Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову позивач вказав, що він працював в ТОВ «Нова Пошта» на посаді начальника управління регіональних продажів (Центр) з квітня 2012 року. Наказом від 19.06.2020р. № 116-К його звільнили з займаної посади начальника управління регіональних продажів (Центр) з 19.06.2020р. у зв`язку із скороченням штату працівників п.1 ст. 40 КЗпПУ. Його звільнення відбулося безпідставно, оскільки для скорочення штату працівників мають бути відповідні організаційно-економічні передумови, як то вдосконалення виробництва суміщенням професій, зменшенням обсягу виробництва продукції, перепрофілювання підприємства, установи, організації тощо, тобто мають відбутися істотні зміни в організації виробництва і праці. Тобто, роботодавець не має права самовільно приймати рішення про скорочення чисельності чи штату працівників, за відсутності реальних змін у діяльності підприємства. Реальних змін в організації діяльності ТОВ «Нова Пошта» не відбулось. Відповідно до ст. 49-2 КЗпПУ про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Так як обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч.3 ст.49-2 КЗпП України, роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Вищевказані дії відповідач не вчинив, у встановленому законом порядку відповідач не попередив його про вивільнення, не пропонував йому вакантні посади (роботи), хоча такі були. Відповідно до ст. 43 КЗпПУ розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Він є членом Хмельницької первинної профспілкової організації Всеукраїнської професійної спілки працівників ТОВ «Нова Пошта», як йому відомо, відповідач у встановленому законом порядку не отримав згоду профспілкової організації. Пунктом 19 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Враховуючи викладене, вважає, що його звільнення відбулось з грубим порушенням вимог закону. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 КЗпПУ у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. На день звернення з вказаним позовом відповідач також не видав йому його трудову книжку. Середній заробіток за час вимушено прогулу розраховується відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. З врахуванням наведеного, позивач просить: визнати незаконним і скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» від 19.06.2020р. № 116-к в частині звільнення його з посади начальника управління регіональних продажів (Центр) з 19.06.2020р. згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з скороченням штату працівників; поновити його на роботі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта»; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити з підстав, викладених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, суду пояснив, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з підстав викладених у відзиві. Процедура звільнення була проведена в порядку передбаченому чинним законодавством. Позивачу направлялись повідомлення про скорочення та запропоновано вакантні посади. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у зв`язку з організаційними та кадровими змінами, впорядкуванням діяльності,

Outcome: approved