Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

В липні 2016р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: ПрАТ «Європейський Страховий Союз», ТОВ «Транспортне підприємство «М+К», в якому просив суд: - визнати відмову ПрАТ «Європейський Страховий Союз» у виплаті страхового відшкодування - незаконною; - стягнути з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 41111,82 грн.; пеню за час прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 23931,77 грн.; витрати на проведення Звіту про визначення вартості матеріального збитку у розмірі 1500,0 грн.; - стягнути з ТОВ «Транспортне підприємство «М+К» на користь позивача франшизу у розмірі 500,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 жовтня 2014р. у м. Києві по вул. Будівельників сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю автомобілів: [NUMBER] під керуванням позивача та автомобіля [NUMBER], що перебував під керуванням водія [PERSON] та належить відповідачу ТОВ «Транспортне підприємство «М+К». Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014р. по справі №755/29862/14-п встановлено, що водій автомобіля [NUMBER] - [PERSON] усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання шкідливих наслідків та свідомо допускаючи настання таких наслідків, вчинив дії, що призвели створення аварійної обстановки та вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз» згідно полісу №АС/8400226 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 21 січня 2015р. позивач звернувся до відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» за отриманням страхового відшкодування, шляхом подання повідомлення про подію та надання всіх необхідних документів, що передбачені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте зазначений відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4 ст. 37 цього Закону. На думку позивача відповідач ПрАТ «Європейський Страховий Союз» безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування. Також не зазначаючи будь - яких причин відповідач ТОВ «Транспортне підприємство «М+К» відмовив у виплаті франшизи в розмірі 500,0 грн. і інший відповідач. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити, наголошуючи, що страхова компанія навмисно не вимагала від позивача надати заяву про виплату страхового відшкодування, і не надавши в порушення вимог Закону консультацію. Відповідачі, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суду не направили, поважність причин неявки їх до суду не повідомили. Відповідачем ПрАТ «Європейський Страховий Союз» було надіслано на адресу суду письмові заперечення на позов. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 14 жовтня 2014р. у м. Києві по вул. Будівельників сталася ДТП за участю автомобілів: [NUMBER] під керуванням позивача та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та належить ТОВ «Транспортне підприємство «М+К». За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014р. по справі №755/29862/14-п встановлено, що водій автомобіля [NUMBER] - [PERSON] усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання шкідливих наслідків та свідомо допускаючи настання таких наслідків, вчинив дії, що призвели створення аварійної обстановки та вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз» згідно полісу №АС/8400226 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з терміном дії до 31 жовтня 2014р. 21 січня 2015р. позивач звернувся до відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» з метою отримання страхового відшкодування, шляхом подання повідомлення про подію та надання всіх необхідних документів, що передбачені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 26 січня 2016р. ПрАТ «Європейський Страховий Союз» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.4. ст. 37 цього Закону. Разом з тим, п. 35.3. ст. 35 цього Закону визначено, що особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов'язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов'язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. В судовому засіданні позивач звертав увагу суду, що відповідачем ПрАТ «Європейський Страховий Союз» не було дотримано положення зазначеної норми Закону (п. 35.3 ст. 35 цього Закону України). Доводи представника ПрАТ «Європейський Страховий Союз», зазначені в запереченнях на позов, що страхова компанія була позбавлена можливості виконати положення вищезазначеного п. 35.3 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки позивач звертався, надсилаючи звернення поштою, судом оцінюється критично. Судом встановлено, що 13 листопада 2015р. позивачем було надіслано відповідачу ПрАТ «Європейський Страховий Союз» листа, з наданням документів, які не передбачені Законом, а також просив відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» виплатити йому суму страхового відшкодування. Зі звіту про визначення вартості матеріального збитку від 22 травня 2016р. вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], складає 41611,82 грн. з урахуванням зносу. За послуги зі складання звіту про визначення вартості матеріального збитку, позивач сплатив 1500,0 грн. Розмір франшизи, відповідно до полісу №АС/8400226, становить 500,0 грн. У відповідності з ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. На страховика покладено обов'язок протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. У відповідності з ч. 3 ст. 34 цього Закону України, якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Судом встановлено, що для визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] внаслідок ДТП, позивачем 13 травня 2016р. було подано заяву про визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу. Вказане дослідження було проведене у ФОП [PERSON] за виконання якого позивач сплатив 1500,0 грн. Відповідно до ст. ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує шкоду, заподіяну майну третьої особи. З огляду на те, що на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача, суд приходить до висновку про необхідність її стягнення в судовому порядку в розмірі вартості матеріального збитку за виключенням франшизи з додаванням додаткових витрат понесених на оплату за її проведення, тобто у розмірі 41611,82 грн. - 500,0 грн. + 1500,0 грн. = 42611,82 грн. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що з відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 42611,82 грн., а з відповідача ТОВ «Транспортне підприємство «М+К» на користь позивача підлягає стягненню сума франшизи у розмірі 500,0 грн., при цьому суд вважає, що відмова відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» у виплаті позивачу суми страхового відшкодування по даному страховому випадку є незаконною. Стосовно вимог позивача про стягнення на його користь з відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» пені у розмірі 23931,77 грн., згідно положень ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то в цій частині позов не підлягає задоволенню, враховуючи час подання заяви про виплату страхового відшкодування і не виконання цим відповідачем положень п. 35.3 ст. 35 цього Закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1280,0 грн., а з відповідача ТОВ «Транспортне підприємство «М+К» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн. Крім того, пропорційно до частини задоволених вимог, а також враховуючи фактичний час участі представника позивача в судових засіданнях, з відповідача ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2448,69 грн., а з відповідача ТОВ «Транспортне підприємство «М+К» на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 18,5 грн.

Outcome: partial