Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , просив внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, мотивуючи тим, що він є батьком дитини. В обгрунтування позову [PERSON] зазначив, що з лютого 2014 року спільно, однією сім`єю без реєстрації шлюбу, проживає з [PERSON] . Під час сумісного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 18.09.2010 року по 25.08.2015 року. У 2013 році, перебуваючи в шлюбі вони переїхали проживати в місто Миколаїв (Кульбакіно). Але, згодом припинили шлюбні відносини. Оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, то її батьком був записаний у актовому записі про народження, не позивач, а відповідач. Маючи намір встановити своє батьківство, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав просив задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Третя особа в судове засідання свого представника не направила. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . Водночас судом встановлено, що з лютого 2014 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] та дитина народилася від цих відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. (Стаття 128 СК України). Так, в судом встановлено, що батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є позивач, що підтверджується дослідженими матеріалами справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання батьківства обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про внесення змін до актового запису про народження дитини, оскільки за ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved