Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

В листопаді місяці 2016 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, про визнання права на до приватизацію квартири, зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначив, що він проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір'ю [PERSON] та вселилися в квартиру на підставі ордеру № 2660 від 29 січня 1962 р., виданого на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровського районної ради депутатів трудящих від 09.01.1962 р. за № 65. Квартира складалась з однієї житлової кімнати площею 17,92 кв.м., загальною площею квартири становила 30 кв.м.. 16 листопада 1993 р. позивач та його мати - [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] в порядку приватизації. На підставі вказаного свідоцтва позивачу належало на праві спільної часткової власності по 1/2 частині вказаної квартири. 05 квітня 1995 р. позивач та його матір продали належну їм квартиру. Позивач зазначає, що в цьому ж 1995 року його сім'ї в порядку поліпшення житлових умов було надано квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS].Вказана квартира складається з двох житлових кімнат площею 12,4 кв.м. та 17,9 кв.м. загальною площею 51,7 кв.м. 18 лютого 2016 р. позивач звернувся до органу приватизації з заявою про приватизацію квартири [ADDRESS]. Листом № 3/4 - 561 від 28 березня 2016 р. орган приватизації повідомив про те, що позивач використав своє право на приватизацію державного житлового фонду за адресою: [ADDRESS], оскільки відповідно до ч. 5 п. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин Українимає право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або частковою доплатою один раз. 03.06.2016 р. позивач знову звернувся до відповідача з заявою та просив прийняти відповідне рішення про передачу йому безоплатно в порядку приватизації квартири [ADDRESS] за рахунок залишку невикористаних ним житлових чеків з правом викупу надлишкової загальної площі квартири. Листом від 15.06.2016 р. № Т-54 позивачу було відмовлено, оскільки відповідач вважає, що [PERSON] своє право вже використав. Враховуючи викладене, позивач просить визнати незаконною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради як органу приватизації державного житлового фонду в безоплатній передачі у власність [PERSON] в порядку до приватизації квартири [ADDRESS] за рахунок залишку невикористаних чеків з правом викупу надлишкової загальної площі квартири; визнати за [PERSON] право на до приватизацію квартири [ADDRESS] за рахунок залишку невикористаних чеків з правом викупу надлишкової загальної площі квартири; Зобов'язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради як орган приватизації державного житлового фонду провести за [PERSON] до приватизацію квартири [ADDRESS] за рахунок залишку невикористаних чеків з правом викупу надлишкової загальної площі квартири. В судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення аналогічні викладених в позовній заяві, позовні вимоги підтримала та наполягали на їх задоволені. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір'ю [PERSON], які були вселені в жиле приміщення на підставі ордеру № 2660 від 29 січня 1962 р., виданого на підставі рішення виконкому Амур-Нижньодніпровського районної ради депутатів трудящих від 09.01.1962 р. за № 65. Квартира складалась з однієї житлової кімнати площею 17,92 кв.м., загальною площею квартири становила 30 кв.м.. 16 листопада 1993 р. позивач та його мати- [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] в порядку приватизації. На підставі вказаного свідоцтва позивачу та його матері належало на праві спільної часткової власності по 1/2 частині вказаної квартири. 05 квітня 1995 р. позивач та його матір продали належну їм квартиру. Позивач зазначає, що в цьому ж 1995 рокуйого сім'ї в порядку поліпшення житлових умов було надано квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS].Вказана квартира складається з двох житлових кімнат площею 12,4 кв.м. та 17,9 кв.м. Загальна площа квартири становить 51,7 кв.м. 18 лютого 2016 р. позивач звернувся до органу приватизації з заявою про приватизацію квартири [ADDRESS]. Листом № 3/4 - 561 від 28 березня 2016 р. орган приватизації повідомив про те, що позивач використав своє право на приватизацію державного житлового фонду за адресою: [ADDRESS], оскільки відповідно до ч. 5 п. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин Українимає право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або частковою доплатою один раз. 03.06.2016 р. позивач знову звернувся до відповідача з заявою та просив прийняти відповідне рішення про передачу йому безоплатно в порядку приватизації квартири [ADDRESS] за рахунок залишку невикористаних ним житлових чеків з правом викупу надлишкової загальної площі квартири. Листом від 15.06.2016 р. № Т-54 позивачу було відмовлено, оскільки відповідач вважає, що [PERSON] своє право вже використав. Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин має право приватизувати 21 кв.м. загальної площі на кожного мешканця та 10 кв.м. додатково на сім'ю. Квартиру [ADDRESS] житловою площею 17,92 кв.м. та загальною площею 30 кв.м. позивач приватизували вдвох разом зі своєю матір'ю. Тобто, своє право на приватизацію державного житлового фонду позивач використав лише частково. В судовому засіданні встановлено, що позивач отримав у власність в порядку приватизації лише 15 кв.м. загальної площі 30 кв.м., використавши лише 2,28 грн. житлових чеків. Залишок невикористаних житлових чеків становить 1,92 грн. Згідно роз'яснення Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 04.10.2002 р. № 4/2-969 якщо сім'я, яка перебуває на черзі для поліпшення житлових умов, частково використала право приватизації державного житла і при наданні нового житла не здала органу, який поліпшує житлові умови, приватизовану квартиру, а одержала житло, якого не вистачало до норми, то така сім'я має право на приватизацію одержаного житла. Таким чином буде використано право приватизації громадянами в межах норми один раз. Аналогічні вимоги містяться в листі Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 23.09.2005 р. № 4/6-1559 та Міністерства юстиції України 09.11.2006 р. № у-20607-19. Крім того, згідно до вимог ч. 2 ст. З Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено як спосіб приватизації продаж надлишкової загальної площі квартир громадянам України, що мешкають в них або перебувають у черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Квартира [ADDRESS] в перелік об'єктів приватизації, які не підлягають приватизації згідно до п. п. 2, 3 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не відноситься. Згідно рішення Конституційного Суду України від 10 червня 2010 р. № 15-рп/2010 дано тлумачення розуміння ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та зазначено, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано (в одній чи кількох квартирах, будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальноїплощі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатковою квадратних метрів на сім'ю. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню, а тому слід визнати відмову відповідача протиправною та визнати за [PERSON] право на до приватизацію квартири [ADDRESS], а також зобов'язати відповідача провести за [PERSON] до приватизацію квартири [ADDRESS] за рахунок залишку невикористаних чеків з правом викупу надлишкової загальної площі квартири.

Outcome: approved