Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

В квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що з 06.05.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є постійні сімейні суперечки, що виникають на ґрунті психологічної несумісності, втрата почуття любові та поваги один до одного, більше двох років сторони сумісно не проживають. Подружні відносини припинено з січня 2021 року, втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. Спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини. Спір про розділ майна відсутній. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 06.05.2016 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №25. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 18.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 16.06.2021. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 06.05.2016 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, позивач та відповідач з 06.05.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №25, дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.02.2017 Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Відповідно до ст.\~ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви вбачається, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, подружжя не проживає разом більше двох років, не ведене спільне господарство, між сторонами склалися вкрай складні стосунки. Спір про майно, що є спільною сумісною власністю відсутній. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Таким чином, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 454,00 грн. Решту сплаченого судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved