Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

в лютому 2016 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних. Посилається на те, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 30.09.2010 року, яке набрало законної сили 12.10.2010 року, стягнуто з [PERSON] на її користь майнову шкоду в сумі 16430,10 грн. Предметом розгляду в цивільній справи було порушення [PERSON]. своїх зобов'язань за розписками та стягнення суми боргу. Рішенням суду від 19.03.2013 року, яке набрало законної сили стягнуто з [PERSON] інфляційні втрати за період з 29.07.2009 року по 11.12.2012 року в розмірі 1960,80 грн. та 3 % річних в розмірі 1159,87 грн., всього стягнуто 3120, 67 грн. На даний час відповідачем грошові кошти в розмірі основної майнової шкоди в сумі 16430,10 грн. не відшкодовані, рішення фактично не виконано, вважає, що відповідач продовжує безпідставно користуватися її грошовими коштами, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 13357 грн. 49 коп. та три процента річних в розмірі 1396 грн. 56 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. та сплачений судовий збір. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином причини неявки суду невідома. У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 30.09.2010 року, яке вступило в законну силу 12.10.2010 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа - СПД [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди - задоволено повністю, стягнуто з відповідача 16430, 10 грн. (а.с. 3-5) Вищевказаним рішенням встановлено, що [PERSON] відповідно до розписок в період часу з 27.07.2009 року по 28.07.2009 рік зобов'язався виконати замовлення та прийняв від позивача кошти в розмірі 11191,00 грн., але замовлення не виконав та кошти не повернув. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.03.2013 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні витрати за період з 29.07.2009 року по 11.12.2012 року в розмірі 1960,80 грн., 3 % річних за період з 29.07.2009 року по 11.12.2012 року в розмірі 1159,87 грн., а всього стягнуто 3120, 67 коп. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Як посилається в своєму позові позивач, відповідачем грошові кошти наразі не повернуті, відповідач ухиляється від виконання своїх грошових зобов'язань в сумі основного боргу у розмірі 16430,10 грн. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Враховуючи невиконання відповідачем грошового зобов'язання в сумі основного боргу в розмірі 16430,10 грн., на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати за період з 01.04.2013 року по 31.01.2016 року (34 місяця заборгованості), зтановить 13 357,49 грн, за розрахунком, наведеним в позовній заяві. Крім цього підлягають стягненню з відповідача три проценти річних за час прострочення грошового зобов'язання за період з 01.04.2013 року по 31.01.2016 року (34 місяця заборгованості) виходячи з суми основного боргу в розмірі 16430,10 грн., що становить 1396, 56 грн. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 13357,49 грн. та трьох процентів річних за час прострочення грошового зобов'язання в розмірі 1396, 56 грн. за період з 01.04.2013 року по 31.01.2016 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1000грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. З матеріалів справи вбачається, що 10.02.2016 року позивач [PERSON] уклала договір з Адвокатським об'єднанням «Голосіївська колегія адвокатів в м. Києві» адвокатом - Даніліним А.Ю. про надання правової допомоги. Оплата за надання правової допомоги в розмірі 1000 грн., була сплачена позивачем 10.02.2016 року, відповідно до квитанції (а.с. 8). Відповідно до ст.88 ЦПК України,витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. та сплачений позивачкою в розмірі 551 грн. 20 коп судовий збір, підлягають сятгненню з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України,

Outcome: approved