Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

В лютому 2016 року заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем його матірю [PERSON] посилаючись на те, що встановлення цього факту йому необхідно для прийняття спадщини, яка належала його матері, після смерті якої він не вчинив дій про прийняттю такої спадщини. В судовому засіданні заявник та його представник [PERSON], який діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 53 /, подану заяву підтримали, просили задовольнити її, пояснивши, що в грудні 2011 року померла мати заявника [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина. Він є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки інші спадкоємці не прийняли цю спадщину згідно чинного законодавства. В установленому законом порядку, в лютому 2016 року заявник звернувся до нотаріуса з заявою про наміри спадкувати після матері, проте постановою нотаріуса йому в цьому було відмовлено через відсутність документів, які б підтверджували факт його проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Сторона заявника не заперечувала тих обставин, що у його паспорті, як спадкоємця, мається відмітка про місце його реєстрації за іншою адресою, ніж проживала його мати спадкодавець. З пояснень цієї сторони також слідує, що дочка заявника [PERSON] раніше претендувала на встановлення аналогічного факту, однак їй у цьому судом було відмовлено. Заінтересована особа Петрівцівська сільська рада Миргородського району заперечень щодо заяви [PERSON], так само, як і відносно аналогічних заяв його дочки [PERSON] не мала. Справу просила розглянути у відсутність її представника / а.с. 29, 63, 71 /. Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу [PERSON], зазначена, як заінтересована особа за заявою [PERSON], для розгляду справи в судові засідання не прибула, подавши письмові заяви, за змістом яких справу просила розглядати у її відсутність / а.с. 37, 52, 65, 72 /. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши оригінали окремих документів, дослідивши матеріали архівних цивільних справ Миргородського міськрайонного суду Полтавської області № 541/2122/14-ц, № 541/3571/14-ц, № 541/1057/15-ц та, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] не підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. За змістом копії Свідоцтва про народження, заявник [PERSON] є сином [PERSON] / а.с. 7 /. Відповідно до матеріалів архівної цивільної справи Миргородського міськрайонного суду №541/2122/14-ц, досліджених судом на підставі приписів частин 1, 2 ст. 235 ЦПК України, в жовтні 2011 року, мати заявника залишила заповіт на все належне їй майно своїй онуці [PERSON] донці заявника / а.с. 5 арх. справи /. 18 грудня 2011 року мати заявника померла в с. Петрівці Миргородського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть / а.с. 8 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. За повідомленням приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] та за змістом наданої нею Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа на майно померлої [PERSON] не заводилася, тобто, в строки визначені законом, спадкоємці, користуючись своїми правами відносно прийняття чи не прийняття спадщини, з заявами про наміри спадкувати до органів нотаріату не зверталися / а.с. 38, 39 /. В квітні 2015 року дочка заявника [PERSON] [PERSON] зверталася в суд з аналогічною заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 липня 2015 року, яке набрало законної сили, їй відмовлено у задоволенні такої заяви / а.с. 34 - 35 /. Попередні звернення [PERSON] до суду з наміром спадкувати після [PERSON] задоволені не були. Саме з цих підстав за переконанням суду, заявник [PERSON] тільки в лютому 2016 року, тобто, у строк понад 5 років, після відкриття спадщини, звернувся з заявою про наміри спадкувати до органів нотаріату, а безпосередньо за тим і в суд з цією заявою. Постановою приватного нотаріуса від 02 лютого 2016 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, по причині відсутності документів, як б підтверджували факт його постійного проживання з цим спадкодавцем на момент відкриття спадщини / а.с. 10 /. З метою виконання судом вимог частин 1, 2 ст. 235 ЦПК України на вжиття заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, досліджено матеріали архівних цивільних справ Миргородського міськрайонного суду Полтавської області № 541/2122/14-ц, № 541/3571/14-ц, № 541/1057/15-ц. З цих досліджених матеріалів випливає, що заінтересована особа Петрівцівська сільська рада Миргородського району видавала довідки про постійне проживання дочки заявника з його матірю в с. Петрівці Миргородського району по вул. Миру, 23, взагалі не згадуючи в таких довідках [PERSON], як особу, що також постійно проживав за цієї адресою на час відкриття спадщини / а.с. 18, арх. справа № 541/3571/14-ц, а.с. 6, арх. справа № 541/1057/15-ц /. Така інформація обєктивно підтверджується змістом витягів із погосподарських книг Петрівцівської сільської ради за 2006 2011 роки, відповідно до яких, заявник [PERSON], як особа, що фактично проживала за адресою: [INFO] в цих документах органу місцевого самоврядування взагалі не значиться, оскільки мав інше зареєстроване місце проживання [INFO] / а.с. 29, 30 33 /. За змістом пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації. Така ж правова позиція висловлена і у абзаці 33 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13. При огляді судом паспорту заявника [PERSON], копія якого ним долучалася до матеріалів заяви / а.с. 6 /, така відмітка про зареєстроване місце проживання в [INFO] з 1976 року міститься на 11 аркуші паспорта заявника. З цих підстав, показання свідків зі сторони заявника про його постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не заслуговують на увагу, так само, як не заслуговує на увагу і копія акту, посвідченого печаткою Петрівцівської сільської ради від 30.01.2016 року про проживання заявника без реєстрації по вул. Миру, 23 в с. Петрівці Миргородськго району з 2007 року по 18 грудня 2011 року / а.с. 9 /. Зі змісту аналогічних актів, посвідчених печаткою Петрівцівської сільської ради за вересень 2014 року та березень 2015 року серед осіб, які постійно проживали у вказаний період часу разом зі спадкодавцем [PERSON] заявник не згадується / а.с. 73, 74 /. Факт, який просить встановити заявник, спростовується також витягами із погосподарських книг Петрівцівської сільської ради за 2006 2015 роки, та витягом з його паспорта (10 аркуш документу) за яким заявник [PERSON] з 1976 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], проживає разом з нею у складі однієї сімї за адресою: вул. Миру, 10, с. Петрівці Миргородського району / а.с. 6, 31, 33 /. Саме на імя цього ж заявника, за цією адресою відкрито особовий рахунок на споживання електричної енергії та з 04.08.2004 року по теперішній час діє договір про користування електричною енергією і проводиться її оплата / а.с. 50 /. Цей же заявник значиться споживачем послуг з газопостачання за адресою: вул. Миру, 10, с. Петрівці Миргородського району за період 2010 2011 років / а.с. 51 /. Таким чином, аналіз перевірених судом доказів дає підстави суду зробити висновок про те, що на момент смерті своєї матері [PERSON] заявник [PERSON] постійно не проживав разом з нею по вул. Миру, 23 в с. Петрівці Миргородського району, оскільки проживав окремо від неї в складі власної сімї по вул. Миру, 10 в с. Петрівці Миргородського району, тобто за зареєстрованим місцем проживання, що вказує на необґрунтованість заяви, яка розглянута судом. Періодичні відвідини матері, надання їй допомоги, здійснення за нею догляду не вказують на постійний характер проживання заявника в конкретному помешканні. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що факт, який просить встановити заявник, не знайшов своє підтвердження обєктивними і беззаперечними доказами при розгляді справи судом, а тому законних підстав для задоволення такої заяви немає.

Outcome: dismissed