Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 23 квітня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за №10. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що сімейне життя не склалось, оскільки чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, не забезпечував сімю матеріально, вони мають різні погляди на життя, проживають окремо і поновлювати подружні стосунки вона не бажає. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Вважає, що сімю зберегти неможливо, так як відповідач тривалий час мав стосунки з іншою жінкою, а з 29 січня 2017 року переїхав проживати в інше місто. За таких обставин вважає неможливим поновлення подружніх стосунків, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2013 року, шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 10(а.с.4). В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради Теплицького району за №302 від 03 лютого 2017 року(а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ухвалою Теплицького районного суду від 03 березня 2017 року сторонам надавався строк для примирення один місяць з метою збереження сімї. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що сімейне життя не склалось через поведінку відповідача, відповідач проти позову не заперечує, сторони проживають окремо з 29 січня 2017 року, під час строку для примирення відносини між позивачем та відповідачем не змінились на краще, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та малолітньої дитини, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам малолітньої дитини. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 640 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved