Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що 01 листопада 2017 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, посвідчений розпискою від 01 листопада 2017 року. Відповідно до умов договору позики [PERSON] брав у [PERSON] позику в розмірі 115 000 грн. 00 коп. та зобов'язувався повернути до 01 червня 2018 року. Одночасно з договором позики між сторонами був укладений договір застави, відповідно до якого гарантією повернення коштів виступала земельна ділянка розміром 4,0067 га, розташована на території Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області, кадастровий номер 6321084000:02:001:0034, що належить відповідачу на праві власності. Беручи до уваги те, що в строк до 01 червня 2018 року грошові кошти не були повернуті, [PERSON] просив суд звернути стягнення на предмет застави, а саме: визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 4,0067 га, розташована на території Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області, кадастровий номер 6321084000:02:001:0034 в якості погашення [PERSON] заборгованості в розмірі 115 000 грн. 00 коп. До підготовчого судового засідання позивач не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у підготовче судове засідання також не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без його участі, позов визнає в повному обсязі та підтверджує обставини викладені в позовній заяві та заяві про зміну підстав та предмету позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. 01 листопада 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики посвідчений розпискою від 01 листопада 2017 року. Відповідно до умов договору позики [PERSON] брав у [PERSON] позику в розмірі 115 000 грн. 00 коп. та зобов'язувався повернути до 01 червня 2018 року. Одночасно з договором позики між сторонами був укладений договір застави, відповідно до якого гарантією повернення коштів виступала земельна ділянка розміром 4,0067 га, розташована на теріторії Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області, кадастровий номер 6321084000:02:001:0034, що належить відповідачу на праві власності. Вказана земельна ділянка належить відповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія Р3 № 816247, що був виданий на підставі розпорядження Борівської районної державної адміністрації Харківської області № 304 від 16 грудня 2002 року. В порушення умов договору позики відповідач не повернув позивачу грошові кошти в строк до 01 червня 2018 року, що було обумовлено договором позики, посвідчений розпискою від 01 листопада 2017 року. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з приписами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на зазначене є всі підстави для звернення стягнення на предмет застави, оскільки це прямо передбачене умовами домовленостей між сторонами, та зафіксовано в розписці від 01 листопада 2017 року. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, беручи до уваги те, що відповідач не повернув отримані в борг грошові кошти при цьому заставою та гарантією повернення коштів виступала земельна ділянка, право власності на яку належить відповідачу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved