Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

В лютому 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за правом представлення на 3/8 частин житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: вул. Тельмана, 36 / вул. Шевченка, 151, смт.\~Кушугум Запорізького району Запорізької області, а саме: житлового будинку літ. «А»; службової прибудови літ. «а»; літньої кухні літ. «Б»; погрібу під «Б» літ. «пг1»; сараїв літ. «Г», «К», «З»; душ літ. «Л», «О»; навісів літ. «И», «М», «Е»; гаражу літ. «Д»; погрібу під «Д» літ. «пг», вбиралень літ. «Ж», «Н» басейну № 2; водопроводу № 3; воріт №№ 4, 6; паркану № 5; замощення І. В обґрунтування позову зазначила, що 11.10.2007 р. помер її дядько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 3/8 житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: вул. Тельмана, 36 / вул. Шевченка, 151, смт.\~Кушугум Запорізького району Запорізької області. За життя дядько заповіту не залишив. Вона є спадкоємцем за законом за правом представлення у відповідності до ч. 3 ст. 1266 ЦК України. Як спадкоємець за правом представлення своєчасно звернулась до Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим була відкрита спадкова справа № 722/2007. Коли звернулась до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, то їй було відмовлено у звязку з тим, що право власності померлого дядька за життя не було зареєстровано у відповідності до вимог ст. 1299 ЦК України. На теперішній час відсутня можливість зареєструвати право власності на імя померлого. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи представник Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не зявився. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій також зазначено про те, що відповідач згоден з позовними вимогами в повному обсязі. Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, у листі № 219/02-14 від 23.02.2016 р. просив розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 092095, виданого Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області від 15.10.2007\~р. [PERSON] помер 11 жовтня 2007 року. Як видно з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.08.2007 р., за життя [PERSON] успадкував ? частку майна після смерті [PERSON], до складу якого увійшло 3/4 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Тельмана, 36 / вул. Шевченка, 151, смт.\~Кушугум Запорізького району Запорізької області, житловою площею 48,5 кв.м., загальною площею 59,1 кв.м., позначений в плані літ. «А», літньої кухні літ. «Б»; сараю літ. «Г»; душу літ. «Л»; навісів літ. «М», «Е»; гаражу літ. «Д»; басейну № 2; водопроводу № 3; воріт №№ 4, 6; паркану №\~5; замощення № І. [PERSON] від 18.12.2007 р. позивач [PERSON] прийняла спадщину. З копії спадкової справи, дослідженої у судовому засіданні вбачається, що інших спадкоємців крім позивача немає. Право на спадщину у позивача виникло за правом представлення на підставі ч. 3 ст.\~1266 ЦК України і підтверджується наступним. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 346595, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області від 05.02.2016\~р. [PERSON] помер 08 жовтня 1990 року. Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], що випливає з системного аналізу змісту копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 325828, копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖС № 269315, копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 053618 та копії свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 062454. З копії свідоцтва про народження серії І-ЯК № 1625872 видно, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Батьками [PERSON] є також [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ГД № 015100. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, а позивачка [PERSON] доводиться [PERSON] племінницею. Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] (в порядку заміщення державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори) № 157/02-31 від 09.02.2016 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Постанова мотивована тим, що спадкоємцем не подано витребувані документи, а саме правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцеві та витягу з Реєстру прав власності. З витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на обєкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.02.2016 р. вбачається, що відомості щодо частки [PERSON] означеного житлового будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно дійсно відсутні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності [PERSON] на частку житлового будинку за життя набув правомірно, відтак вона увійшла до спадкової маси. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивачка є такою, що прийняла спадщину, оскільки в межах шестимісячного строку звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008\~р. №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Системно проаналізувавши докази у справі суд дійшов висновку, що [PERSON] успадкувала за правом представлення 3/8 частин житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: вул. Тельмана, 36 / вул. Шевченка, 151, смт.\~Кушугум Запорізького району Запорізької області, а саме: житлового будинку літ. «А» загальною площею 59,1 кв.м. та житловою площею 48,5 кв.м.; літньої кухні літ. «Б»; сараю літ. «Г»; душ літ. «Л»; навісів літ. «М», «Е»; гаражу літ. «Д»; басейну № 2; водопроводу № 3; воріт №№ 4, 6; паркану № 5; замощення І. Враховуючи, що обставини на які посилається позивач є перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину, приймаючи до уваги, що у позасудовому порядку позивач [PERSON] позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення. Суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач [PERSON] просить також визнати право власності на службову прибудову літ. «а»; погріб під «Б» літ. «пг1»; сараї літ. «К», «З»; душ літ. «О»; навіс літ. «И»; погріб під «Д» літ. «пг», вбиральні літ. «Ж», «Н», які як видно з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.08.2007 р., за життя [PERSON] успадковані не були, а відтак він не був їх власником на момент смерті, тож вони не увійшли до спадкової маси. На підставі викладеного,

Outcome: partial