Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В Краматорський міський суд надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу. В своїй позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 08.01.2013 року він уклав з [PERSON] договір позики, відповідно до якого надав останньому грошові кошти в сумі 40000 грн, з терміном повернення у жовтні 2013 року. Відповідач зобов'язався виплатити йому шість процентів від суми позики, що становить 2400 грн. в місяць. Договір було укладено у формі розписки. Відповідач гроші в сумі 40000 грн. не повернув та проценти не сплатив, які станом на подачу позову становлять в сумі 43200 грн., що разом складає в сумі 83200 грн.. Крім того, відповідно до ст 625 ЦК України індекс інфляції за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року складає в сумі 840,00 грн.. Та загальна сума заборгованості складає в розмірі 84040 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати в сумі 243,60 грн.. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, судовою повісткою. Клопотання про відкладення розгляду від нього також не надходило. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 08.01.2013 року (а.с. 50) [PERSON] надав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 40000 грн, з щомісячною виплатою шести процентів, що складає 24000 грн.. З поверненням грошової суми у повному обсязі в жовтні 2013 року. На теперішній час борг з відсотками в сумі 83200 грн. відповідачем не повернутий. Крім того, відповідно до ст 625 ЦК України сума індексу інфляції за весь час прострочення боргу, тобто за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року становить в розмірі 840,00 грн..(160 грн. + 80 грн. + 200 грн. + 80 грн. + 240 грн. + 80 грн.) Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та з відповідача варто стягнути на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення заборгованості, а також проценти у розмірі шести річних в розмірі 84040,00 грн. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 243,60 грн. та згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 596,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved