Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі з 1983 року зареєстрований відповідач, але з 2010 року він в ній не проживає. Внаслідок реєстрації відповідача в зазначеній квартирі він не може реалізувати свої права, зокрема, не може вільно розпоряджатися та користуватися своєю власністю. У звязку з чим просить усунути перешкоди в користуванні квартирою № 44 в будинку № 1 по бульвару Шахтарської слави (стара назва бульвар [PERSON]) в м. Тернівка Дніпропетровської області шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO]. Позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за його відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи надала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно витягу про державну реєстрацію прав за № 34598571 від 22 червня 2012 року [PERSON] на праві приватної власності належить 1/1 частина квартири [ADDRESS]. Відповідно до акту № 754 від 21 червня 2016 року, складеного начальником ЖРЕК-1 [PERSON] та сусідами [PERSON], [PERSON], за адресою квартира [ADDRESS], [PERSON], [INFO], зареєстрований але не мешкає з 2010 року. Згідно довідки абонентського відділу КП «ТЖКП» від 23 червня 2016 року про склад сім`ї в квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач на даний час не проживає в зазначеному приміщенні строком понад рік, тому позов про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном шляхом зняття з реєстраційного обліку, підлягає повному задоволенню. У зв»язку з тим, що питання про відшкодування судових витрат стороною позивача не ставилося та останній не наполягає на їх стягненні з відповідача, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved