Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

В липні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 09 жовтня 1999 року помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по вул. Леніна, № 133 в с. Тарасівці Новоселицького району. Спадщину після його смерті як спадкоємці за законом першої черги в рівних долях прийняли вона та дружина спадкодавця [PERSON], тобто по 1/4 частці домоволодіння за кожною. 01 листопада 2015 року [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина на 3/4 частки вказаного домоволодіння. Вона як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] спадщину прийняла своєчасно. Але оскільки спадкодавці не отримали при житті правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новоселицького району в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Новоселицького району № 2920 від 05 жовтня 2015 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Леніна, № 133 в с. Тарасівці Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали двоє осіб, а саме подружжя [PERSON] та [PERSON], в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1976 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в [PERSON] сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роки особам на праві спільної сумісної власності. Після смерті 09 жовтня 1999 року [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З свідоцтва про укладання шлюбу серії ЯС № 639807 від 02 червня 1951 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] був чоловіком [PERSON]. З свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 546975 від 02 вересня 1971 року вбачається, що батьками позивачки були [PERSON] та [PERSON]. Спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] в рівних долях своєчасно прийняли його дружина [PERSON] та донька [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) А.Л., які в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини вступили у володіння та управління спадковим майном, що підтверджується матеріалами справи. 01 листопада 2015 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 3/4 частки вказаного домоволодіння, а саме на її 1/2 частку у колгоспному дворі та 1/4 частку домоволодіння, яка була успадкована нею після смерті свого чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкодавець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно заповіту, який був складений 09 жовтня 2015 року та посвідчений секретарем Тарасовецької сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно позивачці [PERSON]. Позивачка як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняла своєчасно, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, у звязку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та своєчасно прийняла спадщину, відповідач позов визнав, інших спадкоємців не має, то право власності на домоволодіння слід визнати за нею. На підставі ст.ст. 328, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд

Outcome: approved