overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 27.08.2012 року , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.08.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушила зобовязання за кредитним договором та станом на 31.12.2015 р. виникла заборгованість на суму 20584,85 грн.. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про слухання справи, до суду не зявилася. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 27.08.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушила зобовязання за кредитним договором та станом на 31.12.2015 р. виникла заборгованість на суму 20584,85 грн., яка складається з наступного: 3285,03 грн. заборгованість за кредитом; 13243,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2600,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 956,42 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 07 серпня 2010 року перебувають у шлюбі, дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. В свою чергу, позивач направив до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 16) Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів про дійсні взаємовідносини сторін, а належно повідомлений відповідач не з`явилась в судове засіданні, також зважаючи на позицію позивача про розгляд справи на підставі наданих доказів, суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження відповідно до положень ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 07.08.2010 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі, актовий запис №645, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5) Дітей від шлюбу не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 551 гривні 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 11 жовтня 1992 року перебувають у шлюбі, від якого мають двох повнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с. 24-25) В свою чергу, представник позивача подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 27). Відповідач також направила заяву, в якій визнала позов в повному обсязі (а.с. 26) Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 11.10.1992 сторони перебувають у шлюбі, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 14) Від шлюбу мають спільних синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 15-16) Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України) Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 551 гривні 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири № 125 в житловому будинку № 8 по вул. Добровольського в м. Комсомольську, яка була посвідчена Товарною біржею, в звязку із неможливістю на даний час вчинити правочин, повязаний з її відчуженням. До суду сторони не зявились, позивач направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши представлені у справі письмові докази, встановив, що 02.02.1999 року [PERSON] Універсальною Товарною біржею був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири № 125 в житловому будинку № 8 по вул. Добровольського в м. Комсомольську, реєстраційний номер № 28 від 02.02.1999 року. За даним договором [PERSON] продав, а [PERSON]. купив зазначену квартиру за договірною ціною в розмірі 4 279 гривень. Фактично обидві сторони виконали умови угоди, проте не посвідчили її в нотаріальній конторі. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю, оскільки відповідно до ст. 47 ЦК України /ред. 1963 року/, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. До спірних правовідносин судом застосовані положення ст..47 ЦК України /ред. 1963 року/ відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України /ред..2004 року/, згідно з якими Цивільний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 08.06.2013 року в Корабельному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управляння юстиції , актовий запис № 205. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з листопаду 2015 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя\~ і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Таким чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння,\~ збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо,\~ заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі\~ дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.\~\~ У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 19.11.1999 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 538. В обґрунтування позову вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з вересня 2014 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, крім того позивач вже проживає однією сім'єю з іншою жінкою. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]; позивач стверджує, що спір щодо виховання дітей та спільно нажитого майна відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому виконавчим комітетом Лозівської селищної ради Деражнянського району Хмельницької області 15 січня 2010 року, актовий запис за № 01. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено в силу відсутності спільних поглядів на життя, небажання підтримувати шлюбні стосунки. Враховуючи вказані обставини вважає за доцільне розірвати шлюбні відносини із відповідачем. Позивач в ході судового розгляду позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав викладених у заяві, в подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач визнав позовні вимоги, в подальшому до суду не з?явився, однак повідомлявся належним чином судом про слухання даної справи. За таких обставин, суд вважає за можливе завершувати розгляд вказаного спору за відсутності сторін. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Так, судом встановлено, що 15 січня 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Лозівської селищної ради Деражнянського району (а.с.5) Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони припинили шлюбні стосунки із жовтня 2015 року з підстав відсутності спільних інтересів та небажання продовжувати шлюбні відносини, що останніми не оспорюється. Таким чином, суд не вбачає підстав для збереження сім'ї. При цьому, враховує, що сторони не досягли примирення протягом строку визначеного судом, а також тривалий час не проживають як подружжя, тому шлюб необхідно розірвати. В силу ч.1 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551грн.20коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Женишковецькою сільською радою Віньковецького району Хмельницької області 5.08.1995 року, актовий запис за № 9. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Яну, [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та вказав, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Хмельницьким МВ РАГСу 21.09.1997 року, актовий запис за № 1369. Від шлюбу мають двох дітей, з них одна донька неповнолітня: Анастасія, [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні остаточно позов визнала. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та зазначив, що 16 вересня 2009 року помер його брат, [PERSON]. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], виявив бажання прийняти позивач, який являється спадкоємцем за законом. Проте вчасно не зміг звернутись до нотаріальної контори, так як не знав про наявність правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому строк для прийняття спадщини був ним пропущений, в звязку з чим просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 16 вересня 2009 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-БВ № 119467 від 17 вересня 2009 року), який був братом [PERSON]. [PERSON] належить до спадкоємців другої черги. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], проте вчасно не звернувся до нотаріальної контори та не подав заяву про прийняття спадщини, так як не знав про наявність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, суд приходить до висновку, що така причина пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини є поважною і для реалізації спадкових прав позивачу слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини терміном на три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав по відношенню до двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] Зазначені вимоги, підтримані позивачем в судовому засіданні, обґрунтовуються посиланням на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідач позов визнала повністю. Треті особи у справі: батько [PERSON] - [PERSON] на час розгляду справи в суді знаходиться в зоні АТО (а.с. 25), в поданій до суду заяві (а.с. 24) просить передати сина йому на виховання до досягнення дитиною повноліття. Дід дітей по материній лінії - [PERSON] підтримав позицію позивача у справі і наголосив про наявність підстав для задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач у справі є матір'ю двох малолітніх дітей і по відношенню до меншої дитини має статус матері-одиначки. Перебуває на обліку у лікаря - нарколога з приводу зловживання алкогольними напоями, і поставлена під соціальний супровід ЦСССДМ. Діти на даний час проживають з дідом та бабою по материній лінії, сама відповідач веде асоціальний спосіб життя. Згідно з наданим висновком (а.с. 5-7), орган опіки та піклування м. Комсомольська, виходячи з інтересів малолітніх дітей, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до обох дітей в зв'язку із злісним ухиленням матері від обов'язків по їх вихованню. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог, приймаючи до уваги позицію відповідача, яка визнала позов в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 16.03.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні характери, між ними виникли неприязні стосунки, втрату почуття любові та неможливість збереження шлюбу, просила їх шлюб розірвати. В судовому засіданні від 18.05.2016 року сторони надали пояснення по суті позову. 26.07.2016 року сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 16.03.2002 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції у Київській області. Від спільного життя подружжя має сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що призначений судом двохмісячний строк на примирення будь-яких результатів по справі не дав. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 551,20 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved