Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Мар»янчик [PERSON](надалі - відповідач) із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільного сина [PERSON]»янчик [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення сином навчання, а саме 30.06.2019 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.10.1996 року між сторонами було укладено шлюб, який у липні 2012 року було розірвано. Від вказаного шлюбу народився спільний син Мар»янчик [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачем. На даний час Мар»янчик Д.В. навчається у Державному економіко-технологічному університеті транспорту, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених у ньому. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Третя особа - Мар»янчик [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 05.10.1996 року до 20.07.2012 року. Від зареєстрованого з відповідачем шлюбу у сторін народився син Мар»янчик [PERSON], [INFO], (Свідоцтво про народження I-БК № 489163), який після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Так, згідно Довідки №142 від 10.03.2016 року, виданої Мар»янчику [PERSON], він є студентом 1 курсу денної форми навчання Державного економіко-технологічного університету транспорту. За ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, довідкою №142 від 10.03.2016 року, підтверджується факт навчання повнолітнього сина позивача на денному відділенні Державного економіко-технологічного університету транспорту у зв'язку з чим [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а тому у останньої відповідно до вимог Сімейного кодексу України є право вимоги стягнення аліментів з відповідача. За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На думку суду, відповідач зобовязаний надавати допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, оскільки дитина потребує матеріальної допомоги і відповідач має можливість надавати таку допомогу і не заперечує проти надання такої допомоги. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп..

Outcome: approved