Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В листопаді 2014 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] за позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилаючись на те, що відповідач по справі був її співмешканцем та на його прохання вона зареєструвала його в належному їй житловому будинку за адресою: [ADDRESS] У травні 2013 року подружні стосунки між ними було припинено, а тому відповідач пішов із дому та де мешкає на цей час невідомо. Оскільки відповідач добровільно залишив місце проживання, позивач просить усунути їй перешкоди у користуванні її житловим будинком, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташовано за адресою: [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. [PERSON] пояснила, що з травня 2013 року у неї з відповідачем припинені будь-які відносини. Він добровільно забравши свої речі залишив місце проживання. Факт реєстрації відповідача в її будинку перешкоджає їй оформити субсидію. Відповідач по справі - [PERSON] у судові засідання 02 та 16 грудня 2014 року не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 24) та поштове відправлення, яке повернулося до суду із відміткою «за відмовою адресата від одержання» (а.с. 26). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу житлового будинку (а.с. 13), витяг із державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 12). Згідно з довідкою Іванівської сільської ради від 04.11.2014 за № 989 та адресної довідки Петриківського РС в Дніпропетровській області, крім позивача, в будинку [ADDRESS] зареєстровані син позивачки [PERSON], 2003 р.н. та співмешканець [PERSON] (а.с. 17, 28). З травня 2013 року [PERSON] не проживає в даному будинку, що підтверджується, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с. 29). Частиною 4 статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє членів його сім'ї права користування займаним приміщенням. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач в передбаченому законом порядку набув право користуватися житловим будинком позивача. [PERSON] виселився з будинку, належного позивачеві, з власної волі, не висловлює бажання повернутися, проживає в іншому місці з 2013 року. Тому суд вважає, що відповідач без поважних причин не користується житловим приміщенням позивача понад більш ніж одного року, та на цій підставі, втратив право користування ним. З наведеного суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи правилами розподілу судових витрат, закріплені в ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути сплачені позивачем та підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved