Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

В квітні 2018 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості станом на 02.01.2018 р. в сумі 11977,38 грн., з яких: 1921,09 грн. - тіло кредиту, 805,86 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 8203,89 грн. - пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 546,54 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, якою просив суд про розгляд справи у його відсутності. Цією заявою відповідач позовні вимоги Банку визнав частково, просив суд про застосування спеціальної позовної давності строком в один рік стосовно заявленої Банком пені. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст.ст.204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно положенням статей 627, 631 ЦК України, сторони є вільними при укладенні договору щодо визначення його умов з урахуванням вимог цього кодексу, як щодо строку його дії так і щодо наслідків закінчення цього строку. Ст. 261 ЦК передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг строку позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо строк виконання не визначений, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникло право вимоги про виконання зобов'язання Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Проте, згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] 16.12.2013 року підписав анкету-заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у сумі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві від 16.12.2013 року. Відповідно до п. п. 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежу по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф, розмір якого встановлено тарифами договору з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Відповідно розрахунку суми заборгованості за Кредитним договором від 16.12.2013 р., відповідач, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого, станом на 02.01.2018 р. утворилася заборгованість в сумі 11977,38 грн., з яких: 1921,09 грн. - тіло кредиту, 805,86 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 8203,89 грн. - пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 546,54 грн. - штраф (процентна складова). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно норм чинного цивільного законодавства України, до окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, зокрема, згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Отже, стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності. Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності до пені. Оскільки відповідач подав заяву про застосування строку спеціальної позовної давності, суд вважає необхідним стягнути нараховану суму пені в межах строку спеціальної позовної давності, а саме в межах одного року з дня звернення позивача до суду - з 03.04.2018 року. Відповідно, позовні вимоги банку про стягнення пені підлягають задоволенню частково - за період з 05.04.2017 року по 02.01.2018 року в розмірі 900 грн. (згідно наданого Банком розрахунку). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Нараховані Банком відповідачу у цій справі за вищезазначеним кредитним договором вищезазначені штрафи в розмірі 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина) та 546,54 грн. - штрафу (процентна складова) дійсно передбачені п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Проте, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, передбаченого Умовами та правилам, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Таким чином, у стягненні суми штрафів слід відмовити. За такого, до стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає заборгованість станом на 02.01.2018 р. в сумі 3626,95 грн., з яких: 1921,09 грн. - тіло кредиту, 805,86 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом, 900,00 грн. - пені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 533 грн. 53 коп.

Outcome: partial