Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що 08.07.2021 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Антонюк О.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, відкриту після смерті батька позивачки [PERSON] , 1959 року народження, який помер [INFO] , оскільки позивачкою пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Однак, вона вважає, що вказаний строк пропустила з поважних причин, оскільки з 2007 року вона не проживає за адресою зареєстрованого місця проживання, що в смт.Печеніжин Коломийського району, а з того часу проживає в [ADDRESS] . В зв`язку з цим позивачці не було відомо про смерть її батька і про цей факт вона дізналася лише у червні 2021 року від [PERSON] , яка перебувала з батьком позивачки у фактичних шлюбних відносинах. Крім того, поважними причинами пропуску зазначеного строку позивачка вважає запровадження заборон та обмежень руху регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень різними видами транспорту, зумовлених запобіганню поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2». Тому позивач просить визначити 1 місяць додаткового строку для подання заяви про прийняття вказаної спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених підстав та просить врахувати, що позивач пропустила лише на 4 дні встановлений законом строк, звернувшись до вказаного нотаріуса 24.06.2021 року, нижче наведені покази свідків, які підтвердили поважність причин пропуску позивачем встановленого строку, та просить ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 03.09.2021 року до суду надійшло клопотання Печеніжинської селищної ради Коломийського району, підписане селищним головою, про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника відповідача (а.с.26). Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача та її (третьої особи) представник висловили позицію про відсутність підстав вважати, що встановлений законом строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин і таку позицію ними викладено у письмових поясненнях щодо позову, поданих суду 29.10.2021 року (а.с.75-83). В останніх зазначено, що третя особа [PERSON] є рідним братом померлого [PERSON] та 20.08.1999 року змінив своє прізвище з « [PERSON] » та « [PERSON] ». Тому рішення в даній справі впливає на його права та обов`язки, оскільки він є спадкоємцем другої черги. Щодо суті спору, то третя особа та її представник вважають, що наведені позивачем доводи щодо її необізнаності про смерть її батька як наслідок відсутності спілкування позивачкою з її батьком не вважаються об`єктивними та непереборними обставинами, які їй перешкоджали вчасно прийняти спадщину, про що вказано у відповідних рішеннях Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.12.2018 року, 11.11.2020 року, 12.04.2021 року та інших. Не є поважною причиною і твердження позивача про відсутність транспортного сполучення в період запровадження карантинних заходів, оскільки систематичні встановлення «жовтого» рівня епідеміологічної небезпеки дозволяли пасажирські транспортні перевезення в міжобласному сполученні в період з 21.12.2020 року по 20.06.2021 року, тобто протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини. Крім того, позивачка могла скористатися послугами поштового зв`язку та вчасно надіслати заяву про прийняття спадщини відповідному нотаріусу. Слід також врахувати, що в зазначений період робота органів нотаріату не була обмежена. При вирішенні спору слід також взяти до уваги, що місце проживання позивача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що свідчить про офіційну адресу її місця проживання в одній об`єднаній територіальній громаді зі спадкодавцем та можливість вчасно прийняти спадщину. З наведених підстав третя особа та її представник вважають, що в задоволені позову слід відмовити. Суд , заслухавши зазначених учасників, свідків, вивчивши та оцінивши надані докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до правил, передбачених ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з положеннями ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с.Рунгури Коломийського району Івано-Франківської області помер [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2020 року, актовий запис №1186 (а.с.58). Згідно з довідкою №1096, виданою 30.12.2020 року Рунгурським старостинським округом Печеніжинської селищної ради, за адресою постійного проживання померлого [INFO] [PERSON] ( [ADDRESS] ) на час його смерті не було зареєстроване місце проживання інших осіб. Заповіт від його імені у виконкомі цієї ради не посвідчувався (а.с.59). Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, виданого повторно 13.05.2005 року, [PERSON] 20.08.1999 року змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с.69). Судом встановлено, що 12.05.2021 року [PERSON] звернувся до вказаної нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата [PERSON] (а.с.65). На підставі даних свідоцтв про народження та про шлюб позивачка є дочкою померлого [PERSON] , яка в зв`язку з укладенням 23.11.2019 року другого шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7-10). Судом також встановлено, що 24.06.2021 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Антонюк О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , зазначивши, що про його смерть позивачці стало відомо 23.06.2021 року (а.с.70). 08.07.2021 року цим нотаріусом позивачці шляхом письмового роз`яснення рекомендовано звернутися до Коломийського міськрайонного суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття вказаної спадщини (а.с.73). Відповідно до положень ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч.3 цієї статі за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано судам роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 11.11.2020 року у справі №750/262/20 зазначив, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі N 381/4482/16-ц (провадження N 61-12844св18). На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позивачем не доведено перед судом існування обставин, які би перешкоджали їй дізнатися про смерть її батька до 23.06.2021 року за умови існування відповідного наміру позивачки щодо отримання такої інформації. Суд враховує наведені представником третьої особи доводи щодо можливості позивачки скористатися послугами громадського транспорту, адже в період для прийняття спадщини (21.12.2020 р.-20.06.2021 р.) не існувало постійної заборони щодо регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень жодним видом транспорту між Львівською та Івано-Франківською областями, а також можливість позивачки скористатися послугами поштового зв`язку з метою подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, така наведена нею обставина як відсутність відповідних транспортних сполучень внаслідок запровадження карантинних заходів, спростовуються також поведінкою самої ж позивачки, адже вона, дізнавшись про смерть її батька [INFO] , вже наступного дня, негайно звернулася до зазначеної нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, незважаючи на існування карантинних обмежень, які у певних формах продовжують існувати і на час ухвалення даного рішення. Отже, суд дійшов висновку, що позивач мала можливість дізнатися про смерть свого батька до 23.06.2021 року та звернутися з відповідною заявою до нотаріуса до 24.06.2021 року. Покази свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , допитаних в судових засіданнях за клопотанням представника позивача, жодним чином не підтверджують доводи позивача, оскільки із змісту цих показів суд дійшов висновку, що позивач тривалий час не відвідувала свого батька та не спілкувалася з ним, хоча могла це робити, проживаючи у Львівській області, внаслідок чого позивачці не було відомо про його смерть до 23.06.2021 року, і про цей факт вона дізналася лише в зв`язку з претензіями [PERSON] на спірне спадкове майно. З наведених підстав суд не приймає визнання позову представником відповідача, оскільки таке визнання суперечить закону та порушує права та інтереси [PERSON] . Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог. На підставі наведеного, ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed