overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 07 червня 2013 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають одну дитину: дочку [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає тривалі непорозуміння та конфлікти з відповідачем, а також й те, що подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вказуючи на неможливість примирення між ними, зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, та просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд про те, що понад десять місяців разом не проживають, не заперечила проти заочного розгляду справи, пред'явлені вимоги підтримала повністю, вказуючи на неможливість примирення між ними просила позов задовольнити та розірвати шлюб.\~ \~ Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, та відповідно до ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідача та про причини його неявки до суду не надійшли. За згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, з'ясувавши обставини, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає до задоволення.\~ \~ \~ Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 червня 2013 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнівського районного управління юстиції у Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 51. Від шлюбу мають одну дитину: дочку [PERSON], [INFO] Із заяви [PERSON] вбачається, що понад 10 місяців вона із відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що її перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її (позивача) інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 08 вересня 1995 р. зареєстрував з відповідачем шлюб, мають дітей: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає тривалі непорозуміння та конфлікти з відповідачем, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, окремо проживають з 2006 року. Вказуючи на неможливість примирення між ними, зазначає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, та просив розірвати шлюб. \~В судове засідання позивач не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, пред'явлені вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов визнала, вказавши, що примирення не можливе. \~З'ясувавши обставини, дослідивши докази, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 1995 р. Рівненським районним відділом реєстрації актів громадського стану, районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 52. В період шлюбу у них народились діти: дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] [PERSON] заяв, як позивача, так і відповідача, вбачається, що вони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 2006 року. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач також вказала на неможливість збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що її перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її (позивача) інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 08 вересня 2014 р. зареєстрував з відповідачкою шлюб. Дітей від шлюбу не мають. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає тривалі непорозуміння та конфлікти з відповідачкою, також й те, що вони разом не проживають, припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Вказуючи на неможливість примирення між ними, зазначає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, та просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, пред'явлені вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Повідомив, що в наданий судом строк не примирились, з грудня 2014 р. разом не проживають. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2014 р. в Марининській сільській раді Березнівського району, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1. Із грудня 2014 року сторони разом не проживають. Ухвалою суду від 31 березня 2015 р. сторонам було надано термін для примирення - 1 місяць. В зазначений строк примирення між сторонами не настало. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості примирення та збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що його (позивача) перебування в шлюбі із відповідачем суперечить його (позивача) інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 08 травня 1999 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначає постійні сварки та конфлікти між ними, а також припинення подружніх відносин та ведення спільного господарства. Вказуючи на неможливість збереження шлюбу та примирення між ними, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, шлюб просила розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. В подальшому в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 травня 1999 р. у Соснівській селищній раді Березнівського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 9. Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Постановами Березнівського районного суду Рівненської області від 21 лютого 2014 року та від 23 квітня 2014 року на [PERSON] накладено адміністративне стягнення відповідно за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - за вчинення насильства в сім'ї щодо дружини - [PERSON] Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач також вказав на неможливість збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 08 червня 1971 р. зареєстрував з відповідачкою шлюб, від якого мають повнолітніх двох дітей: [PERSON] та [PERSON] які є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу зазначає те, що подружні відносини та ведення спільного господарства припинено, з 1995 року проживають окремо. Вказує на неможливість збереження шлюбу та припинення між ними. Просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові просив розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, оскільки між ними є невирішене питання щодо спільного будинку. При цьому підтвердила, що з 1995 р. разом з позивачем не проживають, можливість примирення між ними та збереження шлюбу категорично заперечила. Суд, заслухавши пояснення відповідача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 червня 1971 р. в Миколо-Комишуватській сільській раді Красноградського району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 4. Із 1995 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, протягом 19 років разом не проживають. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка також вказала на неможливість збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 08 червня 2009 р. зареєструвала з відповідачем шлюб від якого мають дочку: [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає тривалі непорозуміння та конфлікти з відповідачем, також й те, що разом не проживають з лютого 2014 р, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вказуючи на неможливість примирення між ними, зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, та просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила проти заочного розгляду справи, пред'явлені вимоги підтримала повністю, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідача та про причини його неявки до суду не надійшли. За згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 червня 2009 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Березнівського районного управління юстиції Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 39. Від шлюбу сторони мають дочку: [PERSON], [INFO] Із заяви [PERSON] вбачається, що з лютого 2014 р. вона із відповаідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що її перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її (позивача) інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 09 вересня 2009 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначає те, що між ними виникають непорозуміння та конфлікти, подружні відносини та ведення спільного господарства припинено, близько трьох років разом не проживають. Вказує на неможливість збереження шлюбу та припинення між ними. Просив розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, пред'явлені вимоги підтримав повністю, можливість збереження шлюбу заперечив, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала повністю та зазначила про неможливість збереження шлюбу. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2009 р. в виконавчому комітеті Верхівської сільської ради Рівненського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 6. Від шлюбу мають одну дитину [PERSON], [INFO] Із поданих сторонами заяв вбачається, що вони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, більше 3 років разом не проживають. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач також вказала на неможливість збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 09 вересня 2011 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають дитину: син [PERSON], [INFO] Причиною подання позову позивач зазначає тривалі непорозуміння та конфлікти з відповідачем, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вказуючи на неможливість примирення між ними, зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, та просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, пред'явлені вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, та відповідно до ст. 74 ЦПК України. Звертався до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти позову не подав. З'ясувавши обставини, дослідивши докази, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2011р. в Олександрійській сільській раді Рівненського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 32. Від шлюбу мають дитину: син [PERSON], [INFO] Ухвалою суду сторонам надавався строк для примирення. Із заяв позивача вбачається, що вона не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що її перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її (позивача) інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 09 жовтня 1992 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від якого мають повнолітню дочку: [PERSON] [INFO] Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає тривалі непорозуміння та конфлікти з відповідачем, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вказуючи на неможливість примирення між ними, зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, та просила розірвати шлюб. \~В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, пред'явлені вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнав. \~Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 жовтня 1992 р. у Дюксинській сільській раді Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 14. Від шлюбу мають повнолітню дочку: [PERSON] [INFO] [PERSON] заяв, як позивача, так і відповідача, вбачається, що вони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач також вказав на неможливість збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що її перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її (позивача) інтересам. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 09 квітня 1967 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу зазначає те, що між ними виникають сварки та конфлікти, подружні відносини та ведення спільного господарства припинено, близько двох з половиною років разом не проживають. Вказує на неможливість збереження шлюбу та примирення між ними. Просила розірвати шлюб. Вимогу про стягнення аліментів пргосила залишити без розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримала, вказуючи на неможливість примирення та збереження шлюбу. В подальшому в судове засідання не з'явився про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Позивач та її представник адвокат [PERSON] подали заяву про розгляд справи у їх відсутності позов підтримали. Повідомлено також, що в наданий судом строк для примирення сторони не примирились, відносини не підтримують, позивач просив шлюб розірвати. Відповідач в судов засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до сду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов про розірвання шлюбу визнав, зазначив що в наданий судом строк він з позивачкою не примирились. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 квітня 1967 р. у Городищенській сільській раді Березнівського районного Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 20. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Із заяв, як позивача, так і відповідача вбачається, що вони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, більше 2 років разом не проживають. Ухвалою суду від 13 червня 2014 р. сторонам було надано термін для примирення - 2 місяці. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач також вказав на неможливість збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 CK України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Ухвалою суду від 13 червня 2014 року за заявою позивача залишено без розгляду вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved