Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Мир». Вона, як дочка, є спадкоємицею першої черги по закону, інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки про наявність спадкового майна їй стало відомо лише в 2017 році. Представник позивачки - адвокат [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача - Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в смт Гвардійське Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, про що зроблено відповідний актовий запис за № 249, згідно даних свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Гвардійською селищною радою Сімферопольського району Автономної Республіки Крим 22 жовтня 2007 року. Позивачка [PERSON], [INFO], являється дочкою померлої [PERSON], в зв'язку з одруженням змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується даними її свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Стецьківською сільською радою Грицівського району Хмельницької області 28 січня 1961 року, та свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого П'ятигірською сільською радою Тетіївського району Київської області 29 січня 1983 року. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавути Ю.А. від 24 січня 2018 року № 22/01-16 спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не відкривалася, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50664365 від 24 січня 2007 року. Листом - відмовою приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавути Ю.А. від 27 листопада 2017 року № 141/01-16 позивачці рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом щодо майна після смерті [PERSON], яка померла [INFO], або для встановлення факту прийняття спадщини та визначення кола спадкоємців після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка юридично не була обізнана з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, вказує, що не знала про наявність спадкового майна, враховуючи те, що позов визнається відповідачем ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved