Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 20 жовтня 2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 жовтня 2020 року. Заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою, у якій просить скасувати рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, поновити його цивільну дієздатність та припинити над ним опіку, а також визнати [PERSON] обмежено дієздатним, встановити над ним піклування та призначити її піклувальником такого. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] протягом тривалого часу страждав психічним захворюванням, внаслідок чого не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними у зв`язку з чим йому встановлено ІІ групу інвалідності за ознакою стійкої втрати працездатності. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21 січня 2004 року [PERSON] було визнано недієздатним, а рішенням цього ж суду від 20 липня 2018 року її призначено опікуном [PERSON] , який тривалий час перебуває у Т.Реметівському психоневрологічному інтернаті. Однак за період лікування психічний стан [PERSON] значно поліпшився, хоча такий не остаточно видужав, та вона як мати має досвід та можливість виконувати обов`язки піклувальника, а тому просить задовольнити її заяву. У судовому засіданні заявник [PERSON] разом зі своїм представником - адвокатом Дудуричем І.В. заяву підтримали та просили таку задовольнити, останній подав додаткові пояснення, в яких, посилаючись на висновок судово-психіатричної експертизи, зазначив про наявність підстав для скасування рішення про визнання [PERSON] недієздатним, припинення над ним опіки та в той же час визнання [PERSON] обмежено дієздатним і встановлення піклування. Крім цього зазначив, що 24 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Т.Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області щодо винесення подання про доцільність призначення її піклувальником над сином, у зв`язку з чим 06 жовтня 2020 року виконкомом ради винесено рішення на користь заявника у разі визнання судом [PERSON] обмежено дієздатним. Представник КУ «Тур`я-Реметівський психоневрологічний інтернат» як заінтересованої особи [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вирішення заяви залишив на розсуд суду. У судове засідання представник органу опіки та піклування Т.Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як заінтересованої особи також не з`явився, сільський голова подав заяву про розгляд справи без їх участі, підтримавши заяву. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що рішенням Ужгородського міського суду Закарпатської області від 21 січня 2004 року, яке набрало законної сили 24 лютого 2004 року, [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Ужгорода, визнано недієздатним (а. с. 7-8). Також встановлено, що 20 липня 2018 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області над [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку та призначено матір [PERSON] , [INFO] , його опікуном (а. с. 9-10, 14). В той же час з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 27 квітня 2004 року перебуває на державному утриманні в Тур`я-Реметівському психоневрологічному інтернаті (а. с. 13). Відповідно до ст. 42 ЦК України за заявою опікуна або органу опіки та піклування суд поновлює цивільну дієздатність фізичної особи, яка була визнана недієздатною, і припиняє опіку, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 4 ст. 300 ЦПК України скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року, громадянина може бути поновлено в дієздатності лише при наявності висновку судово-психіатричної експертизи про значне поліпшення його стану здоров`я або видужання. Згідно висновку судово-психіатричного експерта КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегово» № 82 від 04 червня 2020 року [PERSON] страждає на психічний розлад у формі параноїдної шизофренії у стані стійкої ремісії. Протягом перебування у психоневрологічному інтернаті з 2004 року постійно приймає мінімальне підтримуюче лікування, самостійно себе обслуговує, зберігає гігієнічні та інші побутові навички. Уникає трудових процесів, однак самостійно здійснює незначні покупки, відвідує матір. Відсутність загострень свідчить про стабілізацію хвороби. Шизофренія, параноїдна форма у стані стійкої ремісії істотно впливає на здатність [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 44, 45-48). Так, положення цивільного законодавства (стаття 42 ЦК України) презюмують, що стан психічного здоров`я фізичної особи може динамічно змінюватися, зокрема й поліпшуватися аж до повного видужання, а тому допускає поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, якщо буде встановлено, що внаслідок видужання або значного поліпшення її психічного стану у неї поновилася здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Однак, обов`язковою підставою для поновлення фізичної особи у дієздатності є не тільки видужання чи значне поліпшення її психічного стану, а саме те, що позитивні зміни дозволяють їй усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, при цьому обов`язково повинно бути встановлено, що наявні обидва елементи вольової поведінки особи: психічна здатність оцінювати свої дії та психосоматична здатність керувати ними. При відсутності одного з цих елементів питання про поновлення фізичної особи у дієздатності позитивно вирішити неможливо. Отже, беручи до уваги наведене та те, що [PERSON] по своєму психічному стану перебуває у стані стійкої ремісії, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому суд вважає, що рішення суду про визнання [PERSON] недієздатним слід скасувати, а його - визнати обмежено дієздатним. Крім цього положеннями ст. 60 ЦК України передбачено, що над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена встановлюється піклування. Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Пунктом 3.1. Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом №34/166/131/88 Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року передбачено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Тур`я-Реметівської сільської ради №308 «Про клопотання щодо призначення піклувальником підопічного [PERSON] його матір [PERSON] » від 06 жовтня 2020 року, виконком вирішив клопотати перед Перечинським районним судом про призначення піклувальником [PERSON] , [INFO] , його матір - [PERSON] , у разі визнання його судом обмежено-дієздатним (а. с. 63). Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст. 62 цього Кодексу опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Отже, беручи до уваги те, що [PERSON] не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, а також з врахуванням позитивного рішення виконкому сільської ради як органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що над [PERSON] слід встановити піклування та призначити заявника (матір) його піклувальником. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість і доведеність заяви, у зв`язку з чим така підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved