Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в якому вказувала, що з 25 червня 2002 року до 17 січня 2014 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. Враховуючи те, що відповідач матеріально доньку не утримує, проте зобов'язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої, а тому позивачка просила суд стягувати зі [PERSON] на свою користь на утримання дитини кошти (аліменти) в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2014 року і до її повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Додатково пояснила, що вона не працює, ні вона, ні дитина жодних доходів не отримують. В той же час малолітня [PERSON] має задовільний стан здоров'я. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем постійної матеріальної допомоги на утримання дитини. В той же час згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, тощо (ч. 1 ст.182 СК України). За таких обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, відсутність в матеріалах справи будь-яких відомостей щодо особи відповідача, що б вказували на неможливість виконання ним свого обов'язку щодо утримання дитини або були підставами для зменшення звичайного розміру аліментів, суд дійшов висновку, що останній може сплачувати аліменти на утримання дитини у звичайному розмірі, що склався в судовій практиці при таких обставинах, а саме 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial