Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2020 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~В позовній заяві вона вказала, що перебувала із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З чоловіком спільне життя не склалося через постійні сварки і суперечки, що виникають між ними. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, коштів на утримання дітей не надає, чим ставить позивачку та дітей в скрутне матеріальне становище, що змусило її звернутися до суду, просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. В січні 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що як батько намагається всіляко надавати допомогу в утриманні своїх дітей, приймає участь у їх вихованні. Звертає увагу суду на те, що донька [PERSON] , [INFO] , з серпня 2020 року проживає разом з ним в квартирі [ADDRESS] , перебуває на повному матеріальному забезпеченні батька. Тому вимога щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] є безпідставною та такою, що суперечить ст. 181 Сімейного кодексу України. Проте, з врахуванням того, що відповідач із колишньою дружиною не може досягнути домовленості щодо способу виконання обов`язку з утримання решти трьох дітей, оскільки він виконує свої зобов`язання в переважній більшості в натуральній формі, а позивачка вимагає приймати участь в утриманні дітей виключно в грошовій формі, що звичайно не влаштовує батька, виникає необхідність визначити спосіб утримання дітей за рішенням суду шляхом покладення на нього обов`язку сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] при визначенні розміру аліментів просить врахувати його матеріальне становище, а саме те, що він не є матеріально забезпеченою особою, не працевлаштований, не має постійних доходів. Мати та батько зобов`язані в рівних частинах матеріально утримувати дітей. Вважає, що сума коштів в межах 960 гривень для сина [PERSON] та кошти в розмірі 1197,50 гривень на кожну доньку ( [PERSON] та [PERSON] ), що складає 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на сьогоднішній день є достатньою для їх утримання. Саме на такий розмір аліментів відповідач погоджується. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] просить відмовити у її задоволенні за безпідставністю. В січні 2021 року позивачка [PERSON] подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. [PERSON] займається вирощуванням власної сільськогосподарської продукції (зокрема квітами) і її реалізацією, що підтверджують його оголошенням на власній сторінці в соціальній мережі Fасеbооk. Він також має на праві власності земельні ділянки та транспортні засоби. Тому позивачка вважає, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на кожну дитину є об`єктивним та відповідає фактичному матеріальному становищу відповідача. Щодо проживання дочки [PERSON] з батьком, то дане проживання носить тимчасовий характер. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнають частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних мотивів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання відсутній в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають четверо дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Діти: дочка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дочка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~син [PERSON] ,\~ [INFO] , проживають разом із матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Дочка [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом про встановлення факту проживання Заводської селищної ради Чортківського району. Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням вищенаведених вимог закону, матеріального становища дітей, матеріального становища платника аліментів, який займається вирощуванням власної сільськогосподарської продукції (зокрема квітами) і її реалізацією, має на праві власності земельні ділянки та транспортні засоби, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання трьох дітей в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Щодо стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , яка проживає разом з батьком, суд зазначає наступне. У відповідності зі ст.ст. 12, 13\~ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дочка сторін [PERSON] , 2007 року народження, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Враховуючи те, що позивачкою не доведено та не додано належних доказів про проживання дочки разом з нею, а батьком навпаки підтверджено факт проживання дочки з ним та перебування її на утриманні, а тому в частині стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] позовні вимоги задоволенню не підлягають. Також суд зазначає, що згідно зі ст.\~160\~Сімейного кодексу\~України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial