Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася в інтересах малолітньої [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав в якому вказувала, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Мати [PERSON] померла [INFO], дитина протягом тривалого часу мешкає з бабусею - позивачкою по справі та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. В той же час [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини, а саме: не підтримує жодних зв'язків з малолітньою, в тому числі не спілкується, не займається вихованням, не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально [PERSON] не утримує. На профілактичні бесіди компетентних органів щодо необхідності зміни відношення до доньки відповідач не реагує. Враховуючи вказані обставини, [PERSON] просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки, а також призначити її, тобто позивачку, опікуном дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] з передачею дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування, вказуючи на відсутність у неї на час розгляду справи усіх необхідних документів для призначення над онукою опіки, в іншій частині надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представники третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради - Тичинська Ж.П., органу опіки та піклування Покровської сільської ради Веселинівського району - Чебан Т.В. в судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечували, вважаючи їх обґрунтованими. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідача, оскільки матеріали містять достатньо доказів про обставини справи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], представників третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради - [PERSON], органу опіки та піклування Покровської сільської ради Веселинівського району - Чебан Т.В., думку малолітньої [PERSON], яка вважала вимоги обґрунтованими, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Мати [PERSON] померла [INFO], дитина протягом тривалого часу мешкає з бабусею - позивачкою по справі та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. [PERSON] є дієздатною та працездатною особою, проте не працює, житлом забезпечений. Разом з тим, як вбачається з пояснень осіб, що беруть участь в справі, письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 11-15, 20, 25), крім цього визнано в заяві відповідачем, останній протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини, а саме не підтримує жодних зв'язків з малолітньою, в тому числі не спілкується, не займається вихованням, не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, ухиляється від матеріального утримання [PERSON]. На профілактичні бесіди компетентних органів щодо необхідності зміни відношення до доньки відповідач не реагує. В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують поважність причин невиконання відповідачем батьківських обов'язків в минулому та докази, що свідчать про його бажання виконувати ці обов'язки в майбутньому. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні підтвердила те, що її батько дійсно протягом тривалого часу ухиляється від виконання щодо неї батьківських обов'язків та висловила думку, що позбавлення його батьківських прав буде відповідати її інтересам. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї. Аналогічно статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За встановлених в судовому засіданні обставин, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області від 09 квітня 2015 року, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини, оскільки це буде відповідати інтересам останньої. Відповідно до вимог ч.ч. 4-5 ст. 167 СК України в разі ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини, мають за їхньою заявою баба, дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Тому, оскільки на час розгляду справи позивачка не зібрала належних документів для призначення її опікуном над онукою, а тому малолітня підлягає передачі органу опіки та піклування. З врахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved