Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

в обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 04 липня 2008 року між [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» був укладений договір №0102/08/14-ZNv, згідно якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 16 000 дол.США, строком користування по 03.07.2018 року зі сплатою 13,5% річних. У той же день між нею, [PERSON] та АКБ «Форум» був укладений договір поруки згідно якого вона поручилась перед відповідачем за виконання [PERSON] зобов»язань за вищезазначеним кредитним договором у повному обсязі, за умовами якого [PERSON] зобов»язаний повернути відповідачу кредитні кошти в розмірі 16.000 дол.США, здійснюючи повернення кредиту частинами в сумі не менше 134,00 дол.США щомісячно, з кінцевим терміном повернення 03.07.2018 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13,5% річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором. У відповідності до п.3.1 договору поруки у випадку невиконання зобов»язань по кредитному договору та цьому договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Пунктом 4.1 договору поруки передбачено, що порука припиняється з припиненням зобов»язань за кредитним договором та якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов»язань за кредитним договором не пред»явить вимоги до поручителя. Згідно п.3.5 кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов»язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов»язань, передбачених п.3.3 цього договору є умовами при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Тобто, зазначеним пунктом кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] зобов»язання з повернення суми кредиту та процентів, у нього автоматично виникає обов»язок з дострокового повернення усіх отриманих кредитних коштів та процентів за користування ними. Позивач вважає зазначений договір поруки припиненим у звязку з тим, що у ньому не визначений строк, після закінчення якого порука припиняється, а внаслідок несплати позичальником, тобто [PERSON] кредиту, у відповідності до п. 5. 3 кредитного договору відбулась зміна передбаченого кредитним договором строку виконання основного зобовязання з 03.07.2018 року на 21.08.2013 року і відповідач пропустив встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк предявлення вимоги про повернення кредиту до позивача як поручителя, а також у звязку із зміною зобовязання без згоди позивачки, як поручителя, що призвело до збільшення обсягу відповідальності останньої. З вище наведених підстав просить визнати договір поруки між нею, [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк - Форум» від 04.07.2008 року припиненим. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та позивача, заявлені вимоги просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в позові просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні 04.07.2008 року між [PERSON] та акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» був укладений кредитний договір №0102/08/14-ZNv. 04.07.2008 року між [PERSON] і ПАТ «Банк Форум» було укладеного договір поруки. За положеннями частини першої статті 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому разі звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3, 12 - 15, 20 ЦК України, статті 3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України) можна зробити висновок про те, що у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого частиною першою статті 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України (про визнання договору поруки припиненим, про визнання поруки такою, що припинена). Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правовою захисту, не заборонений законом. Отже, відповідно до частини першої статті 559 ЦК України до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього: збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, що є підставою для визнання договору поруки припиненим (постанови від 21 травня року 2012: № 6-69цс11, № 6-18св11, № 20цс11, № 88цс11). Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Пунктом 4.1. Договору поруки передбачено, що порука припиняється з припиненням зобовязань за кредитним договором та якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя. Таким чином, як слідує із змісту договору поруки у ньому не визначено строку, після якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до припинення зобовязання за кредитним договором, та якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобовязання за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя. У такому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. У відповідності до п. 5. 3 кредитного договору в редакції на час його укладення, а саме 04.07.2008 року сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання Позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п. 3.3. цього Договору є умовами при настанні яких припиняється кредитування Банком Позичальника, а Позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів Банку, сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами. Як слідує із змісту зазначеного пункту кредитного договору ним встановлений наслідок невиконання або неналежного виконання відповідачем [PERSON] зобовязань з повернення кредиту, а саме припинення кредитування, повернення усіх отриманих кредитних коштів та процентів за користування ними. Тобто, у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем [PERSON] зобовязань з повернення кредиту, згідно вищезазначених умов п. 5.3 кредитного договору автоматично відбувалась зміна строку виконання основного зобовязання шляхом покладення на позичальника [PERSON] обовязку з дострокового повернення усіх отриманих кредитних коштів та відсотків за користування ними з наступного дня після порушення ним умов кредитного договору, а кредитор (ПАТ «Банк Форум») у такому випадку наділений правом предявити вимогу до позивача як поручителя про повернення кредиту лише протягом одного року від такого дня. Таким чином, зазначені умови визначають обсяг відповідальності позивача як поручителя за виконання позичальником ([PERSON] В.) зобовязання з повернення кредиту та відсотків за користування ним, яка триває протягом одного року з дня невиконання або неналежного виконання останнім зобовязань з повернення суми кредиту, а тому, уклавши договір поруки позивач поручилась за [PERSON] саме на зазначених умовах. Додатковим договором від 25.01.2010 року до кредитного договору № 0102/08/17-ZNv від 04.07.2008 року п. 5.3 останнього викладений у новій редакції, яка передбачає, що банк має право здійснити стягнення заборгованості або провадити стягнення заставного майна на 31 день з моменту невиконання або неналежного виконання Позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплати процентів та інших зобовязань, передбачених п. 3.3 цього Договору. Позивач не надавала згоди на такі зміни та в будь-який спосіб не погоджувалась із ними. Тобто, на відміну від попередньої редакції п. 5.3 кредитного договору, починаючи з 25.01.2010 року зміна строку виконання основного зобовязання від настання якого обчислюється річний строк предявлення вимоги до поручителя відбувається не автоматично внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань з повернення суми кредиту, а залежить від волевиявлення кредитора (ПАТ «Банк Форум»). В свою чергу, така зміна призвела до збільшення обсягу відповідальності позивача як поручителя шляхом збільшення строку протягом якого кредитор може предявити до нього вимогу про повернення кредиту, оскільки згідно попередньої редакції п. 5.3 кредитного договору така відповідальність тривала протягом одного року з дня невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань з повернення суми кредиту, а у звязку із вищезазначеними змінами до зазначеного пункту договору перебіг зазначеного річного строку став залежати від волевиявлення кредитора щодо зміни строку виконання основного зобовязання. Пунктом п. 2. 4 кредитного договору в редакції від 04.07.2008 року передбачено, що якщо позичальник у поточному місяці сплатив суму більшу, ніж та, яка зазначена у п. 2.3 цього Договору, то у наступних періодах Позичальник має право здійснити повернення частини кредиту менше на суму яка була переплачена у попередніх періодах. Згідно додаткового договору від 25.01.2010 року до кредитного договору № 0102/08/17-ZNv від 04.07.2008 року зазначений п. 2.4. кредитного договору визнаний таким, що втратив чинність. Згоди на такі зміни позивач не надавала. Виходячи із змісту зазначених змін до кредитного договору, починаючи з 25.01.2010 року на позичальника покладається обовязок з погашення кредиту щомісячними платежами в сумі не меншій 167 доларів США незалежно від переплати у попередніх розрахункових періодах, що на думку суду призвело до зміни зобовязання та збільшення обсягу відповідальності поручителя, так як це позбавляє позичальника права та можливості скористатись переплатою по кредиту у попередніх розрахункових періодах при відсутності у нього у поточному місяці необхідної для погашення кредиту суми коштів і відповідно призводить до нарахування процентів та штрафних санкції за неналежне виконання умов кредитного договору. Як передбачено п. 2.3. кредитного договору в редакції від 04.07.2008 року щомісячний ануїтентний платіж з повернення кредиту був визначений в розмірі 134,00 доларів США без зазначення строку його сплати. Додатковим договором від 25.01.2010 року до зазначеного кредитного договору п. 2.3. останнього був викладений у новій редакції із покладенням на позичальника обовязку з повернення кредиту та нарахованих відсотків щомісяця не пізніше кожного 20-го числа місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, рівними платежами в сумі не менше 167,00 доларів США. Згоди на такі зміни позивач не надавала та у будь-який спосіб та формі її у позивача відповідачі не запитували. Таким чином, зазначені зміни до кредитного договору призвели до зміни зобовязання без згоди поручителя та збільшення обсягу відповідальності останнього шляхом збільшення розміру щомісячного платежу на погашення кредиту порівняно із тим за сплату якого позивач поручилась при укладенні договору поруки. Згідно договору від 25.01.2010 року про внесення змін до договору поруки від 04.07.2008 року кінцевим терміном повернення кредиту визначено 03.07.2025 року. Як слідує із додаткового договору від 25.01.2010 року до кредитного договору від 04.07.2008 року п. 1.2. останнього викладено у новій редакції, яка передбачає, що кредитні кошти надаються строком по 04 липня 2025 року, тобто по 04.07.2025 року включно. На думку суду такі зміни до кредитного договору щодо строку повернення кредиту також призвели до зміни зобовязання без згоди поручителя та збільшення обсягу відповідальності останнього шляхом збільшення тривалості нарахування відсотків за користування кредитом порівняно із тим періодом за який поручилась позивач. Зміна зобовязання забезпеченого порукою, тягне і зміни у договорі поруки та за своєю правовою природою фактично є зміною договору поруки. Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 654 того ж Кодексу зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 547 ЦК України щодо вчиненні правочину про забезпечення виконання зобовязання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись в письмовій формі. Належною є згода поручителя у формі додаткової угоди до договору поруки чого зроблено не було. З викладених підстав суд вважає, що внесення відповідачами до кредитного договору вищезазначених змін призвело до зміни зобовязання без згоди позивача як поручителя внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності останнього, у звязку з чим, згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука позивача перед ПАТ «Банк Форум» за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 0102/08/17ZNv припинилась. На підставі викладеного,

Outcome: approved