Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 02 липня 2018 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по вул. Центральна, № 89 в с. Берестя Новоселицького району. Вона своєчасно прийняла спадщину за заповітом. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримала правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявилися, направивши до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Берестянської сільської ради Новоселицького району № 132 від 07 лютого 2019 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Центральна, № 89 в с. Берестя Новоселицького району\~Чернівецької області відносилося до дворів колгоспного типу, в якому була зареєстрована та проживала тільки [PERSON]. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1961 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Берестянській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованій та проживаючій в ньому станом на 1991 рік [PERSON] на праві власності, відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, діючого на час будівництва вказаного домоволодіння. 02 липня 2018 року [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння в цілому. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 19 грудня 2012 року та посвідчений секретарем Берестянської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповів позивачу домоволодіння, яке розташоване по вул. Центральна, № 89 в с. Берестя Новоселицького району. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла своєчасно, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON]. У звязку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним належним чином зареєстрованих правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та своєчасно прийняла спадщину, інших спадкоємців не має, то право власності на домоволодіння слід визнати за нею в порядку спадкування. У звязку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 471 гривню 50 копійок. На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved