Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

В листопаді 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І., приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.09.2013 року між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» був укладений кредитний договір 500914556, права вимоги в наступному неодноразово передавалися різним юридичним особам. Останнім правонаступником усіх прав та обов`язків стягувача по зазначеному кредитному договору, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал». 07.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. було вчинено виконавчий напис за №632 щодо звернення стягнення заборгованості по зазначеному кредитному договору за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 рік в розмірі 75392,08 грн, а з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 75892,08 грн. 01.10.2020 року на підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63173629 про стягнення з [PERSON] зазначеної заборгованості та в цей же день був накладений арешт на її майно та кошти, а 05.10.2020 року звернуто стягнення на її заробітну плату. 23.10.2020 року позивачкою отримано постанову про відкриття провадження, в цей час їй стало відомо про вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. виконавчого напису №632 від 07.09.2020 року. Оскільки виконавчий напис було вчинено без перевірки безспірності боргу та з порушенням правил та умов його вчинення, позивачка вважає, що він є неправомірним та таким, що не може підлягати виконанню, тому просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити у повному обсязі та розглядати справу у його відсутність (а.с.105). Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань по справі не надав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надав. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 12.09.2013 року [PERSON] звернулася до АТ «Альфа-Банк» з анкетою-заявою на отримання кредиту та був укладений кредитний договір №500914556 (а.с.54, 55). 06.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1 за кредитним договором №500914556 від 12.09.2013 року (а.с. 64-70). 07.09.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І. вчинила виконавчий напис за №632, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 500914556 від 12.09.2013 року, укладеним із АТ «Альфа-Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 року до ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІКИВЕСТА від 26.12.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість за кредитним договором 500914556 від 12.09.2013 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року, сума заборгованості складає 75392,08 грн. (а.с.5). 01.10.2020 року за зверненням ТОВ «Вердикт капітал» приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63173629 (а.с.6-7). Постановами приватного виконавця від 01.10.2020 року накладено арешт на майно та грошові кошти, належні боржнику [PERSON] (а.с.8-11). Постановою приватного виконавця від 05.10.2020 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.12-13). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стяґувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення є по суті довідкою про наявність заборгованості за кредитом, а не випискою з розрахунку боржника. Також представником відповідача та третьою особою не надано суду доказів того, що при вчиненні напису, нотаріус отримував від заявника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, який зазначений у написі, є безспірними. Згідно положень ст. ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи положення ст.88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі в тому числі і строки давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. Крім того, як вбачається з виконавчого напису (а.с.9), вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. 07.09.2020 року за №632, запропоновано стягнути з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №500914556 від 12.09.2013 року, укладеним із АТ «Альфа-Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 року до ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІКИВЕСТА від 26.12.2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість за кредитним договором 500914556 від 12.09.2013 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року, сума заборгованості складає 75392,08 грн. Однак, виходячи з умов кредитного договору №500914556 від 12.09.2013 року датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісії було встановлено 13.09.2017 року (п.2.3. кредитного договору) (а.с.55). Враховуючи положення ст. 88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі в тому числі і строки давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Таким чином, оскільки дата остаточного повернення кредиту [PERSON] 13.09.2017 року, то річний строк позовної давності до вимог кредитора щодо сплати неустойки сплив 13.09.2018 року. Однак, спірний виконавчий напис було вчинено 07.09.2020 року, тобто після спливу строку давності за вимогами відповідача про стягнення з [PERSON] заборгованості за пенею (неустойкою). В зв`язку з зазначеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, та приходить до висновку, що позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т.І., приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д.,в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про скасування звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи [PERSON] , а також скасування арешту з всього належного їй рухомого та нерухомого майна і грошових коштів на рахунках, накладені приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим А.Д. по виконавчому провадженню №63173629 постановою від 05.10.2020 року та постановами від 01.10.2020 року, суд приходить до висновку, що у їх задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав. Як вбачається з постанови приватного виконавця Баришнікова А.Д. про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2020 року, постанов приватного виконавця від 01.10.2020 року про накладення арешту на майно боржника, постанови приватного виконавця від 05.10.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] було відкрито виконавче провадження №63173629, за яким накладено арешт на майно та грошові кошти, що належать боржнику, звернуто стягнення на доходи боржника. Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Згідно із ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Оскільки вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню, приватний виконавець на підставі рішення суду буде здійснювати всі дії у виконавчому провадженні, в тому числі, щодо скасування звернення стягнення на заробітну плату боржника. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога про скасування звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи [PERSON] ,\~а також\~скасування арешту\~з всього\~належного їй\~рухомого та\~нерухомого майна\~і грошових\~коштів на\~рахунках,\~накладені приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Миколаївської\~області Баришніковим\~А.Д.\~по виконавчому\~провадженню №63173629\~постановою від\~05.10.2020\~року та\~постановами від\~01.10.2020\~року не підлягає задоволенню. За умовами ч.3 ст.\~12, ч.1 ст.\~13 ЦПК України\~обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яке набрало законної сили є підставою для закриття виконавчого провадження та скасування арештів з рахунків позивачки. У випадку, якщо виконавцем не буде вирішено дане питання відповідно до вимог чинного законодавства, то воно вирішується в порядку Розділу VII Цивільного процесуального кодексу України, тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial