Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

В липні 2019 року представник позивача звернулась до суду з позовом до [PERSON] , по якому просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - на Ѕ частку квартири під номером [ADDRESS] (загальна площа - 49,45кв.м., житлова площа - 25,40 кв.м.). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . 30 травня 2019 р. представник позивача на підставі довіреності, посвідченої Сотник Н.В., приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу 31.07.2018 р. за реєстровим №855 від імені [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінського І.Д., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Ѕ частки квартири під номером [ADDRESS] , належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 23 липня 2004 року за р №4529 [PERSON] приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, право власності на яку зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно на ім`я [PERSON] , Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації»: згідно наданого Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4868650 27 серпня 2004 року за номером запису: 50439 в книзі: 147 (копія документів додається). Вищевказана квартира набута відповідачем в період перебування у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем, тобто це майно є спільною сумісною власністю подружжя. Документи, що посвідчують право власності спадкодавця на її частку у праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстровані у встановленому законом порядку відсутні, саме тому, приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.07.2019 року № 238. За вказаного позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.08.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 13-14/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2019 року закрито підтовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 76-77/. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, повідомлені судом про час та місце розгляду справи належним чином, представник позвиача через канцелярію суду надала заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 03.03.2014 року /а.с. 33/. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] ата [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с. 34/. [PERSON] перебувала з 07.04.1962 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] /а.с. 4 на звороті/. Під час перебування у шлюбі, а саме [INFO] року [PERSON] за договором купівлі-продажу було придбано квартиру [ADDRESS] /а.с. 5-6/. За життя, а саме [INFO] [PERSON] склала заповіт, посвідчений старшим державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Тюртюбек О.О. та зареєстровано в реєстрі №1-2007, яким все своє майно заповіла [PERSON] /а.с. 38/. Відповідач [PERSON] 08.04.2014 року подав заяву до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бєлінського І.Д. із заявою про відмову від спадщини /а.с. 32/. 30 травня 2019 р., [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої Сотник Н.В., приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу 31.07.2018 р. за реєстровим №855 від імені [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Бєлінського І.Д., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Бєлінського І.Д. від 17.07.2019 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно /а.с. 7/. Вказано, що документи, що посвідчують право власності спадкодавця на Ѕ частку у праві спільної сумісної власності подружжя, зареєстровані у встановленому законом порядку відсутні. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, як встановлено у судовому засіданні спірна квартира за адресою: [ADDRESS] , була придбана [PERSON] під час перебування у шлюбі з [PERSON] , тобто є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Виходячи з вищенаведеного, у суду є всі підстави вважати, що [PERSON] , яка померла [INFO] у спільній сумісній власності на спірну квартиру належала 1/2 частка. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини в позасудовому порядку. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири після смерті матері, суд беручи до уваги, що позивач прийняв спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що його позовні вимоги щодо визнання за ним в порядку спадкування права власності на 1/2 частину спірної квартири ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved