Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

В липні 2021 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6612 від 23.07.2019 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість в розмірі 135 707,16 грн. Позов мотивний тим, що 23 липня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим Я.І. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6612, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість у розмірі 135 707,16 грн. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вона не визнає суму заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, вважає вимоги АТ «Ідея Банк» спірними. Будь-яких листів чи повідомлень від АТ «Ідея Банк» та/або приватного нотаріуса позивач не отримувала. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив подані документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Ухвалою суду від 01.09.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. У жовтні 2021 року представником АТ «Ідея Банк» було подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачці було відомо про кредитну заборгованість, її розмір та структуру, про те станом на день вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи раніше, нею не було вчинено жодних дій з метою оскарження сум заборгованості в судовому/позасудовому порядку. Крім того, ознака безпірності грошового зобов`язання, щодо якого вчинено виконавчий напис, повинна була встановлюватись на момент його вчинення. Кредитний договір станом на день подання до суду відзива вважається дійсним, відповідно стягнення заборгованості на його підставі є обґрунтованою та цілком законною вимогою АТ «Ідея Банк». У зв`язку з чим, відповідач обґрунтовано вважає, що відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивачем не було доведено порушення, невизнання або оспорювання його прав внаслідок виконання виконавчого напису. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. 23.07.2019 року приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6612, яким запропоновано звернути стягнення на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість, що виникла по кредитному договору № Р36.13028.004229544 від 27.08.2018 року, укладеному між АТ «Ідея Банк» та боржником за яким є [PERSON] .. Загальна сума заборгованості становить 135 707,16 грн.. З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний виконавчий напис № 6612, виданий 23 липня 2019 р. приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М. про стягнення грошових коштів у розмірі 135 707,16 грн., перебуває на виконанні у заступника начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городенської Е.Л., про що свідчить постанова від 05 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 59959798. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо а) подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; б) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розрахунок заборгованості безспірним, а виконавчий напис таким, що вчинений відповідного до чинного законодавства України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача, зокрема того, що дана заборгованість є безспірною. За встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача пред`явлені до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, правомірними, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн. (за позовну заяву) та в розмірі 454,00 грн. (за заяву про забезпечення позову), а загалом - 1362,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved