overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. З початку 2013 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть і не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Вважав подальше збереження сім'ї неможливим, тому просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 30 червня 2012 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, проти примирення заперечував, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач [PERSON] підписав заяву від 14 червня 2016 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 19 червня 2017 року має заборгованість в сумі 70420,93 гривень. Тому просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував, наявність кредитної заборгованості визнав, зазначивши, що може погасити заборгованість лише частинами. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 червня 2016 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягів з тарифів обслуговування кредитних карт та з умов і правил надання банківських послуг (а.с.09-25), нової редакції статуту (а.с.32). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8) станом на 19 червня 2017 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 70420,93 грн. в тому числі: 46562,20 грн. тіло кредиту; 16527,20 грн. відсотки за користування кредитом, 3501,96 грн. пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 3329,57 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг відповідач [PERSON] підписав заяву від 18 листопада 2015 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 25 травня 2017 року має заборгованість в сумі 16827,19 гривень. Тому просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 листопада 2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок що підтверджується копіями анкети-заяви, витягів з тарифів обслуговування кредитних карт, з умов і правил надання банківських послуг (а.с.09-25), нової редакції статуту (а.с.31). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7-8) станом на 25 травня 2017 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 16827,19 грн.: 8131,41 грн. тіло кредиту; 2501,16 грн. відсотки, 4917,13 грн. пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 777,49 грн. штраф (процентна складова). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» та [PERSON]. склалися договірні відносини на підставі яких на ім'я відповідача відкритий особовий рахунок [NUMBER] для оплати коштів за надані послуги з водопостачання та водовідведення та згідно отриманої розрахункової книжки, яка підтверджує наявність договірних відносин, повинен оплачувати надані послуги. До приміщення боржника [ADDRESS] підведені всі необхідні комунікації по забезпеченню житла тепловою енергією, якими він користується. КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» належним чином виконувало свої обов'язки по забезпеченню житла боржника тепловою енергією. Скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від боржника на адресу позивача не надходило. Відповідач оплату за надані послуги не проводив внаслідок чого допустив заборгованість у розмірі 3005,21 грн., яка виникла за період з 01 березня 2011 року по 01 червня 2017 року. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги по тепловій енергії в сумі 3005,21 грн., 1684,60 грн. втрат від інфляційних процесів та 3% річних у розмірі 80,78 грн., всього 4770,59 грн. та понесені судові витрати в сумі 1600 гривень Представник позивача Ничипоренко А.А. в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за період з 01 березня 2011 року по 01 червня 2017 року відповідач має заборгованість за послуги по тепловій енергії у розмірі 3005,21 грн. та 1684,60 грн. втрат від інфляційних процесів, 3% річних у розмірі - 80,78 грн., всього 4770,59 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.7-10) Відповідно до ст.ст. 68, 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість за комунальні послуги не сплачує суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з нього зазначену суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені судові витрати в сумі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» та [PERSON] склалися договірні відносини на підставі яких на ім'я відповідачки відкритий особовий рахунок [NUMBER] для оплати коштів за послуги з централізованого опалення та згідно з отриманою розрахунковою книжкою, що підтверджує наявність договірних відносин вона повинна оплачувати надані послуги. Разом з цим між КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» та [PERSON] укладений типовий договір №221 від 19 травня 2010 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення. Крім цього укладений договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги №77 від 30 березня 2016 року терміном до 30 березня 2017 року на суму 5954 грн. 00 коп. умови якого не виконані. Відповідачка не проводила оплату за надані послуги внаслідок чого станом на 01 червня 2017 року має заборгованість у розмірі 11990,31 грн., що виникла за період з 01 лютого 2014 року по 01 червня 2017 року. Скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від боржника на адресу позивача не надходило. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому просив стягнути з відповідачки заборгованість за теплову енергію в сумі 11990,31 грн., 2776,70 грн. втрат від інфляційних процесів та 3% річних у розмірі 153,47 грн., всього 14920,48 грн. та понесені судові витрати в сумі 1600,00 гривень Представник позивача Ничипоренко А.А. в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за період з 01 лютого 2014 року по 01 червня 2017 року відповідачка має заборгованість за теплову енергію у розмірі 11990,31 грн. та 2776,70 грн. втрат від інфляційних процесів, 3% річних у розмірі - 153,47 грн., всього 14920,48 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-9). Відповідно до ст.ст. 68, 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Оскільки відповідачка в добровільному порядку заборгованість за комунальні послуги не сплачує суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з неї зазначену суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені судові витрати в сумі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» та [PERSON] склалися договірні відносини на підставі яких на ім'я відповідачки відкритий особовий рахунок [NUMBER] для оплати коштів за послуги з централізованого постачання теплової енергії та згідно з отриманою розрахунковою книжкою, яка підтверджує наявність договірних відносин повинна оплачувати надані послуги. До приміщення відповідачки підведені всі необхідні комунікації по забезпеченню житла тепловою енергією, якою вона користувалася. З 01 жовтня 2016 року будинок по [ADDRESS] від'єднаний від мережі централізованого постачання теплової енергії. КП КОР «Бородянкатепловодопостачання» належним чином виконувало свої обов'язки по забезпеченню житла тепловою енергією. Скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідачки на адресу позивача не надходило. Відповідачка оплату за надані послуги не проводила внаслідок чого допустила заборгованість у розмірі 9448,15 грн., яка виникла за період з 01 липня 2012 року по 01 вересня 2016 року. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому просив стягнути з відповідачки заборгованість за послуги по тепловій енергії в сумі 9448,15 грн., 5222,51 грн. втрат від інфляційних процесів та 3% річних у розмірі 238,24 грн., всього 14908,90 грн. та понесені судові витрати в сумі 1600 гривень Представник позивача Ничипоренко А.А. в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за період з 01 липня 2012 року по 01 вересня 2016 року відповідачка має заборгованість за послуги по тепловій енергії у розмірі 9448,15 грн. та 5222,51 грн. втрат від інфляційних процесів, 3% річних у розмірі - 238,24 грн., всього 14908,90 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-9). Відповідно до ст. 68, 162 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Оскільки відповідачка в добровільному порядку заборгованість за комунальні послуги не сплачує, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з неї зазначену суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та, відповідно до ст.88 ЦПК України, понесені судові витрати в сумі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 12 грудня 2015 року, від спільного життя дітей не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просив розірвати шлюб. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 12.12.2015 року (актовий запис № 686). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як збереження шлюбу між позивачем та відповідачкою суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.01.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Гагаринського районного управління юстиції м. Севастополя. Зазначає, що від шлюбу дітей не мають, шлюбні відносини фактично припинені, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, примирення між ними не можливо, і збереження шлюбу порушує його інтереси. 02.08.2017 ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва підсудність визначена Солом`янському районному суду м. Києва. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11.01.2018 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого засідання. 23.07.2018 судом постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду. 21.01.2019 учасники справи, які належним чином повідомлялись судом про час та місце проведення судового розгляду, у судове засідання повторно не з'явились. Позивач, відповідно до поданої 25.06.2018 заяви, просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталась. З огляду на належне повідомлення сторін, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та з 2013 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2005 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сімї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися із відповідачкою не бажає, посилаючись на те, що бажає створити іншу сімю. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася та з 2014 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 1995 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сім'ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися із відповідачкою не бажає. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказував, що з 26.08.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через психологічну несумісність між ними, а також матеріальні та побутові проблеми, в звязку з чим вони втратили почуття любові та поваги один до одного, припинили шлюбні відносини у 2016 році, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, вважає збереження шлюбу неможливим, просив шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій нею заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 26.08.2015 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управлінням юстиції у Київській області, актовий запис № 1249, що вбачається з копії свідоцтва про одруження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved