Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

В лютому 2021 року АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №СL-186868 від 17.04.2019 р. у загальному розмірі 124063,52 грн., а також понесений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Позов мотивовано тим, що 17.04.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №СL-186868, згідно з яким відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 101 000 грн. на строк до 14.04.2023 року на поточні потреби позичальника та на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості перед ПАТ «Кредобанк», за процентною ставкою 36,99% річних. Всупереч вимогам кредитного договору №СL-186868 від 17.04.2019 року відповідач порушує зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості в терміни, встановлені кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 04.11.2020 року становить 124063,52 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 94950,42 грн.; заборгованість за відсотками - 28282,88 грн.; заборгованість за пенею по простроченому тілу кредиту - 830,22 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, оскільки договір було укладено в інтересах сім`ї. З підписаної відповідачем анкети-заяви вбачається, що з 29.08.2009 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією паспорта [PERSON] , в якому стоїть штамп про реєстрацію шлюбу з [PERSON] . Позивач зазначає, що якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за вказаним кредитним договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність у законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. З огляду на зазначене, позивач просив стягнути заборгованість по кредитному договору солідарно з відповідачів [PERSON] і [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно із ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Враховуючи, що дана справа є малозначною, тому суд розглянув її в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але попередньо подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та відзиву від відповідачів до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 17.04.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №СL-186868, згідно з яким відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 101 000 грн. на строк до 14.04.2023 року на поточні потреби позичальника та на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості перед ПАТ «Кредобанк» (а.с. 12-15). Відповідно до умов п. 2.4 кредитного договору, позичальник доручає банку здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку на поточні потреби в сумі 65530 грн. на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у відділенні АТ «Кредобанк» по пр. Коцюбинського, 58 в м. Вінниці та на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Кредобанк» по кредитному договору №СL-134864 від 17.09.2018 року в сумі 35470 на рахунок № [NUMBER] . Згідно із п. 4.1 кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 36,99 % річних. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом факт/360 ( фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою , визначеною в п. 4.1 договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі. Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього (п. 6.1 кредитного договору). Згідно із п. 6.9 кредитного договору, банк, у випадках передбачених п. 3.3. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальником на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Отримання в позику відповідачем [PERSON] у позивача кредитних коштів в сумі 101000 грн. підтверджується меморіальним ордером №21774449 від 17.04.2019 року, меморіальним ордером №21774474 від 17.04.2019 року, банківською випискою руху коштів по рахунку за період з 17.04.2019 року по 04.11.2020 року (а.с. 8-11). Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком по кредитному договору. З розрахунку\~заборгованості позивача\~вбачається,\~що у\~позичальника утворилася\~заборгованість в\~загальному розмірі\~124063,52\~грн.,\~з яких:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~-\~94950,42\~грн.;\~заборгованість за\~відсотками -\~28282,88\~грн.;\~заборгованість за\~пенею по\~простроченому тілу\~кредиту -\~830,22\~грн. (а.с. 6-7). 11 листопада 2020 року АТ «Кредобанк» надіслало [PERSON] досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 124063,52 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 94950,42 грн.; заборгованість за відсотками - 28282,88 грн.; заборгованість за пенею по простроченому тілу кредиту - 830,22 грн. та просив повернути заборгованість протягом 30-ти днів з дня отримання цієї вимоги відповідно до умов п. 6 кредитного договору (а.с. 16-22). Звертаючись до суду з цим позовом, АТ «Кредобанк » посилалося на те, що умови кредитного договору належним чином відповідачами не виконуються, у звязку з чим просило стягнути заборгованість з відповідачів солідарно, так як відповідачка [PERSON] є дружиною [PERSON] , кредит був отриманий позичальником на побутові потреби і використаний в інтересах сім`ї, а тому подружжя несе солідарну відповідальність по погашенню вказаного кредиту. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до вимог ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3). Відповідно до положень ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що банк виконав свої зобов`язання за договором та надав [PERSON] грошові кошти в сумі 101\~000 грн. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник [PERSON] не виконував свої зобов`язання, не здійснював необхідних платежів по тілу кредиту та по відсотках за користування кредитом, що призвело до виникнення заборгованості в загальній сумі 124063,52 грн. Обгрунтовуючи позовні вимоги до [PERSON] , позивач посилався на положення ч. 3 ст. 61, ч. 4 ст. 65 СК України. Відповідно до\~вимог ч.ч.\~1-3\~статті 61\~СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно вимог\~ч.ч.\~1,\~2\~,4\~статі 65\~СК країни, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. З умов договору кредиту №СL-186868 від 17.04.2019 року, укладеного між банком та [PERSON] , анкети-заяви [PERSON] вбачається, що це споживчий кредит на суму 101 000 грн., так як взятий на поточні потреби\~позичальника та\~на погашення\~(рефінансування)\~кредитної заборгованості. Шляхом підписання анкети-заяви [PERSON] підтвердив, що суму отриманого кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином, який не потребує згоди другого з подружжя. Дружина позичальника [PERSON] згоду на отримання кредиту [PERSON] не надавала. Тому оцінивши в сукупності надані суду та досліджені в судовому засіданні докази з урахуванням вимог ст. 61, ч. 4 ст. 65 СК України, суд дійшов висновку про необгрунтованість доводів позивача про те, що отримані відповідачем [PERSON] грошові кошти за кредитним договором №СL-186868 від 17.04.2019 року були використані в інтересах сім`ї, а тому вказаний договір не створює будь-яких обов`язків для другого з подружжя, а тому необхідно відмовити у задоволенні позову банку до дружини позичальника [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Outcome: partial