Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

В квітні 2016 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 22.08.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір без №, відповідно до умов якого він надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобовязання виконав та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач умови договору не виконує, взяті в кредит гроші не повертає, як і не сплачує відсотки за користування кредитом та штрафи. З цих підстав позивач вимушений звернутися до суду і просити суд стягнути з відповідача на його користь 12\~523 грн. 98 коп., з яких 883 грн. 29 коп. - заборгованість за кредитом, 7768 грн. 12 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 572 грн. 57 коп. штраф (процентна складова), та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В заяві, направленій до суду позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд слухати справу у відсутність його представника (а.с.3). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 75, 78). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі наступних підстав: Відповідно до: - ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. -ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. -ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). -ст.615 ч.2 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. -ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. -ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. -ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми що позичалася на банківський рахунок позикодавця. -ст. 1050 ч.1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. -ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що дійсно 22.08.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений вищевказаний кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит, при умові його повернення в обумовлені договором строки зі сплатою відсотків за користування кредитом та штрафу за невиконання умов договору. Позивач в обумовлені договором строки видав відповідачу обумовлену кредитним договором суму грошей. Після отримання грошей відповідач порушив умови договору, свої зобовязання не виконував, платежі по погашенню кредиту не вносив, як і не сплачував відсотки за користування кредитом та штраф, в результаті чого і утворилась заборгованість, яка станом на 29.02.2016 року складає 12 523 грн. 98 коп. З названих підстав позов і підлягає задоволенню. Суд також вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат по справі, які складаються із витрат по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved