Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказали на те, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. В свою чергу, [PERSON] , дружина спадкодавця, відмовилась від прийняття спадщини. Незважаючи на це, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок. Тому [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності по Ѕ частині на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Представник позивачів [PERSON] надав заяву, якою підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити, а розгляд справи просив здійснити за його відсутності. Представник Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з`явився. Натомість направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім`я, серії [NUMBER] (а.с.10). За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його діти: дочка [PERSON] та син [PERSON] Вказана обставина підтверджується копіями свідоцтва про народження, виданих на їхнє ім`я (а.с.92 зворот, 94) та копією свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] » (а.с.93 зворот). У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи №166/2018, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.90 зворот, 91). Таким чином, вони прийняли спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] , дружина спадкодавця, відмовилась від прийняття спадщини. Про що подала нотаріусу відповідну заяву (а.с.91 зворот). Як вбачається з довідки №2-16/01/1306 від 27 листопада 2018 року, виданої Великоолександрівською сільською радою Бориспільського району, будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] Рік побудови житлового будинку - 1918 року (а.с.16). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов`язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця - [PERSON] виникло право власності на вказаний будинок. У відповідності до положення ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №416/02-31 від 16 березня 2019 року вбачається, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] . Оскільки, позивачами не надано оригіналу правовстановлюючого документа на зазначений житловий будинок (а.с.11). Враховуючи те, що позивачі у встановленому законом порядку прийнялаи спадщину після смерті [PERSON] , проте оформити своє право на спадщину не можуть у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за позивачами в порядку спадкування за законом право власності по Ѕ частці на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується в [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved