Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

В лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 3», звернулось до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно з яким просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 3» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 13 723,24 грн. основного боргу, 601,59 грн. - інфляційної складової боргу, 316,73 грн. - 3% річних та судового збору у розмірі 1921,00 грн. Разом з тим, 14.03.2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 3» Зайцев І.Є. надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої просив суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 3» заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 4 115,65 грн. - основного боргу, 476,39 грн. - інфляційної складової боргу, 168,78 грн. - 3% річних та судового збору у розмірі 1921,00 грн. (а.с. 62). Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач обслуговує будинок за адресою: [ADDRESS], відповідно до установчого договору про створення та діяльність ТОВ «Рада 3», затвердженого протоколом загальних зборів учасників № 1 від 23 серпня 2002 року. Крім того позивач зазначає, що 01.02.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рада 3» та [PERSON] було укладено договір «Про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг». При цьому, відповідач проживає та є власником квартири [ADDRESS] , якому позивачем, на підставі договору «Про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг», укладеного 01.02.2009 року між ними, надаються житлово-комунальні послуги. Відповідно до п.2.1 Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання вносити передбачену Договором плату за послуги не пізніше 20-го числа місяця, що слідує за розрахунковим. Однак, відповідач не виконує належним чином покладені на нього зобов`язання, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 14.02.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, 18.06.2019 року до суду надійшла заява позивача, із змісту якої вбачається, що позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до установчого договору про створення та діяльність товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 3» укладеного між Закритим акціонерним товариством «Позняки-Жил-Буд» та [PERSON] затвердженого протоколом №1 від 23.08.2002 року Загальних зборів учасників, ТОВ «Рада 3» обслуговує будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.18-22). Крім того встановлено, що 01.02.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рада 3» та [PERSON] було укладено договір «Про управління будинком, надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг» (а.с. 7-12). Згідно п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зазначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Умовами п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому, вимогами п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язанийоплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно з Договором про управління будинком, надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного 01.02.2009 року між ТОВ «Рада 3» та [PERSON] , (далі Договір) позивач взяв на себе зобов`язання надавати відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічного обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточного ремонту, вивезення побутових відходів, центрального водо-, теплопостачання та водовідведення, диспетчерізації і технічного обслуговуванню ліфтів, обслуговування водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло- та електропроводів будинку, дезінсекції, дератизації, освітлення та опалення місць загального користування будинку, аварійної служби, підготовки будинку до експлуатації у осінньо-зимовий період, обслуговування технічного обладнання квартири, ведення особового рахунку, водопостачання та водовідведення, централізованого опалення. При цьому, відповідач в свою чергу взяв на себе зобов`язання здійснювати оплату за надані послуги на користь позивача у передбачений умовами договору строк, а саме не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 24.09.2018 року заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року складає 4 115,65 грн. Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Оскільки судом було встановлено, що відповідач є виконавцем житлово-комунальних послуг в будинку [ADDRESS] , які були надані відповідачу, що є власником квартири [ADDRESS] у вказаному будинку, при цьому, останній зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг у встановлені строки не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов в частині вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «Рада 3» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 4 115,65 грн. за період з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року. Однак, суд вважає необґрунтованими розрахунки позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року в розмірі 168,78 грн. та 476,39 грн. відповідно. Так, судом був здійснений перерахунок 3% річних та інфляційної складової боргу, відповідно до якого з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року в розмірі 71,71 грн. та 336,00 грн. відповідно. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial