Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що фактично з липня 2017 року дитина проживає разом з ним, та він самостійно займається створенням умов для проживання доньки, займається її вихованням та матеріально забезпечує. Відповідач засуджена за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року за ч.1 ст.309 КК України. Також зазначає, що раніше за усною згодою із відповідачем, вони домовились, що донька буде проживати разом з матір'ю, але на разі він проти проживання доньки з нею, так як остання вживає наркотичні засоби та неодноразово була помічена серед осіб, які вживають наркотичні засоби, і в цей час з нею була дитина. Вказує, що дитині необхідна любов та турбота, якої не може дати відповідач, натомість він любить свою доньку та бажає приймати участь в її матеріальному забезпеченні та вихованні. У зв'язку з чим, просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник третьої особи в судовому засіданні підтвердила доцільність визначення місця проживання дитини разом з позивачем, та проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Суд дійшов до висновку про можливість слухати справу у відсутність належно повідомленого відповідача. Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 21 квітня 2017 року, реєстраційний запис № 13 (а.с.7). Шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було розірвано рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року, яке набрало законної сили 05 жовтня 2017 року (справа № 194/508/17). Згідно копії характеристики, складеної головою Об`єднання власників багатоквартирного будинку та сусідами, [PERSON], 1978 року народження, разом із донькою [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] до квітня 2017 року. Сусідами характеризується негативно, в квартирі часто бувають особи в стані наркотичного сп'яніння, на зауваження сусідів [PERSON] не реагує, веде асоціальний спосіб життя, вихованням дитини не займається, дитина постійно знаходиться або у сусідів, або з батьком. [PERSON] порушує громадський порядок, з приводу чого, сусіди зверталися до правоохоронних органів та голови ОСББ. [PERSON] з 2013 року у вказаній квартирі не проживає, але майже щодня приходить до своєї доньки [PERSON] (а.с.39). Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного виконуючим обов'язки начальника Служби у справах дітей від 24 жовтня 2017 року, у квартирі [ADDRESS], в якій проживає [PERSON], у дитини є окреме спальне місце, місце для навчання, дитина має м`які іграшки, проте в квартирі є неприємний запах та недостатньо одягу та взуття відповідно до сезону (а.с.35). 17 травня 2017 року [PERSON] звернувся з письмовою заявою до Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП, в якій просив розшукати малолітню дитину [PERSON], та в обґрунтування заяви зазначив, що з квітня 2017 року місце знаходження дитини йому не відомо, оскільки мати дитини не працює та веде аморальний спосіб життя, та відносно неї відкрито кримінальне провадження за фактом вилучення наркотичних засобів, а тому вважає, що життю дитини загрожує небезпека (а.с.40). Відповідно висновку Виконавчого комітета Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 14 серпня 2017 року № 2448/01-21, орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом із батьком [PERSON] (а.с.9-10). Згідно копії характеристики, виданої Квартальним комітетом №4 в м. Тернівка, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], працює гірничим працівником на шахті «Тернівська». На роботі серед колективу має авторитет. За місцем проживання сусідами характеризується позитивно: спокійний, порядний, працьовитий, у разі потреби завжди допомагає (а.с.11). Як вбачається з довідки лікаря психіатра, виданої КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» ДОР» від 22 серпня 2017 року, [PERSON], 1987 року народження на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за лікарською допомогою до лікаря психіатра не звертався (а.с.12) Відровідно довідки лікаря нарколога, виданої КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» ДОР» від 30 серпня 2017 року, [PERSON], 1987 року народження, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за лікарською допомогою до лікаря нарколога не звертався (а.с13). [PERSON] працює гірником з ремонту гірничих виробок у ВСП «ШУ Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», отримує заробітну плату, про що свідчить копія довідки про доходи видана ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 21 серпня 2017 року № 5719 (а.с.14). Відповідно до копії довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно ч.ч. 4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як вбачається зі змісту ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. За статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип статті 6 Декларації з прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 Сімейного кодексу України, так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що мати дитини не має постійного місця роботи та джерело існування, за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає наркотичними засобами, порушує громадський порядок, притягалась до кримінальної відповідальності, а тому вказана поведінка та спосіб життя відповідача може зашкодити розвиткові дитини. Крім того, [PERSON] будучи належним чином повідомленою, достовірно знаючи суть справи, у судове засідання без поважних причин не з`явилася, чим виказала своє байдуже ставлення до дитини. Натомість, [PERSON] має постійне місце роботи, отримує регулярний дохід, на роботі та за місцем проживання охарактеризований з позитивної сторонни. Дослідивши висновок виконавчого комітету про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтовані, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved