Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

В квітні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] , аліменти на її користь на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача в місяць, починаючи з дати подачі позову до суду року і до 01.04.2022 року. В обґрунтування позову зазначала, що відповідач являється батьком її повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син являється інвалідом 3 групи з дитинства, хворіє на психічне захворювання, тому потребує сторонньої допомоги. Вони з відповідачем проживають окремо. Син проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Матеріальне становище сина незадовільне, оскільки сина вона утримує сама. Відповідач самоусунувся від обов`язку утримувати дитину, хоча має таку можливість, оскільки молодий, здоровий, крім того, офіційно працевлаштований. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду на її користь на утримання повнолітнього сина було стягнуто аліменти, але на строк дії довідки МСЕК, тобто до 01.04.2021 року, тому вона була вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день та час судового засідання була повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала (а. с. 26). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов від нього до суду не надходило (а. с. 21,27). Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасно існування таких умов: -відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; -відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; -відповідач не подав відзив; -позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який являється інвалідом з дитинства третьої групи з 01 квітня 2021 року і до 01 квітня 2022 року, протипоказана робота зі значним психо-нервовим та фізичним навантаженням, на висоті та в нічний час, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК сер. АВ № 1037018 від 02.03.2021 року. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.10.2020 року стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.04.2020 року до 01.04.2021 року включно. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 15.2-03/8238 від 31.03.2021 року, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . На даний час [PERSON] , проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, потребує стороннього догляду. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. З аналізу ст. 198 Сімейного кодексу України вбачається, що право на утримання повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги виникає на підставі спроможності надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз`яснень у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Заперечень щодо стягнення аліментів на утримання непрацездатного сина відповідач суду не надав. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача, оскільки [PERSON] , являється непрацездатним сином, дійсно проживає з позивачем по справі, яка піклується про нього, а його батьком являється відповідач по справі [PERSON] , який не надав будь-яких доказів неспроможності надавати таку матеріальну допомогу. Слід звернути увагу, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved