Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 21 листопада 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Кривеньківській сільській раді Чортрківського району Тернопільської області, актовий запис № 03. Від спільного подружнього життя в них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною є постійні сварки та суперечки, втрачено взаєморозуміння і довіру, відповідач зловживає спиртними напоями. Їх сімя розпалася, існує лише формально, тому [PERSON] прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Просить дітей залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 21 листопада 2007 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Кривеньківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 03. Від спільного подружнього життя в них є діти: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною є постійні сварки та суперечки, відповідач зловживає спиртними напоями. Їх сімя розпалася, існує лише формально. Миритись не бажають. Сімя розпалася. Сторонам надавався час для примирення, якого не наступило. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітніх дітей сторін, суд залишає проживати з матірю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Outcome: approved