Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з неї на свою користь аванс в сумі 26500 грн., переданого відповідачці в рахунок майбутньої купівлі будинку № 40 по вул. Кірова в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області. Зазначала, що у вересні 2015 року вона домовилася з відповідачкою про намір в майбутньому укласти договір купівлі-продажу зазначеного будинку у строк до 29 лютого 2016 року. В рахунок оплати вартості будинку вона передала аванс в загальній сумі 26500 грн. Посилаючись на те, що в подальшому [PERSON] ухиляється від укладення договору купівлі-продажу і не виходить на зв'язок, але аванс не повертає, тому просила стягнути з неї на свою користь зазначені кошти та судові витрати. В судове засіданні позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, а позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши та оцінивши докази в справі, в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Завдаток є додатковим зобовязанням з метою стимулювання виконання основного зобовязання і може встановлюватися тільки по відношенню до дійсних вимог, які містяться в головному зобовязанні. Без укладення основного зобовязання неможливе укладення забезпечувального зобовязання. За положеннями ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних його умов. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно з ч.2 ст. 215 ЦК України недотримання цих умов призводить до нікчемності такої угоди. У тих випадках, коли сторони домовилися укласти договір, але належно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі, повертаються в тому ж розмірі, в якому вони видавалися, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, вони є авансом, який повертається в тому ж розмірі, в якому видавався у відповідності до ч.1 ст.1212 ЦК України, як безпідставно набуте майно. У вересні 2015 року між сторонами була досягнута домовленість про майбутнє укладення договору купівлі-продажу будинку відповідачки за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Пересадівка, вул. Кірова, 40. За їх домовленістю вартість будинку складала 70000 грн. Далі, на підтвердження серйозності своїх намірів, позивачка передала відповідачці аванс в загальній сумі 26500 грн. Кошти були передані в декілька етапів: 17 вересня 2015 року 5000 грн., 25 грудня 2015 року 6500 грн., 5 січня 2016 року 15000 грн. Про отримання коштів [PERSON] підписала відповідні розписки, в яких також було зазначено, що вона зобов'язується оформити всі необхідні документи про право власності на будинок для підписання договору купівлі-продажу до 29 лютого 2016 року. Оскільки договір купівлі-продажу будинку в обумовлений сторонами строк не був укладений, тому виходячи з положень ст.ст. 570, 635, 675 ЦК України аванс підлягає поверненню позивачці. Тобто позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого позивачкою при поданні до суду позову судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved