Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової компенсації за завдані матеріальні та моральні збитки. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачі являються власниками гаражів № [NUMBER] та [NUMBER] в гаражному кооперативі «Восход». В період з 2012 року по теперішній час [PERSON] , який є власником гаражу [NUMBER] нанесено матеріальних збитків позивачам на загальну суму 22600 грн. внаслідок недбалого ставлення до належного йому майна, від чого ним було допущено залиття спільного фундаменту і стін та обрив даху, в результаті падіння якого, сумісні гаражі позивачів отримали значні зовнішні та внутрішні пошкодження. В добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати завдані збитки, у зв'язку з чим позивачі просять в судовому порядку захистити їх права. Крім майнової позивачі зазначають, що їм було заподіяно також і моральну шкоду, яку вони оцінюють в 10000 грн, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку із знищенням і пошкодженням їх майна та подальшим неприємним спілкуванням з відповідачем. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.11.2017 року відкрито провадження у цивільній справі, відповідачу запропоновано подати письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до п. 9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (зі змінами від 04.11.2018 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] являються членами гаражного кооперативу «Восход», за ними числяться гараж [NUMBER] та [NUMBER] , що підтверджується відповідними членськими книжками та довідкою про сплату позивачами членських внесків (а.с.5-8). Відповідно до акту огляду гаражів №№[NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] від 23.11.2017 року, в присутності власників гаражів [PERSON] та [PERSON] , з їх дозволу було проведено огляд приміщень. Власник гаражу №[NUMBER] [PERSON] доступ до свого гаражу не надав, на письмове повідомлення про необхідність складення акту не відповів, отримувати повідомлення під розпис відмовився. В результаті обстеження гаражів [NUMBER] та [NUMBER] з внутрішнього боку в них, спільного з гаражем [NUMBER] , виявлено: підйом асфальтного покриття внаслідок підтоплення з боку гаражу № [NUMBER] ; тріщини спільних стін, внаслідок на спільних стінах; пошкодження шиферу та балок, внаслідок виривання гаражів із спільними стінами, зокрема № [NUMBER] і [NUMBER] (а.с.11). Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України. Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Обґрунтовуючи розмір завданої матеріальної шкоди, позивачі посилаються на довідку-розрахунок вартості будівельно-відновлювальних робіт, виконаної будівельної організацією «В.А.П.», згідно з якою вартість будівельно- відновлювальних робіт гаражів [NUMBER] та [NUMBER] складає 22600,00 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не скористався своїм правом щодо надання відзиву проти позову, що може свідчити про визнання ним позовних вимог позивачів, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода, завдана позивачам, становить 22600,00 грн. та підлягає стягненню з відповідача. За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, тощо. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір завданої моральної шкоди позивачам оцінений у 10000,00 грн. суд вважає розумним та справедливим, а тому дана вимога позивачів також підлягає задоволенню. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача [PERSON] у розмірі 640,00 грн. понесений ним при зверненні до суду.

Outcome: approved