Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка вказує, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 жовтня 1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними не розірвано, проте сімейне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 40 % від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 22 жовтня 1999 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України). Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, відповідач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає частковому задоволенню. З відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 9 квітня 2015 року до досягнення [PERSON] повноліття, після чого у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання [PERSON] до його повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial