Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 04.09.2005 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі в сторін народились діти: донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказала, що спочатку спільне життя складалось добре, проте протягом останніх років сімейні стосунки погіршились, що призвело до відсутності взаєморозуміння. У сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. На підставі викладеного позивач просила розірвати шлюб між сторонами, стягнути з відповідача судові витрати. Після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 10.11.2021 постановлено проводити заочний розгляд цієї справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2005, виданого виконавчим комітетом Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 04.09.2005, актовий запис № 18. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 03.04.2006, виданим виконавчим комітетом Горбовецької сільської ради Літинського району Вінницької області, у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.06.2013, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції у Вінницькій області, у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сторони у справі не підтримують подружніх стосунків, сім`я фактично розпалася. З урахуванням небажання позивача підтримувати подружні стосунки, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача. З огляду на те, що вжиття заходів для примирення подружжя є недоцільним, позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, судовий збір в сумі 908 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Оплата позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 17.09.2021 про сплату позивачем адвокату Чубар О. В. 3000 грн, підстава - договір про надання правової допомоги від 17.09.2021. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем також надано договір про надання правової допомоги у цивільній справі від 17.09.2021 і додаток до договору від 17.09.2021, у пункті 3 якого передбачено виплату авансом гонорару адвокату в розмірі 3000 грн. Згідно з частиною 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки відповідач не висловив заперечень щодо витрат на правничу допомогу і не заявив клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Outcome: approved