Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який був зареєстрований 03.09.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В заяві посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, відповідач їй зрадив. Шлюбні відносини між ними припинені, на протязі останніх п`яти років мешкають окремо. Син мешкає з нею. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу недоцільним і таким, що суперечить їх інтересам. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.23). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Додатково в заяві зазначив, що кожен з них створив іншу родину в зв`язку з чим примирення неможливе (а.с.24). Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі ст.ст.247, 279 ЦПК України. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони 03.08.2005 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.4). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, останні п`ять років сторони мешкають окремо. Дитина мешкає з матір`ю. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю на теперішній час не мають. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач позовні вимоги визнав. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, а відповідач визнав позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені, тривалий час вони спільно не поживають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved