Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання доньки, який був встановлений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2012 року з 455,50 грн. щомісяця до 1500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Позивач мотивує свої вимоги тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2012 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки щомісячно в розмірі 455,50 грн. і до досягнення нею повноліття. На даний час неповнолітня донька сторін [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, так як збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому, тому позивач просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої доньки до 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час позивач самостійно не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої [PERSON], [INFO], одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, та не має змоги оплатити у разі потреби її лікування, відвідування необхідних гуртків, тощо. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачкою, оскільки він працює будівельником та не має стабільного заробітку. На його утриманні також знаходиться донька [PERSON], [INFO]. Вказав, що він вчасно сплачує аліменти, встановлені рішенням суду, при необхідності забезпечує доньку [PERSON] речами, тощо. Погодився на сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, згідно частини першої статті 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися в шлюбі з 14.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №063205, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.7), до 17.05.2012 року. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2012 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №108160 від 10.10.2007 року (а.с.3). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.05.2012 року стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 455,50 грн. щомісячно, починаючи з 19.03.2012 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09.10.2025 року (а.с.6). З 26 серпня 2014 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та від спільного шлюбу з нею мають доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні [PERSON] Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №214990, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №412888 від 18.11.2014 року та поясненнями сторін. Згідно положень статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України №789-XII від 27.02.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини. В постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи № 6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка відповідно до 360-7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є обов'язковою для всіх судів України, викладена правова позиція судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку: рішенням суду було присуджено аліменти у розмірі 455,50 гривень, на час же ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум на дитину відповідного віку становить 1 777 грн. В той же час, відповідач є працездатний, отже спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. Оскільки в ході судового розгляду встановлено факт зміни матеріального становища позивача, як отримувача аліментів, які сплачує відповідач у твердій грошовій сумі на утримання їхньої доньки, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Таким чином, виходячи з вищенаведеного та положень ст.180 СК України, згідно якої батьки несуть рівні права щодо утримання дитини, а також виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів на утримання дитини та стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 888,50 грн. (1777 / 2) щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09.10.2025 року. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 2 ст.59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Приходячи до зазначеного висновку, та частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що суду не надано позивачем доказів в підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини саме в розмірі, зазначеному нею в позовній заяві. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 640 грн.

Outcome: partial