Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

В листопаді 2015 року представник ПАТ «ВЕРНУМ БАНК» звернувся в суд до [PERSON] та [PERSON] із зазначеним позовом. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 04 листопада 2016 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва було визначено підсудність зазначеного позову Солом'янському районному суду м. Києва. В позові посилається на те, що 19 вересня 2013 року між Позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №КФ-102, відповідно до умов якого Відповідач отримала у Позивача кредит в сумі 250 000 гривень для придбання автомобіля, строком до 19 вересня 2018 року зі сплатою 13,80 % річних. Відповідно до умов укладеного договору банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти за користування ним. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, між Позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №КФ-102/П від 19 вересня 2013 року. Відповідно до умов договору поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, а відтак відповідальність відповідачів є солідарною. Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Договором надав Відповідачу грошові кошти, що підтвердив документально. В порушення умов Кредитного договору [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання систематично не виконує, у зв'язку з чим з урахуванням збільшення позовних вимог станом на 16 травня 2016 року має заборгованість по кредитному договору у розмірі 237 686,08 гривень і яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом - 199 907,09 грн.; - заборгованість за процентами - 37 778,99 грн. Представник ПАТ «ВЕРНУМ БАНК» в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи судом повідомлялись. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що ПАТ «ВЕРНУМ БАНК» та [PERSON] 19 вересня 2013 року уклали кредитний договір №КФ-102, відповідно до умов якого останній було надано кредит на придбання автомобіля у розмірі 250 000 гривень зі сплатою 13,80 % річних та комісій, за умов повернення, строковості, відповідно до Графіку погашення кредиту, який міститься в Додатку 1 до договору та є його невід'ємною частиною, з кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом не пізніше 19 вересня 2018 року (а.с. 6-16). Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунок [NUMBER], відкритий в ПАТ «ВЕРНУМ БАНК». Згідно з п. 2.1. Кредитного договору надання кредиту на цілі, зазначені в п. 1.2. вказаного договору, проводиться після укладання договору вказаного п .1.3. та п.п. 3.3.3 договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку [NUMBER] в ПАТ «ВЕРНУМ БАНК» на поточний рахунок [PERSON] [NUMBER] в ПАТ «ВЕРНУМ БАНК», з подальшим перерахування, на підставі письмової заяви [PERSON], коштів на поточний рахунок продавця транспортного засобу відповідно до умов договору купівлі-продажу транспортного засобу №10 від 12.07.2013 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Авто-Імідж». Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому Договором надав Відповідачу грошові кошти, що підтверджується випискою з рахунку [PERSON] (а.с. 56-73). Крім цього, 19 вересня 2013 року з метою забезпечення своєчасного і повного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ «ВЕРНУМ БАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки №КФ-102/П (а.с. 24-25). Згідно з умовами п. 1.1. Договору поруки, Поручитель зобов'язується перед Кредитором солідарно відповідати за виконання Позичальником у повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором №КВ-102 від 19 вересня 2013 року. Всупереч умовам Кредитного договору [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 16 травня 2016 року має заборгованість по кредитному договору у розмірі 237686,08 гривень. Пунктом 3.2.5 Кредитного договору визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником своїх обов'язків за договором, погіршення його фінансового стану, плато - та кредитоспроможності позичальника, які визначаються за методикою Кредитора, на свій вибір вимагати від позичальника дострокового виконання ним своїх зобов'язань за цим договором протягом 30 календарних днів від дня отримання Позичальником письмової вимоги про повернення кредиту, сплати процентів, комісій, також можливої неустойки (пені, штрафу). Пунктом 3.1.1. Договору поруки передбачено, що [PERSON] зововязаний протягом одного робочого дня від дати отримання вимоги Кредитора про невиконання [PERSON] забезпеченого порукою зобов'язання за угодою, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування відповідної суми на вказаний Кредитором рахунок. З метою досудового врегулювання спору Позивач 22.10.2015 року звертався до Відповідачів із письмовими вимогами №1758, №1759, №1760, в якій просив погасити існуючу заборгованості за кредитним договором №КФ-102 від 19 вересня 2013 року (а.с. 35-37). З огляду на наведене суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір, договір поруки сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості за процентами, обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки [PERSON] порушила графік погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Розрахунок загальної суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. З урахуванням задоволення позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідачів в рівних частках також підлягає судовий збір, який становить 3 565,29 гривень.

Outcome: approved