Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

В лютому 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 грудня 2012 року у сумі 124120,22 грн та судовий збір в сумі 1861,80 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 грудня 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 8520,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов кредитного договору відповідач кредит своєчасно не повернув внаслідок чого утворився борг, який станом на 31.12.2017 року становить 124120,22 грн., з яких: 9179,03 грн. заборгованість за кредитом; 104654,51 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3900,00 грн заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5886,68 грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідачем кредитні зобовязання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню. 23.03.2018 року до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому вона зазначачила, що позов не визнає, оскільки останній платіж у розмірі 10,01 грн [PERSON] здійснила 31.10.2014 року, строк дії картки закінчився 11.12.2014 року, а позивач звернувся до суду з позовом у лютому 2018 року, тому просить застосувати строк позовної давності, з підстав його пропущення, та відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк». Позивачем відповідь на відзив не надано.\~\~ Сторони про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) до суду не звернулись, а отже суд дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 11 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, а та в свою чергу зобовязана сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором/а.с.10-35/. Банк свої зобовязання за договором № б/н від 11.12.2012 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснювала. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку банку, станом на 31.12.2017 року, складає 124120,22 грн., з яких: 9179,03 грн. заборгованість за кредитом; 104654,51 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3900,00 грн заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5886,68 грн. штраф (процентна складова) /а.с.8-9/. Статтями 256, 257 ЦК України, передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України), В постанові Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року у справі № 6- 2104цс16 зазначено, що згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Матеріали справи не містять відомостей про строк дії картки, яка була видана відповідачу, а у відзиві представник відповідача вказує на те, що картка діяла до 11.12.2014 року. Згідно розрахунку позивача, осатаній платіж за кредитним договором відповідач здійснила 31.10.2014 року. Зважаючи на те, що кредитний договір між сторонами укладено 11.12.2012 року зі строком його повернення, що відповідає строку дії картки - 11.12.2014 року, останній платіж на погашення кредиту відповідач здійснила 31.10.2014 року, та враховуючи те, що представник відповідача заявила про застосування строку позовної давності, а позивач звернувся із позовом до суду у лютому 2018 року з пропуском строку позовної давності, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed