Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що [INFO] померла її мама - [PERSON]. Вона постійно проживала по [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями після смерті мами є позивачка та відповідачка - доньки померлої. На час смерті мами позивачка постійно проживала по [ADDRESS]. Однак при зверненні до нотаріальної контори відповідачка [PERSON] не повідомила державного нотаріуса про наявність ще одного спадкоємця, в результаті чого відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу частку будинковолодіння, хоча повинна була отримати на 1/2 його частини, враховуючи інтереси позивачки. На даний час внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, як це передбачено порядком про вчинення нотаріальних дій та ст. 1300 ЦК України є неможливим, оскільки відповідачка відмовляється вчиняти дії щодо перерозподілу спадкового майна. За таких умов позивачка звернулася до суду з даним позовом, та просить суд постановити рішення, яким здійснити перерозподіл спадкового майна, шляхом внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Рівненською районною державною нотаріальною конторою 2 листопада 2012 року за реєстровим № 1-1744 на житловий будинок [ADDRESS] на ім'я спадкоємця - [PERSON], визначивши за позивачкою [PERSON], як спадкоємця першої черги після смерті спадкодавця - [PERSON], яка померла [INFO], 1/2 частину в житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розміщений по [ADDRESS]; витрати у справі покласти на відповідачку. В послідуючому представник позивачки подав заяву про уточнення позовних вимог (від 20.11.2015 року), згідно до якої прохальна частина позовних вимог сформульована наступним чином: здійснити перерозподіл спадкового майна, шляхом внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Рівненською районною державною нотаріальною конторою 2 листопада 2012 року за реєстровим № 1-1744 на житловий будинок [ADDRESS] на ім'я спадкоємця - [PERSON], визначивши за позивачкою - [PERSON], як спадкоємця першої черги після смерті спадкодавця - [PERSON], яка померла [INFO], 1/2 частину в житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розміщений по [ADDRESS]; витрати у справі покласти на відповідачку. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та пояснила суду про обставини, що описані вище. Позовні вимоги підтримує, прохальну частину підтримує в редакції заяви від 20.11.2015 року. Додала, що хоча вона й зареєстрована за адресою в м. Рівне, проте фактично проживає в селі Забороль Рівненського району Рівненської області, в батьківській хаті. Позивачка здійснювала догляд за мамою, вела господарство. Й на даний час позивачка користується присадибною земельною ділянкою. Зважаючи на приписи ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину. Оскільки вони з сестрою не можуть добровільно вирішити спір, то позивачка змушена звертатися до суду, та просить суд задоволити заявлений нею позов. Відповідачка позов не визнала. Пояснила, що позивачка не проживала разом з спадкодавцем на час смерті останньої. В 2011 році мама два тижні проживала у відповідачки в м. Рівне, а потім повернулася в село Забороль Рівненського району Рівненської області, але позивачка вигнала її з будинку, і мама проживала по сусідах. Саме відповідачка доглядала за мамою, купувала їй ліки. За таких умов просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідачки подала до суду письмові заперечення. Зазначає, що позивачка пропустила строк, визначений ЦК України, для звернення до відповідної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Про поновлення такого строку вона не просить. Отже, підстав для задоволення позову немає. Крім того, позивачка пропустила процесуальні строки для звернення до суду за захистом свої прав. А тому є підстави для відмови в позові на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України. Надалі уточнила, що просить не застосовувати положення ч.4 ст. 267 ЦК України, а відмовити в позові через його безпідставність. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON], яка була мамою позивачки та відповідачки. Спадкодавець проживала по [ADDRESS]. Відповідачка у справі звернулася з заявою про прийняття спадщини до Рівненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області, в якій зазначила, що окрім неї немає інших спадкоємців. Зважаючи на відмову спадкоємця за заповітом приймати спадщину та повідомлення відповідачки про те, що інші спадкоємці відсутні, Рівненською районною державною нотаріальною конторою 02 листопада 2012 року за реєстровим № 1-1744 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом щодо цілої частини будинковолодіння [ADDRESS] на ім'я відповідачки - [PERSON]. На даний час внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, як це передбачено Порядком про вчинення нотаріальних дій та ст. 1300 ЦК України є неможливим, оскільки відповідачка відмовляється вчиняти дії щодо перерозподілу спадкового майна вважаючи позивачку такою, що не прийняла спадщину зазначаючи, що позивачка постійно не проживала з спадкодавцем на смерті останньої; та що позивачка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За положеннями ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, після смерті мами (спадкодавця) позивачка не зверталася з заявою про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори в шестимісячний строк пояснивши, що вона не мала грошей для оформлення спадкових прав. Проте таке звернення не є обов'язковим за умови дотримання положень частини 3 статті 1268 ЦК України, які визначають особу як таку, що прийняла спадщину. Про свою відмову від прийняття спадщини позивачка не заявляла, про що свідчать як її пояснення, так і відсутність заяви про відмову від прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи щодо майна [PERSON] В судовому засіданні були допитані численні свідки. Зокрема, свідки [PERSON] (проживає в сусідньому будинку), [PERSON], [PERSON], [PERSON] (колега по роботі), [PERSON] (продавець магазину в с. Забороль Рівненського району Рівненської області), [PERSON] (сестра позивачки), [PERSON] (Заборольська сільська голова Рівненського району) надали суду показання про те, що позивачка постійно проживала в [ADDRESS], починаючи з 1990 року. Діти позивачки відвідували сільську школу. Позивачка доглядала за мамою, обробляла город. В місто Рівне їздила на роботу, іноді ночувала в гуртожитку за місцем реєстрації, але практично постійно ночувала в селі. На час смерті спадкодавиці вони проживали спільно. Свідок [PERSON] повідомила суд про те, що за життя [PERSON] говорила, що бажає розділити будинок між двома доньками - позивачкою та відповідачкою, в рівних долях. За таких умов в ході розгляду справи було встановлено, що позивачка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що прийняла спадщину. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він проживав в спірному будинку з 2005 року. Але пізніше уточнив, що в будинок він тільки навідувався, а де проживав разом з своєю сім'єю - відмовився повідомляти. Свідок [PERSON] не підтвердила і не спростувала тієї обставини, чи проживала позивачка разом з мамою в с. Забороль Рівненського району Рівненської області на час смерті останньої. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що позивачка проживала в будинку не постійно, так само як протягом 2011-2012 років не проживала в цьому будинку і спадкодавець через конфліктні ситуації. Проте показання свідків, які були допитані за клопотанням відповідачки - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не спростували тієї обставини, що позивачка постійно не проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, спадкоємцями майна після смерті мами є позивачка та відповідачка - доньки померлої (спадкоємці першої черги в силу статті 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Outcome: approved