Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 2005 року Іваннівською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №5. Від шлюбу спільних дітей не мають. Причиною звернення до суду стало те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. На підставі цього в сім`ї постійно виникали сварки, що призвело до втрати будь яких почуттів один до одного. Вони стали чужими людьми, оскільки разом не проживають з жовтня 2006 року, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 03.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивачка просить розгляд справи проводити без її участі, про що зазначила у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 06 серпня 2005 року Іваннівською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №5, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Спільних дітей сторони не мають. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень не подав, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просить відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved