Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що [PERSON], 17 січня 2015 року уклала з Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 64 [PERSON] договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Нові гроші» на 1 місяць в національній валюті. Згідно з умовами відповідного договору було передано, а банком прийнято грошову суму в розмірі 42 799 грн 60 коп. Відповідна сума була перерахована на вкладний рахунок № 2630.1.343240.005. [PERSON], 26 січня 2015 року уклала з Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 64 [PERSON] договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Нові гроші» на 1 місяць в національній валюті. Згідно з умовами відповідного договору було передано, а банком прийнято грошову суму в розмірі 42\~602 грн 07 коп. Відповідна сума була перерахована на вкладний рахунок № 2630.6.344384.006. Копія договору додається. За умовами пунктів 1 і 2 згаданих договорів банк зобовязався 17 лютого 2015 року повернути [PERSON] вклад та сплатити 25 % річних по даному вкладу, а 26 лютого 2015 року повернути вклад та сплатити аналогічний відсоток по даному вкладу [PERSON]. Відповідно до пункту 1 кожного з договорів розміщення вкладу здійснюється на умовах, визначених у даних договорах-заявах та в основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» . Згідно з пунктом 3 договорів виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного п. 1 договору-заяви у порядку та на умовах, викладених у п. п. 4.2, 4.3.1 основних умов, одночасно з поверненням суми вкладу. Про неможливість продовження строку розміщення вкладів чітко прописано у пункті 7 кожного договору-заяви. Відповідно до пункту 5.1 основних умов у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, кошти з строкового вкладного рахунку повертаються вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія договору припиняється. Днем закінчення строку вкладу [PERSON] настав 17 лютого 2015 року, а закінчення строку вкладу [PERSON] відбулося 26 лютого 2015 року. Саме у вказані дні мали повернути наші кошти разом із обіцяними відсотками. На момент закінчення строків вкладів відповідач відмовив кожній із них у поверненні. [PERSON], повернули лише 2 000 грн (20.02.2015 1000 грн, 24.02.2015 1000 грн). [PERSON] банк повернув лише 500 грн (02.03.2015). Тому 4 березня 2015 року [PERSON], було написано заяву про перерахування коштів із депозитного рахунку на рахунок Дубенського відділення АТ «Ощадбанк». Така ж заява 5 березня 2015 року була написана і [PERSON]. Однак, і ці вимоги банком було проігноровано. 27 квітня 2015 року ними було подано повторні заяви (вимоги) до банку щодо негайного повернення банківського строкового вкладу із відповідними процентами. В той же день вказані заяви були отримані представником банку, що підтверджується відміткою на кожній із заяв. Однак, вимоги так і залишаються невиконаними, а відповіді від банку на свої заяви не отримали. Таким чином, як вкладники за договором банківського вкладу, вправі вимагати від банку повернення здійсненого ними вкладу в будь-який момент, а банк, в свою чергу, зобовязаний виконати їх вимогу. Відповідач відмовився від виконання раніше взятих на себе зобовязань і продовжує ігнорувати законні вимоги, порушуючи при цьому низку положень діючого законодавства. Оскільки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не задовольнив їх законні вимоги про повернення внесених ними вкладів та нарахованих на дані вклади процентів, то цим він протиправно позбавив їх обох права вільно розпоряджатися належними грошовими коштами. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за перше півріччя 2013 р (розділ «Спори, що виникають із договорів банківського вкладу та банківського рахунка») звернення до банку із заявою про повернення банківського вкладу в день закінчення строку дії договору свідчить про намір вкладника припинити дію такого договору та зумовлює обовязок банку повернути депозитні кошти з процентами. Отже, з банку (боржника) на користь вкладників (кредиторів) підлягають стягненню проценти за банківськими вкладами за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів, а також три проценти річних та сума боргу. Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за 2010-2011 рр. (розділ «Спори, що виникають внаслідок порушення грошового зобовязання») за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У звязку з цим зазначені кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Окрім стягнення суми банківського вкладу (депозиту) та процентів на нього (як винагороди за договором), заявлять вимоги про стягнення з банку 3% річних як компенсації за користування належними їм грошовими коштами в порядку ст. 625 ЦК України. Позивачі та їх представник подали суду заяву, згідно якої позовні вимоги підримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просять справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача в зал судового засідання не з»явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, судовими повістками. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 17 січня 2015 року уклала з Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 64 [PERSON] договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Нові гроші» на 1 місяць в національній валюті. Згідно з умовами відповідного договору було передано, а банком прийнято грошову суму в розмірі 42 799 грн 60 коп. Відповідна сума була перерахована на вкладний рахунок № 2630.1.343240.005 (а.с.14). [PERSON], 26 січня 2015 року уклала з Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 64 [PERSON] договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Нові гроші» на 1 місяць в національній валюті. Згідно з умовами відповідного договору було передано, а банком прийнято грошову суму в розмірі 42\~602 грн 07 коп. Відповідна сума була перерахована на вкладний рахунок № 2630.6.344384.006 (а.с.15). За умовами пунктів 1 і 2 договорів банк зобовязався 17 лютого 2015 року повернути [PERSON] вклад та сплатити 25 % річних по даному вкладу, а 26 лютого 2015 року повернути вклад та сплатити аналогічний відсоток по даному вкладу [PERSON] (а.с.14, 15). 04 березня 2015 року [PERSON], було подано заяву про перерахування коштів із депозитного рахунку на рахунок Дубенського відділення АТ «Ощадбанк». Така ж заява 5 березня 2015 року була написана і [PERSON]. 27 квітня 2015 року [PERSON] та [PERSON] було подано повторні заяви (вимоги) до банку щодо негайного повернення банківського строкового вкладу із відповідними процентами. Вимоги залишаються невиконаними, відповіді від банку позивачі не отримали (а.с.22, 23, 24, 25). Чатиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно з ч. 2 ст. 1066 глави 72 Цивільного кодексу України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначається, що договір є обовязковим для виконання сторонами. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином. з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, обставини викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження шляхом дослідження судом наявних письмових доказів в матеріалах справи .

Outcome: approved