Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

В липні 2014 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач зазначила, що 01 червня 2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний момент проживає з нею. У травні відповідач залишив її з маленькою дитиною. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2014 року шлюб було розірвано. Вона на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Єдиним доходом є допомога по догляду за дитиною в розмірі 130 грн. Працевлаштуватись не може, оскільки немає з ким залишити маленьку дитину. Від її пропозиції домовитись та укласти договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини [PERSON] відмовився. Відповідач працює па посаді начальника відділу комерційної діяльності та матеріально-технічного забезпечення ПАТ «Укртранснафта» та отримує додаткові доходи на карткові рахунки в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Окрім витрат на їжу, дитині потрібні кошти на одяг, оскільки дитина постійно росте, а також при необхідності на ліки, транспортні витрати та витрати на розвиваючі та розважальні заходи. Розмір його доходів, як їй відомо, складає 4 046. 98 грн., а на утримання дитини сума вважає самих необхідних витрат має складати ? частину доходу Відповідача. Зважаючи на вищевикладене та її тяжке фінансове становище, вважає, що аліменти на її утримання слід стягнути у твердій грошовій сумі, за наданим нею у позовній заяві розрахунком та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі: 1/2 від усіх видів його доходу до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання та на її утримання аліменти у розмірі за липень - грудень 2014 року по 1801.30 грн. щомісяця; а з січня 2015 року у твердій сумі, що дорівнює розміру прожиткового мінімуму, затвердженого ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік». У запереченнях (а.с. 34) відповідач визнав частково позовні вимоги і просив стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частини доходу щомісяця до досягнення дитиною 18 років; на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі, що дорівнює прожитковому мінімуму на момент їх виплати до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO]. У жовтні 2014 року до суду надійшла заява представника позивача з уточненими позовними вимогами, вона просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини доходу щомісяця до досягнення дитиною 18 років та стягнути на її користь аліменти на її утримання у розмірі ? частини доходу щомісяця до досягнення дитиною трьох років. У запереченнях проти доводів позивача на уточнені позовні вимоги стосовно розміру аліментів на її утримання, відповідач вважає безпідставними обґрунтування позивачки стосовно надуманості його витрат на оренду приміщення посиланням на те, що він сплачує оренду за проживання у приміщенні, яке належить гр. [PERSON], безпідставно стверджуючи про фіктивність договору купівлі-продажу цієї квартири щодо зазначення покупцем гр. [PERSON], оскільки в дійсності вважає її купив відповідач для іншої жінки, дочки [PERSON], його співмешканки. А також відповідач зазначив, що не відповідають дійсності інші її доводи в уточнених позовних вимогах, з посиланням на умисне введення відповідачем суду в оману іншими викладеними ним обставинами про вимушені життєві витрати, зокрема за придбаний у кредит автомобіль, який було куплено у шлюбі. У судовому засіданні кожна із сторін, та їх представники підтримали викладені у письмових заявах вимоги та заперечення, з посиланням на зазначені кожною із сторін обставинами. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі стосовно стягнення аліментів на дитину та частковому задоволенню щодо стягнення аліментів на позивачку. Як вбачається із матеріалів справи, 01 червня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району управління юстиції міста Києва, актовий запис №441, що засвідчується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 01.06.2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON]. [INFO], яка на даний момент проживає з нею. У травні відповідач залишив її з маленькою дитиною. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2014 року шлюб було розірвано (позивач змінила прізвище на [PERSON]). Звертаючись до суду про стягнення аліментів на дитину та на її, позивача утримання до виповнення дитині трьох років, позивач посилалась на те, що вона на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Єдиним доходом є допомога по догляду за дитиною в розмірі 130 грн. Працевлаштуватись зараз позивач не в змозі оскільки немає з ким залишити маленьку дитину. У зв'язку з тим, що відповідач покинув її та дитину вона не має засобів для проживання, окрім допомоги держави на дитину у сумі 130 грн. Від її пропозиції укласти договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини відповідач відмовився. У викладених у позовній заяві вимогах позивач зазначила про стягнення аліментів на дитину у розмірі по ? частині з усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, а на її, позивача утримання у сумі, що дорівнює прожитковому мінімуму на момент їх виплати, починаючи липня 2014 року до виповнення дитиною трьох років. У запереченнях відповідач погодився частково з вимогами позивача щодо стягнення аліментів на дитину у розмірі ? частини до досягнення нею повноліття та у повному обсязі погодився щодо розміру аліментів на утримання позивача у сумі, що дорівнює прожитковому мінімуму на момент їх виплати до виповнення трьох років дитині. (а.с. 40) В уточнених позовних вимогах, розмір яких було змінено із зазначенням вимог про стягнення аліментів на дитину у розмірі ? частини до досягнення нею повноліття та просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі по ? частині до виповнення трьох років дитині. Статтями 180-184 СК України визначені положення щодо обов'язку батьків утримувати дітей, способу виконання зазначеного обов'язку, а також визначення розміру аліментів на дітей з врахуванням обставин при його визначенні. Як зазначила позивач і встановлено судом на виконання ст. 181 СК України між батьками дитини не було досягнуто домовленості про встановлення форми участі в утриманні дитини. Стосовно стягнення аліментів на утримання дитини, позивач уточнюючи позовні вимоги, змінила вимоги та просила про стягнення на утримання дитини ? частини з усіх доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. Стосовно стягнення на її утримання аліментів у позовній заяві поданій до суду у липні 2014 року позивач просила стягнути аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі, за наданим нею у позовній заяві розрахунком та просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі: 1/2 від усіх видів його доходу до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання та на її утримання аліменти у розмірі за липень - грудень 2014 року 1801.30 грн. щомісяця; а з січня 2015 року у твердій сумі, що дорівнює розміру прожиткового мінімуму, затвердженого ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік». Відповідач у запереченнях погодився на стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення донькою трьох років аліменти у розмірі, що дорівнює прожитковому мінімуму на момент їх виплати до виповнення трьох років дитині. (а.с. 40) Наразі позивач в уточнених вимогах, поданих у жовтні 2014 року просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі по ? частині до виповнення трьох років дитині. З приводу зміни позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідачем надана неправдива інформацію про його щомісячні витрати на оренду квартири. А також на виплату боргу за придбаний у розстрочку автомобіль, на який нібито витрачені заощадження, однак при цьому позивач звертає увагу, що автомобіль придбано у період шлюбу і про розстрочку їй не було відомо. Позивач зазначила, що не було надано відповідачем належних доказів про витрати на його лікування, за наявності у нього Полісу медичного страхування. Позивач вважає недоведеними посилання відповідача щодо надання щомісячної допомоги його матері, яка працювала на державній службі, отримує пенсію та має своє господарство. Посилаючись на матеріальний стан позивачки її представник зазначила у клопотанні від 12.09.2014 року, що відповідач після відкриття судом провадження у даній справі відмовляється утримувати дитину, натомість направив поштовий переказ позивачці замість перерахунку коштів на картковий рахунок позивачці через касу відділення банку, що унеможливлює отримати кошти позивачем у зв'язку із відсутністю паспорту, який вона подала із заявою про заміну прізвища після розірвання шлюбу. Положеннями ст. 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Так, ч.2 статті визначено, дружина, з якою проживає дитина, має право на отримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із частиною четвертою статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Передбачене статтею 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Досліджуючи обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною 3-х років. При цьому судом враховані як посилання позивачки та надані нею розрахунки необхідні для проживання її сім'ї з дитиною, у тому числі оплати за трикімнатну квартиру, у якій вона проживає з матір'ю та дитиною (а.с. 9), витрати на їжу, одяг інші речі, так і посилання відповідача на його витрати, зокрема, допомогу матері, наявність сім'ї, інші витрати. Суд вважає, що суму аліментів на утримання позивачки слід встановити у розмірі 1/6 частині від усіх доходів відповідача. (Сума, яку має отримувати позивач разом з аліментами на дитину становитиме 5/12 частин, тобто майже половину всіх доходів відповідача). Що стосується її посилань на те, що відповідач виплачує розстрочку за автомобіль, придбаний у шлюбі, має додаткові доходи та кошти на рахунку у банку, то позивач отримуватиме з дитиною аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на її утримання підлягає задоволенню у повному обсязі стосовно стягнення аліментів на дитину та частковому задоволенню щодо стягнення аліментів на позивачку. Тобто суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON], на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення [PERSON] повноліття 18 років починаючи з 25.07.2014 року по [INFO] та про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частині, частини усіх видів його заробітку до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, починаючи з 25.07.2014 року. Крім того, з [PERSON], стягується, судовий збір на користь держави 243 грн., 60 коп. З огляду на викладене та на підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу та

Outcome: partial