Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Відповідно до ч.6 ст.268\~ЦПК України 22.04.2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.04.2019 року. Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що\~16 серпня 1991 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, актовий запис № 589. Від шлюбу народилося троє дітей: доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Позивач вказує на те, що вони люди різних характерів та поглядів на подружнє життя та сімейні обовязки. Внаслідок цього в сімї постійні непорозуміння та сварки, з липня 2015 року відсутнє взаємопорозуміння та взаємоповага. Позивач зазначає, що їх шлюб носить лише формальний характер, примирення є неможливе. Майнових спорів між сторонами немає. З огляду на викладене, позивач просить розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16 серпня 1991 року в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, актовий запис № 589. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У звязку з виїздом за межі області просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило. Від відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій [PERSON] зазначає, що проти задоволення позову не заперечує. Просить справу розглянути без її участі. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3ст. 200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності,всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини,на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 16 серпня 1991 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] укладено шлюб, який зареєстровано в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, актовий запис № 589, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ФМ № 182123. Дошлюбне прізвище дружини Репаш, після державної реєстрації змінено на [PERSON]. Від даного шлюбу народилося троє дітей: доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист.110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції Українипередбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4ст. 56 СК Україникожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Шлюб між [PERSON] та [PERSON], виявився невдалим, сімейне життя не склалося, з 2015 року шлюбних стосунків вони не підтримують, шлюбні відносини між ними фактично припинені, даний шлюб існує тільки формально. Так,відповідно до ч.1,2 ст.160СК України, місце проживання дитини,яка недосягла десяти років,визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторонами вирішено питання про місце проживання їх спільної дитини разом з матірю. Відповідно до ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач відповідно до змісту поданої заяви визнав позов повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення. Враховуючи вищенаведені обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON]. слід розірвати. Таким чином,позовна заява [PERSON] до [PERSON]\~про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160\~Сімейного кодексу\~України та,

Outcome: approved