Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на його користь заборгованості за договором купівлі-продажу комбайна зернового в сумі 120000,00 грн. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 15 жовтня 2011 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу комбайна зернового марки Е-516 з відстроченням платежу. Він передав відповідачу дану сільськогосподарську машину, а останній зобов'язався сплатити вартість комбайна до 31 грудня 2011 року. На підтвердження отримання сільськогосподарської машини та свого зобов'язання щодо сплати її вартості [PERSON] надав відповідну розписку. Проте до обумовленої дати відповідач своїх зобов'язань по оплаті вартості комбайну не виконав. Неодноразові звернення до відповідача про сплату боргу за договором купівлі-продажу були останнім проігноровані. Посилаючись на те, що [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором купівлі-продажу не виконав, Дзюба просить стягнути також з відповідача 3 % річних за час прострочення виконання зобов'язання в сумі 10198,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 6000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок невиконання зобов'язання за договором купівлі-продажу. В ході судового розгляду позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Зокрема позивач пояснив, що весною 2011 року до нього зателефонував заступник Ярмолинецької районної державної адміністрації [PERSON] і попросив допомогти [PERSON] та продати останньому комбайн зерновий. Так як в нього було два комбайни, які він мав намір продати і які знаходилися в м. Шепетівці, то він погодився продати [PERSON] один із цих комбайнів. Дані комбайни були ним завчасно зняті з реєстрації. Він зустрівся з [PERSON], вони обумовили вартість комбайна і той поїхав в Шепетівку, щоб подивитися на комбайн і забрати його, при цьому вони домовилися, що [PERSON] розрахується до жовтня 2011 року. В Шепетівці його товариш, в якого знаходилися комбайни, віддав [PERSON] технічний паспорт на інший комбайн і [PERSON] перегнав придбаний комбайн до себе в с. Антонівці Ярмолинецького району. При цьому реєстрація придбаного комбайну на [PERSON] не була проведена, так як вони домовилися, що зроблять це після повного розрахунку за придбану відповідачем машину. В подальшому він неодноразово звертався до [PERSON], щоб той сплатив гроші за комбайн, однак останній під різними приводами ухилявся від сплати боргу. В жовтні 2011 року він зустрівся з відповідачем і той, на підтвердження укладення договору купівлі-продажу комбайну, добровільно написав розписку, в якій він вказав, яку саме машину він придбав та вказав строк повернення грошових коштів за придбаний комбайн до 31.12.2011 р. В подальшому, як йому стало відомо, [PERSON] порізав придбаний комбайн та здав на металобрухт, а гроші не повернув до цього часу. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що зі слів [PERSON] договір купівлі-продажу між сторонами не укладався, бо не було передбачено всіх істотних умов для такого виду договорів, реєстрація машини на відповідача не відбулася, а отже на нього не перейшло право власності на комбайн за цим договором. Також представник позивача вказав, що зі слів [PERSON] це був не договір купівлі-продажу, а протокол про наміри. Крім того, представник відповідача повідомив, що він не знає чи був переданий [PERSON] вказаний комбайн, оскільки той йому про це нічого не казав, а також визнав факт добровільного написання [PERSON] розписки про отримання комбайна. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, хоча його явка для дачі особистих пояснень була визнана судом обов'язковою. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковомузадоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що в травні 2011 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу зернозбирального комбайну марки Fortschritt E516. За умовами вказаного договору Дзюба передав у власність [PERSON] комбайн зернозбиральний марки Fortschritt E516, а останній зобов'язався сплатити вартість вказаного транспортного засобу в сумі 120000,00 грн. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу та його умов [PERSON] була видана Дзюбі відповідна розписка від 15.10.2011 р. Відповідно до вказаної розписки [PERSON] взяв у Дзюби комбайн зерновий Е-516, сума договірна становить 120000,00 грн., відповідач зобов'язався повернути дану суму до 31.12.2011 р. (а.с. 9). Фактично, за своєю сутністю дана розписка є договором купівлі-продажу, оскільки вона містить всі ознаки, притаманні для такого виду договорів. Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ. Зокрема, згідно розписки, предметом договору є комбайн зерновий Е-516. В судовому засіданні позивач пояснив, що він продав [PERSON] комбайн зернозбиральний марки Fortschritt, модель Е516, що також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серії [NUMBER] від 19.05.2003 р. про те, що [PERSON] є власником зернозбирального комбайну Fortschritt E516, 1990 року випуску (а.с. 8). Крім того, допитаний як спеціаліст [PERSON], який працює головним спеціалістом відділу технічного нагляду державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області, пояснив, що модель комбайну зернозбирального Е516 відноситься до марки Fortschritt. Також сторонами обумовлена ціна товару, а саме вартість машини. Твердження представника позивача про те, що це був протокол про наміри, а не договір купівлі-продажу спростовуються тим, що у розписці [PERSON] зазначив, що він взяв у позивача комбайн зерновий, і зобов'язується повернути за нього останньому грошові кошти. За легальним визначенням поняття договору (ч. 1 ст. 626 ЦК України) останнім визнається домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Свобода договору, в силу ч. 1 ст. 627 ЦК України ґрунтується на тому, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Фактично між сторонами був укладений реальний договір купівлі-продажу, оскільки на момент, коли договір вважається укладеним, а зобов'язання таким, що виникло, майно уже було передане. Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача, яка була оглянута судом, і в якій зазначені сторони зобов'язання, модель комбайну зернозбирального, який позивач передав відповідачу, та обумовлена грошова сума, яку відповідач зобов'язався сплатити відповідачу. Відсутність в розписці назви марки комбайну зернозбирального, який був предметом договірних відносин, не впливає на зміст зобов'язання, оскільки право власності позивача на комбайн зернозбиральний марки Fortschritt, модель Е516, ніким не оспорюється, а згідно свідоцтва про реєстрацію машини саме Дзюба є власником вказаного комбайна. Також, суд враховує, що саме позивачем була надана суду розписка, що свідчить про продовження існування договірних зобов'язань між позивачем та відповідачем. Твердження представника відповідача, що договір купівлі-продажу між сторонами не був укладений, так як сільськогосподарська машина не була зареєстрована та поставлена на облік в державній інспекції сільського господарства відповідно до Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2009 р. N 694, спростовуються поясненнями позивача про те, що за домовленістю між ним та відповідачем, реєстрація комбайна на [PERSON] мала б відбутися після повної сплати останнім вартості отриманого транспортного засобу. Також в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження належними та допустимими доказами твердження представника відповідача про те, що [PERSON] передав Дзюбі в рахунок виконання договору купівлі-продажу 10000,00 грн. Зокрема в судовому засіданні Дзюба пояснив, що він дійсно отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 10000,00 грн., але це були кошти за запчастини до комбайна, які він також передав відповідачу. За загальним правилом (ч. 1 ст. 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. В силу ч. 1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Відстрочення - це встановлення більш пізнього строку оплати товарів, ніж це передбачено ч. 1 ст. 692 ЦК. Фактично у спірних правовідносинах між сторонами існувала домовленість про продаж комбайну зернового в кредит з відстроченням платежу, оскільки [PERSON] зобов'язався сплатити вартість машини через певний проміжок часу після отримання комбайна. Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (ч. 3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України. Станом на 20.05.2015 року взятих на себе зобов'язань за договором купівлі-продажу комбайна відповідач не виконав та не сплатив позивачу його вартість. Статтею 526 ЦК визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. 610 даного Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконані умови договору купівлі-продажу, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь Дзюби заборгованість за договором купівлі-продажу в сумі 120000,00 грн. Частиною другою статті 625 ЦК визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки договір купівлі-продажу між [PERSON] і [PERSON] був укладений на строк з 15.10.2011 р. по 31.12.2011 р., то строк, протягом якого відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання на дату ухвалення судового рішення становить 1235 днів (з 01.01.2012 р. по 20.05.2015 р.). З врахуванням викладеного та не виходячи за межі позовних вимог, 3% річних від простроченої сумистановить 10198,00 грн. (120000,00 грн. х 3% х 1034 (дні прострочення) : 365 : 100 = 10198,00 грн.). Умовами укладеного сторонами договору купівлі-продажу відшкодування моральної шкоди за порушення грошового зобов'язання не передбачено, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 6000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконувалися умови договору купівлі-продажу в частині погашення заборгованості перед позивачем за отриманий комбайн зернозбиральний, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь Дзюби заборгованість за договором купівлі-продажу в сумі 120000,00 грн. та 10198,00 грн. - 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, відповідно до задоволених позовних вимог в сумі 1477,51 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн. На підставі ст. ст. 526, 610, 625 - -629, 655, 692, 694 ЦК України,

Outcome: partial