Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

В листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк» (далі - ПАТ «КБ «Приватбанк») в особі свого представника [PERSON] звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказав, що фізична особа підприємець [PERSON] відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом з Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 10 березня 2011 року, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок № 26009060153111 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта. ПАТ «КБ «Приватбанк» зобовязання за даним Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 52000,00 грн. 27 жовтня 2014 року сторони уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за Договором банківського обслуговування б/н від 10 березня 2011 року. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за вказаною Генеральною угодою, станом на 11 жовтня 2016 року утворилася заборгованість в розмірі 46753,70 грн., яка складається з наступного: 44748,95 грн. - заборгованість за кредитом; 1212,39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 792,36 грн. штрафи згідно Угоди. В квітні 2017 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 42202,26 грн.: 39589,21 грн. - заборгованість за кредитом; 1820,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 792,36 грн. штрафи згідно Угоди. [PERSON] - представник [PERSON] позов визнав частково в розмірі 20874,00 грн. Посилався на те, що позивачем не надано доказів того, що відповідач приєднувався до будь-яких Правил з надання банківських послуг. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 20874,00 грн. та 681,58 грн. судового збору. В апеляційній скарзі [PERSON] - представник ПАТ «КБ «Приватбанк», посилаючись на підстави, передбачені статтею 309 ЦПК України, просить рішення суду першої інстанції змінити, скасувавши його в частині незадоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі. Зокрема зазначає, що відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах надання банківських послуг не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними та про відсутність договірних правовідносин між сторонами. Підпис відповідача міститься на заяві позичальника та Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості, якими засвідчено, що він повністю згодний з умовами кредитування, тарифами та отриманням кредиту саме на таких умовах. [PERSON] представник відповідача [PERSON] в письмових запереченнях просить рішення суду першої інстанції від 04 травня 2017 року залишити без змін. Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. За\~статтею 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~статті 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції. Задовольняючи частково позов та зменшуючи суму заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості не можна вважати укладеною між двома сторонами, оскільки банком не надано доказів, що відповідач був з нею ознайомлений та приєднувався до Правил з надання банківських послуг. Погодитися із таким висновком не можна з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що 10 березня 2011 року фізична особа - підприємець [PERSON] приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом з Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н, отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок 26009060153111 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта. З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем своїх зобовязань за Договором банківського обслуговування № б/н від 10 березня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач 27 жовтня 2014 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов та правил надання продукту кредитних карт. 21 грудня 2016 року підприємницьку діяльність [PERSON] припинено, про що здійснено державну реєстрацію за номером запису 24800060004012840. За положеннями\~статей 626-628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 638 ЦПК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Частина 2 даної статті передбачає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини 1\~статті 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Укладання договору між Банком і клієнтом здійснюється за договором приєднання. Підписання заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Згідно з частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тобто, в даному випадку зміст договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах, згідно з якими і обслуговується відповідач. Кредитор має право проводити за погодженням із клієнтом реструктуризацію заборгованості за кредитним договором. На момент укладення угоди про реструктуризацію за кредитним договором у позичальника виникла заборгованість, у звязку з чим, з метою поліпшення відносин із клієнтом, виведення останнього із прострочення за кредитом, банк здійснив дії щодо реструктуризації заборгованості за кредитним договором. Таким чином, банком за погодженням з позичальником через підписання Генеральної угоди було здійснено погашення прострочених зобовязань шляхом оплати їх за рахунок використання обумовленої сторонами суми коштів. Підтвердженням волі позичальника до дії реструктуризованого кредитного договору є його підпис, а також факт сплати ним обумовленого сторонами у Генеральній угоді розміру платежу, що підтверджується випискою по рахунку.\~ За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1\~статті 1054 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ( частина 1 статті 625 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з вимогами частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. У звязку з порушенням відповідачем зобовязань за вказаною Генеральною угодою, станом на 13 березня 2017 року утворилася заборгованість в розмірі 42202,26 грн., яка складається з наступного: 39589,21 грн. - заборгованість за кредитом; 1820,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 792,36 грн. штрафи згідно Угод. Доказів того, що [PERSON] в повному обсязі виконав зобовязання та сплатив кредит в указаному розмірі, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції. Враховуючи викладене, сума заборгованості за Кредитним договором в розмірі 42202,26 грн. підлягає стягненню з [PERSON]\~\~на користь ПАТ «КБ «Приватбанк». Рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1\~статті 307 ЦПК України. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За подання позовної заяви позивач сплатив суму судового збору в розмірі 1378 грн., за подання апеляційної скарги - 1515 грн. 80 коп., що документально підтверджено оригіналами платіжних доручень. Отже, сума судового збору в загальному розмірі 2 893 грн. 80 коп. підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк».

Outcome: approved