Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом, уточнивши вимоги в листопаді 2016 року, просив стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь суму боргу з урахуванням інфляції в розмірі 24529, 77 грн. та 3% річних за прострочку виконання грошового зобов'язання в сумі 1370,88 грн., а всього 25900,65 грн. Крім того, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу з урахуванням інфляції у розмірі - 20755, 96 грн. та 3% річних за прострочку виконання грошового зобов'язання в сумі 1159,97 грн., а всього 21915,93 грн. Також позивач просив стягнути з відповідачів судові витрати. На підтвердження заявлених вимог позивач вказав, що відповідачка [PERSON] є його донькою та перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] В 2010 році відповідачі вирішили купити собі квартиру [ADDRESS] в кредит, для першого внеску та оплати нотаріальних послуг їм потрібні були кошти. 17 серпня 2010 року позивач та його дружина [PERSON] надали відповідачам у борг 30000 грн., які зобов'язалися повернути до 2013 року, про що написали розписку, в якій обидва розписались. [INFO] дружина позивача померла, він є її єдиним спадкоємцем , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 6 березня 2013 року. Стосунки у відповідачів не склались і вони віддавали свій борг окремо. Так, 19 серпня 2012 року відповідач [PERSON] повернув 2000 грн., а дочка [PERSON] в цей же день повернула 4000 грн. На теперішній час залишились не повернуті 24000 грн., отже борг відповідачі повинні повернути спільно, а саме відповідач [PERSON] з урахуванням сплаченої нею суми боргу повинна повернути 11000 грн., а відповідач [PERSON] - 13000 грн. З урахуванням індексу інфляції борг відповідача [PERSON] за період з 1 січня 2013 року по 30 червня 2016 року складає - 20755,96 грн. та 3% річних складають 1159,97 грн., а разом 21915,93 грн. Борг відповідача [PERSON] за вказаний період з урахуванням індексу інфляції становить 24529,77 грн. та 3% річних складають 1370,88 грн., а разом 25900,65 грн. Трирічний строк давності звернення до суду із позовом позивачем пропущено з поважних причин, тому він просив поновити строк позовної давності. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, заперечень не надала. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили застосувати позовну давність до вимог позивача та відмовити в позові в повному обсязі, про що надали відповідну письмову заяву. Крім цього відповідач пояснив, що про розписку , за якою були взяті у борг у позивача кошти, йому нічого не відомо, підпис , який міститься на цьому документі, йому не належить. З приводу придбання квартири [ADDRESS] пояснив, що остання була куплена за його особисті гроші та його батьків. Свідок [PERSON], допитана за клопотанням позивача, суду пояснила, що з подружжям відповідачів знайома тривалий час. Вказала, що саме у 2010 році вони спільно звертались до неї та її чоловіка з проханням позичити кошти на придбання власного житла - квартири. У 2012 році подружжя [PERSON] посварились , з метою їхнього примирення вони запросили [PERSON] та [PERSON] у гості на святкування дня народження, під час якого останні повідомили , що на придбання квартири позичили грошей у батька [PERSON], проте [PERSON] не віддає позичені гроші, з- приводу цього у них сімейні сварки. Після цього інциденту частину грошей батькові [PERSON] була подружжям [PERSON] повернута. Вислухавши в судовому засіданні учасників процесу, свідка, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 10.10.2009 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.16). У шлюбі у відповідачів народився син [PERSON], [INFO] (а.с.17). Як вбачається зі змісту розписки, оригінал якої надано позивачем до суду, 17 серпня 2010 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали 30000 грн. в борг для придбання квартири від позивача [PERSON] та його дружини [PERSON] Кошти зобов'язались повернути до 2013 року. Також у розписці містяться записи про часткове повернення боргу відповідачем [PERSON] 19 серпня 2013 року у сумі 2000 грн. та відповідачкою [PERSON] в той же день у сумі 4000 грн. (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] дружина позивача - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13). Згідно Свідоцтва про право на спадщину від 06.03.2013 року позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем та прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] (а.с.14). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі матеріалів справи встановлено, що сторони уклали договір позики в письмовій формі відповідно до ст. 1047 ЦК України. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що 17 серпня 2010 року відповідачі дійсно отримали від позивача та його дружини у борг 30000 грн., які зобов'язались повернути до 2013 року. Оскільки дружина позивача померла до настання строку виконання зобов'язання за договором позики, позивач [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом на підставі ст.ст. 1216,1218 ЦК України має право вимоги до відповідачів щодо несплаченої суми боргу. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочених суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, позивач має право на повернення суми боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від прострочених суми, оскільки інший розмір не встановлений договором між сторонами або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За правилами ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до вимог ч. 5 зазначеної вище статті, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту. Обумовлений сторонами кінцевий строк повернення боргу - до 2013 року, при цьому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення боргу за розпискою в липні 2016 року, а отже з пропуском трирічного строку позовної давності. Позивачем також заявлено вимогу про визнання поважною причину пропуску строку позовної давності для звернення до суду. Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, про що подано суду відповідну заяву (а.с.51). На підтвердження поважності причин пропуску строку позовної давності позивачем надано докази та зазначено, що він переживав трагічні моменти в житті - [INFO] помер його батько [PERSON] (а.с.29), потім [INFO] померла дружина [PERSON] (а.с.13), а [INFO] народився онук [PERSON] (а.с.17). Як вбачається з медичного висновку від 06 лютого 2014 року дитина народжена з вродженою вадою розвитку - атрезією анусу( а.с.18). Як вбачається з наданих до суду виписок з медичних карт амбулаторного хворого [PERSON], дитина неодноразово перебувала на тривалому стаціонарному лікуванні у КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» та йому проведено декілька операцій, зокрема з 08 листопада 2013 року до 03 грудня 2013, з 28 березня 2014 року до 03 квітня 2014 року, з 28 травня 2014 року до 18 вересня 2014 року, з 19 січня 2015 року до 03 лютого 2015 року, з 12 травня 2015 року до 23 травня 2015 року, з 14 вересня 2015 року до 26 вересня 2015 року, з 10 лютого 2016 року до 19 лютого 2016 року (а.с.19-25) . З наданої позивачем довідки № 3693/16 від 24.06.2016 року вбачається, що малолітній онук [PERSON] зареєстрований за адресою позивача - [ADDRESS] (а.с.27). Згідно Акту від 24.06.2016 року, складеному мешканцями буд.[ADDRESS] цього будинку проживає [PERSON] разом з малолітнім [PERSON] (а.с.28). Крім того, [INFO] померла рідна сестра позивача [PERSON] (а.с.31). Таким чином, вивчивши надані документи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що строк позовної давності пропущено позивачем з поважних причин, а отже на підставі ч.5 ст.267 ЦК України суд визнає поважними причини пропущення позовної давності та констатує, що порушене право позивача підлягає захисту, а заява відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд погоджується з ними і вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача [PERSON] 25900, 65 грн., а з відповідачки [PERSON] 21915,93 грн. виходячи з наступного розрахунку. Загальна сума отриманих відповідачами коштів становить 30000 грн., які отримані ними спільно, а отже в рівних частинах (30000:2=15000 грн.), з яких [PERSON] повернула 4000 грн. і має повернути ще 11000 грн. (15000грн.-4000 грн.), а відповідач [PERSON] повернув 2000 грн. боргу, отже має сплатити позивачу ще 13000 грн. (15000грн.-2000грн.) . Індекси інфляції склали за період: - з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року - 100,5% - з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року - 124,9% - з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року - 143,3% - з 1 січня 2016 року по 30 червня 2016 року - 104,9% Таким чином, з урахуванням індексу інфляції відповідач [PERSON] повинна повернути позивачу 20755, 96 грн. (11000 грн. х 100,5% х 124,9% х 143,3% х 104,9%). Також відповідачка має сплатити позивачу 3% річних з простроченої суми, що складає 1159,97 грн. (11000 грн. : 365дн. : 100 х 1283дн.), а всього підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] 21915,93 грн. (20755,96 грн.+1159,97 грн.). Відповідач [PERSON] з урахуванням індексу інфляції має повернути позивачу 24529,77 грн. (13000 грн. х 100,5% х 124,9% х 143,3% х 104,9%), а також 3% річних з простроченої суми - 1370,88 грн. (13000грн. : 365дн. : 100 х 3 х 1283дн.), а всього підлягає стягненню з відповідача [PERSON] 25900,65 грн. (24529,77 грн.+ 1370,88 грн.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved