Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду на час навчання і до досягнення двадцяти трьох років. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] , [INFO] є дочкою відповідача, мешкає з матір`ю. 24.09.2019 [PERSON] виповнилося 18 років та вона продовжує навчання (денної форми) в Дніпровському державному коледжі будівельно-монтажних технологій та архітектури. Внаслідок навчання вона немає можливості заробляти собі на життя та забезпечувати себе самостійно. У зв`язку із навчанням позивач потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач має можливість надавати позивачу допомогу, оскільки працює на шахті та отримує заробітну плату. Оскільки добровільно відповідач не хоче надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній цивільній справі, справа призначена до судового засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив та заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву у якій просить розглянути справу без її участі, у задоволенні позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.06.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 4). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки № про реєстрацію місця проживання відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області від 09.10.2019 року за № 939. Відповідно до довідки Дніпровського державного коледжу будівельно-монтажних технологій та архітектури від 04.09.2019 року № 4851, [PERSON] дійсно є студентом 3 курсу групи А-17 3/9 за спеціальністю архітектура та містобудування, термін навчання до 30.06.2021. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, доходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved