Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

В лютому 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про виключення запису про батьківства як батька дитини з актового запису про народження дитини, визнання батьківства та внесення зміни в актовий запис в графі про батьківство, посилаючись на те, що під час співмешкання із відповідачем [PERSON], [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. Однак, оскільки на той час, вона перебувала у юридичному шлюбі із відповідачем [PERSON], останній був записаний батьком дитини у актовому записі про її народження. Просила виключити запис про батьківства [PERSON] як батька дитини з актового запису про її народження, визнати батьком дитини [PERSON] та внести зміни в актовий запис в графі про батьківство. В судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги та просила поновити їй строк звернення до суду із вимогами про внесення змін до актового запису про народження дитини, так як до цього часу із-за незадоволеного матеріального стану та доглядом за дітьми не мала можливості звернутися до суду. Додатково позивачка пояснила суду, що шлюбні відносини вона розірвала із відповідачем [PERSON] в червні 2006 року і з того часу останній перейшов жити до своїх батьків в Черкаську область. Однак, шлюб із ним вона юридично розірвала 30 жовтня 2007 року. З жовтня 2006 року вона співмешкає із відповідачем [PERSON], від якого [INFO] року народила доньку [PERSON]. Через органи РАЦСу не може внести зміни до актового запису про народження дитини, оскільки відповідач [PERSON] не може приїхати. Просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, подавши до суду заяву про своє батьківство дитини [PERSON], [INFO] та пояснівши суду, що він є фактичним та біологічним батьком даної дитини, оскільки вона була народжена позивачкою під час їх фактичного шлюбу. Просив внести зміни до актового запису та визнати його батьком дитини. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про те, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти визнання батьківства [PERSON] та внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], так як він не є батьком даної дитини. Просив справу розглянути у його відсутності. Треті особи, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про те, що не заперечують проти задоволення позову та просять справу розглянути у їх відсутності. Оцінюючі у сукупності пояснення сторін та досліджені матеріали справи, суд вважає, що позивачці слід поновити строк позовної давності для її звернення до суду із вимогою про внесення змін до актового запису про народження дитини та задовольнити позов з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 16 вересня 2000 року по 30 жовтня 2007 року перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірваний відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] від 30 жовтня 2007 року. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 листопада 2007 року вбачається, що [INFO] року позивачка народила доньку [PERSON], в актовому записі про народження якої № 14 від 10 вересня 2007 року виконкомом Подвірнянської сільради Новоселицького району відповідач [PERSON] був записаний як її батько. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 травня 2009 року вбачається, що позивачка в даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON]. Згідно ст. 138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Приймаючи до уваги характер та предмет спору, факт визнання відповідачами позову, майновий стан позивачки, суд визнає поважним пропуск позивачкою річного строку оспорювання батьківства з причин її незадоволеного матеріального становища та догляду за малолітньою дитиною, у зв'язку із чим вважає за можливе поновити їй даний строк позовної давності. Відповідно до ч.1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Предметом доказування у даній справі згідно із роз'ясненнями п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] визнав в повному обсязі позовні вимоги про те, що він не є батьком дитини [PERSON], шлюб між ним та позивачкою [PERSON] розірваний, позивачка в даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який подав заяву про своє батьківства щодо [PERSON], суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі. На підставі ст. 138 Сімейного кодексу України, ст.ст. 72,73 ЦПК України,

Outcome: approved