Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], який був встановлений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2011 року з 250 грн. на кожну дитину щомісяця до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] року та до [INFO] року відповідно. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2011 року стягнуто аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі по 250 грн. і до досягнення ними повноліття. На сьогоднішній день відповідач працює в ПАТ «Дунайсудоремонт», часто підробляє різноробочим на будівництві, матеріальне становище відповідача значно покращилося. На даний час неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, так як збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому, тому позивач просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, оскільки на даний час позивач самостійно не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що не має матеріальної можливості сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачкою, проте має намір забезпечувати дітей необхідними речами, ліками, тощо, надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.03.20116 року (а.с.5), та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.12.2007 року (а.с.4). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.04.2011 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця с. Южне Вулканештського району, Республіка Молдова на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 250 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 04.03.2011 р. до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] року та до [INFO] року відповідно (а.с.8-9). З 30.04.2013 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та від спільного шлюбу з ним мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 06.04.2013 року, та поясненнями сторін. Відповідно до довідки про доходи, наданої КП «Сімвол» від 12.05.2018 року, [PERSON] займає посаду тракториста, загальна сума доходу за період з 01.12.2017 року до 28.102.2018 року за винятком аліментів становить 3854,05 грн. Згідно положень статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України №789-XII від 27.02.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини. В постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи № 6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка відповідно до 360-7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) є обов'язковою для всіх судів України, викладена правова позиція судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку: рішенням суду було присуджено аліменти у розмірі по 250 гривень на кожну дитину щомісячно, на час же ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум на дитину відповідного віку становить 1860 грн. В той же час, відповідач є працездатним, працює трактористом в КП «Сімвол», отже спроможний сплачувати аліменти на дітей щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов'язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. Оскільки в ході судового розгляду встановлено факт зміни матеріального становища позивача, як отримувача аліментів, які сплачує відповідач у твердій грошовій сумі на утримання їхніх дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Таким чином, виходячи з вищенаведеного та положень ст.180 СК України, згідно якої батьки несуть рівні права щодо утримання дитини, а також виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] року та до [INFO] року відповідно. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Приходячи до зазначеного висновку, та задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що суду не надано відповідачем доказів в підтвердження того, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі, заявленому позивачкою в позовній заяві. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved