Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 19 березня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 березня 2021 року. Адвокат Сідун О.С. звернулася до суду в інтересах гр. [PERSON] з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 11 серпня 2011 року між гр. [PERSON] та банком в особі філії Перечинського відділення № 6, укладено кредитний договір № SAMDN5000048594342. Разом з цим, інформація щодо кредитного договору у повному обсязі йому надана не була - умови сплати, повернення та відсоткова ставка за зазначеним кредитним договором пояснено у стислій усній формі, копію договору на руки не видано. У зв`язку з цим, позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати копію кредитного договору, натомість відповідач ігноруючи його прохання посилався на ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та неможливість отримання відповіді від ПАТ КБ «ПриватБанк». У 2017 році на адресу позивача надійшла вимога про погашення заборгованості та термін її погашення, після чого 10 червня 2017 року він погасив заборгованість у повному розмірі у сумі 4 700 грн. В той же день працівники банку повідомили позивача про те, що за кредитним договором № SAMDN5000048594342 заборгованість у нього відсутня і правовідносини між ним та банком припинені. Разом з тим через рік на адресу позивача знову прийшов лист з вимогою сплатити борг за тим самим кредитним договором у сумі 2 750 грн, йому почали телефонувати невідомі особи з вимогою та погрозами повернути суму боргу банку, а з кожним наступним дзвінком сума боргу збільшується. Після того, 09 січня 2019 року позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» Перечинського відділення № 6 із заявою, яку працівники банку навіть не зареєстрували та відмовилися надати виписку по рахунку за кредитним договором № SAMDN5000048594342 від 11 серпня 2011 року; виписку надали лише після повторного звернення позивача у травні 2019 року. Оскільки позивач виконав свої кредитні зобов`язання у повному обсязі, а відтак зазначена заборгованість та нарахування процентів за кредитним договором після повного погашення ним заборгованості є безпідставною та незаконною, а тому просить позов задовольнити та захистити права як споживача ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом визнання незаконними дій банку по нарахуванню заборгованості на суму 4 877,14 грн за вказаним кредитним договором. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвокат Гнатишак О.В. подав суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивач при заявлені даного позову не довів, що обраний спосіб захисту цивільного права передбачений нормами чинного законодавства, яке в даному випадку регулює спірні правовідносини сторін. Таким чином, предмет позову у даній справі не співвідноситься із встановленим законом способом захисту прав, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконними дій. Крім того, випискою по рахунку по особовій картці № [NUMBER] (гривня за період з 13.04.2011 року по 13.05.2019 року мало місце погашення заборгованості в сумі 4 700 грн, що зменшило заборгованість за договором до позитивного залишку в розмірі 4,11 грн, однак оплачена заборгованість включала і відсотки, що нараховуються за користування кредитними коштами щомісяця кожного «01» числа. Відтак боржник, який користувався кредитним лімітом з 01.06.2017 року по 10.06.2017 року повинен сплатити банку відсотки за вказаний період. Відповідно до виписки (сторінки 5/6) залишок власних коштів на картці в розмірі 4,11 грн був недостатнім для погашення відсотків, в силу чого заборгованість за договором в дану дату складала 100,90 грн (4,11 грн - 105,01 грн = -100,90 грн) Таким чином, боржник самостійно погасив поточний борг без врахування плати за користування коштами в період з 01.06.2017 року по 10.06.2017 року (а. с. 46- 48). У судовому засіданні представник позивача - адвокат Сідун О.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» адвокат Гнатишак О.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду проти задоволення позову заперечив в повному обсязі та подав з цього приводу заяву на виконання вимог ухвали суду. Відповідно до даної заяви та прінт-скрін робочої сторінки Програмного комплексу банку, з якого вбачається сума заборгованості, що наявна у позичальника перед кредитором за кредитним договором № SAMDN5000048594342 від 11.08.2011 року станом на 04.11.2020 року становить 264,25 грн, що свідчить про неактуальність заявлених позовних вимог та відсутність предмету спору (а. с. 113-114). Під час розгляду справи сторонами справи подано: - клопотання позивача про витребування у відповідача оригіналів банківських документів кредитної справи за кредитним договором SAMDN5000048594342 від 11.08.2011 року (а. с. 3); - заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви від 30.07.2019 року (а. с. 29); - відзив представника відповідача на позов від 22.08.2019 року (а. с. 46-48); - клопотання представника позивача про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції від 01.11.2019 року (а. с. 63-64); - клопотання представника позивача про відкладення судового засідання від 28.04.2020 року (а. с. 79); - клопотання представника позивача про відкладення судового засідання від 28.07.2020 року (а. с. 83); - клопотання представника відповідача про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції від 04.10.2020 року (а. с. 87-89); - клопотання представника відповідача про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції від 11.03.2021 року (а. с. 106-107); - заява представника відповідача на виконання вимог суду від 05.11.2020 року (а. с. 113-117); - заява представника відповідача на видачу рішення суду (а. с. 122). Процесуальні дії суду в даній справі: - ухвала про залишення позовної заяви без руху від 11.07.2019 року (а. с. 24-25); - ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі від 02.08.2019 року (а. с. 35-36); - ухвала про витребування доказів від 17.10 2019 року (а. с. 56-57); - ухвала про проведення розгляду цивільної справи у режимі відеоконференції від 27.11.2019 року (а. с. 65); - ухвала про проведення розгляду цивільної справи у режимі відеоконференції від 10.11.2020 року (а. с. 92); - ухвала про проведення розгляду цивільної справи у режимі відеоконференції від 12.01.2021 року (а. с. 101); - ухвала про проведення розгляду цивільної справи у режимі відеоконференції від 15.03.2021 року (а. с. 108). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем в особі філії Перечинського відділення № 6, укладено кредитний договір № SAMDN5000048594342. Судом встановлено, що випискою по рахунку по особовій картці № [NUMBER] (гривня за період з 13.04.2011 року по 13.05.2019 року) мало місце погашення позивачем заборгованості в сумі 4 700 грн, що зменшило заборгованість за договором до позитивного залишку в розмірі 4,11 грн, однак оплачена заборгованість включала і відсотки, що нараховуються за користування кредитними коштами щомісяця кожного «01» числа. Таким чином, боржник, який користувався кредитним лімітом з 01.06.2017 року по 10.06.2017 року повинен сплатити банку відсотки за вказаний період. Відповідно до виписки (сторінки 5/6) залишок власних коштів на картці в розмірі 4,11 грн. був недостатнім для погашення відсотків, в силу чого заборгованість за договором в дану дату складала 100,90 грн (4,11 грн - 105,01 грн = -100,90 грн). Таким чином, боржник самостійно погасив поточний борг без врахування плати за користування коштами в період з 01.06.2017 року по 10.06.2017 року (а. с. 46- 48). Судом встановлено, що відповідно до прінт-скріну робочої сторінки Програмного комплексу банку з якого вбачається сума заборгованості, що наявна у позичальника перед кредитором за кредитним договором № SAMDN5000048594342 від 11.08.2011 року станом на 04.11.2020 року становить 264,25 грн (а. с. 113-114). Правовідносини між сторонами випливають із зобов`язань, що виникають внаслідок договору, які врегульовані нормами глави 48 ЦК України, зокрема згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі статтею 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім того згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що позивач не довів ті обставини справи, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та обґрунтованість обраного способу захисту цивільного права, що передбачений нормами чинного законодавства, яке в даному випадку регулює спірні правовідносини сторін. Таким чином, предмет позову у даній справі не знайшов свого підтвердження та не співвідноситься із встановленим законом способом захисту прав, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконними дій.

Outcome: dismissed