overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 січня 2015 року у відділі державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 142. У них до укладення шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час вони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї було те, що відповідач порушував подружню вірність, що призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, між ними зростало відчуження і взаємне непорозуміння, вони перестали розуміти один одного та стали чужими людьми. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить справу розглянути у її відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю. Просить справу розглянути у його відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони остаточно припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї сторін була поведінка відповідача, порушення ним подружньої вірності та його ставлення до сім'ї, що призвело до розпаду і фактичного припинення шлюбних відносин, в їх відносинах з'явилися часті суперечки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та довіри один до одного, на примирення сторони не згодні, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітнього сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., щомісяця до досягнення повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач не утримує дитину, не надає добровільно матеріальну допомогу, участь у вихованні дитини не приймає. Позивачка зазначає, що сама несе витрати по утриманню дитини, в зв'язку з цим позивачка звернулася з позовом до суду. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав частково, та запропонував позивачці сплачувати аліменті у розмірі 1000,0 грн, щомісячно. На що позивачка погодилась. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісяця для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11 червня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на спільне проживання. Оскільки між ними виникають сварки та скандали вони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Відповідач не надає коштів на утримання дитини. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, згоден сплачувати аліменти, але у розмірі ? частини заробітку, а не 1/3 частину, як просить позивачка, оскільки не впевнений, що гроші будуть витрачатися на утримання дитини. Крім того, хоча він і не має на утриманні інших осіб, отримує постійний дохід, в майбутньому коли у нього з'явиться дитина він повинен буде її теж на щось утримувати. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 11 червня 2010 року перебувають в шлюбі зареєстрованому виконкомом Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6) та визнається відповідачем. Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач, інших утриманців не має, здорова працездатна особа, то суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 червня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на спільне проживання. Оскільки між ними виникають сварки та скандали вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач не надає коштів на утримання доньки. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечення проти позову не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 червня 2008 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач заперечень проти позову не подав, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23 жовтня 1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя. З березня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть і не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. На утримання доньки відповідач не надає матеріальної допомоги. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що протягом останнього часу проживає з іншим чоловіком, на примирення з відповідачем не згодна. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, просив надати строк для примирення, оскільки вважає, що зможе примиритися з позивачкою, проти стягнення аліментів не заперечував. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 23 жовтня 1999 року перебувають в шлюбі зареєстрованому Микулицькою сільською радою Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, та враховуючи посилання позивачки про те, що вона проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, то суд вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки, тому позов необхідно задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановлено для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 551,21 грн. та в дохід бюджету - судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 16 жовтня 1999 року, від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 16.10.1999 року (актовий запис № 450). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «Центр Сприяння Земельній реформі», третя особа - [PERSON] про визнання недійсним акту про відновлення меж земельної ділянки, .Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1000,00гривень, щомісячно, посилаючись на те, що з січня 2011року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у сторін народився [PERSON], [INFO]. Дитина знаходяться на її утриманні, проте батько матеріальної допомоги на утримання її не надає. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі та надала зменшення позовних вимог відповідно до яких просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітків, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність, за наявних у справі матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.01.2011року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб( а.с.7). В період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]( а.с.8). У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін , суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 21.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн.20 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові позивач вказує, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON]. В них народився син [PERSON], [INFO] , батьком якого є відповідач. Однією сімєю з відповідачем вони не проживають з 07 січня 2012 року .Дитина проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до повноліття сина . Позивач в судове засідання не з?явилась, згідно поданої на адресу суду письмової заяви ( вх. № від 24.05.2016 року) , просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі . Зі згоди позивача (письмова заява), суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони перебували мають сина [PERSON], 15 березня 2009 року ( свідоцтво про народження [PERSON], серія І- СР № 087875 від 09.04.2009 року, а.с.- 2) . Дитина знаходиться на утриманні матері і вони спільно проживають за адресою: [INFO].( а.с.- 3). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином при викладених вище обставинах, у звязку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обовязку по утриманню дитини , позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 600 гривень, посилаючись на те, що з 2002 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.07.2011року шлюб між сторонами розірвано. Дитина знаходиться на її утриманні , проте батько матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі та просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітню доньку в розмірі 600 гривень до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання відповідач надав клопотання розглядати справу без його участі, оскільки проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2002 року. В період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.07.2011року шлюб між сторонами розірвано. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін , суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі600 гривень починаючи стягнення з 06.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив суд шлюб розірвати (а.с.20). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 31 липня 2010 року, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 184, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину 2010 року народження (а.с. 6). Позивач та відповідач по справі заяв, клопотань щодо примирення до суду не подали. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між ними склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу, право на що передбачене ст. 113 СК України (а.с. 2). Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 березня 2011 року позичила відповідачу 4000 доларів США на строк до 01 вересня 2011 року. В зазначений строк відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав і гроші взяті в борг не повернув. Оскільки відповідач добровільно позичені кошти не повертає просила стягнути з нього на її користь заборгованість за договором позики в сумі 102200 гривень та понесенні судові витрати в сумі 1022 гривень. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01 березня 2011 року [PERSON] позичила у [PERSON] 4000 доларів США на строк до 01 вересня 2011 року, що підтверджується копією розписки (а.с.8). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 105560 грн. (сума еквівалентна 4000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на 20 грудня 2016 року). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1022 гривень.

Outcome: approved