Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

В квітні 2016р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь: матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 155525,32 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 14 січня 2016р. приблизно о 08:00 год. на пл. Перемоги, 1 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю автомобілів: [NUMBER] під керуванням відповідача та «Nissan Qashqai» д.н. [NUMBER], що належить їй та під її керуванням. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2016р. вказана ДТП сталася з вини відповідача, внаслідок порушення останнім п.п. 16.6 Правил дорожнього руху України. Відповідно до Висновку № 261-2 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку спричиненого власнику КТЗ від 09 лютого 2016р. розмір матеріального збитку, який було спричинено позивачці, як власнику пошкодженого автомобіля складає 205525,32 грн. Оскільки, в позасудовому порядку відповідач відмовляється сплатити суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 155525,32 грн., з урахуванням вже сплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 50000,0 грн. ПАТ СК «Здорово», позивачка вимушена звернутись до суду за захистом свого порушеного права. До судового засідання представник позивачки подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у свою відсутність. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суду не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 14 січня 2016р., о 08:00 год. відповідач керуючи автомобілем [NUMBER], по пл. Перемоги, 1 в м. Києві, повертаючи ліворуч не надав дорогу автомобілю [NUMBER], що належить позивачці на праві власності та під її керуванням, який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення даних транспортних засобів, від удару автомобіль [NUMBER], здійснив зіткнення з нерухомим автомобілем [NUMBER]. Дана ДТП сталася з вини відповідача, внаслідок порушення останнім п. 16.6. Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2016р. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається із Висновку № 261-2 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку спричиненого власнику КТЗ від 09 лютого 2016р. розмір матеріального збитку, який було спричинено позивачці, як власнику пошкодженого автомобіля [NUMBER] складає 205525,32 грн. При цьому судом встановлено, що на виконання своїх зобов'язань за Полісом обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6737516 від 24 листопада 2015р., ПАТ СК «Здорово», в якій на момент ДТП була застрахована цивільна відповідальність відповідача, було сплачено позивачці страхове відшкодування у розмірі 50000,0 грн., в межах суми ліміту відповідальності. Вищенаведений Висновок експертного автотоварознавчого дослідження та його обґрунтування, у суду не викликає сумніву. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). Оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 155525,32 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1555,25 грн.

Outcome: approved