Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], Сувидська сільська рада Вишгородського району Київської області, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк Алла Василівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом є його сини - позивач, [PERSON] та відповідач, [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за заповітом, складеним 08.12.2007 року, відповідно до якого, померлий [PERSON] заповідав своєму сину - позивачу [PERSON] в тому числі належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка, яку заповідав [PERSON] батько, була передана спадкодавцю як члену садового товариства на підставі Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 708 від 02.10.2007 року. 24.11.2009 року управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області у відповідності до п. 3 Розпорядження на вказану земельну ділянку [PERSON] було видано два державні акти на право власності на земельні ділянки: Державний акт на право власності серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], та Державний акт на право власності серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Позивач у встановлений законодавством строк звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюк А.В. для оформлення спадщини. Постановою від 19.10.2016 року нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності, у зв'язку з тим, що в наданих актах на право власності на земельну ділянку місцезнаходження земельних ділянок не співпадає з місцезнаходженням земельної ділянки, яка зазначена у заповіті та не надано правовстановлюючих документів на земельні ділянки. В Державних актах на право власності на земельну ділянку вказано місцезнаходження: Сувидська сільська рада, масив «Дружба», с/т «Сирень», проте як в заповіті вказано місцезнаходження [ADDRESS]. Такі розбіжності частково виникли у зв'язку з тим, що у виданих актах на земельні ділянки, на відміну від відомостей, вказаних в Розпорядженні, не було вказано найменування вулиці, на якій знаходяться земельні ділянки, та не вказано їх номер. На даний час внести зміни до державних актів та Державного земельного кадастру неможливо, оскільки власник земельної ділянки помер. Розбіжності виникли також через те, що державні акти на право власності на земельні ділянки були видані після складання заповіту. В зв'язку з існуючими розбіжностями в місці розташування земельних ділянок в актах та заповіті позивач не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку. У зв'язку з цим, позивач змушений звернутись до суду та просить суд, визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судове засідання представник позивача та позивач не з'явились, через канцелярію суду надали письмові заяви в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутність. Представник відповідача Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратюк А.В. у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим [INFO] відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис про смерть № 4823 (а.с. 7). Спадкоємцями першої черги за законом є його сини - позивач, [PERSON] та відповідач, [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за заповітом, складеним 08.12.2007 року, відповідно до якого, померлий [PERSON] заповідав своєму сину - позивачу [PERSON] в тому числі належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Земельна ділянка, яку заповідав [PERSON] батько, була передана спадкодавцю як члену садового товариства на підставі Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 708 від 02.10.2007 року. 24.11.2009 року управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області у відповідності до п. 3 Розпорядження на вказану земельну ділянку [PERSON] було видано два державні акти на право власності на земельні ділянки: Державний акт на право власності серії [NUMBER], акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договір оренди землі №010994202989,кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], та Державний акт на право власності серії [NUMBER], акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та права постійного користування землею, договір оренди землі №010994202990, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. [PERSON] у встановлений законодавством строк звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюк А.В. для оформлення спадщини, після чого, була відкрита спадкова справа № 03/2016 після смерті [PERSON] Постановою від 19.10.2016 року нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності, у зв'язку з тим, що в наданих актах на право власності на земельну ділянку місцезнаходження земельних ділянок не співпадає з місцезнаходженням земельної ділянки, яка зазначена у заповіті та не надано правовстановлюючих документів на земельні ділянки. В Державних актах на право власності на земельну ділянку вказано місцезнаходження: Сувидська сільська рада, масив «Дружба», с/т «Сирень», проте як в заповіті вказано місцезнаходження [ADDRESS]. Такі розбіжності частково виникли у зв'язку з тим, що у виданих актах на земельні ділянки, на відміну від відомостей, вказаних в Розпорядженні, не було вказано найменування вулиці, на якій знаходяться земельні ділянки, та не вказано їх номер. Так, відповідно до Розпорядження, місцезнаходження земельної ділянки було зазначено як: [ADDRESS]. Відповідно до п. 3 Розпорядження, управлінню земельних ресурсів у Вишгородському районі доручено виготовити членам садівницьких товариств державні акти на право власності на земельні ділянки, що знаходяться за межами населених пунктів. Відповідно до п. 2.6 чинної на той час Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року в разі розташування земельної ділянки поза межами населеного пункту у рядку «земельна ділянка розташована» не вказувалась назва вулиці місця розташування земельної ділянки. На даний час внести зміни до державних актів та Державного земельного кадастру неможливо, оскільки власник земельної ділянки помер. Окрім того, з ведення в дію з 01.01.2013 року Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються і у видані державні акти виправлення не вносяться. Розбіжності виникли також через те, що державні акти на право власності на земельні ділянки були видані після складання заповіту. Відповідно до довідки МСТ «Дружба» за № 213 садове товариство «Сирень» входить до складу масиву садівницьких товариств «Дружба» та розташоване за адресою: Київська область, Сувидська сільська рада, Вишгородського району, с. Ровжі, МСТ «Дружба». В зв'язку з існуючими розбіжностями в місці розташування земельних ділянок в актах та заповіті [PERSON] не має можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку. Відповідно до спадкової справи № 03/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] видно, що померлий заповідав своєму сину - позивачу [PERSON] належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Заповіт від імені померлого [PERSON] посвідчений 08.12.2007 року за номером реєстру 12386 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П. та на день смерті заповідача не змінено та не скасовано. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, враховуючи, що позивач використав всі можливості позасудового врегулювання даного питання та оскільки вищезазначене нерухоме майно належало [PERSON] то воно є спадковим майном, яке входить до складу спадщини після його смерті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved