Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду в м. Миколаєві із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Свої вимоги мотивувала тим, що з листопада 1998 року вона проживала з [PERSON] та перебувала з ним у фактичних шлюбних відносинах. Офіційно шлюб вони не реєстрували, проте 21 лютого 2013 року повінчалися, про що є відповідне свідоцтво. Спочатку вони проживали у Чернігівській області, згодом переїхали до Миколаївської області та стали проживати за адресою: [ADDRESS]. Будинок придбали за спільні кошти та оформили його на ім'я [PERSON]. За вказаною адресою вони спільно проживали з 8 листопада 2001 року, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, який використовували на придбання особистих речей, рухомого майна і продуктів харчування, ліків, медикаментів, оплату комунальних послуг, ремонти будинку, господарських та побутових споруд, та інше. Оплату комунальних послуг вона здійснювала особисто. Крім того, разом з [PERSON] вони обробляли присадибну земельну ділянку, здійснювали посадку дерев, кущів, інших насаджень. У 2008 - 2009 роках на земельній ділянці побудували баню та гараж. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті вона продовжувала проживати за вище вказаною адресою. Звернулася до нотконтори для оформлення своїх спадкових прав, проте їй було роз'яснено про необхідність звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт проживання з [PERSON] однією сім'єю. В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення вимог позивачки не заперечували. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі і факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. В роз'ясненнях, що містяться п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на цілий житловий будинок № 45 з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Як вбачається з довідки № 1766 від 16 грудня 2005 року, виданої Радсадіською сільською радою, [PERSON] проживав в [ADDRESS] Згідно наданої довідки членом його сім'ї - дружиною - зазначена [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні заявниця, з [PERSON] вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з листопада 1998 року. До суду надала копію свідоцтва, виданого Релігійною громадою Української православної церкви Миколаївської єпархії Миколаївської області Миколаївського району с. Радсад 24 лютого 2013 року, згідно якого здійснене вінчання [PERSON] та [PERSON] Заявниця пояснила, що спочатку вони з [PERSON] проживали у Чернігівській області, згодом переїхали до Миколаївської області та стали проживати за адресою: [ADDRESS]. Будинок придбали за спільні кошти та оформили його на ім'я [PERSON]. За вказаною адресою вони спільно проживали з 8 листопада 2001 року, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, який використовувала на придбання особистих речей, рухомого майна і продуктів харчування, ліків, медикаментів, оплату комунальних послуг, ремонти будинку, господарських та побутових споруд, та інше. Оплату комунальних послуг вона здійснювала особисто. Крім того, разом з [PERSON] вони обробляли присадибну земельну ділянку, здійснювали посадку дерев, кущів, інших насаджень. У 2008 - 2009 роках на земельній ділянці побудували баню та гараж. Відповідно до акту обстеження, складеного 16 березня 2015 року Радсадівською сільською радою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], в будинку, який належить [PERSON], будинок газифіковано, з усіма зручностями, є присадибна ділянка площею 0,22 га, яка обробляється, підсобне господарство не ведеться. Згідно акту від 17 березня 2015 року, складеного мешканцями с. Радсад Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] та [PERSON] з 8 листопада 2001 року оселилися у [ADDRESS], та постійно проживали за зазначеною адресою, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, який витрачали на спільні потреби, за спільні кошти проводили ремонти житлового будинку, разом оброблювали присадибну ділянку. Факт сумісного проживання [PERSON] та заявниці [PERSON] також в судовому засіданні підтвердили свідки - [PERSON], [PERSON], які вказали, що вони вели спільне господарство (приготування їжі, прання та облаштування побуту і обслуговування спільної земельної ділянки). Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі і факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, - норми ЦК України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року. Так, згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Порядок та строки прийняття спадщини спадкоємцями передбачені положеннями глави 87 ЦК України, зокрема, ст.ст.1268-1270 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. За правилами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Таким чином, встановлене свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] на час смерті останнього вели сумісне господарство та проживали разом.

Outcome: approved