Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] (опис майна: будинок літ. А загальною площею 51,8 кв.м, житловою площею 32,4 кв.м, сіни літ. а, літня кухня літ. Б, погріб літ. пг, сарай літ. Г, вбиральня літ. В, гараж літ. Д, споруди №1-5. 17 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила суд визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , що складається з: будинку літ. А загальною площею 51,8 кв.м. житловою площею 32,4 кв.м., сіни літ. а, літньої кухні літ. Б, погріб літ. пг, сарай літ. Г, вбиральні літ. В, гаражу літ. Д, споруди № 1-5, після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , та на 1/3 частину вказаного домоволодіння після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , а всього визнати право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння. [PERSON] та її адвокат за ордером про надання правової допомоги [PERSON] позовні вимоги за основним позовом підтримали та просили задовольнити, позовні вимоги за зустрічним позовом визнали та не заперечували проти їх задоволення. Адвокат Токарчук С.І. за ордером про надання правової допомоги [PERSON] вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив задовольнити, позовні вимоги за основним позовом визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Дніпровської районної державної нотаріальної контори надав суду лист про розгляд справи без участі їх представника (а.с.41). Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, ознайомившись зі спадковими справами, суд прийшов до наступного. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [INFO] померла матір сторін [PERSON] . [INFO] помер батько сторін [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального юстиції у Дніпропетровській області 06 березня 2018 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні спадкодавцю 2/3 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . За часи свого життя, [PERSON] заповітів не складав. Після смерті батька, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці за законом, звернулися до Дніпровської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька (а.с.45,53), на підставі яких державним нотаріусом було відкрито спадкову справу №6/2018 (а.с.45-93). Однак, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 лютого 2020 року (а.с.93). Оскільки в добровільному порядку сторони не можуть вирішити між собою питання щодо розподілу спадкового майна та в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовами з метою захисту своїх права та охоронюваних законом інтересів. Встановлено, що батьками сторін [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі, було придбане домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину прийняли її чоловік [PERSON] та доньки [PERSON] і [PERSON] , тобто спадкоємці успадкували ту частину домоволодіння, яка мала належати спадкодавиці [PERSON] за життя 1/2 частина вищевказаного домоволодіння. Таким чином,за часи життя спадкодавцю [PERSON] належало майно: 1/2 частина спірного домоволодіння на підставі свідоцтва про праві власності виданого 15 жовтня 1991 року державним нотаріусом Дніпропетровської районного державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-2670 (а.с.21-22) та 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 15 жовтня 1991 року державним нотаріусом Дніпропетровської районного державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-2672 (а.с.25-26), що також підтверджується відповіддю Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районного ради Дніпропетровської області №1968 від 04 грудня 2019 року (а.с.10). Крім того, в спадковому будинку 1/6 частина належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25 жовтня 1991 року державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-2865 (а.с.23-24) та 1/6 частина його також вже належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 15 жовтня 1991 року державним нотаріусом Дніпропетровської районного державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-2672 (а.с.25-26), оскільки під час відкриття спадщини [PERSON] була неповнолітньою, батько позивачки отримав свідоцтво про право на спадщину на своє ім`я та на ім`я [PERSON] та зареєстрував його в БТІ. Після подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] на вимогу нотаріуса надала наявні в неї на руках документи підтверджуючі право на прийняття спадщини після смерті батька, однак надати документи, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, у [PERSON] не має можливості, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачено. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листи № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Той факт, що за життя [PERSON] належало 2/3 частини домоволодіння [ADDRESS] , підтверджується встановленими по справі обставинами та наявними на руках у сторін документами. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб передбачений законом, у тому числі шляхом визнання права. За змістом вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації, а відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Дніпровської районного ради Дніпропетровської області №1968 від 04 грудня 2019 року (а.с.10), за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/6 частину спадкового домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 15 жовтня 1991 року державним нотаріусом Дніпропетровської районного державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-2672. Встановлено, [PERSON] є власником 1/6 частини спірного спадкового домоволодіння, яку позивачка успадкувала після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ,\~а тому\~заявлені позовні\~вимоги [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на 1/6\~частину домоволодіння,\~яке розташоване\~по [ADDRESS] в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~матері [PERSON] ,\~померлої [INFO] є\~безпідставними та\~не обґрунтованими. Обставини щодо прийняття спадщини позивачкою [PERSON] після смерті своєї матері, [PERSON] не оспорюються, а тому суд не знайшов підтверджуючих обставин порушення законних прав [PERSON] на отримання дубліката свідоцтва про право на спадщину та здійснення реєстрації на своє ім`я права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , у встановленому законом порядку. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не можуть успадкувати спадкове майно після смерті батька через відсутність правовстановлюючих документів спадкодавця на спадкову частину будинку. Право [PERSON] на успадкування частки в спадковому домоволодінні [PERSON] не оспорює. [PERSON] та [PERSON] мають рівні права на спадкове майно після смерті батька. Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька і є спадкоємцями за законом, право власності спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги за основним позовом [PERSON] та частково за зустрічним позовом [PERSON] , оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачам право на визнання їх права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS] та за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Судові витрати віднести за рахунок кожного з позивачів [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed