Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог ВДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до постанови державного виконавця Генічеського ВДВС про накладення арешту ВП №3650814 від 16.09.2009 року на виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] в розмірі ? частина всіх видів доходів заробітку, було накладено арешт на житловий будинок №15 по пров. Південний в смт. Партизани Генічеського району Херсонської області, який належав боржнику на підставі права власності. Як вказує позивач, 01 жовтня 2009 року його батько [PERSON] помер та державним виконавцем 05.01.2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку зі смертю боржника. Після смерті [PERSON], позивач будучи спадкоємцем за законом звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті його батька, зокрема вказаного житлового будинку, однак нотаріус повідомила позивача про наявність заборони на відчуження майна, накладеного відповідною постановою державного виконавця та неможливість вирішення питання про переоформлення спадщини до скасування постанови про накладення арешту. При зверненні до ВДВС Генічеського РУЮ з метою добровільного вирішення даного питання - зняти арешт з майна накладеного постановою від 16.09.2009 року, працівниками ВДВС було повідомлено про неможливість зняття арешту у зв'язку зі знищенням Відділом ДВС Генічеського РУЮ вказаного виконавчого провадження. Наявність арешту та заборони відчуження майна позивача порушує його права вільно розпоряджатися своєю власністю, а відтак для захисту свого права власності звернувся з даним позовом до суду, в якому він з урахуванням уточнених позовних вимог, просить скасувати арешт та зняти заборону відчуження всього майна, накладеного на підставі постанови ВП №3650814 від 16.09.2009 року Відділом державної виконавчої служби у Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву з викладених в ній підстав, просив позов задовольнити. Зазначив, що арешт та заборона відчуження майна порушує його права, зокрема на прийняття спадщини, а ВДВС ГТУЮ у Херсонській області безпідставно не вчинялися дії щодо скасування арешту та зняття заборони відчуження майна при вирішенні питання про закриття виконавчого провадження та на даний час у зв'язку з відсутністю матеріалів виконавчого провадження, просив захисти його права судовим рішенням. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала повністю. Вказує, що дійсно в ході виконання рішення суду про стягнення аліментів, державним виконавцем вживалися заходи щодо примусового виконання рішення суду, зокрема шляхом накладення арешту на майно боржника. Після смерті боржника, позивач будучи спадкоємцем за законом на майно, що залишилося після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, до якої ввійшов спірний будинок. Однак через наявність заборони на відчуження майна нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії до скасування арешту. Представник третьої особи - ВДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судовому засіданні вимоги [PERSON] визнав повністю та проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що 16 вересня 2009 року державним виконавцем ВДВС Генічеського районного управління юстиції в Херсонській області на підставі виконавчого листа №а-61, виданого Генічеським районним судом Херсонської області, яким було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] в розмірі ? частина всіх видів доходів заробітку, було винесено постанову ВП №3650814 про накладення арешту житловий будинок, розташований по провул.. Південний в смт. Партизани Генічеського району Херсонської області, що на праві власності належав [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №097662, [PERSON] помер 01 жовтня 2009 року. Позивач [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька звернувся у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було повідомлено про неможливість переоформлення спадкового майна у звязку з наявністю арешту. З метою знаття обтяження зі спадкового майна, позивач звернувся до ВДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Разом з тим, як вбачається з листа ВДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 11 листопада 2016 року зняти арешт з майна позивача не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження було знищене. Посилаючись на те, що лише у судовому порядку позивач може захистити свої права, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та його права підлягають захисту судовим рішенням. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. В матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті майна позивача, третьою особою не надано доказів про те, що виконавче провадження не закінчене та в його межах існує необхідність в забезпеченні вимог стягувача. Відповідно до заяви відповідача по справі будь-яких боргових відносин між нею та померлим немає. Вказане свідчить про те, що арешт майна позивача існує формально, чим обмежує права позивача вільно користуватися і розпоряджатися своїм майном та є підставою для усунення перешкод в здійсненні [PERSON] права користування і розпорядження своїм майном як це передбачено ст. 391 ЦК України. Враховуючи наявність арешту майна позивача, накладеного згідно постанови ВП №3650814 від 16.09.2009 року ВДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, та неможливість її скасування в позасудовому порядку у зв'язку зі знищенням виконавчого провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про захист його права власності шляхом скасування такого арешту, а відтак і про їх задоволення. За таких обставин, позов [PERSON] потрібно задовольнити та усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом скасування арешту майна накладеного 16.09.2009 року постановою ВДВС Генічеського районного управління юстиції в Херсонській області ВП №3650814 на виконання рішення Генічеського районного суду Херсонської області №а-61.

Outcome: approved