Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2010 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, позивачу належить 48/100 частин домоволодіння з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Інші 52/100 частин вказаного домоволодіння належали [PERSON] , яка [INFO] померла. Після її смерті спадщину фактично прийняла її рідна донька [PERSON] . Однак, [INFO] [PERSON] померла та не встигла оформити свої спадкові права після смерті рідної матері. Разом з [PERSON] на день її смерті був зареєстрований її рідний син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері. Між позивачем та відповідачем склався порядок користування спірним домоволодінням з господарськими будівлями, огорожами та спорудами, розташованими по [ADDRESS] . А саме: позивач користується наступним: житловий будинок літ. «Д» загальною площею 53,6 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», навіс літ. «О», сарай літ. «Т», огорожа № 10, хвіртка № 11, замощення II, замощення III, ворота № 8. Однак, оскільки співвласник 52/100 частин спірного майна [PERSON] та її спадкоємиця [PERSON] померли, а відповідач по справі [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, юридично спадщину не оформив, та на теперішній час між сторонами виник спір з приводу користування майном, позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2010 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, позивачу належить 48/100 частин домоволодіння з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що розташоване за адресою: [ADDRESS] /100 частини вказаного домоволодіння належали [PERSON] , яка [INFO] померла. Після її смерті спадщину фактично прийняла її рідна донька [PERSON] . Однак, [INFO] [PERSON] померла та не встигла оформити свої спадкові права після смерті рідної матері. Разом з [PERSON] на день її смерті був зареєстрований її рідний син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері. Між позивачем та відповідачем склався порядок користування спірним домоволодінням з господарськими будівлями, огорожами та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , а саме: позивач користується житловим будинком літ. «Д» загальною площею 53,6 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м., душем літ. «М», вбиральнею літ. «Н», навісом літ. «О», сараєм літ. «Т», огорожею № 10, хвірткою № 11, замощенням II, замощенням III, воротами № 8. Так, між сторонами фактично склався певний порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями, огорожами та спорудами та склався окремий порядок користування земельною ділянкою. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За ст. 367 ЦК України співвласники мають право поділити в натурі майно, що є спільною частковою власністю. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно п.п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). У спорах про поділ в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved