Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

В лютому 2020р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Державний нотаріус Другої Київської державної нотаріальної контори Литвиненко Л.В., в якому просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у вигляді недотриманої суми спадщини в розмірі 4634,87 грн., яка належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 січня 2019р. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. 22 січня 2019р. йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина на яку видане це свідоцтво складається з нарахованої але не виплаченої пенсії спадкодавця в сумі 28200,56 грн. Разом з тим, відповідачем було виплачено позивачу 23 березня 2019р. лише 23565,69 грн. В досудовому порядку відповідач повідомив позивача, що після його звернення до пенсійних органів, відповідач повідомив його своїм листом від 03 квітня 2019р. № 70515 про те, що розмір недоотриманої пенсії було перераховано на підставі положень ст. ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На думку позивача, такі дії відповідача є неправомірними, і порушують його права, як спадкоємця за законом, у зв`язку з чим, він вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 лютого 2020р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До судового засідання представником позивача була подана до суду заява, в якій сторона просила суд здійснювати розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд позов задовольнити. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, своїх представників до суду не направив, поважності причин неявки не повідомив, у встановлений судом строк, стороною відповідача відзив на позов не подавався. Третя особа, до судового засідання подала на адресу суду заяву про розгляд справи у свою відсутність. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . 22 січня 2019р. третьою особою було видано позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина на яку видане це свідоцтво складається з нарахованої але не виплаченої пенсії спадкодавця в сумі 28200,56 грн., на підставі довідки відповідача за № 97835/04 від 22 жовтня 2018р. Судом встановлено, що позивачу було сплачено 23 березня 2019р. лише 23565,69 грн. недоотриманої спадкодавцем пенсії, що підтвердив відповідач в досудовому порядку листом від 03 квітня 2019р. № 70515, при цьому відповідачем було зазначено про те, що розмір недоотриманої пенсії було перераховано на підставі положень ст. ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. За змістом ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3). З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була виплачена, у разі смерті такої особи переходить в порядку спадкування до її спадкоємців. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст. ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя померлої [PERSON] увійшла до складу спадщини після її смерті. Позивач у порядку спадкування за законом набув право власності на спадщину, отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до положення ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду. Доказів визнання даного свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним відповідачем не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування, у розмірі 28200,56 грн. повинна була виплачена в повному обсязі. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. У постанові від 20 лютого 2020р. по справі № 428/5418/18 Верховний Суд зазначив, що положення ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджується на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. У постанові від 06 липня 2020р. у справі № 750/8819/19 Верховний Суд зауважив, що дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. З системного аналізу викладених вище норм права, суд вважає, що право позивача на володіння, розпоряджання власним майном у вигляді спадщини після смерті його матері [PERSON] порушено з боку відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума недотриманої пенсії, яка належала померлй [PERSON] і не була отримана нею за життя в розмірі 4634 /чотири тисячі шістсот тридцять чотири/ грн. 87 коп., яка належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 січня 2019р. позивачу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 840,8 грн.

Outcome: approved