Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що з 12.11.2011р. перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 143. Вказує, що від спільного подружнього життя вони мають двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказала, що причиною її звернення до суду є те, що їхній шлюб фактично перестав існувати, будь-які спільні сімейні інтереси відсутні. Вказала, що разом з відповідачем як сім`я не проживають майже три роки, спільного господарства не ведуть. Позивачка повністю втратила до відповідача почуття любові, поваги та довіри. Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки подружніх стосунків не підтримують, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вважає, що перспектив для збереження сім`ї немає, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 27.07.2020 року було відкрите провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подав. Подав до суду заяву в якій вказав, що заявлені позовні вомоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). Під час шлюбу у сторін народилося двоє доньок : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 02.08.2010р., серії [NUMBER] від 08.06.2012р. (а.с.10, 11). Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] \~та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки вони впродовж тривалого періоду проживають окремо, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 20.07.2020 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. З огляду на те, що позивачка [PERSON] відповідно до ухвали суду від 27.07.2020 р. була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з вищевказаним позовом, а відтак відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved