Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

В квітні 2018 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, вказавши, що згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2011 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 04 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, стверджує позивачка, у зв'язку зі зміною вікових потреб дитини розмір стягуваних із відповідача аліментів на даний час є дуже незначним, а тому вона, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, просила змінити їх розмір на 930 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зі змісту якого, крім того, вбачається, що він позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом об'єктивно встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 вересня 2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 04 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, на даний час не відповідає потребам дитини, а вона самостійно неспроможна забезпечити дитину усім необхідним. Крім того, вона вказує на можливість стягнення з відповідача аліментів у частковому виразі. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки вони не заперечуються відповідачем і будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Крім того, судом враховується і позиція відповідача, наведена ним у клопотанні, який визнав позовні вимоги у повному обсязі. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїй дитині, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності у нього інших утриманців чи даних про його поганий стан здоров'я, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обов'язків щодо його неповнолітньої дочки [PERSON], тому суд приходить до висновку про можливість зміни розміру аліментів. Разом із цим, вирішуючи розмір аліментів, судом враховується положення ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, згідно з яким за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З аналізу вказаної статті вбачається, що аліменти можуть бути присуджені судом у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. З огляду на наведене, суд вважає невірно сформульованими вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 930 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такі її вимоги фактично є взаємовиключними та не ґрунтуються на нормах Закону. У відповідності до ст. 182 СК України суд також враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, при розгляді даної справи суд також виходить із положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27лютого 1991 року, де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки, та в подальшому стягувати їх з нього в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial