Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 14 червня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Крім того, вона просить відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Представник позивача [PERSON] не з'явилась у судове засідання та надіслала заяву, в якій вона наполягає на задоволенні позову та просить розглянути цивільну справу у відсутності її довірителя. [PERSON] також не з'явився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.29). Чергове відкладення судового засідання призведе до невиправданого затягування розгляду цивільної справи понад 4 місяці. На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін (а.с.30). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 14 червня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МУЮ Київській області, про що був складений відповідний актовий запис за №226. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 червня 2006 року (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них. Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Згідно з ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстра-цією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи ту обставину, щопісля розірвання шлюбу [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення цієї вимоги. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов'язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією про оплату №66854 від 10 квітня 2018 року (а.с.3). Пред'явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved