Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Стверджує, що відповідач працює, але в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу на користь [PERSON] У звязку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Пізніше позивач уточнила позовні вимоги та зазначила, що дитина відвідує дитячий садочок, на утримання якого щомісяця вона сплачує в середньому 200 грн., перебуває на обліку у лікаря-педіатра КУ «ЦПМСД м. Тернівка», а тому потребує динамічного спостереження та при необхідності призначення препаратів заліза та вітамінів. Не заперечує, що відповідач до квітня 2017 року в добровільному порядку виплачував на її користь грошові кошти. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та суду пояснила, що разом з відповідачем вони не мешкають з серпня 2016 року. Відповідач з вересня 2016 року по теперішній час платить в добровільному порядку за заявою, поданою ним за місцем роботи, аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини його доходів, а також на її утримання, як дружини, в розмірі 1/6 частини його доходів. З 26 вересня 2016 року дитина ходить в дитячий садочок, вона не працює, бо дитина часто хворіє. До відповідача за додатковими витратами на лікування дитини вона не зверталася. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та суду пояснив, що позивач не працює, не перебуває на обліку у центрі зайнятості, дитина часто хворіє, у звязку з чим потрібні додаткові кошти на лікування. Тому просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що з вересня 2016 року він сплачує на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку, а позивач просить 1/4 частину його заробітку. Також він добровільно сплачує на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку. Крім того, він сплачує аліменти на дитину від попереднього шлюбу у розмірі 1/6 частини його заробітку. Всі аліменти він платить в добровільному порядку за заявою, поданою ним за місцем роботи, та не планує припиняти їх сплачувати. Розмір аліментів, які він сплачує на двох дітей, разом складає 1/3 частини його заробітку. Позивач не зверталася до нього з проханням про збільшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON]. Тому позовні вимоги не визнає. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що з вересня 2016 року по теперішній час відповідач платить в добровільному порядку за заявою, поданою ним за місцем роботи, аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку та на утримання позивача у розмірі 1/6 частини його заробітку, що складає близько 4500 грн. А тому вважає, що відповідно до ст. 3 ЦПК України позов подано передчасно та не має жодних підстав у позивача для звернення до суду. Зазначила, що крім того, відповідач готовий брати участь у додаткових витратах на дитину, сплатити курс лікування гемангіоми та інше, але позивач не зверталася до відповідача з даним питанням. У звязку з чим в позовних вимогах просила відмовити. Третя особа надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що відповідач платить в добровільному порядку за заявою, поданою ним за місцем роботи, аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] в розмірі 2600грн. -2800 грн., а також просила розглядати справу за її відсутності. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 187 Сімейного Кодексу України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» від 04 травня 2017 року вих.№ 547/01-19 дитина [PERSON], [INFO], перебуває на обліку у лікаря-педіатра з діагнозом: гіпсохромна анемія І ст., потребує дієтичного харчування та призначення динамічних обстежень, при необхідності призначення препаратів заліза та вітамінів. З жовтня 2014 року спостерігається у дитячого лікаря-онколога з діагнозом: гемангіома спини, потребує динамічного спостереження. Згідно відомостей по розрахункам на утримання дітей ДДУ №3 «Росинка» за утримання [PERSON] перераховано у жовтні 2016 року - 199 грн., у березні 2017 року 200 грн. Відповідно до довідок КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» [PERSON] має часті пропуски дитячого садочка у звязку з хворобою. Згідно довідки Тернівського міського центру зайнятості № 462 від 25 квітня 2017 року [PERSON] станом на 25 квітня 2017 року в Тернівському міському центрі зайнятості та інших центрах зайнятості України на обліку як зареєстрована безробітна не перебуває та допомогу по безробіттю не одержує. Згідно довідки ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 04 квітня 2017 року № 2610 з відповідача на користь третьої особи [PERSON] сплачені аліменти з вересня 2016 року по лютий 2017 року в сумі 7776 грн. 24 коп. Відповідно до довідки ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 04 квітня 2017 року № 2611 з відповідача на користь позивача [PERSON] сплачені аліменти з вересня 2016 року по лютий 2017 року в сумі 27179 грн. 95 коп., тобто в середньому щомісяця було сплачено 4529 грн. 99 коп. на утримання малолітньої дитини та дружини. Отже, середній розмір аліментів, сплачених на утримання малолітньої дитини [PERSON], складає 2264 грн. 99 коп. (4529 грн. 99 коп. : 2), що значно перевищує встановлений законом мінімальний розмір аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків позивачем надано не було. Відповідач аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] на користь позивача сплачує у добровільному порядку, що передбачено ст. 187 Сімейного Кодексу України, а позивач не довела суду, що зверталася до відповідача з проханням про збільшення розміру аліментів, про надання додаткових витрат на дитину, та що несе витрати на утримання доньки у більшому розмірі, ніж це робить відповідач, а ненадання такої допомоги порушує її право. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 30 березня 2017 року по справі № 753/23718/16. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є необґрунтованими та жодним чином не доведені наданими позивачем та дослідженими в судовому засіданні доказами, та з зазначених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі компенсувати за рахунок Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed