Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

В липні 2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва до відповідача з позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 14246,61 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 26.04.2017 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] була підписана заява про приєднання №701833/250417 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБО, Договір) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Через неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, станом на 25.03.2020 р. утворилася заборгованість в розмірі 14246,61 грн., яка складається із 14246,61 грн. заборгованості за основним боргом. Так як відповідач добровільно заборгованість не погашає, позивач просив стягнути вказану заборгованість. Ухвалою від 31.08.2020 року відкрито провадження у справі та постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду, відзив проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2017 року [PERSON] була підписана заява про приєднання №701833/250417 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На підставі заяви [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000,00 грн. строком на 36 місяців з модливістю пролонгації на той самий строк зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, і користування кредитними коштами протягом Грейс періоду (п.6.6.1); 0,001 (нуль цілих одна тисячна) процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної карки Проценти за користування Кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Згiдно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 25.03.2020 року заборгованість відповідача за кредитом складає 14246 грн. 61 коп., яка складається з суми заборгованості за основним боргом - 14246,61 грн. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з ч. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2102 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved