Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

В липні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору у вигляді заяви про приєднання №421170311 від 28 березня 2018 року відповідачка отримала кредит на споживчі потреби, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на її кредитний рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 07 травня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 24378,48 грн. Оскільки відповідачка заборгованість не повертає просив стягнути з неї заборгованість у розмірі 26\~373,13 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, клопотань до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що що відповідно до укладеного договору від 28 березня 2018 року відповідачка отримала кредит на споживчі потреби, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на її кредитний рахунок, що підтверджується копіями: договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатком до нього, заяви про приєднання (а.с.5-10). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.14-15) станом на 07 травня 2019 року заборгованість відповідачки по кредитному договору становить 24378,48 грн., з яких 18193,08 грн. основна заборгованість (прострочена), 2865,01 грн. відсотки за користування кредитом, 2620,41 грн. пеня за прострочену заборгованість, 169,15 грн. заборгованість за комісією РКО, 232,02 грн. сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту, 58,42 грн. сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів, 211,32 грн. три проценти річних на суму простроченого кредиту, 29,07 грн. три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 24378,48 грн. та на підтвердження зазначених обставин надав розрахунок заборгованості (а.с.14-15). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вказаних обставин, оскільки позивачем не доведено, що заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 26373,13 грн., то відсутні підстави для задоволення позову у вказаному розмірі. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 24138,09 грн., оскільки підстав для стягнення 240,39 грн. (211,32 грн. + 29,07 грн.) не вбачається, враховуючи, що розмір відсотків, що нараховується внаслідок непогашення кредиту встановлений договором, а тому підстав для стягнення 3% річних немає. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial