Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказав, що 21.09.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики за умовами якого він передав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 12\~000 гривень, а остання зобовязувалась повернути їх до 31.12.2015 року, про що власноруч написала розписку, в присутності свідка [PERSON]. Вказує, що в порушення умов договору відповідач суму боргу у встановлений термін не повернула. Тому позивач був змушений звернутися до суду та просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 12 000 грн., та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але на адресу суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсяг та просив суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, також просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, згідно чинного законодавства, що підтверджується наявними в справі доказами. Відповідно ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: 21.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики за умовами якого він передав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 12\~000 гривень, а остання зобовязувалась повернути їх до 31.12.2015 року. Грошові кошти в сумі 12\~000 грн. передані відповідачу, що підтверджується розпискою відповідача [PERSON] 21.09.2015 року. Строк повернення коштів закінчився: 31.12.2015 року. Борг позивачу відповідачем не повернутий. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказам, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач свої обовязки за договором позики виконав в повному обсязі надавши відповідачу відповідну суму коштів, а відповідач свої обовязки належним чином не виконав, в звязку з чим має заборгованість перед позивачем. Крім того, відповідно до ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved