Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В липні 2014 року прозивач звернулась до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідача аліментів на малолітню дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки усіх видів доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надав. Згідно ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Позивач проти заочного рішення не заперечує, наслідки та порядок перегляду заочного рішення розуміє. Таким чином, суд визнав причини неявки відповідача неповажними та ухвалив розгляд справи провести у відсутність відповідача на підставі наявних у справи матеріалів. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] яке було видано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добпропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Від шлюбу сторони мають н малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] яка була видана Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добпропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Із долученої до матеріалів справи довідки від 23 липня 2014 року судом вбачається, що позивач мешкає та зареєстрована разом із дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Під час ухвалення рішення по справі, а також при визначенні розміру аліментів суд враховує, що, відповідач не надав суду доказів того, що він не має можливості утримувати дитину, а саме: доказів непрацездатності, наявності інших утриманців, тощо. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на користь позивача - [PERSON] на малолітню дитину в розмірі ? частки від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, оскільки утримання дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 1,3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved