Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В квітні 2013 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» заборгованість за Кредитним договором № 2974-Д від 29.03.2005 року в сумі 39378,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що [PERSON] відповідно до п. 1.1 Кредитного договору № 2974-Д від 29.03.2005 року одержав кредит в сумі 4850,00 грн. терміном на 12 місяців по 29 березня 2006 року з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40 % річних. Відповідно до п. 1.1, 2.1, 4.1 Договору позивач взяв на себе зобов'язання видати кредит Позичальнику готівковим розрахунком з оформленням видаткового касового ордера, відповідно до форми КО-2 на протязі трьох банківських днів. Позивач взяті на себе за Договором зобов'язання виконав в повному обсязі та своєчасно. Відповідно до п. п. 1.2, 3.1 Договору відповідач зобов'язався повертати кредит та відсотки за користування кредитом в строки та на умовах передбачених Договором. Проте, на виконання зобов'язань за Договором, відповідач не зробив жодної проплати. У зв'язку з вищевказаним, відповідач прострочив виконання свого зобов'язання за договором, чим порушив вимоги договору та законодавства України. Відповідно до п. 5.1. Договору відповідач зобов'язався за несвоєчасне повернення щомісячної частини кредиту та відсотків за користування кредитом сплачувати додатково позивачу відсотки за користування неповерненою сумою у розмірі: до 5 днів прострочки повернення кредиту - 0,3 % від суми простроченого повернення кредиту за кожний день прострочки; більше 5 днів - 1 % за кожний день за весь час прострочки повернення кредиту. В зв'язку зі значним простроченням термінів сплати кредиту, згідно п.5.1. Договору утворилася заборгованість за відсотками за користування кредитом при несвоєчасному його поверненні в розмірі 9519,00 грн. Сума відсотків за весь час користування позикою складає 15520,00 грн. В зв'язку з істотним простроченням виконання зобов'язання за Договором, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 9489,00 грн. Таким чином, станом на 19.03.2013 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 39378,00 грн. В судовому засіданні представник позивача Малий В.П. підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Раніше його представник [PERSON] надавав суду письмові заперечення та заяву, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та просив застосувати до вимог позивача строки позовної давності. Також, вказав, що факт заборгованості позивачем не доведений, а наданий розрахунок не відповідає закону. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні було встановлено, що 29 березня 2005 року між Кредитною спілкою «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 2974-Д, на підставі особистої заяви останнього (а.с.4), згідно пункту 1.1. якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 4850,00 грн., строком на 12 місяців з 29.03.2005 року по 29.03.2006 року, а [PERSON] прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 40,00 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку (а.с.5). Позивач свої зобов'язання за вищевказаним Кредитним договором № 2974-Д від 29.03.2005 року виконав в повному обсязі, видавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 4850,00 грн. через касу спілки, що підтверджується видатковим касовим ордером № 346 від 29.03.2005 року, який підписаний особисто [PERSON] (а.с.6). [PERSON] в свою чергу, відповідно до п. п. 1.2, 3.1 Договору, зобов'язався повертати кредит та відсотки за користування кредитом в строки та на умовах передбачених Договором. Проте, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав та не повернув у встановлений договором термін кредитні кошти, а також не сплатив спілці проценти за користування кредитними коштами. В результаті вищевказаного, [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 39378,00 грн., яка складається з наступного: непогашена сума кредиту - 4850,00 грн.; несплачені відсотки за користування кредитними коштами - 15520,00 грн.; сума відсотків за користування кредитними коштами при несвоєчасному їх поверненні - 9519,00 грн.; сума боргу з урахування індексу інфляції - 9489,00 грн. (а.с.7-8). Разом з тим, представник відповідача просив відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для звернення до суду з такими вимогами. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з матеріалів справи та Кредитного договору № 2974-Д від 29.03.2005 року [PERSON] повинний був повернути отримані кредитні кошти до 29.03.2006 року (а.с.5). Разом з тим, до суду з даним позовом Кредитна спілка «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» звернулася лише 08 квітня 2013 року, тобто з пропуском встановленого законом строку звернення, що передбачений ст. 257 ЦК України. При цьому, пунктом 7.1. вищевказаного кредитного договору встановлено, що даний договір діє до закінчення виконання сторонами своїх обов'язків. Проте, такий пункт кредитного договору суперечить п.1.1. кредитного договору та чинному законодавству, а саме ст. ст. 257, 261 ЦК України. Згідно з ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Але судом не вбачається поважних причин пропущення позивачем позовної давності. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити Кредитній спілці «Дніпропетровська Ощадна Кредитна Спілка» в задоволенні її вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, але оскільки позивачу відмовлено в задоволенні його позову, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, задоволенню також не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed