Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 86 266,36 грн. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 31.03.2009р. був розірваний. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З лютого 2012 року відповідач ухиляється від сплати аліментів, в зв`язку з чим станом на 01.06.2014 року заборгованість по аліментам складає 20 344,47 грн. Відповідач неодноразово повідомлявся державним виконавцем про наявність заборгованості з виплати аліментів, та надавав з цього приводу пояснення; в добровільному порядку погасити вказану заборгованість, відповідач не бажає. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову; не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення в газеті Рідне Прибужжя; доказів проти задоволення позову не представив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України за письмовою згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Представник третьої особи- Корабельний відділ державної виконавчої служби ММУЮ не з`явився, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], 11.10.2013р.н. Корабельним районним судом м. Миколаєва від 14.04. 2009 року ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З лютого 2012 року відповідач ухиляється від сплати аліментів, в зв`язку з чим станом на 01.12.2014 року заборгованість по аліментам складає 25 236,14 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 СК України. Згідно ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: partial