Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з жовтня 2014 року, в шлюбі дітей немає. Їхні сімейні стосунки припинено, спільно не проживають близько шести місяців, не підтримують шлюбних відносин, втратив почуття любові та поваги до відповідача, миритись не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] повторно не з`явилася в судове засідання , про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку. Згідно відповіді Рогатинського РС УДМС в Івано-Франківській області [PERSON] зареєстрована в с.Підгороддя Рогатинського району Івано-Франківської області. З повідомленнь про вручення повісток про виклик у суд вбачається , що [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Суд, зі згоди позивача по справі [PERSON] ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 20 жовтня 2014 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 57 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції у Львівській області 25 листопада 2015 року. Дітей в шлюбі немає. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Сімейний союз підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. В ч. 3 ст.56 СК України також зазначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини . Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд не зобов'язаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони більше шести місяців разом не проживають, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, позивач втратив почуття поваги та кохання до відповідача. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved