Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив зобов'язати [PERSON] та [PERSON] демонтувати самовільно встановлені двері в загальному коридорі першого поверху 7-го цокольного під'їзду житлового будинку [ADDRESS] та привести приміщення у попередній стін відповідно до проектної документації, мотивуючи свої вимоги наступним. Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Україна», який зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. В жовтні 2015 року відповідачі самовільно без дозволу адміністрації обслуговуючого кооперативу встановили в приміщенні загального користування, а саме на вході на площадку першого поверху металеві двері, чим створили окреме ізольоване приміщення для власного користування, та позбавили технічних працівників позивача можливості здійснення нагляду за інженерними та загальнобудинковими мережами, а також інших співвласників права користування приміщеннями загального користування, оскільки доступ до них можливий лише через сьомий цокольний під'їзд. 26.10.2015 на зборах співвласників будинку, які користуються допоміжними приміщеннями розташованими на першому поверсі сьомого цокольного під'їзду та адміністрації позивача, було прийнято резолюцію щодо зобов'язання відповідачів здійснити демонтаж самовільно встановлених дверей. 03.12.2015 текст даної резолюції був вручений відповідачам особисто, проте виконані останніми не були. 17.12.2015 через невиконання вимог резолюції, мешканцями будинку та працівниками позивача було демонтовано незаконно встановлені металеві двері, однак відповідачі повторно встановили нові двері. 16.03.2016 на засіданні правління кооперативу було прийнято рішення про наявність в діях відповідачів порушень «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 та зобов'язано демонтувати самовільно встановлені металеві двері та забезпечити доступ до місць загального користування технічних працівників та співвласників. Дане рішення було направлено відповідачам засобами поштового зв'язку, однак дані вимоги виконані не були, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представники позивача свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в ньому, наполягаючи на необґрунтованості всіх заявлених представником відповідачів та відповідачем [PERSON] клопотань щодо зупинення провадження у справі, залишення позову без розгляду. А також заперечували проти відкладення розгляду справи на іншу дату, наполягаючи на обізнаності як самих відповідачів та і їх представника про час та місце розгляду справи завчасно, ненадання стороною відповідача будь-яких підтверджуючих доказів поважності причин своєї неявки та спрямованості дій останніх за для затягування розгляду справи. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явлись, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, що підтверджується документами наявними в матеріалах справи, зокрема заявами підписаними особисто відповідачем [PERSON] Разом з тим, від відповідача [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи на інше дату в зв'язку з неможливістю явки представника відповідачів через прийняття участі в інших судових засіданнях. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною другою цієї статті визначено перелік підстав за яких розгляд справи судом відкладається, зокрема перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (пункт 3). В свою чергу ч.4 даної статті визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З аналізу вищенаведених положень вбачається, що відкладення розгляду справи відбувається в разі першої неявки за умови повідомлення про її причини, які в обов'язковому порядку повинні бути визнані судом поважними. Причини поважності неявки учасника справи в судове засідання суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. Така оцінка відбувається з дотриманням норм процесуального законодавства, шляхом оцінки судом доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved