Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову, ПрАТ «Українська охоронно - страхова компанія» посилається на те, що договір страхування був укладений після настання страхового випадку, а також, що спірний договір був підписаний неуповноваженою на це установчими документами особою, а тому на підставі ст. 998 ЦК України позивач просить суд визнати договір обов'язкового страхування недійсним. В судове засідання належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи позивач не з'явився. Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання також не з'явилися. У зв'язку із неявкою в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно - страхова компанія» та [PERSON] був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АС/ 9522577. 14 червня 2014 року в м. Києві по бул. Перова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Renault Laguna», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «Тоуота Camry», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «Тоуота Camry», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 14.06.2014 (датою скоєння ДТП) [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП України, зокрема керував автомобілем без необхідних документів, а саме без поліса страхування транспортного засобу. Встановлено, що на підставі п. 1.2. р.1 укладеного між Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» та Приватним підприємством «Агро фірма комплекс» договору доручення за № 470 від 19.12.2013 р. «Довіритель доручив, а Повірений прийняв на себе обов'язки від імені, за дорученням, в інтересах та під контролем Довірителя надавати фізичним і юридичним особам страхові послуги.» Актом передачі полісів №КИ00902 від 20.12.2013 року Приватному підприємству «Агро-фірма комплекс» було передано бланки полісів цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АІ 60804011-6084250 та стікери до них в кількості 240 штук; АС 9522501-9522660 та стікери до них в кількості 160 штук. В тому числі вказаним актом передавався бланк договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС номер 9522577. 17.06.2014 року за вх. №ЦВ-10096 на адресу АТ «УОСК» [PERSON] було подано заяву (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. В додаток до заяви додавалася копія Полісу та постанова у справі про адміністративне правопорушення від 14.06.2014 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 998 ЦК України договір страхування визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку. З матеріалів справи вбачається, що 25.02.2014 року за вих. №1424 АТ «УОСК» надіслало на адресу ПП «Агро фірма комплекс» повідомлення про дострокове припинення дії Договору доручення починаючи з 28 березня 2014 року. 05.06.2014 року АТ «УОСК» надіслало на адресу ПП «Агро фірма комплекс» листа в якому вимагало повернути невикористані бланки полісів та надати належний звіт по укладеним договорам. Тому, на дату укладання Полісу АТ «УОСК» припинило договірні відносини з ПП «Агро фірма комплекс». Тобто, на момент укладання Полісу особа, яка його підписала, була не уповноваженою на ці дії, договір від імені позивача - АТ «УОСК» був укладений фізичною особою, яка не мала згідно п. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України необхідного обсягу цивільної дієздатності представника юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Згідно ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (стороною). Правочин, який вчиняє його юридична особа, підписується особами уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Враховуючи те, що на момент скоєння ДТП у [PERSON] був відсутній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на момент укладання вказаного договору у Приватного підприємства «Агро фірма комплекс» були відсутні повноваження на вчинення таких дій, позовна вимога Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно - страхова компанія» про визнання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС номер 9522577 недійсним є законною та обґрунтованою, а отже такою що підлягає задоволенню. На підставі ст. 79, 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved