Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про виділення в натурі частки квартири та припинення права на частку. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що він є власником житлового приміщення загальною площею 50, 5 кв.м.в будинку [ADDRESS] . Частка належного йому на праві власності складає 193/1000, що підтверджується технічним паспортом неа приміщення, виданого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 20.03.2019 року. Вказане приміщення складається з двох житлових кімнат площею 19,0 кв.м. та 15.7 кв.м., кухні площею 8.3 кв.м. та коридору площею 1.6 кв.м. Відповідачі по справі є співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] . Житловий будинок є спільною частковою співвласників. Відповідно до наданого висновку експерта такий виділ в натурі є технічно можливим, оскільки є окремим об`єктом нерухомості. Позивач просить виділити в натурі належну йому 193/1000 частини будинковолодіння, припинивши право спільної часткової власності на неї. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Також суду пояснив, що виділ частки, що належить позивачу є технічно можливим, що підтверджується висновком експерта. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали заяви в яких позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Просять розгляну ти справу за їх відсутності. Ухвалою судді від 16 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позивачем усунуті та ухвалою судді від 29 липня 2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позовні вимоги до відповідача [PERSON] за заявою представника позивача ухвалою суду від 20 серпня 2019 залишено без розгляду. Ухвалою суду від 04 лютого 2020 року підготовче провадження закінчене, справу призначено до розгляду справи по суті. 19.03.2020 року ухвалено рішення по справі. Заслухавши пояснення представника позивача, міркування відповідачів, викладені у поданих заявах, дослідивши матеріали справи доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 16 березня 2001 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Гридіним С.О., [PERSON] є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] , і складає 193/1000 частки від всього будинку. Вказані обставини підтверджуються витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно та довідкою Хмельницького бюро технічної інвентаризації за № 467/01-14 від 03.08.2017 року. Вказаний одноповерховий житловий будинок, загальною площею 266,3 кв.м., під номером [ADDRESS] знятий з балансу ВАТ «Хмельницький цукровий завод» розпорядженням № 07/А від 06 липня 2005 року відповідно розподіливши частки у ньому, за яким частка квартири [ADDRESS] , площею 55,5 кв.м. становить 193/1000. Згідно висновку експерта № 31/19 складеного 28 травня 2019 року технічний стан несучих та огороджувальних конструкцій «житлового будинку загальною площею 261.3 м.кв., житловою площею 167,8 м.кв., розташованого по [ADDRESS] в цілому розцінюється як нормальний. Приміщення фактично виділені та відокремлені в натурі в частках - позивачеві [PERSON] - 193/1000 частки загальною площею 50,5 кв.м., житловою площею 34,7 кв.м., а саме - коридор 1-1 площею 1,6 кв.м., кухня 1-2 площею 8,3 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 19,0 кв.м., житлова кімната 1-4 площею 15.7 кв.м., ванна площею 5,9 кв.м. Експлуатується як окремий самостійний об`єкт нерухомості має окремий вихід та може бути виділений в натурі. Кожен з відповідачів користується своєю окремо виділеною часткою власності, самочинних прибудов згідно інвентаризаційної справи будинок під номером [ADDRESS] не має. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови, що таке припинення інтересам інших співвласників не завдасть. Позивач не наполягає на стягненні з відповідачів відповідно до ст.141 ЦПК України понесених ним судових витрат.

Outcome: approved