Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що вони із відповідачем з 19.11.1988 року перебували у шлюбі, від якого у них є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка проживає разом з дітьми, займається їх вихованням самостійно. Відповідач допомоги по утриманню дітей не надає. Враховуючи зазначене, позивачка просить призначити аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та стягувати їх з відповідача у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сина повноліття, а у разі отримання дитиною повної вищої освіти до 23 річного віку. Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] за останні три роки. Позивачка [PERSON] в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав частково. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що уточнена позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Першім відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси 01.03.2005 року, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №294, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Приватного підприємства керуючої компанії «Сервіс Паустовського» від 11.10.2017 року №337, [PERSON] , проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні дитини. А тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини за останні три роки, суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Враховуючи викладене та те, що на позивачкою не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від сплати, а також враховуючи те, що відповідачем надана розписка про відсутність претензій з боку позивачки щодо сплати аліментів відповідачем, проти якої не заперечувала позивачка, тому відсутні підстави для стягнення аліментів на утримання дитини за останні три роки. У відповідності до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial