Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

В лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 0,5800 га, яка знаходиться на території Трушківської сільської ради Білоцерківського району, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства. Вона являється спадкоємцем за заповітом. Посилаючись на наявність відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] не зареєстрований, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] на спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 0,5800 га, яка знаходиться в межах Трушківської сільської ради Білоцерківського району, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства. В судове засідання позивач не з'явилась, в поданій заяві просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду лист з проханням слухати справу без їх представника на розсуд суду. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого 19.07.2007 року виконкомом Трушківської сільської ради. Згідно наявної в матеріалах справи копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,5800 га у межах згідно з планом, що розташована в межах Трушківської сільської ради та видана для ведення особистого селянського господарства з відповідним кадастровим номером: [NUMBER]. 01.06.2007 року секретарем виконавчого комітету Трушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла внучці [PERSON]. 06.11.2009 року постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] в оформлені права на спадщину на земельну ділянку, що належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], у зв'язку із відсутністю його реєстрації в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Частиною 3 ст. 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З копії спадкової справи № 441/2009 вбачається, що будь-які інші спадкоємці крім позивача на спадкове майно не претендують. Таким чином, [PERSON], як спадкоємець за заповітом земельної ділянки, не може оформити на спадкове майно відповідне свідоцтво про право на спадщину, хоча фактично вказана земельна ділянка є об'єктом спадкового майна за заповітом, тому суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved