Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності її померлому батькові [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 035164 від 14 серпня 2003 року, виданого на підставі розпорядження Новоселицької РДА від 04 серпня 2003 року за № 329-р, на земельну ділянку, яка розташована на території Черленівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0064 га за кадастровим номером № 7323089300:02:002:0070, посилаючись на те, що при оформленні даного акта була допущена помилка, а саме прізвище власника було помилково записано «Постолатий» замість «Постолатій». Визнання факту належності спадкодавцю державного акта на право приватної власності на землю має для неї юридичне значення для реалізації особистих спадкових (майнових) прав. Заявниця в судове засідання не зявилась, оскільки просила розглянути справу у її відсутності та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Черленівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області подав до суду відзив, в якому заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 035164 від 14 серпня 2003 року, виданого на підставі розпорядження Новоселицької РДА від 04 серпня 2003 року за № 329-р, на земельну ділянку, яка розташована на території Черленівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,0064 га за кадастровим номером № 7323089300:02:002:0070, помилково було записано прізвище власника «[PERSON]І.» замість «[PERSON]І.» Вказане підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, довідкою Черленівської сільської ради № 163 від 13 лютого 2019 року та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи питання про встановлюючи даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 315 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Аналогічне вбачається з розяснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Заявник в позасудовому порядку не може вирішити питання щодо усунення розбіжностей у вказаному документі, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі наведеного, суд

Outcome: approved