Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

В квітні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» Ірклієнка Юрія Петровича (далі по тексту - відповідач) про зобов`язання включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Позовні вимоги мотивовані тим, що у період з 23 травня по 25 жовтня 2016 року між позивачем та ПАТ «Платинум Банк» було укладено депозитні договори на загальну суму вкладів 956000,00 грн., а саме: № 00457231 від 23 травня 2016 року на суму 117000,00 грн. із датою повернення вкладу 23.05.2017 року; № 00457334 від 24 травня 2016 року на суму 615000,00 грн. із датою повернення вкладу 01.06.2017 року; № 00457327 від 24 травня 2016 року на суму 1000,00 грн. до 02.06.2017 року та № 00503883 від 25 жовтня 2016 року на суму 223000,00 грн. із датою повернення вкладу 30.06.2017 року. Вказані кошти позивач накопичувала для оплати свого лікування, а саме для проведення операції по вентикулярно-перитонеальному шунтуванню та видаленню кісти, оскільки позивач хворіє на оклюзійну гідроцефалію мозку (найскладніша форма водянки головного мозку). Операція була попередньо визначена на липень 2017 року. Однак, 10.01.2017 року Національним банком України було прийнято рішення № 14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних», а в подальшому на підставі рішення Правління НБУ від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 24.02.2017 року № 743, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку. 11.02.2017 року позивачці Фондом було виплачено гарантовану суму відшкодування за вкладом в сумі 200000,00 грн. 13.07.2017 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про включення її до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку та виплатити належній їй кошти, проте відповідач відмовив у проханні [PERSON] , оскільки вона мала право заявити свої кредиторські вимоги в період з 01.03.2017 року по 30.03.2017 року. Позивач зазначала, що не змогла подати своєчасно заяву про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку з поважних причин, а саме: через погіршення стану здоров`я та перебування на амбулаторному лікуванні з 20.03.2017 року по 31.03.2017 року, оскільки позивачка хворіє на тяжку хворобу. Посилаючись на викладене позивач просила суд зобов`язати уповноважену особу на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» включити [PERSON] до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Платинум Банк». Ухвалою суду від 23.04.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 28.05.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.07.2019 року. 18.06.2019 року від представника уповноваженої особи на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позову. При цьому зазначав, що дійсно Національним банком України було прийнято рішення № 14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних», а в подальшому на підставі рішення Правління НБУ від 23.02.2017 року № 95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Платинум Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 24.02.2017 року № 743, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку. Фондом була виплачена гарантована сума відшкодування за вкладом в розмірі 200000,00 грн. Також зазначав, що 01.03.2017 року в газеті Голос України № 39 (6544) вийшло оголошення про відкликання банківської ліцензії банку, а тому згідно із положеннями ч. 5 ст. 45 та ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. 12.07.2019 року розгляд справи було відкладено на 14.08.2019 року для надання можливості позивачеві подати відповідь на відзив. В судовому засіданні 14.08.2019 року позивач надала уточнену позовну заяву, в якій просила суд зобов`язати уповноважену особу на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» включити [PERSON] до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» за договорами банківських вкладів № 00457231 від 23 травня 2016 року, № 00457334 від 24 травня 2016 року, № 00457327 від 24 травня 2016 року та № 00503883 від 25 жовтня 2016 року. 14.09.2019 року розгляд справи було відкладено на 30.09.2019 року за клопотанням представника позивача. Ухвалою суду від 30.09.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду справи по суті на 26.11.2019 року. 26.11.2019 року розгляд справи було відкладено на 04.02.2020 року у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному. В судовому засіданні 04.02.2020 року позивач та її представник позов підтримали та просили суд про його задоволення. В судовому засіданні 04.02.2020 року представник відповідача позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено депозитні договори на загальну суму вкладів 956000,00 грн., а саме: № 00457231 від 23 травня 2016 року на суму 117000,00 грн. із датою повернення вкладу 23.05.2017 року; № 00457334 від 24 травня 2016 року на суму 615000,00 грн. із датою повернення вкладу 01.06.2017 року; № 00457327 від 24 травня 2016 року на суму 1000,00 грн. до 02.06.2017 року та № 00503883 від 25 жовтня 2016 року на суму 223000,00 грн. із датою повернення вкладу 30.06.2017 року. На підставі рішення Правління Національного банку України від 10 січня 2017 року № 14-рш/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 11 січня 2017 року № 85 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЛАТИНУМ БАНК» (далі - ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК») з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу на один місяць з 11 січня 2017 року до 10 лютого 2017 року включно. 01.03.2017 року в газеті Голос України № 39 (6544) вийшло оголошення про ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» та відкликання банківської ліцензії банку. Фонд здійснив позивачці часткову виплату вкладів, включаючи відсотки у розмірі 200 000,00 грн. 13.07.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про визнання грошових вимог кредитора, однак листом від 11.08.2017 року № 60-02/6921-Л відповідач повідомив її, що вона пропустила визначений законодавством строк для подачі кредиторських вимог, а тому такі вимоги вважаються погашеними. Згідно із частиною п`ятою статті 45 Закону України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі по тексту - Закон № 4452-VI) протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебігу ліквідаційної процедури (частина четверта статті 49 Закону № 4452-VI). З матеріалів справи вбачається, що на звернення [PERSON] від 13.07.2017 року про визнання грошових вимог кредитора відповідач листом від 11.08.2017 року № 60-02/6921-Л повідомив, що відомості про ліквідацію банку опубліковано 01.03.2017 року і протягом 30 днів з указаної дати вона не заявила своїх вимог до банку уповноваженій особі, тому пропустила визначений законодавством строк для подачі кредиторської вимоги. Згідно із частиною першою статті 49 Закону № 4452-VI Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Отже, про свої вимоги до банку кредитор зобов`язаний заявити у межах 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку. Разом з тим Закон № 4452-VI не передбачає заборони щодо поновлення такого строку у разі його пропуску з поважних причин. Вказане узгоджується з пунктом 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI, згідно з яким Фонд та його уповноважена особа наділені повноваженнями вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05 липня 2012 року № 2 затверджено Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, яке регулює відносини, що виникають у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а саме: підготовку, затвердження та реалізацію плану врегулювання, розробленого на основі найменш витратного для Фонду способу виведення неплатоспроможного банку з ринку (далі - Положення). Відповідно до пункту 4.31 Положення у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили. Із матеріалів справи вбачається, що в період з 20.03.2017 року по 31.03.2017 року позивач знаходилась на амбулаторному лікуванні з діагнозом оклюзійна прогресуюча гідроцефалію мозку, що підтверджується медичною довідкою, яка міститься в матеріалах справи. Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 456/450/16-ц у своїй постанові від 20.03.2019 року дійшла висновку, що обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було б непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном - неправомірним. Такі висновки Великої Палати Верховного Суду викладені також у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 755/17365/15-ц (провадження № 14-296цс18). Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. За визначених обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач не змогла звернутись до відповідача з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів у встановлений строк з поважних причин, а тому позовні вимоги підграють задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved