Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

В листопаді 2017 року до Баранівського районного суду звернувся [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до [PERSON] міської ради (далі також відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтовувався тим, що 12.05.2017 року в с. Кашперівка Баранівського району Житомирської області померла мати позивача [PERSON]. 17.03.2014 року спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно, а тому, спадщина відкрилася за заповітом. Після її смерті залишилося майно, а саме: земельна ділянка, площею 2.8027 га., розташована на території Кашперівської сільської ради Баранівського району Житомирської області. 15.11.2017 року позивач звернувсядо нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав вмотивовану відмову, з тих підстав, що відповідач пропустив строки для її прийняття. Позивач зазначає, що з дня смерті у нього знаходиться Державний акт на спадкову земельну ділянку, він фактично вступив у володіння. Крім того, строк пропустив лиш на один день з причин незалежних від нього, адже в дні коли він приходив до нотаріальної контори були вихідні дні, а 14.11.2017 року у звязку з хворобою. З огляду на вище викладене, позивач вирішив звернутися до суду із вказаним вище позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву якою підтримав заявлені позовні вимоги, позов просив задовольнити, а справу слухати без його участі. Представник відповідача [PERSON] міська рада у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надійшла заява про визнання відповідачем заявлених позивачем вимог, справу просили слухати без участі представника. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 12.05.2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №309994 (а.с. 7). 17.03.2014 року [PERSON] склала заповіт на користь позивача, яками заповіла йому все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не скадалося, і вазагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом (а.с. 6). Довідкою [PERSON] міської ради від 14.11.2017 року №83 було встановлено, що [PERSON] на день смерті проживала одна (а.с. 8). Згідно відповіді Державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Баранівського нотаріального округу спадкова справа відносно померлої [PERSON] не заводилася (а.с. 16-18). Таким чином, судом встановлено, що інші, окрім позивача, спадкоємці відсутні. Відповідно повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв на право на спадщину у звязку із пропуском шестимісячного строку для її прийняття (а.с. 9). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Положеннями статті 1272 цього Кодексу передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що відповідає приписам ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. [PERSON] померла 12.05.2017 р., отже шестимісячний строк закінчився 15.11.2017 р. Саме з цього часу право позивача вважається порушеним, оскільки він внаслідок пропуску шестимісячного строку для звернення до нотаріуса фактично позбавлений права прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив термін звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини з поважних причин. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що докази надані позивачем є достовірними і переконливими, а позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved