Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернулася в суд до відповідача з позовом, в якому просила: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення їхньою дитиною трьохрічного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03.05.2012 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час подружжя припинило сімейні стосунки та проживають окремо. Дочка проживає та знаходиться на повному її утриманні, позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має нормальний стан здоровя, неофіційно працює, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву про зменшення позовних вимог. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у сумі 400 грн., позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання залишити без розгляду. Справу розглядати у її відсутність. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнає. Ухвалою суду від 20.01.2014 року позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання залишені без розгляду. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.05.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.6). Дочка проживає та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виданою КЖЕП №24 № 5099 від 17.10.2013 року (а.с.8). Позивач не працює, перебуває на обліку в Департаменті праці та соціального захисту населення та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-го віку (а.с.9). Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Суд, враховуючи, відповідно з ст. 182 СК України, стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі 400 грн. на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ Про судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved