Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

В квітні 2019р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача надміру сплачені кошти в сумі 1006,22 грн. та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно із заявою [PERSON] від 21.02.2013р. йому відповідно до Постанови КМУ від 26.07.1996р.№832 «Про підвищення розмірів державної допомоги окремим категоріям громадян» призначено компенсаційні виплати на догляд за особою, старше 80 років [PERSON] . На підставі акту державних соціальних інспекторів про проведення перевірки та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлової субсидії та соціальної допомоги від 16.01.2019р. було встановлено, що заявник з 27.11.2015р. отримує пенсію за віком, у звязку з чим [PERSON] надання допомоги припинено з 01.02.2019р. Надміру виплачені кошти в сумі 1006,22 грн. за період з 27.11.2015р. по 31.01.2019р. підлягають поверненню. Представник позивача [PERSON] в заяві від 24.09.2019р. просила розгляд справи здійснювати у відсутність представника управління. Позов підтримала, проти заочного розгляду не заперечувала. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, будучи повідомленим належним чином в судові засіданні, призначені на 03.07.2019р. та на 24.09.2019р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин, наявні підстави для заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до позивача із заявою про призначення компенсаційної виплати непрацюючій особі, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80-річного віку (а.с. 3-4). Згідно рішення Корольовського РУПСЗН м.Житомира «Про призначення допомоги» від 28.02.2013р. [PERSON] призначено компенсацію на період з 21.02.2013 року по 26.11.2024 року (а.с.5). Актом про проведення перевірки та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлової субсидії та соціальної допомоги від 16.01.2019р. встановлено, що заявник з 27.11.2015р. не повідомив про отримання пенсії за віком (а.с.6). Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Корольовського районну Грищаку С.М. припинено виплату з 27.11.2015 року (а.с. 7). Відповідно до довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 31.01.2019р. позивачу за період з 27.11.2015р. по 31.01.2019р. компенсаційні виплати на догляд за особою, старше 80 років здійснено в сумі 1006,22 грн. (а.с. 9-10). В подальшому, Управління соціального захисту населення Корольовського району департаменту соціальної політики Житомирської міської ради направляло відповідачу повідомлення про необхідність повернення переплати компенсаційної виплати непрацюючій особі, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, у розмірі 1006,22 грн. (а.с. 11). Відповідно до п. 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29.04.2004 року (далі Порядок) непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які нездатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі-компенсація). Згідно п. 15 Порядку фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Якщо одержувачем компенсації приховано або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення компенсації та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради визначає обсяг надміру виплачених коштів та встановлює строки їх повернення. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідач не скористався своїм правом подати відзив, оспорити суму боргу та надити докази на спростування вимог позивача. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позов про стягнення надміру сплачених коштів в сумі 1006,22 грн., оскільки позивачем доведено обгрунтованість та законність заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн.

Outcome: approved