Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

В липні 2020 АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.05.2018 у розмірі 228802,43 грн тіла кредиту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.05.2018 між сторонами укладено кредитний договір № б/н, оформлений заявою позичальника, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник, отримавши кредитні кошти систематично порушував договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 15.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 13.10.2020 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що 25.05.2018 між ПАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 100000 грн, з 05.07.2018 ліміт збільшено до 200000 грн (на 24-28 а.с.). Станом на 29.04.2020 у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 228802,43 грн тіла кредиту (розрахунок заборгованості на 6-8 а.с.). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, далі ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 228802,43 грн підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 3432,04 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved