Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, встановлення опікуна, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; призначити його, [PERSON] опікуном малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову; судові витрати стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти заочного рішення (а.с.58). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим відправленням, яке повернулося за закінченням терміну зберігання (а.с.55-57), а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Відзив на позов від відповідачки до суду не надходив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за довіреністю Баранець З. О. надав суду заяву про розгляд справи без участі представника служби, позовні вимоги [PERSON] підтримала (а.с.59), та надала суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей (а.с.60-62). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, ознайомившись з наданими сторонами доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Встановлено, що з червня 2017 року [PERSON] , [INFO] , перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 07 червня 2017 року, актовий запис №86 (а.с.19). Від шлюбу подружжя мають двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 серпня 2018 року, актовий запис № 38 (а.с.20), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07 червня 2017 року, актовий запис №88 (а.с.21). Від попереднього офіційно незареєстрованого шлюбу [PERSON] має дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 квітня 2010 року, актовий запис №05 (а.с.22). Відомості про батька [PERSON] в актовий запис внесені за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З 2012 року родина [PERSON] перебуває на обліку в Дніпровському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як така що опинилася в складних життєвих обставинах. З грудня 2018 року [PERSON] з родиною не проживає, оскільки зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, схильна до агресії, вчиняє лайки, під час яких діти постійно перебували в емоційно напруженому стані. [PERSON] ніяким чином не приймає участі у житті своїх дітей, не займається вихованням дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. [PERSON] ніде не працює і не бажає працювати, внаслідок чого фінансової допомоги на утримання дітей не надає. Матір дітей не цікавиться про їх харчування, чи є необхідні ліки у разі потреби, одяг чи інші речі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, що негативно впливає на їх розвиток. Вищевикладене підтверджується наданою Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області характеристикою № 537 від 04.07.2019 року (а.с.24). Наразі батько дітей [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за наймолодшою донькою [PERSON] , [INFO] . Усі троє дітей постійно проживають разом з [PERSON] (а.с.30), який турбується про їх здоров`я, забезпечує всім необхідним. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 08 липня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , батьком створені всі належні умови щодо забезпечення потреб дітей (а.с.26). [PERSON] повністю опікується про дітей, займається їх вихованням, розвитком та матеріально забезпечує їх всім необхідним. Відповідачка взагалі не надає фінансової допомоги на утримання дітей, які потребують належного рівня життя та гідного фінансового забезпечення на харчування, отяг та інші речі вжитку. Діти забезпечені гідними умовами проживання та гармонійною оточуючою атмосферою. Вищевикладене підтверджується наданою Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області характеристикою № 536 від 04.07.2019 року (а.с.23). В педагогічній характеристиці на ученицю 3-го класу КЗ «Обухівський НВК №2» [PERSON] зазначено, що дитина виховується в неповній багатодітній сім`ї, мама участі у вихованні доньки не приймає (а.с.25). Служба у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що служба надала вмотивований висновок (а.с.49-51). У відповідності з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідачка по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно міста перебування дітей, а з боку [PERSON] ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з матір`ю та прийманні нею участі у вихованні, вище викладені обставини свідчать про небажання [PERSON] виконувати відносно дітей батьківські обов`язки, покладені на неї законом. У відповідності з принципами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, які виходячи з ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства: дитина для повного та гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумі Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батька усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судом законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, коли вони своєю винною поведінкою, свідомо нехтують своїми обов`язками та інтересами дитини, не піклуються про її фізичний і духові розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Зазначене свідчить про те, що [PERSON] самоухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків. Оскільки встановлено, що відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, самоухилилася від виховання та матеріального забезпечення дітей, не піклується про життя та здоров`я своїх неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення відповідачки батьківських прав, та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 3 ст. 60 ЦК України). Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 цього Кодексу. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Позивач займається вихованням та розвитком [PERSON] , [INFO] , вирішує питання відвідування дитиною навчального та медичного закладів. Матір з донькою не спілкується, не забезпечує її матеріально, не приймає участі в розвитку дівчинки, не виконує свої батьківські обв`язки. [PERSON] може бути опікуном, психіатричних протипоказань до виконання обов`язків опікуна немає, ознак наркологічних захворювань не виявлено, до кримінальної відповідальності не притягувався. Відповідно до ч. 1 ст. 58 СК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до положень ст. 63 СК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , [INFO] , обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка [PERSON] є працездатною, інших утриманців не має, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, а також, те що відповідачка добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 29 липня 2019 року, допустивши негайне виконання в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнуто сплачений позивачем судовий збір в сумі 1536,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved