Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким звільнити [PERSON] від відшкодування на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 142 938 грн. завданої не з його вини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що йому належить гараж в гаражному кооперативі «Автолюбитель-3», в якому він зберігає свій автомобіль. В червні 2004 року позивач дозволив своєму приятелю [PERSON] здійснити ремонтні роботи автомобіля [PERSON]. Спостерігаючи роботу [PERSON] в гаражі позивача, власник іншого гаражу в їхньому кооперативі -[PERSON] звернувся до позивача з проханням виконати роботи по антикорозійній обробці кузова автомобіля «Мазда-6», державний [NUMBER], яким він керував. Особисто позивач з [PERSON] не укладав жодних договорів підряду чи зберігання його автомобіля. 15 червня 2004 року ближче до вечора машина [PERSON] була вже повністю готова та могла бути передана йому. В цей же день до позивача в гараж приїхав його кум [PERSON] разом зі своїм знайомим [PERSON] з проханням провести термінові ремонтні роботи його автомобіля «Газель», який зламався на трасі. Ремонтні роботи автомобіля «Газель» мав проводити [PERSON] [PERSON] заїхав до позивача в гараж перевірити готовність робіт та на прохання [PERSON] відігнати свій автомобіль до власного гаража він благав позивача залишити машину в гаражі до ранку, посилаючись на обмаль часу, після чого покинув гараж. Вночі автомобіль було викрадено. По факту викрадення автомобіля була відкрита кримінальна справа. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2005 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2005 року апеляційну скаргу [PERSON] в інтересах [PERSON] і [PERSON] було відхилено. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 141 523 грн. Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2011 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 286 КК України. Позивач [PERSON], також постраждав від крадіжки в ту ніч, бо в нього було викрадено чотири авто-магнітоли та три мобільних телефонів. У зв'язку з чим, вважає, що [PERSON] може скористатися своїм правом на відшкодування їй шкоди, завданої викраденням автомобіля «Мазда-6», шляхом звернення до суду з позовом або до викрадача [PERSON] або до замовника підрядних робіт по ремонту належного їй автомобіля [PERSON] У зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав. У судовому засіданні позивач та його представник свої позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх, посилаючись на підстави, які зазначені у позовній заяві. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, її представник [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі на що надала свої письмові заперечення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст. 841 ЦК України підрядник зобов'язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна. У судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2004 року з належному позивачу гаражу, який розташований в кооперативі «Автолюбитель 3» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда 27-Б, було викрадено автомобіль марки «Мазда-6», який належить [PERSON] та яким мав право керувати [PERSON] 09 липня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено усний договір побутового підряду по виконанню робіт з антикорозійної обробки кузова належного [PERSON] автомобіля «Мазда-6». Дані обставини були встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2005 року, яке набрало чинності. Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2011 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 286 КК України (а.с.13-16). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2005 року було розглянуто та задоволено позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 141 523 грн. на підставі ст. 841 ЦК України, згідно якої підрядник зобов'язаний вжити усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна (а.с. 47). Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2008 року вищевказане рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2005 року було залишено без змін (а.с. 48). Ухвалою Верховного суду України від 06 квітня 2011 року були залишені без змін рішення Красногвардійського районного суді м. Дніпропетровська від 16 листопада 2005 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2008 року (а.с. 49). Крім того, в січні 2013 року позивачем було подано позов до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору підряду недійсним, в задоволенні якого [PERSON] було відмовлення рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2013 року (а.с.64-65). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2013 року залишено без змін (а.с. 66-67). Вищевказане рішення набрало чинності 30 вересня 2013 року. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Однак суд прийшов до висновку, що дані посилання позивача є безпідставними та необґрунтованими, та такими що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки факт того, що з [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 141 523 грн. вже було встановлено рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, яке було переглянуто у вищих судових інстанціях та набрало законної чинності. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог [PERSON] про звільнення від відшкодування матеріальної шкоди - відмовити. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, то суд вважає що не має підстав для повернення йому судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed