Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 4 лютого 2011 року він позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 24000 гри-вень. [PERSON] зобов'язалась повернути їх до 10 травня 2011 року. Відповідач не вико-нав грошове зобов'язання. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором позики в розмірі 24000 гривень, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2154 гривень 8 копійок та упущену вигоду в розмірі 11488 гривень 43 копійок. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що повернула позивачу грошові кошти в повному розмірі. На підтвердження цієї обставини відповідач надала письмову розписку та просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 4 лютого 2011 року [PERSON] передав відповідачу грошові кош-ти в розмірі 24000 гривень, а [PERSON] зобов'язалась повернути їх до 10 травня 2011 року. Ця обставина підтверджується копією розписки (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодав-цеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені догово-ром. Згідно з ч.2 ст.1050 цього Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму пози-ки, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України: з ураху-ванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річ-них від простроченої суми. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] повернула позивачу грошові кошти. Тому у відповідача виник обов'язок додатково спла-тити [PERSON] три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2154 гривень 8 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком (а.с.9). Встановлено, що [PERSON] відмовляється добровільно повернути позивачу борг за договором позики та сплатити йому три проценти річних від простроченої суми. Тому суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути борг за договором позики в розмірі 24000 гривень та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2154 гривень 8 копійок. В матеріалах цивільної справи міститься копія розписки (а.с.49) та копії розрахунків (а.с.50-57), з яких вбачається, що [PERSON] передала позивачу грошові кошти. Однак в цих документах відсутні відомості про те, що ці грошові кошти передавались саме у вико-нання договору позики. Їх розмір в декілька разів перевищує розмір позики. Крім того, в цих документах містяться назви торгових марок окулярів та їх вартість, які співпадають з назва-ми торгових марок та вартістю окулярів, вказаних у видаткових накладних (а.с.60-64). Ці об-ставини в сукупності свідчать про те, що копія розписки (а.с.49) та копії розрахунків (а.с.50-57) не стосуються обставин повернення позики, а мають відношення до інших відносин, які виникли між сторонами. В судовому засіданні, яке проводилось 26 лютого 2015 року, у виконання ч.4 ст.10 ЦПК України суд роз'яснював [PERSON] право подати заяву про застосування строку позов-ної давності. Однак відповідач відмовилась від вчинення цього процесуального заходу. Ці обставини підтверджуються журналом судового засідання від 26 лютого 2015 року. Тому суд не застосовував строк позовної давності при вирішенні спору. Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання на-стає такий правовий наслідок, як відшкодування збитків та моральної шкоди, якщо це перед-бачено договором або законом. Встановлено, що статтею 1050 цього Кодексу не передбаченого такого правового на-слідку неповернення позики, як відшкодування збитків. Такого наслідку не вказано і в роз-писці, якою підтверджується укладення сторонами договору позики. З огляду на ці обставини суд вважає, що підстави для стягнення з [PERSON] на ко-ристь позивача упущеної вигоди відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд при-суджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до роз-міру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 376 гривень 43 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.19). Пред'явлений ним позов задоволений на 69,48% (26154,08 : 37642,51 * 100%). Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 261 гривні 54 копійок (376,43 * 69,48% : 100%).

Outcome: partial