Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

В липні 2017 року Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. В позові зазначає, що [PERSON]. є квартиронаймачем та споживачем послуг за адресою [ADDRESS]. За період з\~ 01.11.2013 р. по 01.11.2016 р. позивач надав відповідачу за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води на загальну суму\~ 10039,58 грн. Відповідач, як споживач цих послуг не здійснював оплату за надані послуги. Загальна сума заборгованості складає 10039,58 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь, також просив стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав, просив також стягнути з відповідача витрати на розміщення оголошення в пресі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась з невідомих причин, викликалась шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, що отримані завчасно. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження, причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Згідно із ст.77 ЦПК України, у разі відсутності заяви сторони або іншої особи, яка бере участь у справі, про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу, відмінну від адреси реєстрації, відповідачка не подавала, таким чином не повідомляла про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування, невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що відповідачка є квартиронаймачем та споживачем послуг за адресою [ADDRESS], про що свідчить довідка від 06.07.2017 року. Відповідно до ст.1,19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 р.» Про визначення виконавців жилого-комунальних послуг», з 01.01.2009 р. у м.Запоріжжі концерн «МТМ» виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води для населення, що мешкає у житловому фонді у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж\~ концерну «МТМ». Як передбачено ст.322 ЦК України, власник зобовязаний нести всі витрати, повязані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Відтак, відповідачка [PERSON] має обовязок перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг, наданих у житловому приміщенні, оскільки користується наданими послугами, відповідно, немає підстав для звільнення від обовязків по сплаті наданих житлово-комунальних послуг. Як вбачається з позовної заяви «МТМ», за період з\~ 01.11.2013 р. по 01.11.2016 р позивач надав відповідачу, послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води на загальну суму\~ 10039, 58 грн. Відповідач, як споживач цих послуг не здійснював оплату за надані послуги, про що свідчить наданий розрахунок. Нарахування оплати за надані житлово-комунальні послуги споживачу [PERSON] позивачем здійснювалось по особовому рахунку № 102512211 відкритому на відповідального власника [PERSON] щомісячно. Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачка не виконала зобовязання по сплаті за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, що підтверджено наданим розрахунком заборгованості. Доказів про сплату заборгованості в повному обсязі або частково, відповідачем до суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов заявлено обґрунтовано та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки [PERSON] на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі\~ст. 526, 629, 714 ЦК України,ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,ст.3,10,11,57,60,61,88,212-215,218,294 ЦПК України,суд-

Outcome: approved