overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи його тим, що будинковолодіння № 28 по вул.. М.Черемшини в с. Княждвір, Коломийського району належить їй згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 13 грудня 2011 року. На даний час розпорядитися вказаним будинком не може, оскільки наявна заборона на відчуження вказаного житлового будинку, яка була накладена згідно ухвали 3Б-22, 21.06.2001 року. Обставини накладення арешту їй невідомі. Просить суд зняти арешт з нерухомого майна- житлового будинку, господарських будівель, що знаходиться за адресою: с. Княждвір, вул.. Марка Черемшини, 28, Коломийського району Івано-Франківської області зобовязати Коломийське міськрайонне управління юстиції виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна житловий будинок разом з господарськими будівлями що знаходиться за адресою: с. Княждвір, вул.. Марка Черемшини, 28, Коломийського району Івано-Франківської області. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечила, при вирішенні спору покладається на погляд суду. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав письмову заяву з проханням розглядати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 грудня 2011 року за [PERSON] визнано право власності на будинок та господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою с. Княждвір, вул.. М. Черемшини, 28. Згідно ухвали 3Б-22 від 21.06.2001 року на відчуження вказаного будинку було накладено арешт, що підтверджується інформаційною довідкою (а.с. 7). Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що право власності за позивачкою на будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою с. Княждвір, вул.. М. Черемшини, 28 було визнано після накладення арешту. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для зняття арешту нерухомого майна, яке належить [PERSON] Безпідставне накладення обмеження стосовно відчуження на майно, яке належить позивачу обмежує його право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення його з-під арешту, що відповідає вимогам ч.2 ст. 16 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 321, 391, 608 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з березня 1985 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, оскільки у кожного з них різні інтереси. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи , заперечень проти позову суду не надсилав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 березня 1985 року, який був зареєстрований у відділі РАЦС м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 335 (а.с.9,10). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] ( а.с.12). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка наполягає на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з жовтня 1998 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2013 року, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 жовтня 1998 року, який був зареєстрований у Капитолівській сільській раді Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 8 (а.с.8). Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON],[INFO] ( а.с.9,10). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з 2013 року, можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка наполягає на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з листопада 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені близько чотирьох років тому, оскільки часто виникали сварки з причин цілковитої психологічної несумісності наших характерів, яка з часом поглиблювалась і привела до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 листопада 2008 року, який був зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 718 (а.с.10). Від шлюбу дітей не мають. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка наполягає на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з листопада 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2015 року, оскільки відсутнє взаєморозуміння між сторонами, постійні скандали, відповідач не бере матеріальної участі в утриманні сімї. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2012 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 274 (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON],[INFO] ( а.с.9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка наполягає на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено,що стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи міститься квитанція про сплату позивачкою судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок ( а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з серпня 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, оскільки у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, яки поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2004 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ізюмського міського управління юстиції в Харківської області, актовий запис № 145 (а.с.9). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],[INFO] ( а.с.10). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка наполягає на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з січня 1995 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє бійки, в зв'язку з чим в сім'ї постійні сварки. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи , заперечень проти позову суду не надсилав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 січня 1995 року, який був зареєстрований відділі реєстрації актів громадянського стану м. Ізюм, Харківської області, актовий запис № 24 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO] ( а.с.9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка наполягає на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено,що стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи ( ч. 1 ст. 79 ЦПК України). До витрат пов'язаних з розглядом судової справи належить витрати на правову допомогу ( п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України). В матеріалах справи міститься квитанція про сплату позивачкою судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок та квитанція про сплату позивачкою 250,00 грн. за підготовку матеріалів за позовом про розірвання шлюбу ( а.с.2,12).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з червня 2000 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені на протязі останнього року, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився,про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надсилав. Суд вважає за можливе розглянути справу без не з'явившихся сторін, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 червня 2000 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Ізюму Харківської області, актовий запис № 98 (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] ( а.с.9). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка наполягає на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено,що стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи міститься квитанція про сплату позивачкою судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок ( а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та зазначила, що [INFO] року помер її батько, [PERSON]. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], виявила бажання прийняти дочка спадкодавця [PERSON], яка являється спадкоємцем за законом. Проте вчасно вона не змогла звернутись до нотаріальної контори, так як не знала про наявність правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому строк для прийняття спадщини був нею пропущений, в зв'язку з чим просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти визначення додаткового строку для прийняття позивачкою спадщини не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 15 жовтня 2015 року), який був батьком [PERSON]. [PERSON] належить до спадкоємців першої черги, так як є дочкою спадкодавця. Остання, як встановлено під час судового розгляду, на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем [PERSON]. Позивачка вчасно не звернулась до нотаріальної контори та не подала заяву про прийняття спадщини, так як останній не було відомо про наявність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, суд приходить до висновку, що така причина пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини є поважною і для реалізації спадкових прав позивачка слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позову посилається на те, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок 29.11.2012 року за адресою [ADDRESS], було виявлено порушення п.48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.1999 № 1357, а саме: самовільне підключення після відключення поза прилад обліку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач публічне акціонерне товариство Кредобанк звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості. В позовній заяві позивач зазначив, що 1 серпня 2014 року ПАТ Кредобанк та [PERSON] уклали кредитний договір № 34567-OWNCASH, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в розмірі 29\~184,66 гривень на строк до 29 січня 2016 року. Кредит видано на поточні потреби в сумі 26\~650 гривень на поточний рахунок позичальника № 2625901537672 та для оплати суми страхового платежу на користь страховика в сумі 2\~624,66 гривень шляхом перерахування кредитних кошів за дорученням позичальника. Згідно договору [PERSON] зобовязався повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені договором та/або додатками до нього, щомісячно здійснювати повернення суми заборгованості за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту у вигляді рівних сум. Відповідач свої договірні зобовязання не виконував належним чином, внаслідок чого станом на 30 червня 2015 року його заборгованість перед банком складає 31\~669,17 гривень, в тому числі: 24\~632,40 гривень неповернута сума кредиту; 1\~429,90 гривень прострочена заборгованість по процентах; 4\~494,42 гривень прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 1\~112,45 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. ПАТ Кредобанк просить стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача - ПАТ Кредобанк в судове засідання не зявився, від представника надійшла заява, в якій просять справу розглядати без їх участі, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, з якої вбачається, що позов він визнає, просить справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищенаведене, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218 гривень.

Outcome: approved