Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

В листопаді\~2020\~року позивач\~звернувся до\~суду із\~вказаним позовом,\~в якому\~просив визнати\~таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис № 1468 від 30.09.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі ТОВ «ВК») заборгованості в розмірі 16491,31 гривень. В обґрунтування позивачем вказано, що жодних заборгованостей перед ТОВ «ВК» вона не має, жодних договорів з відповідачем чи будь-ким іншим та на вказану суму не укладала. Виконавчий напис вчинено без дотримання Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, оскільки відсутня безспірна заборгованість, жодних нотаріально посвідчених договорів а ні з відповідачем, а ні з будь ким іншим не укладала, тобто відсутня підстава та право вчиняти виконавчий напис нотаріуса. Крім того, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року не містить посилань на кредитний договір як на документ за яким нотаріус вправі вчинити виконавчий напис, оскільки Розділ Переліку який передбачав вчинення виконавчого напису зі стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин був скасований на підставі Постанови Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року. Виконавчий напис нотаріуса можливо вчинили лише на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Таким чином виконавчий напис нотаріуса було вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано у третьої особи матеріали виконавчого напису. Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року вжито заходів забезпечення позову за заявою позивача. Ухвалою суду від 29 березня 2021 року витребувано у приватного виконавця копії матеріалів виконавчого провадження, які отримані 08 квітня 2021 року. Представник відповідача повідомлений належним чином про розгляд справи, отримав копію позовної заяви з доданими документами, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, правом надання відзиву не скористався, будь яких клопотань від нього на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.233 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.12.2013 між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» було укладено Договір № 2007573906 про надання споживчого кредиту, за умовами якого\~банк надав кредит позивачу на споживчі цілі у розмірі 12000 грн. з датою остаточного повернення кредиту 30.12.2016 із встановленням за користування кредитом процентної ставки у розмірі 0,01 % річних. 30 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною вчинено виконавчий напис № 1468 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором №\~2007573906\~від 30.12.2013 за період з 22.12.2018 по 30.03.2020 в розмірі 15991,31 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 6339,54 грн., заборгованість за комісією 3012,84 грн., прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1,31 грн., строкову заборгованість за сумою кредиту 845,01 грн., строкову заборгованість за комісією 627,57 грн., строкову заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5165,04 грн., а також з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» плату за вчинення виконавчого напису в сумі 500 грн., загальна сума яка підлягає стягненню складає 16491,31 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. від 23.10.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 63393054 з виконання виконавчого напису № 1468, виданого 30.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовой Т.І. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 16491,31 грн. (а.с. 9). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення утриманих за виконавчим написом сум. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Положеннями частин першої та другої статті 1 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду\~від\~15 січня 2020 року справа № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), відступати від якої немає підстав. Відповідно до\~ст.\~12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідачем, який обізнаний про наявність на розгляді в суді вказаної справи, не надано суду жодних доказів на підтвердження правомірності свого звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, із вказівкою на документи, що були надані нотаріусу та стали підставою для вчинення виконавчого напису. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. на виконання ухвали суду матеріали, що стали підставою вчинення виконавчого напису також не надані. Як встановлено судом з досліджених доказів, ТОВ «Вердикт Капітал» було надано нотаріусу заяву про вчинення виконавчого напису від 13.09.2019 року, до якої додано: кредитний договір, виписка з особового рахунку боржника, а також Договір факторінгу від 26.12.2018 року та Договір про відступлення права вимоги від 16.01.209 року, документи стягувача та представника за довіреністю. При цьому, судом встановлено, що кредитний договір від 30.12.2013 року було укладено між позивачем та ПАТ «ОТП Банк», при цьому до за вчиненням виконавчого напису звернувся відповідач ТОВ «Вердикт Капітал», який згідно змісту виконавчого напису є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» на підставі Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 22.12.2018 року № 22/12/18. При цьому, ані відповідачем, ані приватним нотаріусом Секістовою Т.І. до суду не надано тексту вказаного договору, а отже суд позбавлений можливості перевірити чи надався такий документ безпосередньо нотаріусу для вчинення виконавчого напису та чи відійшло право вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал» саме за кредитним від 30.12.2013 року, укладеним ПАТ «ОТП Банк» з позивачем. В оспорюваному виконавчому написі нотаріусом зазначено, що у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №\~2007573906\~від 30.12.2014 року, строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 22.12.2018 по 11.03.2020 року. При цьому, відповідачем не надано будь-які документи в підтвердження наявності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал». Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Однак, суду не було надано доказів на підтвердження відправлення копії письмової вимоги до позивачки про погашення заборгованості, а також відсутнє підтвердження отримання нею такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості. Суд також враховує, що за змістом п.1 Договору про надання споживчого кредиту від 30.12.2013 року строк кредиту, наданого [PERSON] становить 36 місяців, а саме з 30.12.2013 року по 30.12.2016 року, при цьому станом на момент вчинення виконавчого напису 30.09.2020 року трирічний строк права вимоги стягувача сплинув, а отже у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною і виконавчий напис було вчинено всупереч вимог п.п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а оскаржуваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений нотаріусом з порушенням вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. за подачу позову, 420,40 грн. за подачу заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved