позивачка зазначає, що несе додаткові витрати на утримання дитини, у зв'язку з чим змінився її матеріальний стан. Проте вона не довела ні розмір таких витрат, ні факти понесення нею цих витрат; не надала суду доказів про ті витрати, які вона мала станом на час звернення до Рівненського міського суду і для порівняння: мають місце на даний час. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач за зустрічним позовом є працевлаштованим. Він працює в ПП «ВІОМ» і має заробітну плату в розмірі 625 грн., про що свідчить довідка № 5/12/2013-1 від 05.12.2013 р. Позивачка просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі по 700 грн. Але СК України передбачає умови, за яких суд може прийняти рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України), і так і умови не були встановлені в судовому засіданні. За таких умов заявлений зустрічний позов про зміну розміру аліментів не підлягає до задоволення як безпідставно заявлений та недоведений. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed