Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Краснокутської селищної ради Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У своїй заяві позивач зазначив, що 13.10.2014 року померла його мати [PERSON], яка проживала [INFO]. За життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачу та його сестрі [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на майно, яке позивач має намір успадкувати. До складу спадщини входить квартира за вище вказаною адресою, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Маючи намір прийняти спадщину, в травні 2015 року він звернувся до Краснокутської державної нотаріальної контори, але листом державного нотаріуса, йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Прохав визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, прохав його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій прохала слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та прохав слухати справу у його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Під час судового засідання було встановлено, що 13.10.2014 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ВЛ № 466082, виданим відділом РАЦСу РС Краснокутського РУЮ Харківської області від 14.10.2014 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Краснокутської ДНК від 17.09.2012 року, яким все своє майно вона заповідала своїм дітям [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], що належить спадкодавці згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.04.2009 року. Позивач [PERSON], у відповідності до ст.1235 ЦК України, являється спадкоємцем по заповіту. Як вбачається з відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори від 16.05.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому слід враховувати, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини. Обгрунтовуючи свій позов, [PERSON] зазначив, що заяву про прийняття спадщини не подав через те, що його робота повязана з відрядженнями та він чекав на приїзд сестри, щоб відмовитися від спадщини, однак сестра з Росії не приїхала та прислала заяву про відмову від спадщини, тому він не міг своєчасно на протязі 6 місяців звернутися до нотаріальної контори та подати заяву про прийняття спадщини. Судом досліджена заява [PERSON], що дійсно вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини та відмовляється від спадщини на користь [PERSON]. Зазначені обставини свідчать про наявність в розумінні ч.3. ст.1272 ЦК України поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження існування причин, повязаних з істотними труднощами для вчинення дій із прийняття спадщини. Суд прийшов до висновку, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved