overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON], який помер [INFO] року в м. Бердичів Житомирської області, був батьком заявника. Заява обґрунтована тим, що [INFO] року помер батько заявника - [PERSON], який проживав в м. Бердичів\~ Житомирської області. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Кропивнянської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Заявник своєчасно звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що 14.10.1998 року батько заявника [PERSON] міняв паспорт з громадянина СРСР на громадянина України, де працівниками Хмільницького МРВ УМВС України у Вінницькій області було зроблено помилку, замість [PERSON], було зазначено Коренівский та в подальшому в усіх документах зазначено [PERSON]. В судове засідання заявник по справі не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заявлений вимог не заперечує. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим [INFO] року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 956. (а.с. 4). В свідоцтві про народження [PERSON], дійсно зазначено, що його батьком вказаний [PERSON].(а.с.6) Цей факт для заявника є юридичним фактом, оскільки його встановлення дає заявнику право на отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, як особі, яка має право на обов'язкову частку у спадщині. Спір про право в даній заяві відсутній. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати по даній категорії справ не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з грудня 2013 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2008 року, актовий запис № 830, Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2013 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 травня 1985 року, актовий запис № 4, Мартоноської сільської ради Новомиргородського району. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.09.2011 року він уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають дитину [PERSON], 09.01.2015 року. В даний час шлюбні стосунки між ними припинені внаслідок відсутності взаємоповаги один до одного та різних поглядів на життя. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та відновлення шлюбних стосунків неможливе. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася. Причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, з»ясувавши фактичні взаємини подружжя, вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2011 року, про що свідчить актовий запис № 424, Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Прийняті судом заходи щодо примирення сторін, позитивних наслідків не мали, позивач наполягає на розірванні шлюбу, в звязку з чим суд дійшов висновку, що надання в подальшому строку на примирення подружжя неможливе, оскільки позивач не бажає обговорювати питання примирення з відповідачем. Розриваючи шлюб, суд виходив з наступного. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у позивача немає, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам позивача у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області на користь відповідача на утримання сина [PERSON] стягнуті аліменти. Оскільки син з жовтня 2015 року проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, просить суд звільнити від сплати аліментів. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач з'явилася у судове засідання, проти позову заперечує. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 листопада 2002 року із [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. В 2010 році [PERSON] звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів, який 07.12.2010 року було задоволено. Зменшено розмір аліментів з 1/4 частини на 1/7 частину його заробітку (а.с.11). Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01.02.2011 року рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області залишено без змін. (а.с.24-25). Позивач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Із акта обстеження домоволодіння в селі Качалівка від 08.02.2016 року виявлено, що син [PERSON] з листопада 2015 року фактично проживає з батьком [PERSON], на даний час син навчається в Качалівській ЗОШ. (а.с.6-8). Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками обов'язку утримання дитини. Частиною 4 статті 223 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, змінити обставини, що вливають на визначення розміру аліментів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнити від них. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт проживання і утримання дитини позивачем, який є платником аліментів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок ряду об'єктивних причин. Через те, що вони втратили почуття любові та взаєморозуміння і на даний час фактично припинили шлюбні відносини. З кінця листопада 2015 року вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб між ними припинено остаточно та його збереження неможливе. Позивач [PERSON] просив розглянути справу за його відсутністю, про що надав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої зазначила, що проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 2001 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1026; від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як зазначає позивач, вони втратили почуття любові та взаєморозуміння та з кінця листопада 2015 року сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, вважає, що шлюб між ними припинено остаточно та його збереження неможливе. Також, в своїй адресованій суду письмовій заяві позивач вказує, що діти залишаються проживати з матір'ю, й строки для примирення не потрібні. В свою чергу відповідач, в своїй адресованій суду письмовій заяві, вказує, що шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем припинені з листопада 2015 року, діти залишаються проживати з нею, й строки для примирення не потрібні. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 16 грудня 2006 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 грудня 2006 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 828, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 26 листопада 2005 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 листопада 2005 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 623, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований по вул.Революції,62 в с.Марківка Теплицького району Вінницької області, і належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Вказав, що відповідач [PERSON] з травня 2014 року, а відповідач [PERSON] з жовтня 2011 року зареєстровані в житловому будинку, однак, починаючи з вересня 2014 року в будинку не проживають, не виконують обовязки членів сімї, повязані з утриманням будинку, оплатою комунальних послуг. Добровільно змінити реєстрацію свого місця проживання відповідачі не бажають, тому просить визнати, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим будинком. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку, який розташований по вул.Революції,62 в с.Марківка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виданим 30 листопада 2015 року про те, що [PERSON] являється власником на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2015 року, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 листопада 2015 року за №48130981(а.с.8-13). Відповідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 15 лютого 2016 року, [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані [INFO]? фактично не проживають за цією адресою з 14 вересня 2014 року. Відносини між сторонами регулюються статтею 405 ЦК України, яка визначає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом(ч.2). Як встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому будинку, власником якого являється позивач [PERSON]В, з вересня 2014 року. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають понад один рік в житловому будинку позивача, судом не встановлено поважність причини їх відсутності чи наявність домовленості між відповідачами і власником житла щодо порядку користування житловим будинком, відповідачі позов визнали.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір № 3617 купівлі-продажу квартири № 23, що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 82-А, укладений 09 лютого 1996 року на Південній товарній біржі. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Про причини неявки в судове засідання відповідача суду не відомо. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 лютого 1996 року на Південній товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 3617 купівлі-продажу квартири № 23, що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 82-А. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавець передав зазначену квартиру покупцю у власність, а покупець передав продавцю обумовлену договором суму. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить виключити відомості про батьківство позивача з актового запису № 95 від 15 січня 2016 року Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції про народження [PERSON]. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Миколаївської міської ради, згідно наданої заяви, у винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2012 року по 02 листопада 2015 року. [PERSON] народилась [INFO], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 95 від 15 січня 2016 року. Її батьками є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Так, батька дитини було записано згідно ч. 1 ст. 122 СК України, однак позивач з цим не згоден. Відповідач [PERSON] визнає, що [PERSON] не є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорювати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Враховуючи те, що відповідач позов визнає, не заперечує проти його задоволення, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 07 вересня 1991 року. Від шлюбу мають двох дітей - повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 13 червня 2014 року. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп.

Outcome: approved