Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

В квітні 2018 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та редакції районної газети «Петриківські вісті» про визнання недостовірною інформації в якому просить визнати недостовірною та такою, що принижує його гідність та ділову репутацію, поширену відповідачами [INFO] публікацію в газеті «[INFO]» (автор - [PERSON]) випуск [NUMBER] «[INFO]?» та зобов'язати відповідачів у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати вказану публікацію. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] в випуску [NUMBER] газети «[INFO]» опубліковано статтю під назвою «[INFO]?», автор - [PERSON]. В якій зазначено наступне: «що на нашому Центральному кладовищі, що у [PERSON], беруться чималі хабарі за «мертві душі». Мова йде про так званого «зав кладовищем» [PERSON], який палець об палець не вдаривши, щоб був порядок серед могилок, дуже любить брати гроші за так званий фонд кладовища, але не зрозуміло, що зроблено за ці кошти». Також, у статті містяться відповідні заклики: «Не вірте жодному його голослівному, безсовісному лозунгу! Не давайте жодної копійки за місце поховання людині, яку ніхто не обирав завкладовищем і який чужі заслуги приписує собі.» Дані вислови є недостовірними та такими, що принижують його честь, гідність та ділову репутацію. Зазначена стаття автора містить інформацію про отримання ним чималих хабарів за «мертві душі», а також коштів на фонд кладовища та закликає висловлювати недовіру до нього боку співгромадян. Тираж газети «[INFO]» [NUMBER] складає 1100 екземплярів і розповсюджуються по всій території Петриківського району. Позивач посилається на те, що він користується широким авторитетом у земляків, являючись головою Петриківської районної громадської організації ветеранів, почесним ветераном України. Таким чином, висловлювання автора про отримання ним чималих хабарів, а також грошових коштів є фактичними даними, і тому таке висловлювання не може вважатися оціночним судженням. Попередньо, він направив запит на отримання публічної інформації до редакції газети «[INFO]», з проханням надати пояснення з приводу зазначеної статті на що отримав відповідь, де зазначено, що редакція газети не завжди поділяє позицію авторів публікацій. Поширення зазначеної неправдивої інформації створює негативну соціальну оцінку його особи в очах оточуючих, порушуючи його честь. Також поширення інформації свідчить про принизливе ставлення автора до нього, що свідчить про приниження його гідності. До того ж значно знизилися оцінка його професійних та громадських якостей третіми особами, вони були поставленні під сумнів громади. Поширена автором негативна та недостовірна інформація набула широкого розголосу в Петриківському району, завдяки газеті «[INFO]», тим самим суттєво принизивши його честь, гідність та ділову репутацію серед широкого кола осіб. Також, зазначає, що він людина похилого віку, має вже деякі вади зі здоров'ям. Після публікації зазначеної статті він переніс моральні страждання та стан його здоров'я різко погіршився. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечуючи проти позову зазначила, що вона, дійсно, сплативши відповідну вартість публікації, опублікувала в газеті «[INFO]» статтю щодо діяльності [PERSON] У вказаній публікації нею висвітлені факти щодо протиправної поведінки [PERSON], про які їй стало відомо від осіб, які мають відношення до поховань на цвинтарі по вул. Кленовій в с. Мала Петриківка, зокрема від [PERSON], [PERSON] та особи на і'мя [PERSON], прізвище якої їй не відомо. Вважає, що вказаною публікацією позивачу не може бути завдано моральних страждань чи приниження честі, гідності чи ділової репутації. Представник відповідача редакції районної газети «Петриківські вісті» Тимошенко К.А. в судовому засіданні пояснила, що редакція газети може не поділяти позицію автора публікації, а тому не повинна публікувати спростування відомостей, викладених в опублікованій [PERSON] статті. Однак, представник редакції газети зазначає, що повністю поділяє зміст опублікованої статті, так як погоджується з позицією її автора в частині бездіяльності позивача щодо підтримання чистоти на цвинтарі по вул. Кленовій в с. Мала Петриківка. Суд, заслухавши позивача і відповідачів та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Так судом встановлено, що [INFO] в випуску [NUMBER] газети «[INFO]» опубліковано статтю під назвою «[INFO]?», автор - [PERSON]. В якій зазначено наступне: «що на нашому Центральному кладовищі, що у [PERSON], беруться чималі хабарі за «мертві душі». Мова йде про так званого «зав кладовищем» [PERSON], який палець об палець не вдаривши, щоб був порядок серед могилок, дуже любить брати гроші за так званий фонд кладовища, але не зрозуміло, що зроблено за ці кошти». «Не вірте жодному його голослівному, безсовісному лозунгу! Не давайте жодної копійки за місце поховання людині, яку ніхто не обирав зав кладовищем і який чужі заслуги приписує собі.» Вказаний факт, та факт поширення таким чином інформації, підтверджується копією газети та визнається сторонами. Згідно посвідчення [NUMBER] від 16.05.2017 виданого [PERSON], останній на підставі рішення № 377/35 від 01.12.2005 призначений наглядачем цвинтаря по вул. Кленовій в с. Мала Петриківка (а.с. 39). Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості (ст. 270 ЦК України). Згідно з статтею 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК ( 435-15 ) негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Пунктом 19 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. У пункті 21 наведеної вище постанови Верховний Суд України зазначив, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. Згідно з положеннями статті 277 ЦК України та статті 12, 81 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень частини третьої статті 12 та частин першої та першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання про віднесення відомостей, викладених у вказаній статті до фактів, суд враховує пояснення відповідача [PERSON], як стверджує, що викладені нею обставини у статті під назвою «[INFO]?» є достовірними фактами і не містить жодних припущень.

Outcome: approved