Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

В квітні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до відповідачів з позовом, посилаючись на те, що він є потерпілим внаслідок нещасного випадку на виробництві (зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво стався 01.12.2007 р.), інвалід III групи, з 07.10 2014 р. перебуває на обліку у відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Києво-Святошинському районі Київської області за фактичним місцем проживання (перебування). Отримує щомісячні страхові виплати у зв'язку з частковою втратою працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Одночасно отримує пенсію по інвалідності в Управлінні Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування. З 14.04.2009 року до цього часу не працює. Під час постановки на облік 07.10.2014 р. у своїй заяві позивач зазначив, що не працює, і надав до відділення оригінал та копію власної трудової книжки. До того ж, щопівроку, подовжуючи довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач надавав оригінал своєї трудової книжки до відділення для перевірки факту не працевлаштування. До цього часу стан позивача як особи, що не працює, не змінився. Страхові виплати відділення здійснює з 07.10.2014 року (з часу постановки на облік). Оскільки в травні 2014 року відділення Червоногвардійського району м. Макіївка Донецької області припинило здійснювати страхові виплати, то виплата заборгованості з травня 2014 року по вересень 2014 року була проведена відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Києво-Святошинському районі Київської області. Страхові виплати відділення здійснює фактично з травня 2014 року, а тому на підставі наданої інформації щодо відсутності працевлаштуванння нарахування і виплату індексації відділення повинно було здійснювати з травня 2014 року. 17.05.2016 року позивач звернувся до відділення з заявою щодо проведення індексації щомісячних страхових виплат за період 2014-2016 р.р., хоча індексація грошових доходів населення здійснюється уповноваженим органом автоматично за наявності конкретного юридичного факту. 22.06.2016 року позивач повторно звернувся до відділення з заявою щодо проведення індексації щомісячних страхових виплат за період 2014-2016 р.р. Одночасно надав довідку про доходи з Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області за 2014-2016 р.р. У відповіді відділення від 23.06.2016 року № 18/660, зазначено, що 23.06.2016 року відділення зробило письмовий запит до відділення Червоногвардійського району м. Макіївка Донецької області, де позивач перебував на обліку як потерпілий внаслідок нещасного випадку на виробництві з березня 2008 р. по вересень 2014 р. , про те, чи проводилась індексація страхових виплат в 2014 році. Відповідно до відповіді від відділення Червоногвардійського району м. Макіївки Донецької області, зазначено, що за період з 01.02.2012 року по теперішній час індексацію щомісячних страхових виплат позивачу не проводилось. Однак з травня 2014 року і до цього часу щомісячні страхові виплати не індексуються. З 01 квітня 2016 року, за висновком МСЕК, позивачу було встановлено 60% стійкої втрати працездатності і розмір щомісячної страхової виплати збільшився на 1300 грн., що значно перевищило суму індексації. Так позивач вважає, що станом на 01.02.2017 за період з березня 2014 року йому не нарахована та несплачена індексація щомісячних страхових виплат у сумі 9324,70 гри., що зазначено у «Власному розрахунку індексації щомісячних страхових виплат за період березень 2014 - січень 2017 р.р.». Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд зобов'язати відділення провести та сплатити індексацію щомісячних страхових виплат за період березень 2014 - січень 2017 рр., беручи для розрахунку базовий місяць березень 2014 року та квітень 2016 року, з компенсацією відповідно до законодавства. Відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні представники відповідачів позовні вимоги не визнали, просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з огляду на наступне. Ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи [PERSON] з 07 жовтня 2014 року перебуває на обліку у відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, має зареєстрований страховий випадок - трудове каліцтво, що сталось 01.12.2007 року та отримує щомісячну страхову виплату. Також, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області. Згідно висновку МСЕК позивачу встановлено стійку втрату працездатності 60% та ІІІ групу інвалідності безстроково, причина інвалідності - трудове каліцтво. 17.05.2016 року позивач звернувся до Києво-Святошинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області з заявою щодо проведення індексації щомісячних страхових виплат за період 2014-2016 р.р., на яку отримав відповідь від 25.05.2016 року № 18/636 про те, що базовим місяцем для нарахування індексації є грудень в 2015 році та травень в 2016 році, в зв»язку з чим сума поточної індексації страхових виплат становить 0 грн. Листом від 22.07.2016 року № 18/695 Києво-Святошинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області позивачу було ро»язнено, що після звернення у відділення Червоногвардійського району м. Макіївка, щодо проведення індексації щомісячних страхових виплат, надійшла відповідь: лист вх. №401 від 11.07.2016 р - про те , що індексація щомісячних страхових виплат потерпілому [PERSON] за період з 01.01.2012 р по теперішній час не проводилась. Більш конкретну інформацію відділення у м. Макіївка дати не має можливості. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Києво-Святошинського району Київській області спираючись на Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р.№1282-ХІ І ( з урахуванням внесених змін Законом України від 28.12.2014 р. №76УІІІ) та на підставі Порядку проведення індексації, затвердженого постановою КабМіна України від 17.07.2003 р. №1078 із змінами і доповненнями в програмі ЦІАС ( після звірки з пенсійним фондом для визначення базового місяця ) провело нарахування індексації щомісячних страхових виплат. Базовим місяцем для нарахування індексації є грудень в 2015 році та травень в 2016 році, в зв»язку з чим сума поточної індексації страхових виплат становить 0 грн. Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією Українигарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі і суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Відповідно до ст. 6 Закону у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати, пенсій, державної соціальної допомоги, стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. З метою реалізації вказаного Закону Кабінетом Міністрів України постановою від 17.03.2003 №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок). Пунктом 10 Порядку № 1078 передбачено черговість нарахування сум індексації, зокрема, працюючому потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного захворювання в першу чергу індексується суму оплати праці. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» застраховані особи зобов'язані своєчасно повідомляти страхувальника та страховика про обставини, що впливають на умови або зміни розміру матеріального забезпечення та соціальних послуг. Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 16.11.2016 № 836 врегульовано питання нарахування суми індексації щомісячних страхових виплат особам, які одночасно отримують пенсії і страхові виплати. Вищезазначеною постановою передбачено, що у разі звільнення з роботи потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання або в разі, коли відбулася перерва у здійсненні страхових виплат (не більше 3-х років), а потім виплати поновилися, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації щомісячних страхових виплат здійснюється з місяця, що настає за місяцем підвищення його щомісячної страхової виплати (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим). Як вбачається з пояснень представників відповідача, відділенняv було визначено базовий місяць для проведення індексації березень 2014 року (місяць підвищення щомісячної страхової виплати) та провело нарахування та індексацію потерпілому. Наступним базовими місяцями для нарахування індексації є: грудень 2015 р. (місяць підвищення пенсії потерпілого); квітень 2016 року. (місяць збільшення відсотка втрати працездатності потерпілого з 40% на 60%); травень 2016 р. (місяць підвищення пенсії потерпілого). Відповідно до розрахунку індексації щомісячних страхових виплат [PERSON] було виплачено : за січень 2017- 4106,87 грн. (4056,99 грн. (щомісячна страхова виплата)+49,88 грн. (поточна індексація за грудень 2016); за лютий 2017- 4106,87 грн. (4056,99 грн. (щомісячна страхова виплата)+ 49,88 грн. (поточна індексація за січень 2017); за березень 2017- 4106,87 грн. (4056,99 грн (щомісячна страхова виплата)+49,88 грн (поточна індексація за лютий 2017). З місяця подання копії трудової книжки (травень 2016 ) позивачу нарахована індексація 149,64 грн. (індексація за грудень 2016-лютий 2017 року). Далі базовий місяць для нарахування індексації - березень 2017 р. (місяць підвищення щомісячної страхової виплати ): за серпень 2017 - 5064,29 грн. (5014,43 грн. (щомісячна страхова виплата)+49,86 грн. (поточна індексація за серпень 2017); за вересень 2017 - 5064,29 грн. (5014,43 грн. (щомісячна страхова виплата)+49,86 грн (поточна індексація за вересень 2017); за жовтень 2017 - 5064,29грн. (5014,43 грн. (щомісячна страхова виплата)+49,86 грн (поточна індексація за жовтень 2017). Таким чином, судом не встановлено, неправомірність дій Києво-Святошинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області щодо сплати позивача індексації щомісячних страхових виплат. Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завідала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив суд відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., проте позивачем не доведено в судовому засіданні та не надано суду доказів, що відповідачем йому заподіяна моральна шкода. Судом на підставі тих доказів, які надав позивач [PERSON] в обгрунтування заявлених вимог, не встановлено порушення прав позивача . А відтак, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст. 11 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з'ясуванні обставин справи, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог та приходить до висновку, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем по оплаті судового збору не відшкодовуються. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed