Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

В липні 2014р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON], треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - третя особа 1), Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - третя особа 2), в якому просила суд: визнати за нею право власності на 43/800 частин квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] Свій позов позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на ? (одну четверту) 43/100 частин квартири [ADDRESS]. В межах шестимісячного строку після смерті матері позивачка та відповідачка звернулись до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявами про прийняття спадщини. Однак, у зв'язку із тим, що оригінал правовстановлюючого документу було втрачено, Відділом приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації 11 червня 2014р. було видано дублікат Свідоцтва про право власності. 19 травня 2014р. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] листом повідомила позивачку про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частини квартири, яка належала померлій [PERSON], немає можливості через відсутність оригіналу документа, дублікат же не зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту свого права. Судом до участі у справі, в якості третьої особи було залучено Київську міську раду (далі по тексту - третя особа 3). В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити, в подальшому подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача та клопотав перед судом не стягувати з відповідачки понесені стороною позивача судові витрати. Відповідачка, в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи оповіщалась у встановленому законом порядку, при цьому, на адресу суду було подано письмову заяву про визнання позову в повному обсязі. Третя особа 1, про час та місце розгляду справи оповіщалась в установленому законом порядку, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить суд здійснювати розгляд справи у відсутність свого представника. Треті особи 2, 3, про час та місце розгляду справи оповіщались в установленому законом порядку, у судове засідання представників направлено не було, про поважність причин неявки суду не повідомлено, як і не було клопотань про розгляд справи за їх відсутності, заперечення проти позову не подавались. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на ? (одну четверту) 43/100 частин квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, що 20 березня 2013р. з заявою про прийняття спадщини звернулись позивачка та відповідачка, які є доньками [PERSON] Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було відкрито спадкову справу № 1/2013 (номер у Спадковому реєстрі - 54281487). Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження позивачки та відповідачки, свідоцтвами про укладення шлюбу позивачкою та відповідачкою, свідоцтвом про розірвання шлюбу позивачки, завіреною копією спадкової справи на майно [PERSON] № 1/2013, яка надана на запит суду Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. У відповідності з п.п.4.15, п.п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що у позивачки наявний дублікат свідоцтва про право власності на житло, відповідно до якого 43/100 частин квартири [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності покійній матері позивачки [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному, що підтверджується також наданою на запит суду фотокопією з копії свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1993р. Проте, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а дублікат свідоцтва про право власності на квартиру не зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Судом встановлено, що у позивачки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, при цьому, дублікат, виданий згідно з розпорядженням відділу (органу) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 11 червня 2013р. №1366, не зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим приватний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що ? (одна четверта) 43/100 частин квартири відноситься до спадкової маси після смерті [PERSON] Беручи до уваги, що згідно матеріалів спадкової справи №1/2013, відкритої після смерті [PERSON], до кола спадкоємців відносяться лише позивачка та відповідачка, при цьому, враховуючи факт визнання позову відповідачкою, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Оскільки позивачка клопотала перед судом не стягувати судові витрати з відповідачки, то суд в порядку ст. 88 ЦПК України не здійснює розподілу судових витрат.

Outcome: approved