Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

В лютому 2019 позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 7162,69 грн., також просить стягнути витрати по судовому збору та витрати на правову допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки. Позичальник належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним договором, в результаті станом на 11.01.2016 заборгованість позичальника за договором становила 7162,69 грн. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками завданими внаслідок неповертання або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія». ПрАТ «УПСК» виконуючи вимоги свої зобов`язання по договору № 055/12 від 01.08.2014 визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов`язання згідно умов договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 7162,69 грн. Враховуючи зазначене у позичальника перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 7162,69 грн. Ухвалою Голосіївського районного суд м. Києва від 04.09.2019, у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № [NUMBER], відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 7000,00 грн. Станом на 11.01.2016 у відповідача перед АТ «Ощадбанк» виникла заборгованість за договором, що становила 7162,69 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст.ст. 524 та 533 ЦК України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання щодо сплати коштів. Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 01.08.2014, між АТ «Ощадбанк» та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» укладено договір добровільного страхування кредитів № 055/12 від 01.08.2014 року, згідно з яким майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах встановлених договорами, були застраховані у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». АТ «Ощадбанк» звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. Статтею 979 ЦК України, встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. А правовідношення щодо відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між АТ «Ощадбанк» і ПрАТ «УПСК», також є грошовим зобов`язанням. Статтею 1191 ЦК України, визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. ПрАТ «УПСК» виконуючи свої зобов`язання по договору № 055/12 від 01.08.2014, визнало факт неповного погашення позичальником грошового зобов`язання згідно умов Договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 7162,69 грн, про що свідчить страховий акт №055/12/072/16 від 03.02.2016 та випискою по рахунку від 03.02.2016. 05.02.2019, між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. Отже, відповідно до вище вказаного договору відступлення прав вимоги ФОП [PERSON] набув права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих [PERSON] у розмірі 7162,69 грн. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, про що надано належні та допустимі докази підтвердження виплати страхового відшкодування та набуття зворотного права вимоги, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути збитки у розмірі 7162,69 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які позивач поніс за подання відповідної позовної заяви складається з судового збору 768, 40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору, квитанцією про сплату послуг адвоката (квитанція прибуткового касового ордеру № 053 від 19.02.2019 року). Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1000,00 грн.

Outcome: approved