overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з грудня 2016 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року, про що свідчить актовий запис № 648, Центрального відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2016 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сімї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб [PERSON], посилається на те, що шлюбні стосунки припинились з травня 2015 року, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2012 року, про що свідчить актовий запис № 181, Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області. Відповідно до позовної заяви сторони припинили шлюбні відносини з травня 2015 року, спільне господарство не ведуть, подальше збереження сім'ї є неможливим та марним. При даних обставинах суд вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати між ними шлюб, який зареєстрований 01 березня 2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, актовий запис № 414. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, через різні погляди на життя та ведення справ сімї. З 2015 року подружні відносини між ними припинено, сторони не проживають разом, тому подальше спільне проживання і збереження сімї і шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. За період перебування у шлюбі 27 травня 2014 року народився син [PERSON] Сторони по справі не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 01 березня 2014 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області, актовий запис № 414. (а.с.5) За період перебування у шлюбі, 27 травня 2014 року, у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 285621 від 12.06.2014 року.(а.с.6) [PERSON] перебуває на повному утриманні матері [PERSON], що підтверджується довідкою Порицької сільської ради № 124 від 31.01.2017 року.(а.с.7) Відповідно до статті 112 \~СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] та [PERSON] подали адресовану суду свою спільну заяву про розірвання шлюбу, вказуючи, що з січня 2017 року вони припинили проживати однією сімєю та вести спільне господарство, що подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам кожного з них, та що вони уклали нотаріально посвідчений договір між батьками про визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав стосовно малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]; та договір про сплату аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Заявники просили розглянути дану справу без їх участі, про що подали адресовані суду свої письмові заяви, в яких зазначили, що просять розірвати шлюб між ними. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Заявники зареєстрували шлюб 10 червня 2006 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 231. Від шлюбу заявники мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначають заявники в своїй заяві, їх сумісне життя не склалося в звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними, тому з січня 2017 року вони припинили проживати однією сімєю та вести спільне господарство, а їх донька залишилася проживати з матірю. В цій заяві заявники також вказують, що вважають збереження їх шлюбу недоцільним, та що подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам кожного з них. Крім того, заявники надали суду копію укладеного між ними 08 лютого 2017 року договору між батьками про визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 212, в якому визначили, що їх донька буде проживати з матірю, визначили порядок і спосіб участі батька, який буде проживати окремо, у забезпеченні умов життя доньки, та визначили порядок і спосіб здійснення батьком права на особисте виховання дитини. Також, заявники надали суду копію укладеного між ними 08.02.2017 року договору про сплату аліментів на дитину, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 213, в якому встановили розмір, строки та порядок сплати аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, яка встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя заявників та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

В лютому 2017 року до Баранівського районного суду звернувся керівник Новоград-Волинської місцевої прокуратури [PERSON] (далі також позивач) в інтересах держави в особі Довбиської селищної ради з позовом до [PERSON], [PERSON] (надалі також відповідачі) про стягнення шкоди завданої незаконною порубкою дерев. Позов обґрунтовувався тим, що [PERSON] та [PERSON] вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 листопада 2016 року визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України та обрано їм покарання у виді 1020 (одна тисяча двадцять) гривень штрафу кожному. Вирок суду набрав законної сили. Вище вказаним вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області встановлено, що 25.04.2016 року близько 19 год. [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] реалізуючи свій злочинний намір направлений на вчинення незаконної прорубки лісу за допомогою бензопели «Урал» без відповідного дозволу, допомагаючи один одному зрізали 25 сироростучих дерев породи дуб вартість яких відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» №665 від 23.08.2008 року становить 219082 грн. 99 коп. При направленні кримінального провадження по обвинуваченню відповідачів за ст. 246 КК України до суду позов про відшкодування шкоди не було заявлено, шкода в добровільному порядку засудженими не відшкодована.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

В лютому 2017 року до суду звернувся [PERSON], який просить встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], оскільки в документі його по батькові вказано невірно як «[PERSON]», в той час як за паспортом він [PERSON]. Теплицька районна державна адміністрація, яка видала державний акт 21 червня 2002 року, не має можливості внести виправлення в документ, оскільки з січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» державні акти на земельні ділянки не видаються. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що через розбіжність у написанні по батькові неможливо зареєструвати договір оренди земельної ділянки. Представник заінтересованої особи - Теплицької селищної ради Вінницької області - в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях підтвердила, що [PERSON] має у власності земельну ділянку, яку отримав як спадщину після смерті матері. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та показання свідка, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявникові [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого Теплицькою районною державною адміністрацією 21 червня 2002 року на ім'я [PERSON]. Відповідно інформації, наданої Теплицькою районною державною адміністрацією за №01-1-26-554 від 01 лютого 2017 року, внести виправлення у державний акт на право приватної власності на землю, який виданий на ім'я [PERSON], неможливо. Факт належності [PERSON] державного акту на земельну ділянку підтверджується також показаннями свідка [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

В лютому 2017 року до суду звернулась [PERSON], яка просить встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV- ВН №015390, оскільки в документі її по батькові вказано невірно як «Яремівна», в той час як за паспортом вона Єреміївна. Теплицька районна державна адміністрація, яка видала державний акт 21 червня 2002 року, не має можливості внести виправлення в документ, оскільки з січня 2013 року відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» державні акти на земельні ділянки не видаються. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що через розбіжність у написанні по батькові неможливо зареєструвати договір оренди земельної ділянки. Представник заінтересованої особи Теплицької селищної ради Вінницької області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника селищної ради, проти задоволення вимог Решетник.Є. не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях підтвердив, що [PERSON] має у власності земельну ділянку, яку отримала як спадщину після смерті матері [PERSON] Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та показання свідка, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявникові [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ВН №015390 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого Теплицькою районною державною адміністрацією 21 червня 2002 року на імя [PERSON]. Відповідно інформації, наданої Теплицькою районною державною адміністрацією за №01-1-26-553 від 01 лютого 2017 року, внести виправлення у державний акт на право приватної власності на землю, який виданий на імя [PERSON], неможливо. Факт належності [PERSON] державного акту на земельну ділянку підтверджується також показаннями свідка [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

В лютому 2017 року до суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту перебування у шлюбі з померлим чоловіком [PERSON] станом на 07.08.2016 року. Заявник та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали заяву і просили її задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в заяві. Пояснили, що встановлення факту необхідно для спадкування заявнику як дружині померлого [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату розгляду повідомлялася належно. Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 25.11.2005 року [PERSON] та [PERSON] одружилися, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-КЕ № 008271 (а.с. 2). Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.07.2006 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], було розірвано (а.с. 10). У тексті рішення суду вказано, що відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала про розірвання шлюбу. Рішення суду набрало законної сили 23.07.2006 року (а.с. 10). 07.08.2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-КЕ 335179 (а.с. 8). Заявник стверджувала, що проживала з [PERSON] до його смерті однією сімєю в зареєстрованому шлюбі; про розірвання шлюбу їй нічого не було відомо. На запит суду Кременчуцький міській відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, за підписом начальника відділу, надав відповідь за № 1776/12.27-04-31 від 20.07.2017 року, про відсутність відмітки про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Окрім того, в архіві відділу не виявлено актового запису про розірвання шлюбу на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області № 2-1387/06 від 12.07.2006 року. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Підстав для задоволення заяви немає, оскільки факт реєстрації шлюбу та його розірвання має підтверджуватися відповідними документами. Документи, які підтверджують реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 25.11.2005 року (актовий запис № 976) збереглися. Заявник також має рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.07.2006 року про розірвання шлюбу, яке вона не оскаржила.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

В лютому 2017 року до суду із заявою про визнання особи недієздатною звернулася [PERSON] і просила суд визнати недієздатним її сина [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи свою заяву тим, що останній є інвалідом І групи у зв`язку з наявними психічними захворюваннями, самостійно не може реалізовувати свої права та потребує постійної сторонньої допомоги. Також просила встановити опіку та призначити її опікуном. У суді [PERSON] заяву підтримала та надала пояснення, аналогічні до змісту заяви. Представники заінтересованих осіб просили суд розглянути справу у їхню відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження , серії І - СР № 041001, виданим 28.11.1998 року Сотницькою сільською радою, у графі мати записана «Кобренюк Марина Анатоліївна» (а.с. 8). Згідно довідки Черкаської обласної МСЕК №2 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії № 12ААА № 535198 від 23.12.2016 року [PERSON] визнано інвалідом І групи безтерміново (а.с.10). У зв`язку з психічним захворюванням [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра Корсунь-Шевченківської ЦРЛ Черкаської області. Син заявниці [PERSON] з дитинства страждає на психічне захворювання, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №260 від 23.06.2017 року, складеним спеціалістами Черкаської обласної психіатричної лікарні (а.с.55-56). Згідно вимог ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно вимог ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Заявниця є особою з повною цивільною дієздатністю, не має обмежень, передбачених ст.64 ЦК України, щодо призначення її опікуном, проживає разом зі своїм сином та здійснює за ним постійний догляд, позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.14-18). Сотницька сільська рада Корсунь-Шевченківського району Черкаської області у своєму поданні від 14.08.2017 року просить суд призначити заявницю [PERSON] опікуном її сина [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення поданої до суду заяви, визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення [PERSON] його опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

В лютому 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності документа. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що в його трудовій книжці було припущено помилку, в графі «Дата народження» помилково вказано «25 жовтня 1956» замість «30 жовтня 1956». При зверненні до УПФУ Приморського району м. Маріуполя стало відомо, що цей факт унеможливлює отримання пенсії. Просив суд встановити факт належності трудової книжки, заповненої 01.09.1977 року. Заявник в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вимоги підтримує та просить суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи\~УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя, в заяві, наданій на адресу суду, не заперечував проти задоволення заявлених вимог про встановлення факту належності трудової книжки. \~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: \~\~\~ \~У відповідності із\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження, що зазначені в документі, не збігаються із…, зазначеними у свідоцтві про народження або паспорті. \~\~ \~\~З наданих суду документів вбачається, що [PERSON] народився 30.10.1956 року в м. Донецьк (а. с. 2, 4, 5, 7). При заповнені трудової книжки 01.09.1977 року в ній припущено помилку, в графі «Дата народження» помилково вказано «25 жовтня 1956» замість «30 жовтня 1956» (а. с. 8-14).\~\~\~\~ Тобто, просліджується достовірна належність трудової книжки позивачу. \~\~\~ \~Таким чином позов підлягає задоволенню, адже встановлення такого факту необхідно заявникові для призначення йому пенсії. \~\~ \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

В лютому 2017 року заявниця звернулась із зазначеною заявою до суду, в якій просила визнати громадянина [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] Киргизія, померлим. Вказувала, що він є її чоловіком, за час проживання з яким в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Але в 2008 році [PERSON] залишив їх спільне помешкання в с. Оленівка, вул. Жовтнева, 7 Жовтневого району Миколаївської області і не повернувся до цього часу. Заявниця намагалась розшукати свого чоловіка, але пошуки [PERSON] не дали позитивного результату. В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала та просила її задовольнити, пояснила, що оголошення її чоловіка [PERSON] померлим необхідно їй для оформлення спадщини на його майно. Її представниця була такої ж позиції. На останнє судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, надали заяви з проханням завершити розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Заявниця з 12 лютого 1999 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За час їх спільного проживання до шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вони проживали та зареєстровані в [INFO]. Проте в 2008 році [PERSON] залишив місце свого проживання в с.Оленівка та поїхав на заробітки до м. Талас, Киргизія, і з того часу заявниця його не бачила і будь-яких відомостей від нього ні вона ні донька не отримували. Факт відсутності [PERSON] в місці останнього проживання та відсутність про нього будь-яких відомостей підтверджується зібраними письмовими доказами, в тому числі й заявами сусідів. Згідно зі ст. 46 ЦК України, громадянин може бути в судовому порядку оголошений померлим, якщо за місцем його постійного мешкання відсутні відомості про місце його перебування на протязі трьох років. Суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню відповідно до ст. 46 ЦК України, оскільки отримали своє підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи викладене,

Outcome: approved