Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

В листопаді 2016р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 2-4) до відповідача [PERSON], третя особа: Відділ (орган) приватизації державного житлового фонду Шевченківської у м. Києві районної державної адміністрації, в якому просив суд: надати йому ([PERSON].) дозвіл на приватизацію кімнати у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS], без згоди зареєстрованого громадянина Росії відповідача [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 червня 2011р. йому, на сім'ю із трьох осіб (позивач - [PERSON], дружина - [PERSON] та син дружини - [PERSON].) була надана кімната [ADDRESS]. На даний час у вищезазначеній квартирі зареєстровані та проживають дві особи - позивач та відповідач, який є громадянином Російської Федерації. 22 липня 2015р. позивач звернувся до третьої особи із заявою про оформлення у приватну власність вищезазначеної квартири, без згоди [PERSON], однак відповідач зі свого боку не відмовляється від участі у приватизації спірної квартири та не надає своєї згоди на одноособову приватизацію квартири з боку позивача. Вказані обставини перешкоджають йому здійснити приватизацію вищезазначеної кімнати, а тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що станом на сьогоднішній день він вчиняє всі необхідні дії по оформленню громадянства України, а в подальшому, також має намір звернутися до третьої особи із відповідною заявою про передачу у власність вищезазначеної спірної кімнати, при цьому відповідач наголошував, що іншого житла на території України він немає. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку; до початку розгляду справи по суті надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі по тексту - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом (ч. 3 ст. 9 ЖК України). Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, 15 червня 2011р. Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією позивачу [PERSON] на сім'ю із трьох осіб (він, дружина - [PERSON], син дружини - [PERSON] ) була надана одна кімната [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно довідки форми № 3, виданої 12 жовтня 2016р. Центром комунального сервісу у кімнаті [ADDRESS] зареєстровано дві особи: наймач - [PERSON] з 2011р. та син колишньої дружини - [PERSON], з 2011р. (а.с. 7). 22 липня 2015р. представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до Відділу (орган) приватизації державного житлового фонду Шевченківської у м. Києві районної державної адміністрації із заявою про оформлення передачі в приватну власність [PERSON] кімнати [ADDRESS] (а.с.9-11). Листом від 09 грудня 2015р. Відділом (орган) приватизації державного житлового фонду Шевченківської у м. Києві районної державної адміністрації [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житло з посиланням на те, що, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир здійснюється за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі. Оскільки, у кімнаті [ADDRESS], крім нього ([PERSON].) зареєстрований громадянин Російської Федерації [PERSON], для приватизації квартири на ім'я [PERSON] необхідна згода останнього ([PERSON].) (а.с. 12, 13). 05 вересня 2016р. представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до [PERSON] із заявою про надання останнім письмової згоди на передачу у власність [PERSON] всієї кімнати [ADDRESS] (а.с. 14). Звертаючись до суду із вищезазначеним позовом, сторона позивача зазначала, що з боку [PERSON] направлена на його адресу заява від 05 вересня 2016р. залишена без відповіді, що позбавляє його можливості реалізувати своє право на приватизацію вищезазначеної кімнати у комунальній квартирі. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] зазначив, що він також бажає прийняти участь у приватизації спірної вищезазначеної кімнати у комунальній квартирі, однак, не має на це можливості, так як є громадянином Російської Федерації. Станом на сьогоднішній день він ([PERSON].), вчиняє усі необхідні дії для збирання документів, які в послідуючому нададуть йому право отримати громадянство України та паспорт громадянина України, так як він, починаючи з 1996р. постійно проживає на території України та бажає мати громадянство громадянина України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (ст. 26 Конституції України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 16 ЦК України, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону.

Outcome: dismissed