Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача, в якому просять визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] В позові посилаються на те, що є власниками житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2016 року. У зазначеному будинку зареєстрований родич колишнього власника - [PERSON], проте в будинку відповідач не проживає. Посилаються на ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України та просять усунути перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином (а.с.63), в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій ним зазначено, що проти заочного розгляду справи він не заперечує (а.с.46). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується конвертами, направленими судом за місцем його реєстрації та повернутими до суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 33, 38, 45, 64), листом кур'єрської служби ТОВ «ТММ Експрес» та копією накладної (а.с. 58-59). Викликався також шляхом опублікування оголошення на сайті судової влади (а.с. 50, 55, 62). Причин не явки не повідомив, відзив на позов не надав. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача в заочному порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії договору купівлі-продажу від 26 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок в [ADDRESS] (а.с. 3-4). Зазначене також підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5). Відповідно до копії довідки № 293 від 09.12.2016 року, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що є сусідами позивачів. Знають, що до теперішніх власників у будинку проживали подружжя [PERSON]. Зі слів їм відомо, що в будинку зареєстрований брат колишнього власника [PERSON], якого вони ніколи не бачили та який там ніколи не проживав. Згідно ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач не був та не є членами сім'ї позивачів по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачам у здійсненні ними права користування та розпорядження належним їм на праві власності майном, тому зазначені перешкоди необхідно усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

Outcome: approved