Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставне майно посилаючись на те, що 23.05.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником є ТОВ «Кредекс Фінанс» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11158270000 (далі договір), згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 13634 доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим терміном повернення 23.05.2014 року. Відповідно договору, [PERSON] передав у заставу автомобіля Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER]. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав належним чином, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 93537 грн. 08 коп. Тому позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER], який належить відповідачу на праві власності, шляхом продажу та укладення від імені [PERSON] ТОВ «Кредекс Фінанс» договору купівлі продажу з іншою особою-покупцем; подавати, підписувати необхідні заяви, листи, отримувати довідки та інші документи, пов'язані зі зняттям з реєстраційного обліку та реєстрацію транспортного засобу в Центрах надання послуг; витребувати у відповідача спірний автомобіль та передати у володіння позивачу; стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.106). Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] 23 травня 2007 року був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11158270000 (а.с.10-18). За даним договором відповідачу було надано кредит в розмірі 13634 доларів США. Кредит відповідачу надавався на строк до 23.05.2014 зі сплатою 12.00% на рік (п.п. 1.1.-1.3.1. договору). Відповідно п. 2.1. Договору, у забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань в повному обсязі Позичальника за Договором, Позичальник передав в заставу Банку автомобіль Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER], державний номер [NUMBER]. 11 травня 2007 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» укладено договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки Chevrolet Aveo (а.с. 23-29). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідачу на праві власності належить автомобіль марки: Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER], державний номер [NUMBER] (а.22). 20 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (АКІБ «УкрСиббанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № 11158270000 від 23 травня 2007 року (а.с.43-48). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу було надано кредитні кошти, згідно укладеного кредитного договору від 23.05.2007 року. А у відповідача внаслідок неналежного виконання зобов'язань виникла заборгованість по кредиту в сумі 93537 грн. 08 коп. (а.с.36-37). Позивачем на адресу відповідача направлялось повідомлення від 05.05.2015 року (а.с.38-39) про виконання договірних зобов'язань в добровільному порядку та про звернення стягнення на предмет застави, але відповідачем так і не були виконані зобов'язання за договором від 23.05.2007 року. Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Відповідно до ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Однією із процедур, передбачених ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до розділу 2 Договору, за домовленістю сторін вартість предмету застави складає 81000 грн. 00 коп. Оскільки, відповідач не виконав свої зобов'язання належним чином, тому, суд вважає за необхідне в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, номер кузова: [NUMBER], державний номер [NUMBER]. Щодо вимог позивача: подавати, підписувати необхідні заяви, листи, отримувати довідки та інші документи, пов'язані зі зняттям з реєстраційного обліку та реєстрацію транспортного засобу в Центрах надання послуг; витребувати у відповідача спірний автомобіль та передати у володіння позивачу, то вони теж підлягаю задоволенню, оскільки вищевказані дії необхідні позивачу для здійснення його права наданого законом. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 2621 грн. 06 коп. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved