Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

В листопаді\~2018\~року позивач\~звернулася в\~суд із\~означеним позовом\~до відповідача,\~вказавши,\~що згідно\~з рішенням\~Деражнянського районного\~суду Хмельницької\~області від\~10.02.2010\~року на\~її користь\~з відповідача\~стягуються аліменти\~на утримання\~їхньої неповнолітньої\~дочки [PERSON],\~[INFO],\~в розмірі\~350\~грн.\~щомісячно,\~починаючи з\~11.01.2010\~року до\~досягнення дитиною\~повноліття.\~Проте,\~стверджує позивач,\~у зв'язку\~зі зміною\~вікових потреб\~дитини розмір\~стягуваних із\~відповідача аліментів\~на даний\~час є\~незначним,\~а тому\~вона,\~навівши доводи\~щодо спроможності\~відповідача виплачувати\~аліменти на\~утримання дитини,\~просила змінити\~їх розмір\~на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Ухвалою судді від 23.11.2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не зявилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення у справі. Позовні вимоги вона підтримала та просить суд задоволити їх в повному обсязі із підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими повідомленнями про вручення йому рекомендованих поштових відправлень. З огляду на наведене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17.01.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-БВ №076243, повторно виданим Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-БВ №197996, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 10.02.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 11.01.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка визначається судом або суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, на даний час не відповідає потребам дитини, а вона самостійно неспроможна забезпечити дитину усім необхідним, а також вказує на можливість стягнення з відповідача аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на відсутність у неї даних щодо працевлаштування відповідача. При цьому, позивач вказала про відому їй обставину щодо наявності у відповідача дитини від іншого шлюбу, проте стверджує, що така обставина не звільняє його від обовязку утримувати їхню спільну дитину. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано, а із матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоровя відповідача чи інших обставин, які б вказували на неможливість відповідача утримувати його дитину. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість та достовірність наявних у справі доказів, суд вважає доведеним твердження позивача про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. При цьому, судом приймаються до уваги положення ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає вірним в подальшому стягувати з відповідача аліменти саме у такому розмірі - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved