Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

в листопаді 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 25986 від 05.08.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 8815,28 гривень. В обґрунтування вимог посилається на те, що 05.08.2020 року приватним нотаріусом Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 25986 про стягнення з позивача на користь відповідача в період з 11.05.2018 року по 07.03.2020 року заборгованості на загальну суму 8115,28 грн. згідно кредитного договору № 012-26023-120813 від 12.08.2013 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким, нібито перейшло до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс». Кредитний договір нотаріально не посвідчувався. У вересні 2020 року позивач дізналася про виконавчий напис після ознайомлення із постановою приватного виконавця Шмідт К.В. від 26.08.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП № 62879045, і починаючи з вересня 2020 року із зарплати позивача почалося утримання заборгованості. На думку позивача, виконавчий напис вчинений незаконно, без дотримання Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, повідомлення від ТОВ «ВК» про погашення боргу, розрахунок заборгованості та виконавчий напис вона не отримувала. Крім того, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року не містить посилань на кредитний договір як на документ за яким нотаріус вправі вчинити виконавчий напис, оскільки Розділ Переліку який передбачав вчинення виконавчого напису зі стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин був скасований на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року. Також, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи не пропущено стягувачем строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, а також відсотків, штрафів та інших нарахувань. Таким чином виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 18.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 18.11.2020 року за клопотанням позивача витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. матеріали нотаріальної справи щодо оспорюваного виконавчого напису, а також витребувано від ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» матеріали кредитної справи. Ухвалою суду від 18.11.2020 року в порядку забезпечення позову зупинено виконавче провадження № 62879045. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача до суду не прибув, повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Треті особи до суду також не з`явились, направили на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.3 ст.233 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредит № 012-26023-120813 про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав кредит позивачу у розмірі 7300,20 грн. строком на 25 місяців із встановленням за користування кредитом процентної ставки у розмірі 0,01% річних. Згідно із Додатком № 1 до Договору визначений графік платежів, а також види та розміри комісії, у тому числі комісія за управління кредитом, яка включена до суми ануїтетного платежу щомісяця. 05 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 25986 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 012-26023-120813 від 12.08.2013 року за період з 11.05.2018 року по 07.03.2020 в розмірі 8115,28 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6950,32 грн., прострочена заборгованість за процентами - 1164,96 грн., а також з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» плату за вчинення виконавчого напису в сумі 700 грн., загальна сума яка підлягає стягненню складає 8815,28 грн.. Як встановлено з матеріалів справи, позивач (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 05.12.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , та прийняла прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шмідт К.В. в межах відкритого виконавчого провадження № 62879045, звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого напису № 25986, виданого 05.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 8115,28 грн.. Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Згідно зіст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 Цивільного кодексу України). Статтею 525 ЦКУкраїни заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено устатті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. За приписами ч. 1ст. 612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно дост. 18 ЦК Українинотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1ст. 1 Закону України «Про нотаріат`нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цимЗаконом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюєтьсяЗаконом України «Про нотаріат`та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст.39 Закону), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженийнаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зіст. 87 Закону України «Про нотаріат`для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Законувизначено, щонотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Також пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі «Про нотаріат`та Порядку вчинення нотаріальних дій. За вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Пунктом 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що розрахунково-касове обслуговування клієнта банком здійснюється на підставі відповідного договору, укладеного між ними. Тобто порядок, періодичність друкування форма надання виписок(у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту (п. 5.6 Положення про організаціюбухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ 04.07.2018 № 75,далі Положення № 75). Первинний документ банку - це документ, який містить відомості про операцію, складається на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України (на паперових носіях або в електронній формі) (пп. 14 п. 3 Положення № 75). Особові рахунки тавиписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:номер особового рахунку;дату здійснення останньої (попередньої) операції;дату здійснення поточної операції;код банку, у якому відкрито рахунок;код валюти;суму вхідного залишку за рахунком;код банку-кореспондента;номер рахунку кореспондента; номер документа;суму операції (відповідно за дебетом або кредитом);суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку;суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма наданнявиписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.п. 61, 62 Положення № 75). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат`захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87,88 Закону «Про нотаріат`у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. Як встановлено судом з заявою про вчинення виконавчого напису ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» у якості підтверджуючих документів до нотаріуса було подано: витяг та виписка з ЄДРПОУ Стягувача, розпорядження від 01.06.2017 № 2212 про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, копію статутуТОВ «ФК «Сіті Фінанс»та довіреність на представництво інтересів ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» [PERSON]., копію паспорту громадянина України [PERSON] та РНОКПП, копії договору відступлення прав вимоги №450/К від 11.05.2018 та доровір факторингу № Ф28-11/19 від 28.11.2019, виписку з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строку її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором № 012-26023-120813 від 12.08.2013, копію Заяви № 012-26023-120813 про надання кредиту від 12.08.2013 з інформацією (довідкою) про кредит, та графіком платежів, витяг з Договору відступлення прав вимоги № 450/К від 11.05.2018, письмова вимога про необхідність погашення заборгованості за кредитом на адресу [PERSON] (а.с. 106-136). У виконавчому написі № 25986 від 05.08.2020 нотаріусом зазначено, що у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № 012-26023-120813 від 12.08.2013, строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 11.05.2018 по 07.03.2020 (а.с. 106). Суд звертає увагу, що додана виписка з рахунку боржника не є первинним документом, а фактично є довідкою про заборгованість боржника, що сформована відповідачем, із якої неможливо зрозуміти, коли у відповідача виникло право вимоги, відсутні дані щодо останньої дати погашення за наданим кредитом, рух коштів тощо. За таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною. Крім цього, виконавчий напис викладений повністю на спеціальному бланку, а не на оригіналі документа чи його дублікаті, що встановлює заборгованість, що вказує на порушення нотаріусом пп. 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. До матеріалів справи долучено претензія ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», що адресована позивачу [PERSON] , однак не долучено доказів не лише отримання позивачем зазначеного документу, а й доказій його відправлення позивачу. Крім того, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Проте стягнення заборгованості по кредиту здійснено виконавчим написом поза межами трирічного та річного строків позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом, відсотками. Верховний суд України у постанові від 3 червня 2015 року по справі № 6-31цс15 та постанові від 30 вересня 2015 року по справі № 6-154 цс15 прийшов наступного правового висновку: «У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.» Суд зауважує, що за змістом п.2.3 Кредитного договору від 12.08.2013 року строк дії кредитну становить 25 місяців, тобто до 12.09.2015 року. Відповідно до наданого суду графіку платежів, позивач зобов`язувалася вносити плату за наданий кредит щомісячно в період з 12.08.2013 по 12.09.2015. Відповідно у порушення вимог п. 3.1. пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст. 88 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Хара Н.С. при вчиненні виконавчого напису не було перевірено додержання відповідачем строків позовної давності щодо кожного щомісячного платежу, відсотків по кредитному договору від 12 серпня 2013 року. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений нотаріусом з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, на підставі п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1261,20 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved