Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

В листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 грудня 2005 року [PERSON] уклав кредитний договір № б/н з ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якого отримав кредит в розмірі 4000 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. В порушення вимог ст. ст.526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим відповідно до вимог ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України позивач просить повернути кредит на загальну суму 23560,32 гривень станом на 30 вересня 2013 року, з яких 3746,64 гривень заборгованість за кредитом, 18215,57 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 600,86 гривень штраф (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, і суду пояснила, що відповідач не виконував свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 30.09.2013р. утворилась заборгованість за кредитним договором б/н від 19.12.2005р. в сумі 23560,32 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Стосовно строку позовної давності зазначила, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною картою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній, і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності згідно ст.257 ЦК України щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного суду України, викладеними у постанові від 19.03.2014р. по справі № 6-14чс14 та постанові від 18.06.2014р. по справі № 6-61чс14. За висновками Верховного Суду України про застосування ст.257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні карки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у вищезазначених постановах, які, відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії карки (ст.261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти за договором б/н від 19.12.2005р., карта № 4149605323543074 була надана клієнту зі строком дії до 12/12, тобто строк дії картки до 31.12.2012р., що підтверджується довідкою позивача. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього для місяця дії картки, тобто з 31.12.2012р. Банком подано позовну заяву до суду 31.10.2013р., тобто в межах строку позовної давності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутність, за участю його представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що дійсно між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір від 19.12.2005р., відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки визначався до 19.12.2008р. Таким чином, для позивача перебіг строку позовної давності почався з 20.12.2008р. та позовна давність сплинула 20.12.2011р. За умовами договору строк дії карти міг бути пролонгований лише один раз. На підставі наведеного просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. 19 грудня 2005 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] строк дії виданої йому кредитної карти становить до 12/12. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 30 вересня 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором. В підтвердження суми заборгованості по кредиту позивачем наданий розрахунок заборгованості за договором, в якому заборгованість позивача за кредитом станом на 30 вересня 2013 року становить 23560,32 гривень, з яких 3746,64 гривень заборгованість за кредитом, 18215,57 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина), 600,86 гривень штраф (процентна складова). Згідно ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися о суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює тривалість загальної позовної давності у три роки. Відповідно до положень ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До винесення судом рішення відповідачем та його представником було зроблено заяву про застосування судом позовної давності. Доказів того, що відповідачем вчинені будь-які дії, що свідчать про визнання ним боргу, суду не надано, отже, строк перебіг позовної давності не переривався, і позовна давність підлягає застосуванню за заявою відповідача. Позивач вернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 19.12.2005р. 4 листопада 2013 року, у звязку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором за період з 04.11.2010р. по 30.09.2013р. в сумі 12618,03 грн., з яких 3746,64 грн. тіло кредиту, 7770,53 грн. відсотки, 500 грн. штраф (фіксована частина), 600,86грн. штраф (процентна складова), які розраховані згідно п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно розяснень Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.36 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р. № 10 із змінами, внесеними згідно з постановою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015р. № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-У1). З урахуванням вказаних вимог закону, процент задоволених судом позовних вимог за первісним позовом становить 53,57%, з розрахунку 232560,32 грн. 100%, 12618,03 грн. х%, х = 12618,03 грн. х 100% : 23560,32 грн. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 126,21 грн., з розрахунку 53,57% х 235,60 грн. : 100%. Відповідно до ст.ст.526, 615, 629, 1048-1054 ЦК України,

Outcome: partial