Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

В листопаді 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» звернулось до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що 17.02.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до пункту 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі не згоди з Правилами або Тарифами банку, які викладені на банківському сайті позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. Відповідач порушив умови договору, в звязку з чим у нього станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість в сумі 12612,41 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 1316,25 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7439,38 грн.; заборгованість за пенею та комісією в сумі 2780,00 грн.; штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 576,78 грн., а тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 12612,41 грн. та 1218 грн. 00 коп. судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про день та час судового розгляду справи повідомлений за місцем відбування покарання відповідно до вимог ч. 6 ст. 76 ЦПК України, письмові пояснення до суду не надав (а.с. 83, 84). Відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 17.02.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 1400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до пункту 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі не згоди з Правилами або Тарифами банку, які викладені на банківському сайті позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість (а.с. 6-32). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит. Відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитного договору, внаслідок чого він має прострочену заборгованість станом на 30.09.2015 року в сумі 12612,41 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 1316,25 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7439,38 грн.; заборгованість за пенею та комісією в сумі 2780,00 грн.; штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 576,78 грн. (а.с. 4, 5). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, як такий що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved