Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

В квітні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Козіївської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина ,яка складається з права на земельну частку (пай) , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0064323. Позивач має намір успадкувати земельну частку (пай) , однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа . Прохав визнати право на земельну частку (пай) після смерті батька [PERSON] .. У судове засідання представник позивача не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність, позов прохав задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував, прохав вирішити справу на розсуд суду . Суд, вивчивши матеріали справи , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 14.06.2019 р. , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0064323 по КСП « Козіївське» Козіївської сільської ради виписаний на ім 'я [PERSON] , знаходиться у відділі як невитребуваний. [INFO] батько позивача [PERSON] помер , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Як свідчить акт, складений депутатом Краснокутської селищної ради Сургай М.С. та двох свідків [PERSON] та [PERSON] від 26.06.2020 р., [PERSON] до дня смерті проживав без реєстрації по [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] .. Позивач після смерті батька звернувся до Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 30.09.2019 р. , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину . Заповіти від померлого не посвідчувалися , свідоцтва про право на спадщину не видавалися що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори ) від 30.09.2019 р. за № 57732568 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 30.09.2019 р. за № 57732560 . У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця … Позивач є спадкоємцем по закону першої черги. Факт родинних відносин між позивачем та її батьком підтверджено матеріалами справи. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, судом встановлено факт, що [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини , тому він є таким , що спадщину прийняв відповідно до ст.1268 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав суду достатньо допустимих та належних доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved