Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог, позивачка пояснила, що є основним квартиронаймачем вказаної квартири. В квартирі зареєстрована позивачка, її донька [PERSON] та її син - відповідач по справі [PERSON] [PERSON] в квартирі не мешкає з весни 2011 року, особистих речей в квартирі не має, про майно не дбає, веде аморальний спосіб життя. Останнє його відоме місце проживання - [ADDRESS]. Відповідач з позивачкою ніяких родинних відносин не підтримує, комунальні послуги не сплачує. Тому, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання належним чином був повідомлений. Тому суд вважає за можливе застосувати заочний порядок розгляду справи. Позивачка проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання належним чином був повідомлений. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сином позивачки та братом відповідача. Підтвердив, що раніше відповідач мешкав разом із матір'ю. [PERSON] ніде не працював. Зловживав спиртними напоями. Близько шести років потому поїхав. Відповідач проживав деякий час у свідка, потім поїхав, куди не знає. Особистих речей відповідача в квартирі немає. Мати мешкає одна. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки. Відповідач доводиться кумом доньки свідка. Останній раз відповідача бачила шість років потому. Підтвердила, що особистих речей [PERSON] в квартирі позивачки немає. Куди поїхав відповідач свідок не знає. Позивачка мешкає одна. Суд, заслухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до копії ордеру, долученої до справи (а.с.6), [PERSON] 11 квітня 1983 року отримала двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира була видана позивачці та її двом синам - [PERSON], [PERSON]. У відповідності до ксерокопії довідки про склад сім'ї та прописки та копії особистого рахунку, долучених до справи (а.с.7,8), в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до акту перевірки паспортного режиму, складеного комісією КП «ЖРУ №3», за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] не мешкає у вказаній квартирі більш трьох років, комунальні послуги не сплачує (а.с.9). У відповідності до ч.5 ст.71 ЖК України, у випадках, передбачених пунктами 1 - 7 даної статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Оскільки відповідач не мешкає в квартирі [ADDRESS] більш ніж шести місяців, комунальні послуги не сплачує, про майно не дбає, що підтвердилось наданими доказами, поясненнями позивачки та свідків, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Outcome: approved