Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільного майна, В березні 2016 року позивачка збільшила позовні вимоги (а.с.53-55). Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 17 січня 1998 року між нею відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації в цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №16 і цей шлюб було розірвано 02 грудня 2004 року, був внесений відповідний запис у Книгу реєстрації розірвання шлюбів за №1323 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, однак фактично їх шлюбні стосунки не припинялись і вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, відпочивали разом, справляли свята. Вдруге між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 02 липня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №407. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей, а саме: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. В період шлюбу відповідач придбав земельну ділянку [ADDRESS]. Відповідач є власником житлового будинку та земель: ділянки під ним, яка розташована по [ADDRESS] в Садовому товаристві «Лісова поляна-2» Новопетрівської сільської ради «Водогін». Цю садибу вона з відповідачем отримали вступивши до садового товариства «Лісова поляна - 2» у 1992 році, відтоді вони почали будівництво дачного будинку. Будівництво було закінчено приблизно у 2004 році. Свідоцтво на право власності на садовий будинок видане від 13.01. 2006 року. Крім цього, в спільній сумісній власності подружжя перебуває автомобіль марки Нyndai Тucson державний номерний знак [NUMBER], та автомобільний причіп мар ПГМФ державний номерний знак [NUMBER]. Право власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS] Садовому товаристві «Лісова поляна-2» Новопетрівської сільської ради «Водогін», земель ділянку по [ADDRESS] Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, автомобіль марки Нyndai Тucson державний номерний знак [NUMBER] І та автомобільний причіп марки ПГМФ державний номерний знак [NUMBER] зареєстровано за її колишнім чоловіком [PERSON] Перебуваючи в шлюбі позивач не вимагала від чоловіка - відповідача, щоб її дані були зазначені як співвласника будинку, автомобіля, бо знала, що будинок вони будували разом за спільні кошти і автомобіль та придбали за спільні кошти, а тому відповідно до Сімейного кодексу України останні є об'єктом спільної сумісної власності. На сьогоднішній день, юридично позивач не є власником ? частини будинку, який розташований по [ADDRESS] в Садовому товаристві «Лісова поляна-2» Новопетрівської сільської ради «Водогін», ? частини земельної ділянки по [ADDRESS] Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, частини автомобіля [NUMBER], та частини автомобільного причепа марки ПГМФ державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за 1 шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарст догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Просить визнати за [PERSON], право власності ? частину земельної ділянки площею 0,2655 га з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована за адресою [ADDRESS], іншу ? частину цієї земельної ділянки залишити у власності [PERSON],визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] - житловий будинок розташований по [ADDRESS] в СТ «Лісова пояна-2» Новопетрівської сільської ради «Водогін», визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на ? частину будинку [NUMBER], що знаходиться в садівницькому товаристві «Лісова поляна 2» на території Нвопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області,визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобільного причіпу марки ПГМФ номерний знак [NUMBER], іншу ? частину даного причіпу залишити у власності [PERSON], стягнути з відповідача [PERSON] ? частини вартості автомобіля марки Hyundai Tucson 2009 року випуску, стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір. Представник позивача позов підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково в частині визнання за позивачкою ? частиниземельної ділянки яка розташована за адресою [ADDRESS] та на ? частину автомобільного причепу марки ПГМФ номерний знак [NUMBER], в іншій частині позову просить відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлено, що 17 січня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації в цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №16 (а.с.6) і цей шлюб було розірвано 02 грудня 2004 року, та був внесений відповідний запис у Книгу реєстрації розірвання шлюбів за №1323 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві (а.с.6об). 2 Вдруге між сторонами було зареєстровано шлюб 02 липня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №1323 (а.с.7). Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей, а саме: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с.8). В період шлюбу відповідач придбав земельну ділянку [ADDRESS]. Відповідач є власником житлового будинку та земельної ділянки під ним, яка розташована по [ADDRESS] в Садовому товаристві «Лісова поляна-2» Новопетрівської сільської ради «Водогін». Свідоцтво на право власності на садовий будинок видане від 13.01. 2006 року. За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 січня 1998 року. 2 грудня 2004 року шлюб між ними було розірвано. 2 липня 2008 року вдруге зареєстрували шлюб Сторони не заперечують, що в період шлюбу відповідач [PERSON] придбав земельну ділянку [ADDRESS], крім того, в цей період було придбано автомобільний причіп марки ПГМФ номерний знак [NUMBER]. При вирішенні спору щодо поділу спільного майна поділу підлягає все майно подружжя, до складу якого включається загальне майно подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. При цьому, при поділі майна суд виходить із того, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Якщо річ неможливо розділити, вона присуджується одному з подружжя. Якщо виділити в натурі частину із загального майна не можна, хтось один із подружжя має право на отримання від іншого грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частини. Проте, така компенсація може бути надана лише за згодою колишньої дружини чи чоловіка. Крім того, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Пленум Верховного Суду України в постанові від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» відзначив, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, для визначення якої при необхідності призначається експертиза. Автомобіль Нyndai Тucson державний номерний знак [NUMBER], проданий в період шлюбу(а.с. 57), що підтвердив свідок [PERSON]. Відповідно до довідки №27/26-38 (а.с.42) даний транспортний засіб 29.11.2014 року був перереєстрований за довідкою-рахунком на іншого власника. Враховуючи те, що будинок № [ADDRESS] в СТ «Лісова пояна-2» Новопетрівської сільської ради «Водогін» позивач придбав у період часу коли він не перебував у шлюбі, а саме 25 вересня 1996 року (а.с. 26-29), дане майно є особистою власністю відповідача. Суду не надано доказів про те, що будівництво садового будинку здійснювалось за спільні кошти подружжя. Крім того, суд враховує, що спірний садовий будинок вже був предметом судового розгляду, в результаті якого судом було встановлено, що спірне нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] у встановленому порядку, набуте ним в період, коли він не перебував у шлюбі з відповідачкою (а.с.28). В відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, позовні вимоги позивача [PERSON], щодо поділу майна а саме: с.Шендерівка, Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, вул.. Пролетарська та автомобільного причіпу марки ПГМФ номерний знак [NUMBER] знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимоги щодо поділу садового будинку та земельної ділянки під ним, яка розташована по [ADDRESS] в Садовому товаристві «Лісова поляна-2» Новопетрівської сільської ради «Водогін» та про стягнення з [PERSON] ? частини вартості автомобіля марки Hyundai Tucson на користь [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed