Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

В квітні 2018 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в сумі 24555 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що вони з відповідачем мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2010 року у цивільній справі № 2-3173/2010 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи з липня 2010 року, в сумі 1000,00 гривень на її користь. Незважаючи на необхідність задоволення потреб доньки, відповідач ухиляється від виконання рішення суду. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів, яка, згідно розрахунку державного виконавця Чечелівського ВДВС міста Дніпра [PERSON] від 06.03.2018 року за № 3484/09, за період з 01.07.2010 року по 06.03.2018 року складає 76148,55 грн. У звязку з вищевказаним, йому була нарахована пеня у розмірі 24555,00 грн. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивача та просила задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути за її відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів та зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який проживає з матірю, позивачем у даній справі, та знаходиться на її утриманні. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2010 року у цивільній справі № 2-3173/2010, яке набрало законної сили 31 серпня 2010 року, окрім іншого, з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі щомісяця до досягнення донькою повноліття, починаючи з липня 2010 року, у сумі 1000 грн., на користь [PERSON], допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць (а.с.5). На підставі вищевказаного рішення, Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 13.11.2014 року був виданий виконавчий лист № 2-3173/2010 (а.с.6). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за вищевказаним виконавчим листом № 2-3173/2010, виданим 13.11.2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, наданого державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 06.03.2018 року за № 3484/09 - загальна заборгованість [PERSON] по аліментам складає 100148,55 грн. (а.с.7). При цьому, Згідно з положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом не було встановлено вищевказаних причин, які б створювали обставини для відповідача щодо унеможливлення виплати аліментів та утворення заборгованості. Розмір неустойки за час прострочення сплати аліментів складає значну суму у розмірі 100148,55 грн. З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, в наслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів без поважних на те причин з боку відповідача, а іншого суду не доведено. При цьому, заборгованість по неустойці (пені) за невчасну сплату аліментів станом на день ухвалення рішення суду складає більшу суму ніж заявлено позивачкою, але відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сам розрахунок пені наведений у позовній заяві. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаного, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог позивача, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в сумі 24555 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 704 грн. 80 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved