Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебувала в фактично шлюбних відносинах з 14 січня 2014 року до 01 квітня 2016 року. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач працює, але в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, з відповідача стягуються аліменти на користь третіх осіб. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 01.08.2018 року, а також допустити виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності, та надала суду копію рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2012 року. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 20 відсотків, та просив розглядати справу за його відсутності. Третя особа надала до суду письмову заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 91 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. У відповідності зі ст. 84 Сімейного Кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати свою дружину до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2012 року, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] Дар`ї Олександрівни, [INFO], та [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 14 вересня 2012 року та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999 року, загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати пятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей, у цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. За таких обставин у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача, а саме, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивачів, не буде перевищувати 50 % заробітної плати (1/3 + 1/6), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо загального розміру усіх відрахувань. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4, 5 Закону України Про судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial