Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 14 жовтня 2015 року померла мати позивачки - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, в тому числі, входить земельна ділянка, площею 0,0755 га та 5/30 житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Балукова, 14. Позивачка, як дочка померлої є спадкоємцем першої черги. Іншим спадкоємцем першої черги є відповідачка, яка від прийняття спадщини відмовилась у встановленому законом порядку. Інших спадкоємців першої черги чи за заповітом немає. Однак, позивачці у його видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, у звязку з тим, що нею не надано документів, що підтверджують реєстрацію права власності померлої на спадкове майно, тому, позивачка просила суд визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку та спадкову астину житлового будинку, що знаходяться за адресою: за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Балукова, 14. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про час, день та місце слухання справи повідомлена. Направила до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце його проведення повідомлена належним чином. Направила до суду клопотання про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 жовтня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №352142, виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15 жовтня 2015 року. [PERSON] була матірю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-БК №448851, виданим 24 серпня 1979 року Вишнівським міським ЗАГС та свідоцтвом про одруження серії І-БК №037897, виданим 17 липня 1999 року виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 0,0755 га та 5/30 житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Балукова, 14, загальною площею 174,8 кв.м., житловою площею 119,0 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе,вул. Балукова, 14. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Позивачка є спадкоємцем першої черги та як вбачається з матеріалів спадкової справи, у встановлений строк звернулась із заявою про прийняття спадщини. На підставі заяви позивачки була заведена спадкова справа №3/2015, у спадковому реєстрі №58638998, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №43094105 від 26 лютого 2016 року. Іншим спадкоємцем першої черги є відповідачка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №339575 від 23.09.1974 року, виданого Побережківською сільською Радою Богуславського району Київської області, та свідоцтвом про одруження серії І-БК №353156 від 23.05.1997 року, виданого Вишневою міською Радою Києво-Святошинського району Київської області. Проте, [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, що підтверджується її заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи №3/2016 до майна померлої 14.10.2015 року [PERSON] Чоловік [PERSON] помер 21 квітня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії ОК №122397 виданим 23 квітня 2008 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Таким чином, позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги до майна померлої [PERSON] Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. У відповідності до встановленої законом черговості у першу чергу спадкують діти спадкодавця, той з подружжя, хто пережив його, та батьки. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив відмову від неї. Позивачка прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі та матеріалами спадкової справи. Статтею 1297 ЦК України встановлюється обовязок спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Однак, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що нею не надано документів, що підтверджують реєстрацію права власності померлої на вищевказане спадкове майно після отримання нею свідоцтв про право на спадщину. Зазначена обставина підтверджуються постановою приватного норатіуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] від 28 вересня 2016 року за №189/02-31. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статею 392 ЦК України встановлено, що власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Згідно роз'яснень у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 15 грудня 2011 року державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованим у спадковому реєстрі за №44879365, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №29080134. 5/30 часток житлового будинку належали спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 15 грудня 2011 року державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованим у спадковому реєстрі за №44879365, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №29080259. Однак, після отримання вищевказаних свідоцтв про право на спадщину спадкодавець з незалежних від неї обставин за життя не встигла або не змогла зареєструвати право власності на земельну ділянку та на 5/30 часток житлового будинку, у звязку з чим спадкоємці не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину. Оскільки, іншим чином, ніж в судовому порядку, визнати право власності на спадкове майно за позивачкою неможливо, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене, на підставі статей 321, 392, 1216, 1223, 1268, 1270, 1297 ЦК України, беручи до уваги розяснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та

Outcome: approved