overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 07 жовтня 2000 року в Дмитрівській сільській раді Знамянського району Кіровоградської області, актовий запис № 16 - розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що від шлюбу вони з відповідачкою спільних дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше його представник [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити. Справу просила розглянути без її участі та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні було встановлено, що 07 жовтня 2000 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Волкова) уклали шлюб в Дмитрівській сільській раді Знамянського району Кіровоградської області, актовий запис № 16. Спільних дітей від шлюбу вони не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2013 року, шлюб носить формальний характер. З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити його (чоловіка) інтересам, що має істотне значення. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 17 серпня 2002 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 646 - розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що від шлюбу вони з відповідачкою спільних дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з весни 2014 року. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь та втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше його представник [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити. Вказала, що позивач не підтримує з дружиною шлюбних відносин з весни 2014 року. Справу просила розглянути без її участі та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні було встановлено, що 17 серпня 2002 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Білоус) уклали шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 646. Спільних дітей від шлюбу вони не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з весни 2014 року, шлюб носить формальний характер. З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити його (чоловіка) інтересам, що має істотне значення. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду зі вказаним позовом. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір, відповідно до умов якого позивач надавав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 21128.47 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання Банк виконав ціликом в обговорений у договорі термін, але відповідач зобовязання в обговорений термін не виконав і не виконує на даний час допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим за ним виникла заборгованість у розмірі 24943.77 грн. Представник позивача надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутність. Проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився. Заперечень на позов не надав. У відповідності до вимог ст. ст. 74,76 ЦПК України судом вживались заходи для виклику відповідача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: між сторонами був укладений кредитний договір ( Генеральна угода) б/н від 06.07.2015 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку який складався з Заяви (анкети) про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в приватБанку, Умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою . Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, заборгованість за [PERSON] станом на 13.07.2016 р. складає 24943.77 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виповнятися належним чином і в встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач будучи зобовязаним щомісячно вносити платежі по договору , припинив виконувати взяті на себе зобовязання допускаючи прострочення платежів . На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Оскільки відповідачем заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] Дар*ю Олександрівну, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою є неможливим. Майнового спору вони не мають, а діти залишаться проживати разом із відповідачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2007 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 742. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] Дар*ю Олександрівну, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом із відповідачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2001 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою є неможливим. Майнового спору вони не мають, а син залишиться проживати разом із відповідачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2001 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 575. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом із відповідачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2010 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Відповідачка відмовляється оформити розлучення в органах ДРАЦС, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачкою є неможливим. Майнового спору вони не мають. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2010 року, шлюб був зареєстрований Корабельним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 136. Від даного шлюбу дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 18 грудня 2005 року виконкомом Тиницької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, актовий запис №06, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сім'ю, що призвело до того, що він втратив до дружини почуття любові, разом більше року не проживають. В судове засідання позивач не з»явився, направив суду заяву про слухання справи в його відсутність, позов підтримує і просить задовільнити. Відповідачка [PERSON] з позовом погодилась, на примирення не погодилась. Заслухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 27 серпня 2008 року виконкомом Димерської селищної ради Вишгородського району Київській області , актовий запис №40, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сімю, що призвело до того, що він втратив до дружини почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить задовільнити. Відповідачка [PERSON] з позовом погодилась, суду пояснила, що вони разом не проживають 4 роки. Сторони на примирення не погодились. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14.02.2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 41. Від шлюбу народились сини: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Просив розірвати шлюб, оскільки з [PERSON] фактичні шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спільне життя не склалося в зв'язку з несумісністю характерів, на ґрунті чого між ними склалися неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння і довіра, втрачено повагу один до одного. Вказував, що примирення між ними бути не може. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного винесення рішення не заперечував. За таких обставин суд на підставі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України провів заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14.02.2004 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 41 (а.с. 6), від якого народились сини: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 7, 8). Ухвалами суду від 29.08.2016 року та 14.11.2016 року за клопотанням відповідачки сторонам надавався строк для примирення, однак після закінчення наданого судом повторного строку для примирення позивач наполягав на розірванні шлюбу, вказував, що збереження шлюбу не можливе. В свою чергу відповідачкою не надано суду підтверджень на вжиття нею заходів щодо примирення з позивачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, у відповідності до умов якого останньому було надано кредит у сумі 44\~930,07 грн. зі сплатою 15,99 % річних на суму залишку за кредитом, з кінцевим терміном повернення 16 травня 2019 року Оскільки відповідач належним чином не виконує умов договору просить суд стягнути з нього 41\~051,26 гривні заборгованості за кредитним договором та судовий збір в сумі 1 378,00 гривень. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча і повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову суду не надсилав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що 15 травня 2014 року між публічним акціонерним товариства «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500940159, де відповідач отримала кредит у сумі 44930,07 грн. зі сплатою відсотків 15,99% річних на суму залишку по кредиту, з кінцевим терміном повернення 16 травня 2019 року та в свою чергу зобовязується повернути кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту ( а.с.5-9). Позивач виконав свої зобовязання за вищевказаним кредитним договором надавши відповідачці кредит у сумі 44\~930,07 грн, що підтверджується виписками по особовим рахункам ( а.с.12). Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, а тому позивачем 25 травня 2016 року було направлено вимогу про досудове врегулювання спору на адресу відповідача, яку останній залишив без уваги ( а.с.13). Станом на 16 травня 2016 року [PERSON] має прострочену заборгованість (а.с.11) за кредитом, яка становить 41\~051,26 гривень та складається з: -34\~791,87 грн. заборгованість за кредитом; -2\~781,79 грн. заборгованість за відсотками; -3\~477,60 грн. заборгованість по комісії. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідки порушення договору, позичальником, передбачені ст. 1050 ЦК України, яка відсилає до ст. 549-552, 625, 1048 ЦК України та відповідає вимогам позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved