Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову представник позивача вказува, що за адресою: [ADDRESS] , був розташований житловий будинок, який належав [PERSON] ., та в подальшому був знесений. Після смерті [PERSON] один з її спадкоємців, а саме онук [PERSON] побудував новий житловий будинок з господарськими спорудами. В подальшому він звернувся до виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області з метою оформлення права власності на вказаний новозбудований житловий будинок, та отримав акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння. Проте свідоцтва про право власності на збудований житловий будинок [PERSON] за своє життя так і не отримав, та не зареєстрував своє право власності на будинок відповідно до чинного на той момент законодавства. [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина у виді вказаного житлового будинку. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] , оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Однак оформити свої спадкові права [PERSON] в нотаріальному порядку не моє можливості, оскільки за вказаною адресою зареєстроване право власності на житловий будинок за [PERSON] , а на збудований житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, то він був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але його представник [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі її представника за наявними доказами\~ згідно чинного законодавства. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. 20 лютого 1946 року [PERSON] на підставі посвідчення, виданого виконкомом Люботинської міської ради депутатів трудящих, набула права власності на житловий будинок літ. «А-1», який був розташований за адресою: [ADDRESS] . В подальшому після смерті [PERSON] вказаний житловий будинок успадкували її спадкоємці, а саме: [PERSON] в 1/4 частині, [PERSON] в 1/4 частині та [PERSON] в 1/2 частині, що підтверджується копією довідки КП «Люботинське АПБ» Люботинської міської ради Харківської області №90/01-32 від 18 листопада 2020 року, та свідоцтвом про право на спадщину по заповіту, посвідченого Люботинською державною нотаріальною конторою 16 лютого 1959 року за реєстровим номером №543, та зареєстрованого в КП «Люботинське БТІ» 18 лютого 1959 року за реєстровим номером №36-4094. В позовній заяві представник позивача зазначає, що успадкований [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в 1959 році житловий будинок літ. «А-1» був знесений, а згідно із п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна. Факт знесення набутого житлового будинку підтверджується довідкою №204-в за адресою: [ADDRESS] ), складеною 13 листопада 2020 року КП «Люботинське БТІ», з якої вбачається, що житловий будинок літ. «А-1», був знесений. Крім того представник позивача в позовній заяві вказує, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] особисто було побудовано інший житловий будинок літ. «А-1». Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» на замовлення [PERSON] станом на 13 листопада 2020 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , були побудовані в 1978 році: житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», тамбуром літ. «а», загальною площею 64,20 кв.м., житловою площею 35,70 кв.м., підсобною площею 25,90 кв.м., а також сарай літ. «Б», погріб літ. «В», сарай літ. «К», навіс літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», навіс літ. «О», вигрібна яма літ. «Я», вигрібна яма літ. «Я1», огорожа 1-6.\~\~ Згідно із довідкою КП «Люботинське БТІ» №204-в від 13 листопада 2020 року вбачається, що житловий будинок літ. «А-1» не є самочинним, оскільки збудований до 1992 року, адреса вказаного будинку змінена з ««в-д. Шмідта, 5» на « [ADDRESS] » на підставі рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області №26 від 28 листопада 1968 року. Крім того, відповідно до копії архівного витягу №12-39/98 від 11 листопада 2020 року рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів №858 від 14 серпня 1990 року дозволено прийняти в експлуатацію житловий будинок літ. «А-1» по [ADDRESS] разом із господарськими будівлями. Також актом про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 03 вересня 1990 року житловий будинок збудований [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , був прийнятий в експлуатацію. Так, станом на 1978 рік питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Таким чином, з моменту завершення будівництва житлового будинку літ. «А-1», а саме з 1978 року\~\~\~ [PERSON] набув статусу власника житлового будинку та він набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , був збудований та набутий [PERSON] одноособово. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 22 грудня 2000 року, актовий запис про смерть №591. Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] , тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв`язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №295/01-16 від 23 березня 2021 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріальної контори\~ в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину за період з 2000 року по 2021 рік нікому не видавались.\~ Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцями на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його син [PERSON] , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] , оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та використовував житловий будинок для проживання, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] , копією національного паспорту серія [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 12 червня 1978 року. Крім того, факт прийняття [PERSON] спадщини після померлого його батька [PERSON] підтверджується копією довідки виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області №03-10/2404 від 22 грудня 2020 року, з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] з ним проживав його син [PERSON] ..\~ Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 03 квітня 1957 року. Отже суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв після смерті свого батька [PERSON] спадщину у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому задовольняє позовну заяву повністю та визнає за [PERSON] право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ..\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved