Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

в липні 2015р. позивач надіслав до Голосіївського районного суду м.Києва позовну заяву до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - про припинення правовідносин за договором поруки. Зазначав, що 01.02.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір №СL-011/006/2008 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 46 407,00 доларів США на купівлю нерухомого майна - квартири, з кінцевим терміном погашення кредиту до 02 лютого 2032року зі сплатою відсотків у розмірі -11,49 % річних за користування кредитними коштами, з терміном погашення кредитних ресурсів до 26.01.2015 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010р., ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг України» прийняло право вимоги за Кредитним договором, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та Позичальником. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між відповідачем та [PERSON] (далі Позивач/Поручитель) 01.02.2008 року було укладено договір поруки №SR-011/006/2008, відповідно до умов якого, Поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Позичальником зобов'язань по Кредитному договору. Позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] Позичальник скористався кредитними ресурсами, проте свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до матеріалів цивільної справи №2-2613/12 за якими винесено заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 20.05.2012 року, встановлено, що у зв'язку з виникненням заборгованості по кредиту, відповідач направив [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №22-2/64837 від 17.02.2009 року та №22-2/64838 від 17.02.2009 року, в яких вимагалось протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги сплатити суму кредиту, відсотків, пені та штрафів. Вимога №22-2/64837 від 17.02.2009 року отримана позичальником 25.03.2009року. Відповідно до п.1.9. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначений банком частині у випадку невиконання позичальником та/або Поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за цим договором чи іншими укладеними з Банком договорами та/або Документів забезпечення. При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цей час настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної Вимоги. Тобто, 17 лютого 2009 року настав строк дострокового виконання боргових зобов'язань Позичальником. Позивачу досудові вимоги про дострокове виконання боргових зобов'язань Позичальника не направлялись. Умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідач повинен був звернутися з вимогою до Поручителя в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто в строк до 17.08.2009 року. АТ «ОТП Банк» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заява про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором лише 12.03.2010 року, вже після припинення дії договору поруки. Просив визнати припиненою поруку за Договором поруки №SR-001/396/2007 від 21.05.2007 року, що укладений між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України». В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив визнати припиненою поруку за Договором поруки № SR-011/006/2008 від 01.02.2008 року, що укладений між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України». Просив вимоги задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Посилався на те, що згідно п.4.1 укладеного сторонами Договору поруки, він діє до повного виконання боргових зобов»язань за Кредитним договором. Просив у позові відмовити. Визнав зазначені в позовній заяві обставини направлення позивальнику досудових вимог про погашення заборгованості за кредитним договором та їх отримання, та відсутність даних щодо направлення досудових вимог про дострокове виконання боргових зобов'язань Позичальника позивачу. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. У судовому засіданні встановлено, що 01.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» (далі - Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір №СL-011/006/2008 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 46 407,00 доларів США на купівлю нерухомого майна - квартири, з кінцевим терміном погашення кредиту до 02 лютого 2032року зі сплатою відсотків у розмірі -11,49 % річних за користування кредитними коштами, з терміном погашення кредитних ресурсів до 26.01.2015 року. Відповідно до п.1.9. Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначений банком частині у випадку невиконання позичальником та/або Поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за цим договором чи іншими укладеними з Банком договорами та/або Документів забезпечення. При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань вцілому настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної Вимоги. Відповідно умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010р., ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг України» прийняло право вимоги за Кредитним договором, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та Позичальником. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між відповідачем та [PERSON] 01.02.2008 року було укладено договір поруки №SR-011/006/2008 (Договір поруки), відповідно до умов якого, Поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання Позичальником зобов'язань по Кредитному договору. З копії свідоцтва про шлюб, виданого 05.01.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, вбачається, що позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] Згідно ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Частиною 2 ст.554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель відповідає перед кредитором у тому же обсягу, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до п.4.1 укладеного сторонами Договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов»язань за Кредитним договором. Разом з тим, згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 17 вересня 2014 року в справі №6-53цс14, припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов»язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. У постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-109цс14 Верховним Судом України висловлено правову позицію, згідно якої, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов»язання за договором повинно бути пред»явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов»язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують і своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Позичальник скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість по Кредитному договору. У зв'язку з виникненням заборгованості по кредиту, відповідач 24.02.2014р. направив [PERSON] досудову вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №22-2/64837 від 17.02.2009 року та №22-2/64838 від 17.02.2009 року, в яких вимагав протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги сплатити суму кредиту, відсотків, пені та штрафів. Вимога №22-2/64837 від 17.02.2009 року отримана позичальником 25.03.2009року, що стверджується копіями повідомлення про вручення поштового відправлення та опису вкладення в цінний лист (а.с.22). Таким чином, 17.02.2009 року настав строк дострокового виконання боргових зобов'язань Позичальником. Отже, виходячи з наведених положень законодавства та правової позиції Верховного Суду України у справі №6-53цс14, та правової позиції Верховного Суду України у справі 6-109цс14, вимога Кредитора до Поручителя про виконання ним солідарного з Позичальником боржником зобов»язання за Кредитним договором повинна бути пред»явлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто, в строк до 17.08.2009р. Проте, згідно копії позовної заяви (а.с.25-29), ПАТ «ОТП Банк» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заява про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором 12.03.2010 року - тобто після припинення дії договору поруки. Отже, оскільки Кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'явив вимогу до позивача про виконання ним солідарного з Позичальником зобов'язання за Кредитним договором, то у відповідності з положеннями ч.4 ст.559 ЦК України, та наведеними правовими позиціями ВСУ, порука позивача за укладеним із ЗАТ «ОТП Банк» Договором поруки є припиненою. За наведених обставин позовні вимоги є обгрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ч.4 ст.559, ч.1 ст.512, ч.1 ст.518 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 17.09.2014 року в справі №6-53цс14, постанови Верховного Суду України від 19 березня 2014 року в справі 6-109цс14,

Outcome: approved