Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

В квітні 2017 року представник позивача звернулася до суду із позовом до Крутобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. Свої вимоги звернення до суду мотивувала тим, що позивач [PERSON] з червня 2006 року володіє та розпоряджається житловим будинком з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: с. Крута Балка, вул. Тітова, 7, Новосанжарського району Полтавської області. 1/3 частина зазначених житлового будинку та господарських будівель згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно належали [PERSON], яка померла 10.06.2006 року, інші 2/3 частини належали [PERSON], який помер 30.08.2014 року. В звязку з тим, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно і він не має можливості зареєструвати його нотаріально, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Крутобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 239 від 20.04.2017 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого КП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по вул. Тітова, 7, в с. Крута Балка Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 68,9 кв.м, житловою площею 37,5 кв.м, та господарські будівлі, а саме: літня кухня літ. «Б», сараї літ. «Б1», «В», «Д», гараж літ. «Г», навіс літ. «Ж», колодязь № 1, водогін № 2, власниками яких є [PERSON] 1/3 частини та [PERSON] 2/3 частин (а.с. 14-16). З довідки виконавчого комітету Крутобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 180 від 27.02.2017 року вбачається, що [PERSON] згідно погосподарської книги № 4, особовий рахунок № 316, станом на 15.05.2006 року значився головою домогосподарства по вул. Тітова, 7,в с. Крута Балка Новосанжарського району Полтавської області(а.с. 8). У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 041836, виданого Крутобалківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 12.10.1998 року, перебувала земельна ділянка площею 0,54 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Крута Балка Крутобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 17). Згідно довідки виконавчого комітету Крутобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 186 від 06.03.2017 року житловий будинок [PERSON] знаходиться на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,54 га, з них 0,11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,43 га для ведення особистого селянського господарства(а.с. 8). [PERSON] померла 10 червня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 040952, виданим виконавчим комітетом Кустолово-Суходільськоїсільської ради Машівського району Полтавської області 13.06.2006 року (а.с. 6). В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1071/01-16 від 26.05.2017 року вказано, що після померлої 10.06.2006 року [PERSON] спадкова справа в Новосанжарській державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с. 37, 38). [PERSON] помер 30 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 276824, виданим виконавчим комітетом Кустолово-Суходільськоїсільської ради Машівського району Полтавської області 01.09.2014 року (а.с. 7). В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1072/01-16 від 26.05.2017 року вказано, що після померлого 30.08.2014 року [PERSON] спадкова справа в Новосанжарській державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с. 39, 40). З довідки виконавчого комітету Крутобалківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 235 від 29.03.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає з червня 2006 року в житловому будинку за адресою: с. Крута Балка, вул. Тітова, 7, Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 9). Із письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], наявних в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON]із своєю сімєю дійсно проживає в житловому будинку за адресою: с. Крута Балка, вул. Тітова, 7, Новосанжарського району Полтавської області, користується ним та веде господарство з 2006 року (а.с. 43,44). Суд не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивач довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, ніхто за цей час не заявляє до нього вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що він добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, тому є підстави для визнання за ним права власності. Такі висновки узгоджуються з частиною 1 статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, ратифікованої законом України від 17.07.1997 року № 475/97-вр, яка гарантує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Особливістю застосування цього положення, є його не безумовний характер, оскільки сама стаття «не гарантує право набуття» власності, а забезпечує право на «законне очікування» на можливість набуття чи захист за наявності «достатньої внутрішньо-правової бази» (рішення «Fabris проти Франції», заява № 16574/08, п. 50, ECHR 2013). Саме тому, для застосування положення статті 344 ЦК України, недостатньо лише сукупності факторів для визнання права власності за набувальною давністю, а необхідний прояв волі власника, а саме звернення до суду з відповідним позовом, оскільки в силу ч. 4 ст. 344 ЦК Україниправо власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Outcome: approved