Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачка отримала у позивача в борг грошові кошти в сумі 45\~000 грн., на підтвердження чого є боргова розписка. Згідно умов цієї розписки відповідачка зобов'язалася повернути позивачеві грошові кошти у встановлений термін до 25.07.2015 року. Однак відповідачка не виконує покладені на неї зобовязання. Тому позивач звернувся до суду, просить суд постановити рішення про стягнення з відповідачки боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, та судові витрати. Також просить суд стягнути з позивачки 2000 грн. компенсація за завдану моральну шкоду. Позивач не зявився в судове засідання. Представник позивача позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що факт укладання договору позики підтверджений як наявною розпискою, так і висновком судової почеркознавчої експертизи від 18.05.2017 року. За наведеного просить суд задоволити заявлений позов. Відповідачка позов не визнала. Будучи допитана за правилами свідка надала суду пояснення про те, що вона працювала продавцем в кіоску, що належить позивачеві. В липні 2015 року позивач повідомив відповідачку, що в кіоску є недостача товару на 35000 грн. Пізніше відповідачка дізналася про наявність боргової розписки. Але цю розписку відповідачка не писала, грошові кошти від позивача вона не отримувала. Зважаючи на наведене просить відмовити у задоволенні позову. По справі було заявлене клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке судом було задоволено. У задоволенні клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи було відмовлено. Також суд не вбачав підстав для задоволення клопотання про обовязкову явку позивача. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка отримала у позивача в борг грошові кошти в сумі 45\~000 грн., на підтвердження чого наявна розписка. Згідно умов цієї розписки відповідачка зобов'язалася повернути позивачеві грошові кошти у встановлений термін до 25.07.2015 року. Однак відповідачка не виконує покладені на неї зобовязання. У зв'язку з тим, що за увесь час користування грошовими коштами позивача останні значно знецінилися та їх купівельна спроможність значно зменшилася внаслідок інфляції, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки грошові кошти з урахуванням індексу інфляції за час прострочення виконання зобов'язання в сумі 5175,00 грн., а також три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 1756,85 грн. Дані розрахунки були підтверджені в ході розгляду справи. \~ \~ \~ \~Розрахунок 3% річних за період з 26.07.2016 року по 11.11.2016 року (475 днів) Формула: Сума 3 % річних = С х 3 х Д : 365 :100, де: С - Сума заборгованості; Д- Кількість днів прострочення Сума 3 % річних = 45 000,00 грн. х 3 х 475 : 365 :100 Сума 3 % річних = 1 756,85 грн. \~ \~ \~ \~Розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції за період з 26.07.2016 року по 11.11.2016 року (475 днів) 1.Сукупний індекс інфляції розраховуємо за формулою: Пс = (П1:100) х (П2:100) х(Пз:100) х(П4:100) х... Пz:100), де: П1- індекс інфляції за перший місяць прострочення; П2- індекс інфляції за другий місяць прострочення; ПЗ - індекс інфляції за третій місяць прострочення; Пz- індекс інфляції за останній місяць прострочення. Пс=(99,0:100)х(99,2:100)х(102,3:100)х(98,7:100)х(102,0:100)х(100,7:100)х (100,9:100)х(99,6:100)х(101,0:100)х(103,5:100)х(100,1:100)х(99,8:100)х(99,9:1 00)х(99,7:100)х( 101,8:100)х(102,8:100) =1,115. \~ \~ \~ \~Суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції розраховуємо за формулою: Сзаборгованості з урахуванням ідексу інфляції= Сзаборг. х Пс, де Сзаборг. - сума заборгованості Пс - сукупний індекс інфляції Сзаборг. з урах. ід. інфляц.= 45 000,00 грн. х 1,115 Сзаборг. з урах. ід. інфляц.=50 175.00 грн. Сінфляц.= Сзаборг. з урах. ід. інфляц.- Сзаборг. Сінфляц.=50 175,00 грн. - 45 000,00 грн. Сінфляц.= 5 175,00 грн. Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За наведеного вище позов в частині стягнення заборгованості, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми підлягає до задоволення. Позивачем не була подана заява про збільшення позовних вимог, а тому суд розглянув справу у межах заявлених позовних вимог. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідачка отримала у нього грошові кошти, які не повернула. У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Нормою ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином договір позики як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів. Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи для визначення факту укладення договору, його умов та його юридичної природи з метою правильного застосування статей 1046,1047 ЦК України, слід виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа, та залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Саме такий правовий висновок про застосування статей 1046, 1047 ЦК України міститься в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13. З метою перевірки пояснень представника відповідачки про те, що розписка не була написана відповідачкою, судом була призначена почеркознавча експертиза. Згідно висновку експерта від 18.05.2017 року № 1.1-92/17, виконаним експертом Рівненського НДЕКЦ [PERSON], рукописний текс розписки від 24.06.2015 року та підпис в розписці від 24.06.2015 року - виконаний [PERSON]. Даний висновок експерта є однозначним, у відповідях на питання не містяться припущення. За клопотанням представника відповідачки в судове засідання був викликаний експерт [PERSON], який надав повні та вичерпні пояснення на всі питання, що стосувалися проведеної експертизи. Зокрема, експерт зазначив, що при проведенні експертизи ним були встановлені співпадаючі ознаки (сторінки 4, 5 висновку експерта), які являються суттєвими, стійкими у своїй сукупності, утворюють індивідуальний комплекс ознак, який є достатнім для висновку про те, що рукописний текст та підпис у розписці від 24.06.2015 року були виконані відповідачкою. Були встановлені співпадіння загальних ознак (ступінь виробленості, координація рухів, побудова за ступенем складності рухів, розмір, розгін, розстановка, звязаність рухів). Експерт додав, що виконання літери «ж» є досить індивідуальною для кожної людини. А в досліджуваній розписці виконання цієї літери є стійке. Так само як перетин певних ліній при виконанні особою підпису. За умови, якби підпис на розписці був виконаний не відповідачкою, або був виконаний нею із значним спотворенням, то експерт це помітив би та відобразив у відповіді, що поставлені на експертизу. А у даному випадку зважаючи на співпадіння загальних ознак і був наданий відповідний висновок. Суд вважає, що в даному випадку належним доказом на виконання відповідачкою тексту розписки та підпису у розписці від 24.06.2015 року є висновок експерта. Висновок експерта є результатом застосування спеціальних знань. У висновку експерта спеціальні знання застосовуються у формі дослідження. Висновок експерта спрямований не на констатацію відомих і безспірних фактів, а на пошук певних знань, які необхідні для встановлення обставин справи і не можуть бути отримані судом в жодний інший спосіб. Дослідження із застосуванням спеціальних знань проводиться експертом безвідносно побажань будь-яких осіб, незалежно від змісту їх юридичної заінтересованості в результатах судового розгляду справи, а метою такого дослідження є виявлення певних фактів і вироблення висновків щодо них. Дослідження, що проводиться експертом, має задовольняти двом вимогам: обєктивності та обґрунтованості. Ці вимоги випливають з обовязку експерта дати обґрунтований та обєктивний письмовий висновок на поставлені йому питання. Обґрунтованість дослідження забезпечується завдяки застосуванню експертом відповідних методів дослідження, методик проведення судової експертизи, вибір яких належить до компетенції експерта. І, як вбачається з висновку експерта від 18.05.2017 року № 1.1-92/17 та наданих суду пояснень, ця мета була досягнута. Суд не вбачав підстав для проведення повторної судової почеркознавчої експертизи. Сторона відповідача покликається на те, що у них наявний висновок спеціаліста-криміналіста від 26.07.2018 року, згідно якого зображення тексту розписки та підпису в розписці від 24.06.2015 року, ймовірно, виконані не [PERSON] Проте, надаючи суду даний висновок та заявляючи клопотання про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи відповідачі не врахували наступне. Частиною 3\~статті 10\~Закону України\~«Про судову\~експертизу» передбачено,\~що до\~проведення судових\~експертиз,\~крім тих,\~що проводяться\~виключно державними\~спеціалізованими установами,\~можуть залучатися\~також судові\~експерти,\~які не\~є працівниками\~цих установ,\~за умови,\~що вони\~мають відповідну\~вищу освіту,\~освітньо-кваліфікаційний\~рівень не\~нижче спеціаліста,\~пройшли відповідну\~підготовку в\~державних спеціалізованих\~установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Пунктом 3 розділу V Наказу Міністерства юстиції від 03.03.2015 за № 301/5 «Про затвердження Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів» встановлено перелік видів судових експертиз та експертних спеціальностей, за якими присвоюється кваліфікація судового експерта фахівцям, що не працюють у державних спеціалізованих установах. Так, почерконавча експертиза в даному переліку відсутня. Отже, суд не може прийняти до уваги висновок спеціаліста-криміналіста від 26.07.2018 року як на підтвердження позиції відповідачів про те, що відповідачкою не виконувався ні текст розписки від 24.06.2015 року, ні її підпис в цій розписці. Такий доказ є неналежним. А пояснення відповідачки про те, що нею як не виконувалася розписка, так і не отримувалися грошові кошти, не узгоджуються з встановленими в ході розгляду справи обставинами. Тому позов в частині стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних та з урахуванням індексу інфляції підлягає до задоволення. Щодо відшкодування (компенсацію) моральної шкоди. За положеннями частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.1ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Але при цьому враховується, що спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. В даному випадку відшкодування моральної шкоди при порушенні умов виконання договірних відносин не передбачена самим договором (розпискою). Інших підстав для відшкодування (компенсацію) моральної шкоди не було встановлено. За наведеного позов в частині відшкодування (компенсації) моральної шкоди не підлягає до задоволення як безпідставно заявлений. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Такі витрати складають: сплата судового збору та витрати, повязані з наданням правової допомоги: 3 190,00 грн. - витрати, повязані з оплатою правової допомоги; 551,20 грн. - судові витрати (сплата судового збору). Ці витрати повинні бути стягнуті з відповідачки на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved