Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, в якому народилися неповнолітні син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком, та які на даний час, перебувають на утриманні матері проживаючи з нею. Разом з тим, безпосередньо відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася,причин неявки суду не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився та, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006 року по 16.02.2016 року, що підтверджується копією рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16.02.2016 року про розірвання шлюбу між сторонами. Від даного шлюбу в подружжя народилися неповнолітні син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні своєї матері, при цьому батьком дітей, згідно досліджених в судовому засіданні копій свідоцтв про народження серій І-БВ №047521 та І-БВ № 117615, є відповідач, який відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Разом з тим, відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, яка визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, беруться до уваги наведені позивачкою в обґрунтування позову доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки такі доводи відповідачем не спростовані, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Так, дійсно, згідно положень ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Крім того, у відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Проте, як вбачається з довідки виданої Кальнянською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області № 153 від 04.04.2017 року, на даний час діти перебувають на повному матеріальному утриманні своєї матері [PERSON], тому дохід дітей не перевищує доходу кожного з батьків і не забезпечує повністю їх потреб. Разом з тим, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїм дітям, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності у нього інших утриманців чи даних про його поганий стан здоровя, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обовязків щодо його малолітніх дітей, тому суд приходить до висновку про можливість визначення та стягнення з відповідача аліментів на його дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 06.04.2017 року, і до досягнення дітьми повноліття, а також відповідної суми судового збору в доход держави. Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI із відповідними змінами і доповненнями, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі відповідної ставки, визначеної чинним Законом України «Про судовий збір» в\~ розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, що для даної категорії цивільних справ становить 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved