Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 23 лютого 2016 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки №113 площею 0,1014 га, яка розташована в Київській області, Бориспільський район, с. Чубинське, СТ «МВС України» та садового будинку №113, що розташований в СТ «МВС Україна» в с. Чубинське Бориспільського району Київської області. За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини на користь [PERSON] Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку №113 площею 0,1014 га, яка розташована в Київській області, Бориспільський район, с. Чубинське, СТ «МВС України». Проте, у видачі свідоцтва про право власності на садовий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначений садовий будинок. Тому [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на садовий будинок №113 в СТ «МВС України» в с. Чубинське Бориспільського району, після смерті [PERSON], який помер 23 лютого 2016 року. Сторони у судове засідання не зявились. Представник позивача [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його, а також слухати справу без його участі. Представник Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 лютого 2016 року помер [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його імя, серії 1-БК №348862 (а.с.11). За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Білик) Л.І. (а.с.55) та копіями свідоцтв про народження, виданими на імя [PERSON] та [PERSON] (а.с.58,60). У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи №1066/2016, заведеної Пятнадцятою київською державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку, а саме 04 серпня 2016 року (а.с.42), а діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с.43,44). Таким чином, позивач прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] 25 листопада 2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку №113 площею 0,1014 га, яка розташована в Київській області Бориспільський район, с. Чубинське, СТ «МВС України» (а.с.98). Проте, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок №113, що розташований в СТ «МВС Україна» в с. Чубинське Бориспільського району Київської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначений будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 листопада 2016 року (а.с.102). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Судом встановлено, що 08 грудня 2009 року виконавчим комітетом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області прийнято рішення про оформлення права власності на садовий будинок №113 побудований у 1974 році з надвірними будівлями: сарай, вбиральня, що знаходиться в. Чубинське Бориспільського району Київської області в СТ «МВС Україна». Земельна ділянка №113 належить [PERSON] та доручено Бориспільському районному БТІ видати свідоцтво про право власності на вказані будівлі (а.с.18). Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва садового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] Проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на садовий будинок №113 СТ «МВС Україна» в с. Чубинське Бориспільського району Київської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved