Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

В листопаді 2014 р. ПАТ «ІМЕКСБАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки на суму кредитної заборгованості. Позивач зазначав, що 20.09.2007 року, відповідно до договору кредитної лінії № 873/КЛ/2007, укладеному між Акціонерним комерційним банком «ІМЕКСБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «ІМЕКСБАНК») та [PERSON], останній було відкрито кредитну лінію із лімітом у сумі 755 000 дол. США зі сплатою 14 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення 19.09.2012 року. В подальшому ліміт було збільшено до 1 330 000 дол. США, відсоткова ставка збільшена до 23 відсотків річних. Вказане грошове зобов'язання було забезпечено шляхом укладення договору іпотеки від 30.11.2007 року, між Банком та [PERSON],згідно якого останній передав в іпотеку належний йому житловий будинок, загальною площею 177, 4 кв.м., житловою площею 75,3 кв.м., розташований по [ADDRESS]. Вартість предмета іпотеки сторонни визначили в 1 863 4000 грн. Оскільки [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконувала належним чином, виникла заборгованість у загальному розмірі, станом на 08 грудня 2014 року, з урахуванням збільшення позовних вимог - 14 508 229 грн.66 коп. Надаючи позичальнику та іпотекодавцю можливість відновити платіжну дисципліну, позивач надсилав їм повідомлення про порушення зобов'язання з вимогою сплатити заборгованість та з попередженням про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки у разі подальшого не виконання зобов'язань за кредитним договором. На вказані попередження відповідач не відреагував. Посилаючись на викладене, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором; надати позивачу право здійснювати всі повноваження, необхідні для продажу вищевказаного Предмету іпотеки, без отримання для цього будь-якого окремого уповноваження з боку [PERSON], а саме: право зняття обтяжень та/або заборон у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право зняття заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, право зняття обтяжень у Державному реєстрі іпотек, право отримання дублікатів правовстановлюючих документів на зазначене житлове приміщення - Предмет іпотеки з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, отримання в Реєстраційній службі Миколаївського міського управління юстиції або КП «ММБТІ» або в іншому органу (особи), який вее відповідний реєстр або має до нього доступ, витягу або його дублікату про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, оригіналу технічного паспорту або його копії, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, інших необхідних витягів, довідок та/або документів, зокрема з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших документів, необхідних для здійснення продажу вищезазначеного предмету іпотеки. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки. Такими наслідками можуть бути, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від нього, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 589, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2007 року, відповідно до договору кредитної лінії № 873/КЛ/2007, Акціонерний комерційний банк «ІМЕКСБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «ІМЕКСБАНК») відкрив [PERSON], яка діяла на підставі довіреності в інтересах [PERSON], кредитну лінію на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового використання із лімітом у сумі 755 000 дол. США зі сплатою 14 відсотків річних, з кінцевим терміном повернення 19.09.2012 року. В подальшому між тими ж сторонами були укладені Договори «Про внесення змін та доповнень до Кредитного договору»: № 1 від 30.11.2007 року, № 2 від 22.10.2007 року, № 3 від 25.04.2008 року, № 4 від 15.08.2008 року, № 5 від 14.11.2008 року, № 6 від 25.11.2008 року, від 30.06.2009 року, від 25.02.2010 року, від 21.07.2010 року, згідно яких ліміт було змінено до 1 330 000 дол. США, відсоткова ставка змінена до 23 відсотків річних, змінено графік погашення суми боргу. При цьому, договором про внесення змін та доповнень до договору кредитної лінії № 873/КЛ/2007 від 20.09.2007 року, 30.06.2009 року, сторони дійшли згоди, що з 30.06.2009 року заборгованість за кредитом переведено у гривню. Таким чином з 30.06.2009 року заборгованість за кредитною лінією у сумі 1 080 625, 03 дол. США встановлюється в розмірі 8 320 812, 73 грн., прострочена заборгованість у сумі 221 666, 64 дол.США встановлюється в розмірі 1 706 833, 13 грн., зі сплатою 20 відсотків річних. Вказане грошове зобов'язання було забезпечено шляхом укладення договору іпотеки від 30.11.2007 року, між Банком та [PERSON],згідно якого останній передав в іпотеку належний йому житловий будинок, загальною площею 177, 4 кв.м., житловою площею 75,3 кв.м., розташований по [ADDRESS]. Вартість предмета іпотеки сторонни визначили в 1 863 4000 грн. Відповідно до Договору про внесення змін до Іпотечного договору від 20.08.2009 року, в зв'язку з внесенням змін від 30.06.2009 року до Договору кредитної лінії, було внесено зміни до п.1.2. щодо переведення заборгованості за кредитною лінією у гривню з 30.06.2009 року. ( арк.50). Внаслідок не належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором станом на 08 грудня 2014 року,утворилась заборгованість в розмірі - 14 508 229 грн.66 коп. ( чотирнадцять мільйонів п`ятьсот вісім тисяч двісті двадцять дев'ять грн.66 коп.), з яких:- 7 608 145, 86 грн. заборгованість по основному боргу ( простроченому);- 4 522 095, 36 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам;- 2 377 988, 44 грн. - пеня. Банк неодноразово письмово звертався до позичальника та [PERSON] з вимогою відносно наявної заборгованості та необхідністю її погашення, попереджав Іпотекодавця у встановлений законодавством строк та спосіб щодо звернення стягнення на Предмет іпотеки. В п. 3.1. договору іпотеки сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, …...Іпотекодержавтель має право достроково звернути стягнення і у повному обсязі задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета Іпотеки. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині звернення стягнення на нерухоме майно підлягає задоволенню. Водночас суд не погоджується зі способом реалізації предмету іпотеки, який просить застосувати позивач, виходячи з наступного. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, згідно ч. 1 ст. 591 ЦК України, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Норми цієї ж статті передбачають, що початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому, положення Закону України «Про іпотеку», які регулюють порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, зокрема норми статей 39 та 41, визначають способом реалізації предмета іпотеки за рішенням суду саме публічні торги. Укладений сторонами договір іпотеки також не містить іншого способу реалізації предмету іпотеки за рішенням суду (п.3.3 Договору). За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з публічних торгів за початковою вартістю не нижче вартості, визначеної суб'єктом оціночної діяльності на момент реалізації звернення стягнення на предмет іпотеки.

Outcome: partial