Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на праві власності йому належить будинковолодіння, до складу якого входить огорожа. Відповідачка чинить йому перешкоди у здійсненні права приватної власності щодо цієї огорожі. За таких умов позивач змушений звертатися до суду за захистом порушеного права та просить суд постановити рішення, яким зобов’язати відповідачку не чинити позивачеві перешкод у здійсненні права приватної власності огорожею (металевою сіткою), позначеною у технічному паспорті під «№1» за адресою: вул. Нова, 9, смт. Клевань Рівненського району Рівненської області. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Пояснив, що відповідачка чинила йому перешкоди в користуванні вищевказаним майном, підговоривши свого чоловіка на протиправні дії: останній побив позивача. Такі дії були в терміні до 17.11.2013 року. Вже з цієї дати до 18.04.2014 року вона також чинила перешкоди, а після 18.04.2014 року відповідачка не чинить ніяких перешкод в користуванні майном. Проте позивач вважає, що його права повинні бути захищені в судовому порядку шляхом ухвалення рішення про задоволення заявленого позову. Відповідачка не з’явилася в судове засідання. Представник відповідачки позов не визнав та пояснив, що його довірителька не чинила і не чинить позивачеві ніяких перешкод в користуванні металевою сіткою. Вона неодноразово повідомляла позивача, що він може демонтувати та забрати цю сітку, але він її не забирає. Вона також не вчиняла будь-яких дій щодо підбурювання свого чоловіка проти позивача, як про це він заявляє. Зважаючи на відсутність порушень відповідачкою прав позивача просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачеві на праві власності належить 49/100 частини будинковолодіння по вул. Нова, 9, в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області, до складу якого входить огорожа «№1» (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.07.2013 року, технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 04.12.2013 року). Інша частина (51/100) належить відповідачці. Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач зазначає, що відповідачка чинила йому перешкоди в користуванні цим майном, хоча і визнає, що на даний час вона ніяких перешкод йому не чинить. В позовній заяві не зазначено, в чому саме виражалися чи виражаються неправомірні дії відповідачки, що унеможливлюють позивача зняти металеву огорожу, і таким чином здійснювати володіння, користування та розпорядитися своїм майном. В судовому засіданні позивач зазначив, що такі дії полягають в наступному: в терміні до 17.11.2013 року – відповідачка підбурила свого чоловіка, і останній побив позивача; та в терміні з цієї дати до 18.04.2014 року – вона перешкоджала позивачеві зняти цю огорожу. Проте дані обставини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Так, представник відповідачки пояснив, що його довірителька неодноразово, в тому числі і в 2013 році повідомляла позивача про те, що він може безперешкодно зняти належну йому металеву сітку. Про протилежне позивач не довів суду. Оскільки позивач ніяких дій з демонтажу огорожі не вчиняв, на усні пропозиції забрати огорожу не реагував, то відповідачка написала йому відповідний лист. Позивач повідомив, що він отримав цей лист і не заперечив того, що з 18.04.2014 року йому не чиняться ніякі перешкоди в користуванні огорожею, та його права ніхто не порушує. Отже, в судовому засіданні не був доведений той факт, що позивачка як до 17.11.2013 року, так і після цієї дати до 18.04.2014 року у будь-який спосіб чинила позивачеві будь-які перешкоди в користуванні належною йому огорожею, в тому числі шляхом підбурювання свого чоловіка до бійки з позивачем. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення. Як зазначалося вище, позивач зазначив що з 18.04.2014 року йому не чиняться ніякі перешкоди в користуванні огорожею, та його права ніхто не порушує. Таким чином при розгляді справи не були встановлені обставини, які б підтверджували, що відповідачка порушила, не визнала чи оспорила права позивача. При розгляді справи також не були встановлені обставини порушення майнових прав позивача діями чи бездіяльністю відповідачки. За нормам ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні й письмові пояснення судові, подавати свої доводи, висловлювати міркування та заперечення (ст. 27 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених ним обставин вважає, що позов є безпідставним та недоведеним. А тому в його задоволенні слід відмовити. Судові витрати між сторонами розподіляються за правилами статті 88 ЦПК України. В даному випадку вони покладаються на позивача.

Outcome: dismissed