Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

В квітні 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 11 січня 2013 року між АБ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є ПАТ «Брокбізнесбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір та додаткова угода № 1, згідно яких Банк надав позивачці кредит в сумі 9700 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22 % річних з кінцевим терміном повернення 10 січня 2015 року. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31 березня 2015 року існує заборгованість перед Банком в сумі 10704 грн. 70 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 589, 530, 553-559, 625, 1046, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 10704 грн. 70 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання сторони не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Позивач просив розглянути справу у його відсутність, погодився на заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2013 року між АБ «Брокбізнесбанк», правонаступником якого є ПАТ «Брокбізнесбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 013000000038002 та додаткова угода № 1 від 11 січня 2013 року, згідно яких Банк надав [PERSON] кредит у сумі 9700 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22 % річних з кінцевим терміном повернення 10 січня 2015 року. Відповідно до п.6.5.2 кредитного договору позичальник зобовязався на першу вимогу Банку безумовно сплачувати суми всіх операцій, суму овердрафту та процентів за користування, комісійні винагороди, штрафні санкції та інші платежі, які стали наслідком або виникли у звязку з використанням картки, суми збитків, що понесені Банком в результаті використання картки і порушення умов цього договору. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31 березня 2015 року існує заборгованість перед Банком в сумі 10704 грн. 70 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 6444 грн. 08 коп., простроченої заборгованості за процентами 875 грн. 38 коп., строкової заборгованості за процентами 136 грн. 76 коп., пені за прострочення сплати кредиту 1572 грн. 08 коп., пені за прострочення сплати процентів 340 грн. 98 коп., індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 1035 грн. 70 коп., індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам - 169 грн. 28 коп., три відсотки річних - 130 грн. 44 коп. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст. 526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved