Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , проте хлопець з батьком не мешкає. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , мешкає в родині гр. [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , є дитиною-інвалідом з [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] (актовий запис про смерть від 07.05.2020 № 60, складений виконавчим органом Північної селищної ради міста Торецька Донецької області). Гр. [PERSON] відповідно до інформації сусідів та адміністрації Новгородської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 38 Донецької обласної ради, де навчається дитина, вихованням сина не займається, його навчанням не цікавиться, матеріально сина не утримує. Гр. [PERSON] , [INFO] , 22.05.2020 року написав нотаріально засвідчену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] (заяву засвідчено приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. та зареєстровано в реєстрі за №1355 від 22.05.2020). Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї відсутності суду не сповістив, 23.11.2020 року надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. В подальшому в судові засідання не з`являлась без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, судом встановлено наступне: [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Кіровською селищною радою міста Дзержинська Донецької області від 20.06.2004 (а.с.19). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , проте хлопець з батьком не мешкає. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , мешкає в родині [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено наявними матеріалами справи (а.с. 13, 14, 15) [PERSON] , [INFO] , є бабусею [PERSON] , [INFO] , займається його вихованням, забезпечує і всі умови для повноцінного розвитку дитини (а.с.5, 6, 12, 13, 14, 15, 23) [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом з 17.01.2012 року, що підтверджено копією Індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №3 від 08.01.2020 (а.с. 8, 9-11) Батьки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 11 листопада 2009 року, що підтверджено копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області від 11 листопада 2009 року, актовий запис №210 (а.с.16) Мати дитини, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (актовий запис про смерть від 07.05.2020 № 60, складений виконавчим органом Північної селищної ради міста Торецька Донецької області) (а.с.18). Батько дитини, [PERSON] , відповідно до інформації сусідів та адміністрації Новгородської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 38 Донецької обласної ради, де навчається дитина, вихованням сина не займається, його навчанням не цікавиться, матеріально сина не утримує, що підтверджено наявними матеріалами справи (а.с.12, 13, 14, 15) Батько дитини, [PERSON] , [INFO] , 22.05.2020 року написав нотаріально засвідчену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] (заяву засвідчено приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. та зареєстровано в реєстрі за №1355 від 22.05.2020) (а.с. 17) До суду надано висновок Керівника Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області №33 від 12.08.2020, в якому зазначено, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання наявності правових підстав позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходив з наступного: Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Отже, звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач в якості підстав посилається на ухилення та свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини, як-то, відсутність матеріального забезпечення, доказів піклування про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток тощо. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці мають забезпечувати, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Враховуючи досліджені судом докази, зважаючи на наявний в матеріалах справи висновок служби у справах дітей, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову та наявності правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В свою чергу, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування, самостійних доходів не має, а також, матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, не є людиною з інвалідністю (докази зворотного в матеріалах справи відсутні). З огляду на наведене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 14.09.2020 року, до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. З урахуванням обставин справи, суд вважає, що стягнута сума аліментів буде достатньою для нормального виховання і забезпечення неповнолітньої дитини. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, а також з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору за законом, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави згідно вимог ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved