Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 23 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 981. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що сторони по справі мають різні погляди на життя та й взагалі на все, що їх оточує, вони не розуміють один одного та не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, що також негативно впливає на їхніх спільних дітей. З квітня 2018 року відповідачка з дітьми переїхала жити до мами, після чого ще на протязі кількох тижнів вони спілкувалися, намагалися помиритися, але це ні до чого хорошого не призвело. Основною причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння, почуття довіри та взаємоповаги. Їхня сім`я існує лише на папері та збереження її неможливе. Просить шлюб розірвати. Представником позивача - адвокатом Іваницькою Н.О., було подано заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просить провести розгляд справи без її участі, позов визнає повністю. Просить дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 23 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 981, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , їхніми батьками зазначені сторони по справі (а.с. 5,6). Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене\~ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка просить залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що спору щодо місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати їх з відповідачкою. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved