Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

В листопаді 2020 року орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської області в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] звернувся до суду до із позовом до відповідача про позбавлення її батьківських відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідачка є матірю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідачка своїх батьківських обов`язків не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Ухвалою від 20.11.2020 року прийнято до розгляду справу та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Протокольною ухвалою суду від 22.02.2021 року закрито підготовче судове засідання. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , про що свідчить актовий запис №1032 у Свідоцтві про народження (повторно) серії [NUMBER] . Відомості про батька були здійснено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 04.09.2018 р. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2019 року відібрано від матері [PERSON] , [INFO], неповнолітніх[PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення матері батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] , [INFO], на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на користь органу опіки та піклування Миколаївської міської ради, починаючи з 20.09.2018 р. до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO], на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №569 від 14.09.2019 року, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області №123-р від 09.07.2019 р., призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку психодіагностування дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , в сімї недостатньо насичені емоційні відносини. діти в сімї живуть окремим від батьків життям. В сімї [PERSON] найбільше довіряє своєму братові [PERSON] . Щодо емоційної близькості брат ближчий до дівчинки чим батьки, але мама ближче дитині чим батько. Відповідно до КНП «Вознесенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 29.07.2020 р., [PERSON] декларацію з сімейним лікарем не уклала. Вона не цікавиться станом здоров`я доньки і не приймає участь у її лікуванні. Згідно довідки Дмитрівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Прибужанівської сільської ради Вознесенського району №16 від 27.07.20 р., [PERSON] , 2008 р.н., дійсно є ученицею 6 класу. Відповідно до довідки-характеристики Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 12.10.2020 р., [PERSON] разом з сімєю за адресою: [ADDRESS] , с сусідами підтримує посередні відносини. Громадський порядок та спокій не порушує. Не помічалась у вживанні алкогольних напоїв. Не підтримує відношення з підозрілими особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. [PERSON] не притягалась до адміністративної відповідальності. До кримінальної відповідальності [PERSON] не притягалась. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконують свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Проте, згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За такого, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved