Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] предявив позов до Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку в порядку спадкування після смерті діда [PERSON], померлого 17 лютого 2013 року в с. Красносілка Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що являється єдиним спадкоємцем по заповіту на домоволодіння по вул. Незалежності, 19 в с. Красносілка Старокостянтинівського району та земельну ділянку площею 0,595 га для його обслуговування та ведення підсобного господарства. Проте нотаріусом йому відмовлено в оформленні спадкових прав через наявність виправлень в Державному акті на право приватної власності на землю, через що не визнається і право власності по спадщині на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на якій вони знаходяться. Сторона позивача подала заяви про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 07 червня 2018 року суд постановив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1233 \~ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті. Судом встановлено, що [PERSON] помер 17 лютого 2013 року в с. Красносілка Старокостянтинівського району, про що складено відповідний запис № 5 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 202856, виданого Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району 18 лютого 2013 року. [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON], [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району 24 травня 2011 року за р. № 33, яким все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право. Даний заповіт (номер у спадковому реєстрі № 59084905) згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 49540323 від 20.10.2017 є чинним. Як вбачається з довідки Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району за № 475 від 07 серпня 2013 року [PERSON], який помер 17.02.2013, на день смерті був зареєстрований та проживав [INFO]. В склад його сімї входили дружина [PERSON], онуки [PERSON], [PERSON] За змістом матеріалів спадкової справи № 537/2013, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 09 серпня 2013 спадкоємцем [PERSON] являється позивач [PERSON], [PERSON], як дружина, та [PERSON], як спадкоємець по заповіту, відмовились від спадщини на користь позивача [PERSON] До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшли: - домоволодіння по вул. Незалежності, 19 с. Красносілка Старокостянтинівського району Хмельницької області у відповідності до свідоцтва про право особистої власності, виданого Сахновецькою сільською радою Старокостянинівського району 09.03.1987; - земельна ділянка площею 0,595 га по вул. Незалежності, 19 с. Красносілка Старокостянтинівського району Хмельницької області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 01387, виданого Сахновецькою сільською радою Старокостянтинівського району 24 червня 1997 року на підставі рішення Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району 20 лютого 1997 року за № 4. Землю передано для обслуговування житлового будинку 0,25 га та ведення підсобного господарства 0,345 га. У відповіді на звернення державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 19.12.2017 за № 3913/02-31 позивачу відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлену нерухомість в звязку з наявністю виправлень в графі власник, в звязку з чим правовстановлюючий документ із виправленнями не може бути використаний для видачі свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу унеможливлює оформлення спадщини на домоволодіння, яке розташоване на даній земельній ділянці. У відповідності до п. 4.1 Інструкції «Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.\~25\~ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги те, що позивач являється спадкоємцем по заповіту та прийняв спадщину,\~\~однак не може оформити право власності на заявлене спадкове майно у звязку з виправленнями в правовстановлюючому документі, тому позовні вимоги про визнання права власності на заявлене спадкове майно підлягає задоволенню.

Outcome: approved