Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

В липні 2014 році до суду надійшла позовна заява, в якій згідно з уточненням позовних вимог, прохала розділити майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя між нею та [PERSON]. а саме домоволодіння за адресою: м. Полтава, вул. Шилівська, 15 (п'ятнадцять), що придбане на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2001 року, а також визнати за нею право власності на ? частину будинку з загальною житловою площею 55,3 кв.м. зазначеного на плані літ. «А-1», з господарськими будівлями сарай «Б», погріб «б1», сарай «Д», вбиральня «В», навіс «г», вбиральня «Е», сарай «С», «б», колодязь №1 за адресою: м. Полтава, вул.. Шилівська, 15 та визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки, що складає 385 кв.м. від приватизованої земельної ділянки загальною площею 1540 кв.м., переданої для будівництва та обслуговування жилого будинку 1000 кв.м., для ведення особистого підсобного господарства 540 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Шилівська, 15. На підтвердження своїх вимог вказувала, що 07.03.2001 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували в Полтавському міському відділі РАЦС ПМУЮ, актовий запис №209. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26.01.2009 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] та [PERSON]. Діти проживають разом з нею в будинку її батька. Їх виховання та матеріальне забезпечення лежить на ній. За час перебування у шлюбі ними за спільні кошти був придбаний старенький будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою за адресою вул.. Шилівська, 15. З часом на земельній ділянці за спільні кошти був побудований будинок, в якому на сьогоднішній день зроблені майже всі внутрішні роботи, необхідні для проживання. В свою чергу старенький будинок на сьогоднішній день зруйнований. [PERSON] категорично відмовляється поділити зазначене майно за взаємною згодою, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. До суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позов підтримували в повному обсязі та прохали задовольнити відповідно до поданої заяви про уточнення позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомляв та жодних заяв на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України, суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, 07 січня 2001 року зареєстрований в Полтавському міському відділі РАЦС ПМУЮ між [PERSON] та [PERSON], а/з №209. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 січня 2009 року шлюб зареєстрований 07 березня 2001 року в Полтавському міському відділі РАЦС ПМУЮ між [PERSON] та [PERSON], а/з №209 було розірвано (а.с.5). Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 28 серпня 2001 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив ? (одну другу) частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель та ? (одну другу) частину приватизованої земельної ділянки, що складає 770 кв.м., що знаходяться в м. Полтаві по вул.. Шилівській №15, розташованого на приватизованій земельній ділянці, загальною площею 1540 кв.м, переданої: для будівництва та обслуговування житлового будинку 1000 кв.м., для ведення особистого підсобного господарства 540 кв.м. на зазначеній земельній ділянці розташовані: жилий будинок, глиноплетений, обкладений цеглою, жилою площею 25,30 кв.м, зазначений на плані літ. «А-1», сарай «Б», погріб «б1», сарай «Д», вбиральня «В», навіс «г», вбиральня «Е», сараї «С», «б», колодязь №1. За відомостями адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Полтавські області [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 30.05.2013 року (а.с. 20). Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 СК України встановлено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до листа Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 11.02.2015 року №909, з 1986 року в БТІ «Інвентаризатор» заведена інвентаризаційна справа на домоволодіння розташоване за адресою: м. Полтава, вул.. Шилівська, 15. З матеріалів, якої вбачається, що звернень, щодо нерухомого майна за адресою: м. Полтава, вул.. Шилівська, 15 власників до ПБТІ «Інвентаризатор» з 2004 року не було, тобто, ні звернень, ні заяв, ні замовлень на виконання певного виду послуг до ПБТІ «Інвентаризатор» не надходило. З матеріалів інвентаризаційної справи на нерухоме майно по вул.. Шилівська, 15 в м. Полтава заведеної в ПБТІ «Інвентаризатор» з 1986 року вбачається, що технічна інвентаризація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Шилівська, 15 в м. Полтава була проведена ПБТІ «Інвентаризатор» станом на 2004 рік. Відомості, щодо фактичного існування нерухомого майна на день прийняття рішення судом в БТІ «Інвентаризатор» відсутні, також по причині відсутності технічної інвентаризації нерухомого майна відсутні відомості, про наявність самочинного будівництва, в той час, як можливість поділу чи виділу частки з нерухомого майна при наявності самочинного будівництва чинним законодавством України не передбачено. Згідно п. 23. Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Відповідно до ч.2 ст. 72 СК України, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки на момент розгляду справи неможливо визначити, яке саме майно необхідно віднести до спільної сумісної власності подружжя.

Outcome: dismissed