Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

В листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) загальною площею 1,62 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Рідківської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області та перебувала в колективній власності селянської спілки «Раранча». При житті спадкодавець не оформляла державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Позивач своєчасно прийняв спадщину за заповітом. Однак, оскільки спадкодавець втратила земельний сертифікат, він не може оформити на себе право на спадщину. Просив суд визнати за ним право на вказану земельну ділянку в порядку спадкування. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися направивши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити та розгляну ти справу без їх участі. Представники відповідачів Магальської сільської ради, Новоселицької районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області в судове засідання не з`явилися, направивши до суду заяви, в яких позов визнали та просили розглянути справу у їх відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки виконкому Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 756 від 08 липня 2020 року, на підставі розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації від 07 червня 2006 року № 260-р [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0172612 від 25 вересня 1997 року загальною площею 1,62 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Рідківської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, зареєстровано в книзі ІІ реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались членам селянської спілки «Раранча» за № 833. Державний акт на право власності земельної частки [PERSON] при житті не оформляла та не отримувала. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0172612 від 25 вересня 1997 року втрачений. [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) загальною площею 1,62 в умовних кадастрових гектарах, яке належало їй згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0172612 від 25 вересня 1997 року. Посилання в позові на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право власності на земельну частку (пай) є помилковим, оскільки земельний сертифікат підтверджував лише право особи на земельну частку (пай), площа якої вираховувалась в умовних гектарах. Для набуття права власності на земельну ділянку за сертифікатом, спадкодавець мав реалізувати набуте право шляхом отримання державного акта не землю, чого не було зроблено. Тому, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина не на право власності на земельну частку (пай), а на право на земельну частку (пай), яке в подальшому має бути реалізовано спадкоємцем шляхом отримання правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку. Відповідно до заповіту, який був складений 01 березня 2007 року та посвідчений секретарем виконкому Рідківської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу все своє майно. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2020 року та матеріалами спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] .. Однак, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та своєчасно прийняв спадщину, інших спадкоємців не має, то право на земельну ділянку слід визнати за ним в порядку спадкування. У зв`язку із визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 420 гривень 40 копійок. В своєму відзиві представник Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області не заперечував проти задоволення позову, в той же час зазначив, що до управління не заявлено жодних вимог, що відносяться до його компетенції. Зважаючи на те, що до повноважень Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області відносяться питання розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, то суд вважає, що його правильно залучено до участі по справі в якості співвідповідача. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 171/2030/17 (провадження № 61-562св19). На підставі ст.ст. 328, 1218, 1223, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved