Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділ частки зі майна, що є у спільній частковій власності, визначення порядку користування земельною ділянкою. Позивачка вказує на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 березня 2015 року вона є власницею 5/9 часток житлового будинку № 67 з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд по вул.. Круговій у м. Миколаєві. Співвласниками зазначеного житлового будинку є відповідачі. [PERSON] належить 10/27 часток на підставі договору довічного утримання від 4 жовтня 2002 року. [PERSON] належить 2/27 часток житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 4 травня 1995 року. Спірний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами знаходиться на земельній ділянці площею 745 кв.м.. Посилаючись на те, що згоди щодо порядку користування спірним будинком і земельною ділянкою між ними не досягнуто, просила суд провести реальний поділ вказаного житлового будинку та виділити їй у натурі 5/9 часток із майна, що є у спільній частковій власності, житловому будинку № 67 по вул.. Круговій у м. Миколаєві: такі приміщення: коридор 2-1 площею 10,1 кв.м., кухню-коридор 2-2 площею 6,2 кв.м., житлові кімнати 2-3 площею 16,0 кв.м., 2-4 площею 16,6 кв.м., 2-11 площею площею 10,8 кв.м., 2-12 площею 4,9 кв.м., санвузол 2-6 площею 2,8 кв.м., кухню 2-7 площею 19,3 кв.м., санвузол 2-8 площею 4,2 кв.м., коридор 2-9 площею 1,9 кв.м., кладову 2-10 площею 2,9 кв.м., а також господарські та побутові будівлі і споруди: сарай літ. И, гараж літ. С, навіс літ. Т, сарай літ. У, погріб літ. апд, огорожі і споруди, просила визначити порядок користування спірною земельною ділянкою. Ухвалою суду від 11 серпня 2015 року за клопотанням позивачки у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу для визначення можливих варіантів виділу часток в натурі житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, проведення якої доручено експертам Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області. В судовому засіданні 27 лютого 2016 року позивачка підтримала позов, просила виділити їй у володіння частку житлового будинку № 67 з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд по вул. Круговій у м. Миколаєві провести реальний поділ житлового будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою згідно наданого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи. Відповідачі проти позову не заперечували, із запропонованим варіантом поділу житлового будинку та порядком користування земельною ділянкою, запропонованим експертом, вони згодні. В судове засідання 28 березня 2016 року сторони не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка позов підтримала, з висновком експерта погодилась. Відповідачі проти позову не заперечували, із запропонованим варіантом виділу часток житлового будинку та порядком користування земельною ділянкою погодились. Вивчивши і оцінивши в сукупності наявні матеріали справи, судом встановлено наступне. З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 березня 2015 року позивачці [PERSON] належить на праві приватної власності 5/9 часток житлового будинку № 67 з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд по вул.. Круговій у м. Миколаєві. Співвласниками зазначеного житлового будинку є відповідачі. [PERSON] належить 10/27 часток на підставі договору довічного утримання від 4 жовтня 2002 року. [PERSON] на праві приватної власності належить 2/27 часток зазначеного житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 4 травня 1995 року. Спірний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 745 кв.м., відведеної під індивідуальну забудову на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих від 22 березня 1955 року № 473. Згідно положень ст.ст.21,24,41 Конституції України, ст.ст.319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається Главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права. Поняття спільної часткової власності викладено у ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Зокрема, за змістом ст.ст.183,364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, коли це можливо без втрати її цільового призначення. Виділ у натурі часток у житловому будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, яка відповідає розміру їх часток у приватній власності. У випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина приміщень, яка перевищує за розміром його частку, суд повинен вирішити питання про стягнення з нього на користь іншої сторони грошової компенсації та зазначити в рішенні фактичні ідеальні частки в праві власності на будинок після його поділу. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ч.2 ст.183, ст.367 ЦК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.7 Постанови від 04 жовтня 1991 року за №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (з наступними змінами), у спорах про поділ житлового будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може зменшити або збільшити розмір частки, яка підлягає виділу за умови сплати грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Порядок виділу часток проводиться з дотриманням Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за №774/14041. При поділі житлового будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику. У тих випадках, коли для виділу (поділу) необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст.152 ЖК України). За правилами ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту ст.57 ЦПК України висновок експертів є одним із доказів. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 20 грудня 2015 року року експертом запропоновано один варіант, на його думку найбільш доцільний, виділення у володіння часток будинку, які приближені до ідеальних за побажанням сторін. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved