Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про зобовязання вчинити дії, який в липні 2017 року уточнив та просив суд встановити факт належності Садівничому Товариству «Шинник-4», юридична адреса: 52070, Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Новоолександрівка, ідентифікаційний код юридичної особи 23077229, правовстановлюючого документу: Державного акту на право користування землею серія І-ДП № 003515, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 872. Адвокат позивача за договором про надання правової допомоги [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, уточненні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник Дніпровської районної державної адміністрації Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду страви та про уточнення позивачем позовних вимог повідомлені належним чином (а.с.98). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлено, що рішенням Новоолександрівської сільської ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області України від 18 березня 1992 року № 56/1 надано орендному підприємству «Дніпрошина» у постійне користування для ведення садівництва 41,1 гектарів землі, у звязку з чим видано Державний акт на право постійного користування землею серія І-ДП № 003515 (а.с.24). Відкрите акціонерне товариство «Дніпрошина» (код ЄДРПОУ 05768898) є правонаступником за всіх прав та обовязків Орендного підприємства «Дніпрошина». Відкрите акціонерне товариство «Дніпрошина» (код ЄДРПОУ 05768898) надало 41,1 га землі у постійне користування СТ «Шинник-4». 22 липня 2015 року на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі № 29/5005/10405/2011 про припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом від 06 липня 2015 року, було зареєстровано припинення юридичної особи Відкритого акціонерного товариства «Дніпрошина» (код ЄДРПОУ 05768898), номер запису про припинення юридичної особи 12241170050001177 (а.с.35-48). Загальними зборами членів садівничого товариства «Шинник-4», розташованого на землях Новоолександрівської сільської ради, ухвалено Статут садівничого товариства «Шинник-4» (код ЄДРПОУ 23077229), що закріплено протоколом загальних зборів членів товариства № 14 від 04.09.2010 року (а.с.20-23). В пункті 2.4 Статуту садівничого товариства «Шинник-4», зазначено, що садівниче товариство «Шинник-4» створено шляхом добровільного обєднання фізичних осіб на основі членства для надання послуг членам товариства для ведення спільної господарської діяльності та задоволення потреб членів товариства у сфері садівництва та городництва на засадах самоврядування на підставі згоди громадян про обєднання їх інтересів по використанню земельної ділянки загальною площею 41,1 га, наданої у постійне користування рішенням Новоолександрівської сільської ради народних депутатів № 56/1 від 18 березня 1992 року і 6 сесії ХХІІ скликання від 15 листопада 1995 року. У Державному акті на право користування землею серія І-ДП № 003515 зміни в подальшому не вносились. Даний факт перешкоджає реалізувати свої права членам садівничого товариства на приватизацію їхніх земельних ділянок для ведення садівництва, адже ВАТ «Дніпрошина» і орендне підприємство «Дніпрошина» припинили своє існування в якості юридичної особи. Встановлено, що в Державному акті на право користування землею серія І-ДП № 003515 користувачем земельної ділянки досі зазначається орендне підприємство «Дніпрошина». Проте наразі відсутня можливість укласти угоду про перехід права власності на земельну ділянку із орендним підприємством «Дніпрошина», адже воно припинило своє існування. Згідно довідки СТ «Шинник-4» від 26 листопада 2016 року, позивач є членом садівничого товариства «Шинник-4», користується наданої земельною ділянкою № 549 площею 0,0529 га для ведення садівництва та станом на 26 листопада 2016 року повністю сплатив пайовий внесок (а.с.62). [PERSON] звернувся до Правління СТ «Шинник-4» з заявою про вилучення із постійного користування СТ «Шинник-4» дачної ділянки № 549 загальною площею 529 кв.м. з метою подальшої передачі її у власність. На підставі заяви позивача, Голова СТ «Шинник-4» [PERSON] звернувся із заявою про вилучення земельної ділянки до Дніпропетровської районної державної адміністрації, яка зареєстрована у Дніпропетровській районній державній адміністрації 27 квітня 2016 року за вхідним номером 2205/0/289-16. Так, Дніпропетровською районною державною адміністрацією було відмовлено у вилученні земельної ділянки, враховуючи те, що угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються (п. 1 ст. 132 Земельного кодексу України), а райдержадміністрація не має законодавчих підстав для вилучення земельної ділянки через відсутність нотаріально посвідченого погодження землекористувача (не існуючого орендного підприємства «Дніпрошина») на вилучення землі з метою подальшої приватизації членами садівничого товариства, що підтверджується відповіддю Голови Дніпропетровської районної державної адміністрації вих. №1-28-829/0/290-1 від 26 травня 2016 року (а.с.51). Окрім цього, 12 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до Дніпровської районної державної адміністрації з заявою про винесення Розпорядження про надання згоди на вилучення земельної ділянки № 549 із постійного користування СТ «Шинник-4» з метою її подальшої приватизації та одержання кадастрового номеру (а.с.64-65), та надав нотаріально посвідчену заяву Голови СТ «Шинник-4» [PERSON] від 05 грудня 2016 року № 4082 до Голови Дніпровської районної державної адміністрації Дніпровського району Дніпропетровської області, в якій висловлено згоду на вилучення земельної ділянки № 549, загальною площею 0,0529 га, розташованої за адресою: Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, садівниче товариство «Шинник-4», із постійного користування садівничого товариства «Шинник-4» (а.с.63). Однак позивачу було відмовлено у наданні згоди на вилучення земельної ділянки, що підтверджується відповіддю Голови Дніпровської районної державної адміністрації вих. №1-28-149/0/290-17 від 25 січня 2016 року (а.с.66). Як вбачається з матеріалів справи, з 12 березня 1994 року по теперішній час більшість із членів садівничого товариства «Шинник-4» постійно користувалися й користуються наданими земельними ділянками для ведення садівництва. На сьогоднішній день податок на землю сплачує саме садівниче товариство «Шинник-4», веде організаційну, господарську і соціально-економічну діяльність на вказаній земельній ділянці. Згідно із ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством та перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебуваються у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 118 ЗК України, громадянин зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до [PERSON] міністрів Автономної Республіки Крим. [PERSON] Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно із ч. 5 ст. 149 ЗК України, районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів ¬ для сільськогосподарського використання. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб. Статтею 14 Конституції України зазначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки (ч. 3\~ст. 142 Земельного кодексу України). З огляду на вищевикладені обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved