Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

В квітні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з 2008 року по 2012 рік перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Зі слів позивача, на даний час їхня неповнолітня донька мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її утриманні не бере. Позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову до досягнення дитиною повноліття. У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З 2008 року по 2012 рік позивач [PERSON] перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №33. На даний час сторони проживають окремо. Зі слів позивача, на даний час їхня малолітня донька мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її утриманні не бере, відповідач проживає окремо. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: approved