Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON], від імені якого на підставі доручення діє [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в серпні 2016 року придбав під виплату у відповідача легковий автомобіль ІЖ 21251 державний номерний знак [NUMBER] білого кольору. За автомобіль він виплатив йому 4750 грн., решту 1250 грн. мав намір виплатити до кінця серпня 2017 року. Однак на початку червня 2017 року, незважаючи на його заперечення, відповідач забрав даний автомобіль з території його господарства в с. Залісся Старокостянтинівського району, звинувативши його в неповній оплаті вартості автомобіля та ігноруючи його пояснення про вимушені витрати на його ремонт. При цьому відповідач відмовився повертати йому і автомобіль, і гроші в сумі 4750 грн., які він сплатив за його придбання. За даних обставин він звернувся в правоохоронні органи, де йому було рекомендовано звернутися до суду в приватному порядку. Під час розгляду його звернення відповідач в своїх поясненнях правоохоронним органам зізнався, що він отримав від нього за автомобіль лише 3750 грн. Оскільки доказів про сплату відповідачу 4750 грн. у нього не має, тому він за таких обставин просить стягнути з останнього визнану ним суму 3750 грн. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. Не заперечив проти розгляду справи в заочному порядку. Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 03 травня 2018 року ухвалено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що згідно висновку Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області від 05 жовтня 2017 року за результатами перевірки за заявою [PERSON], зареєстрованої в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події № 5948 від 30 вересня 2017 року встановлено, що в серпні 2016 року сторони домовились про продаж в розстрочку легкового автомобіля ІЖ 21251 державний номерний знак [NUMBER] білого кольору. На виконання домовленості позивач сплатив відповідачу частину домовленої ними вартості автомобіля, а відповідач передав позивачу автомобіль. В червні 2017 року відповідач забрав у позивача автомобіль у зв'язку з несплатою повної суми домовленої сторонами вартості та в подальшому його здав на металобрухт. Сторони визнали сплаченою частину домовленої вартості в розмірі 3750 грн. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки відповідач забрав переданий ним під виплату для позивача автомобіль, який в подальшому здав на металобрухт, тому підлягає поверненню сплачена позивачем частина домовленої сторонами його вартості в розмірі 3750 грн.

Outcome: approved