Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком. В обґрунтування позову позивач вказав, що він є власником будинку [ADDRESS] . Право власності ним було набуто на підставі виписки з погосподарської книги від 02.08.2018 року, та зареєстровано відповідно до законодавства України. Відповідно до довідки №497 від 17.04.2019 року в належному йому будинку зареєстровано, крім нього [PERSON] , [INFO] , яка не пов`язана із ним жодними родинними стосунками. Відповідно до актів про встановлення фактичного місця проживання від 27.02.2018 року, 20.04.2018 року, 30.03.2019 року, відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2011 року по теперішній час, що можуть підтвердити свідки. Тому позивач просить позов задоволити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задоволити з підстав, викладених в позові, позивач суду пояснив, що відповідач це подружка його сестри, яку прописали тимчасово, і яку він ніколи не бачив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до\~ст.280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується:технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] ; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133516211 від 07.08.2018 року; випискою з погосподарської книги Шаровечківської сільської ради Хмельницького району за 2011-2015 рр.. Згідно довідки виконкому Шаровечківської сільської ради, Хмельницького району №497 від 17.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] (знайома). Відповідно до довідки виконкому Малашовецької сільської ради, Хмельницького району №102 від 27.02.2018 року, [PERSON] , 1964 р.н. зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Склад його сім`ї становить: [PERSON] , 1966 р.р. брат, [PERSON] , 1960 р.н., не пов`язана родинними стосунками. Відповідно до актів від 27.02.2018 року, 20.04.2018 року та 30.03.2019 року сусіди позивача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає за даною адресою з 2011 року по теперішній час. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст.\~150\~ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст.\~155\~цього Кодексу жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідач не являється членом сім`ї позивача, між власником будинку і відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим будинком, відповідач в будинку не проживає. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила\~\~право\~\~на\~\~користування житловим будинком [ADDRESS] , а вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір в сумі 768,40 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved