Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Вказувала, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті батька, її мати [PERSON] фактично прийняла спадок, який складався з частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.03.1978 р. та договору дарування від 24.05.1978 р. за № 2579, оскільки мешкала з померлим за однією адресою. [INFO] померла її мати [PERSON]. Позивачка з 2007 року проживала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та фактично прийняла спадок після смерті матері. Відповідачі у справі є рідними дітьми померлих [PERSON] та [PERSON], однак вони фактично спадок не прийняли, оскільки разом не проживали із спадкодавцем, у тому числі на момент її смерті. Просила встановити факт проживання однієї сім'єю з [PERSON] з 01 січня 2007 року по день смерті. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, припинення або зміна цивільних прав, якщо законом не передбачено іншого шляху їх встановлення. Оскільки між сторонами виник спір про право на спадщину, факт проживання однією сім'єю має встановлюватися судом в порядку позовного провадження. За нормами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Позивачка [PERSON] та відповідачки [PERSON] і [PERSON] є рідними дітьми померлих [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8, 9, 11, 13, 14, 17). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 16). Після їх смерті відкрилась спадщина, що складається з будинку [ADDRESS] (а.с. 18, 19, 20). За довідкою КСН «Мирний» № 697 від 24.05.2017 року позивач з 2007 року мешкав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно із актом від 24.05.2017 року позивачка [PERSON] проживала разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2007 року (а.с. 22). Допитані в якості свідків, сусіди позивача [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт її проживання з померлою [PERSON] з січня 2007 року. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Встановлення факту проживання однією сім'єю позивача і спадкодавця має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, у відповідності до ст. 1264 ЦК України. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, позивач документально не може підтвердити факт проживання однією сім'єю з спадкодавцем. Враховуючи, що юридичний факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем доведений, позов про встановлення факту спільного проживання підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved