overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою згідно якої просить встановити факт родинних відносин, зокрема те, що [PERSON], 1930 року народження є матір'ю [PERSON], 1972 року народження, [PERSON], 1958 року народження, [PERSON], 1964 року народження. В заяві вказував про те, що [INFO] померла його матір [PERSON]. 28 жовтня 2015 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У нотаріуса було виявлено, що його у свідоцтві про народження матір'ю записана [PERSON]. Згідно паспорта його матір була записана як [PERSON], таке ім'я вона мала і відповідно до свого свідоцтва про народження. Зробити виправлення у документах на даний час немає можливості. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідне для прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав, суду пояснив, що його покійна матір мала ім'я [PERSON], однак близькі, родичі, знайомі називали її [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин необхідно йому для отримання спадщини на житловий будинок в с. Прикладники, Зарічненського району, Рівненської області. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, заяву його брата [PERSON] просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що він, його брати [PERSON] та [PERSON] є синами покійної [PERSON], просив заяву задовольнити. Свідок [PERSON] суду показала, що покійну [PERSON] родичі та знайомі називали [PERSON]. Підтвердила, що її чоловік [PERSON] та його брати [PERSON], [PERSON] є синами покійної [PERSON]. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] є рідними братами. [INFO] померла їх матір [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.17). 28 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Зарічненського районного нотаріального округу Рівненської області Перуніною І.П., заведено спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с.15). Як убачається із свідоцтва про народження заявника [PERSON] [NUMBER], [PERSON] [NUMBER], [PERSON] [NUMBER] їх матір'ю записана [PERSON] (а.с.7-9). Згідно свідоцтва про народження № 6 від 17 січня 1930 року [PERSON] народилася [INFO] (а.с.11). Після реєстрації шлюбу 24 березня 1957 року з [PERSON], їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). З виписки з погосподарської книги № 3 особовий рахунок [NUMBER] вбачається, що будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON], [INFO] (а.с.16). З врахуванням викладеного суд дійшов переконання, що [PERSON] є матір'ю заявника [PERSON]. Заявлена вимога про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], 1930 року народження та [PERSON], 1958 року народження, [PERSON], 1964 року народження до задоволення не підлягає, оскільки заінтересовані особи не являються заявниками по даній справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки та призначення опікуна. У заяві він вказав, що його тітка [PERSON] страждає психічним захворюванням з діагнозом судинна деменція. Внаслідок цього вона не здатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги. Тому [PERSON] просить визнати її недієздатною та призначити його опікуном тітки. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Шманьківської сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких мотивів. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], хворіє з діагнозом: судинна деменція, що підтверджується випискою з медичної карти хворого від 16.10.2015 року. Згідно акту обстеження матеріально побутових умов №196 від 16 листопада 2015 року виданий Шманьківською сільською радою вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає і зареєстрована в [ADDRESS]. Має психічні розлади, потребує постійного догляду за собою, що і здійснює [PERSON], [INFO], який проживає без реєстрації разом з [PERSON]. У відповідності з висновком судово-психіатричного експерта № 658 від 23 грудня 2015 року в даний час [PERSON] страждає на судинну деменцію, що досягає рівня вираженого недоумства. По своєму психічному стану вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Комісія Шманьківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області надала пропозицію про законодавчо обґрунтовану можливість призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] в разі визнання її недієздатною. Згідно ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги заяви знайшли своє обґрунтування при розгляді справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в розмірі 18 500 дол. США, а також моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив справу розглядати без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно письмової розписки, що наявна в матеріалах справи, [PERSON]І, прийняв в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 18 500 дол. США. До теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув, від виконання зобов'язання ухиляється. Зазначене свідчить про те, що в даному випадку відносини сторін є договірними та регулюються ст. 1046 ЦК України, тобто мають всі ознаки договорів позики за якими позичальник ухилився від повернення позикодавцю грошової суми у розмірі 18 500 доларів США (що за курсом НБУ станом на 29 лютого 2016 року еквівалентно 500 425 грн. 00 коп.), а за такого вимоги позивача про їх стягнення підлягають задоволенню. Разом з цим, вимога позивача щодо стягнення на його користь моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки законодавством України не передбачено відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням грошового зобов'язання. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 4 255 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку в житловому будинку №9 по вул.Шевченка, с.Манівці, Красилівського району Хмельницької області, посилаючись на те, що він є власником вказаного будинку. У цьому будинку крім інших осіб зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка у грудні 2006 року вибула з цього будинку та проживає [INFO], а тому позивач просить суд позов задовольнити на підставі положень ст.72 Житлового кодексу України та ч.2 ст.405 ЦК України. В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву до суду, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просила справу слухати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 19 жовтня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у виконкомі Маломочульської сільської ради Теплицького району, актовий запис за №07. В шлюбі мають малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем. Вказав, що сімейне життя не склалось через те, що вони з дружиною мають різні погляди на життя, тривалий час проживають окремо і поновлювати подружні стосунки він не бажає. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Вважає, що їх сімю зберегти неможливо, так як з липня 2014 року вони проживають окремо, він має намір зареєструвати шлюб з іншою жінкою. За таких обставин вважає неможливим поновлення подружніх стосунків, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнала. Пояснила, що сімейне життя не склалось через зради відповідача, з чим вона не могла миритись. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2011 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Маломочульської сільської ради Теплицького району, актовий запис за № 07. В шлюбі мають малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вказує, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти позову не заперечує, сторони проживають окремо з липня 2014 року, позивач має намір утворити нову сімю, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси сторін та неповнолітніх дітей, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин небажання бути разом та відсутністю почуттів, в звязку з чим з травня 2015 року вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, протягом тривалого часу не проживають разом, й подальше спільне життя як подружжя та збереження їх шлюбу буде суперечити їх інтересам. Позивач просив розглянути справу за його відсутністю, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 22 березня 2008 року у Другому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 77. Як зазначає позивач, його спільне життя з відповідачем не склалося з причин небажання бути разом та відсутністю почуттів, в звязку з чим з травня 2015 року вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, з того ж часу не проживають разом, й подальше спільне життя як подружжя та збереження їх шлюбу буде суперечити їх інтересам. Також позивач заперечує проти надання їм судом будь-яких строків для примирення з відповідачем. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 24 квітня 1999 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 186, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 29 березня 2008 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Мають неповнолітню доньку Діану, [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, різні погляди на обовязки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 березня 2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 98, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка Константинов, дружини [PERSON]. Сторони мають неповнолітню доньку Діану, [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, різні погляди на обовязки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 30 квітня 1999 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Мають неповнолітню доньку Владиславу, [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, різні погляди на обовязки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30 квітня 1999 року відділом реєстрації одружень виконкому Миколаївської міської ради, актовий запис № 256, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Сторони мають неповнолітню доньку Владиславу, [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, різні погляди на обовязки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Підвисочанської сільської ради Борівського району Харківської області про припинення стягнення аліментів на підставі рішення суду. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області на користь відповідача на утримання сина [PERSON], сина [PERSON] стягнуті аліменти. Оскільки сини з вересня 2014 року проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, просить суд припинити стягнення аліментів за рішенням суду. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Не заперечує проти винесення рішення при заочному розгляді справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повторно в судове засідання не зявилася, хоча і була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, заперечень проти позову не надсилала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 224-226 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 26 червня 2003 року з [PERSON], [INFO] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] і сина [PERSON] в розмірі 1/3 частині з всіх видів заробітку відповідача починаючи з 03 червня 2003 року до повноліття сина [PERSON], потім в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача до повноліття сина [PERSON]. Позивач є батьком [PERSON], [INFO] і батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с.6). Станом на 01 жовтня 2015 року заборгованість по аліментам [PERSON] складає 34\~660,01 гривню, що вбачається з розрахунку відділу ДВС Ізюмського МРУЮ ( а.с.8). Із акта обстеження матеріально побутових умов проживання сімї [PERSON] від 28 вересня 2015 року вбачається, що утриманнм неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 2000 року займається їх батько [PERSON] ( а.с.9). Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками обовязку утримання дитини. Частиною 4 статті 223 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, змінити обставини, що вливають на визначення розміру аліментів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимогати зміни розміру, строків платежів або звільнити від них. Оскільки в судовому засіданні встановлений факт проживання і утримання дітей позивачем, який є платником аліментів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-12 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування будинком № 12 по вул. Чекістів в м. Миколаєві. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що відповідач втратила право користування спірним житлом, оскільки не проживає в будинку понад шести місяців без поважних причин. Усною ухвалою суду від 18 січня 2016 року замінено позивача на належного - [PERSON], у зв'язку зі зміною власника будинку. В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Причини неявки в судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ММНО [PERSON] 30 листопада 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2408, [PERSON] придбав житловий будинок № 12, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Чекістів. До укладення договору вказаний житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом ММНО [PERSON] 26 жовтня 2015 року за реєстровим № 2244. З довідки форми № 3, виданої 02 листопада 2015 року за вих. № 2661, вбачається, що за адресою: м. Миколаїв, вул. Чекістів, 12, зареєстрована [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії І-ФП № 237506, [PERSON] є матір'ю [PERSON], попереднього власника житлового будинку. Разом з цим, відповідно до акту про не проживання від 01 жовтня 2015 року, посвідченого Адміністрацією Центрального району ММР, [PERSON] за вищевказаною адресою не мешкає з 2005 року. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відомості про поважність причин відсутності відповідача за місцем постійного проживання не надані, суд вважає, що [PERSON] втратила право користування будинком № 12 по вулиці Чекістів в м. Миколаєві. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved