Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона вела сімейне життя без укладення шлюбу з 2003 до 2005 року, від якого народила сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 82. Зі слів позивача, на даний час їхня неповнолітня донька мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її утриманні не бере. Позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась. Просила суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач вела сімейне життя з відповідачем без укладення шлюбу з 2003 до 2005 року, від якого народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, Серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 82. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час малолітній син [PERSON], [INFO] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: approved