Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В листопады 2015 року позивачка звернулась з позовом до публічного акціонерного товариства «Євраз [PERSON]» (надалі - ПАТ «Євраз [PERSON]») просила стягнути з відповідача на свою користь спричинену моральну шкоду в сумі 275 600 гривень 00 копійок. В обґрунтування заявленого позову позивачка вказала, що в з 28.08.1992р. по 19.03.2012р. вона працювала на руднику «Суха Балка», а пізніше ПАТ «Євраз [PERSON]» прибиральником службових приміщень, учнем стовбурового, стовбуровим, підземним стовбуровим. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.03.2012р. встановлено, що на протязі 10 років 8 місяців (працюючи підземною стовбуровою) вона виконувала роботи в умовах, які характеризувались значною кількістю небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, які перевищували гранично допустимий рівень. Внаслідок цього вона отримала професійні захворювання, а саме: хронічне обструктивне захворювання легень першого ст. (пиловий бронхіт першого ст., емфізема легень першого ст.), ЛН першого-другого ст. Особами ж, винними в порушенні законодавства про охорону праці, гігієнічних регламентів і нормативів, є відповідач по справі. За результатом первинного огляду МСЕК від 25.04.2012р. їй. безстроково встановлено втрату професійної працездатності на 10 відсотків (хронічне обструктивне захворювання легень). Внаслідок захворювань їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в сумі 275600 грн. і просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні в повному обсязі, вважала факт спричинення шкоди саме ПАТ «Євраз [PERSON]» не доведеним. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] встановлено, та не заперечувалось сторонами, що [PERSON] з 28.08.1992р. по 19.03.2012р. працювала на руднику «Суха Балка», а пізніше ПАТ «Євраз [PERSON]» прибиральником службових приміщень, учнем стовбурового, стовбуровим, підземним стовбуровим. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.03.2012р. встановлено, що на протязі 10 років 8 місяців (працюючи підземною стовбуровою) Позивач виконувала роботи в умовах, які характеризувались значною кількістю небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, які перевищували гранично допустимий рівень. Внаслідок цього Позивач отримала професійні захворювання, а саме: хронічне обструктивне захворювання легень першого ст. (пиловий бронхіт першого ст., емфізема легень першого ст.), ЛН першого-другого ст. Особами ж, винними в порушенні законодавства про охорону праці, гігієнічних регламентів і нормативів, є Відповідач по справі. За результатом первинного огляду МСЕК від 25.04.2012р. [PERSON] безстроково встановлено втрату професійної працездатності на 10 відсотків (хронічне обструктивне захворювання легень). Згідно рекомендацій МСЕК вона потребує медикаментозного лікування, виробів медичного призначення. В зв'язку з отриманими професійними захворюваннями змінилося її життя, погіршилася його якість, що завдає їй моральних страждань. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Положення ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов'язаний\~\~створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно правових актів, а також забезпечити одержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Посилання представника відповідача на те, що позивач при прийомі на роботу був повідомлений про шкідливі умови праці, суд не може прийняти до уваги, оскільки саме підприємство ПАТ Євраз [PERSON] у порушення діючого законодавства не забезпечило безпечну організацію та проведення робіт, не виконало норми та правила охорони праці, які потягли професійне захворювання. Таким чином судом встановлено, що позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків внаслідок неправомірних дій відповідача, який всупереч діючого законодавства, зокрема, ст. 153 КЗпП України, не створив нешкідливих і безпечних умови праці, протягом тривалого часу не вживав заходів для усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів. У звязку з чим позивач частково втратив працездатність, і як наслідок втрати здоров'я, йому була спричинена моральна шкода, яка випливає з трудових правовідносин, і має відшкодовуватися роботодавцем. Суд вважає, що факт спричинення моральної шкоди позивачу [PERSON] доведено, оскільки після встановлення професійного захворювання, позивачем понесені моральні страждання, повязані з професійним захворюванням, лікуванням, та неможливістю вести повноцінний спосіб життя. Саме підприємство ПАТ Євраз [PERSON] повинне відшкодувати спричинену моральну шкоду позивачу [PERSON] оскільки згідно із рішенням Конституційного [PERSON] України від 08 жовтня 2008 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень підпункту б підпункту 4 пункту 3 статті 7 Закону України Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзаців другого, третього пункту 10, пункту 11 розділу 1 Закону України Про внесення змін до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності статтею 237-1 Кодексу законів про працю відшкодовується за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Посилання представника відповідача на обставини недоведеності наявності моральної шкоди, відсутність будь-яких доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди, суд також не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, при цьому судом встановлено, що позивач пропрацював тривалий час на підприємстві відповідача в шкідливих умовах. Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві та факт заподіяння моральної шкоди позивачу знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доводи позивача про те, що вона переносить як фізичні так і моральні страждання викликані ушкодженням здоров'я в наслідок отримання хронічного професійного захворювання підтверджені матеріалами справи, не спростовані будь-якими доказами з боку відповідача. Однак, суд вважає, що заявлені вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача ПАТ Євраз [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 275 600 гривень є завищеними, тому, на думку суду, з відповідача ПАТ Євраз [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача суму еквіваленту відсотку втрати працездатності, а саме у сумі 10 000,00 гривень.

Outcome: partial