Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

В лютому 2020 року позивач [PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я у розмірі 130 000 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у період з 06.05.2010 року по 11.02.2019 року прохідником дільниці шахти «Гвардійська» ШБУ «Кривбасзалізорудком», правонаступником якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 10.12.2019 позивачу первинно було встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, з них 50% за професійними захворюваннями: радикулопатія, 10% хронічне обструктивне захворювання легенів, з 10.12.2019 року до 01.11.2020 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, в період роботи позивача на підприємстві відповідача, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, почуття розпачу, тривоги, дратівливості, та поганому сні на фоні сильних больових відчуттів, за станом здоров`я він не може повноцінно забезпечувати свою родину, що його також досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому. 06.02.2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивач дійсно працював на підприємстві відповідача, при цьому звільнився з підприємства відповідача за власним бажанням. Вказав, що акт розслідування професійного захворювання позивача місить окрему думку, а тому відсутня вину відповідача у виникненні професійних захворювань позивача. Крім того вказав, що розмір моральної шкоди не обґрунтований позивачем. Ухвалою суду від 17 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляд справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову з підстав вказаних у письмовому відзиві. Вислухавши представника відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено, що позивач 02.12.2002 року по 24.05.2003 року працював підземним прохідником ш. ім. Леніна ВАК «Кривбасзалізорудком», з 06.05.2010 року по 11.02.2019 року прохідником дільниці шахти «Гвардійська» ШБУ «Кривбасзалізорудком». правонаступником якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». Позивач перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем 9 років 02 місяці, що підтверджується трудовою книжкою та не оспорюється сторонами. (а.с.10-14). Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 10.12.2019 позивачу первинно було встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, з них 50% за професійними захворюваннями: радикулопатія, 10% хронічне обструктивне захворювання легенів, з 10.12.2019 року до 01.11.2020 року (а.с.23). 18.10.2019 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Вказано, що підставою для встановлення професійного характеру захворювань зазначено, що внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничопрохідницького устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 20.08.2019 № 1399 підставою для встановлення професійних захворювань також послужив профмаршрут роботи підземного прохідника. Причиною виникнення професійних захворювань зазначено: важкість праці, перевищення концентрації пилу. Враховуючи роботу [PERSON] впродовж 9 років 02 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативні акти, встановити неможливо. (а.с.15-19) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст. ст. 23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв`язку із отриманням професійних захворювань, що призвело до встановлення первинно 60% втрати професійної працездатності, встановлення групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності з визначенням групи інвалідності, потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, часу роботи позивача на підприємстві відповідача, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 80000,00 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial