Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

В лютому 2019 р. позивач [PERSON] звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у сумі 67 654,94 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні із 04.09.2018 року по 28.06.2019 року у сумі 80 845,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 06.12.2017 року наказом № 232 ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» позивачку прийнято на роботу з 06.12.2017 року на посаду бухгалтера з покладанням обов`язків головного бухгалтера. Зазначає, що 31.08.2018 року її звільнено із займаної посади за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 03.09.2018р. Згідно довідки № 808 від 23.11.2018р. виданої ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», [PERSON] дійсно працювала на посаді головного бухгалтера та заробітна плата за грудень 2017 р. - вересень 2018 р. складала 84 630,43 грн., з яких сума до виплати складала 67 654,94 грн., при цьому заборгованість по заробітній платі складає 67 654,94 грн. З моменту фактичного звільнення до моменту подачі позовної заяви відповідачем не виконано свої зобов`язання по розрахунку з позивачем зі сплати заробітної плати з грудня 2017 року по вересень 2018 року. А відтак, позивач вважає, що з відповідача також підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 04.09.2018 року по 28.06.2019 року в розмірі 80 845,20 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою від 02.07.2019 р. (після усунення недоліків) з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. До початку судового позивачем подана заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Представник відповідача, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, заяв про відкладення не надходило, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що наказом ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» від 06.12.2017 р. № 232 [PERSON] прийнято на роботу з 06.12.2017 року на посаду головного бухгалтера з посадовим окладом згідно штатного розпису. Наказом ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» від 31.08.2018 р. №101/сс [PERSON] , головного бухгалтера, звільнено за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України з 03.09.2018 року. Як вбачається з довідки, виданої ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» від 23.11.2018 р. № 808, заробітна плата [PERSON] з грудня 2017 року по вересень 2018 року включно склала 84 630,43 грн., заборгованість по заробітній платі становить 67 654,94 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з наданої позивачем довідки АБ «КБ «Приватбанк» від 16.06.2020 р. на її зарплату картку за період з 07.12.2017 р. по 15.06.2020 р. не було зарахувань від ДП ««Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів». Відповідач на спростування доказів позивача не надав суду жодних доказів виплати позивачу заборгованості по заробітній платі після звільнення та про те, що вищевказана нарахована заборгованість по зарплаті на час розгляду справи відсутня. Вимоги позивача про стягнення належної йому заробітної плати в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України не обмежені будь-яким строком. Отже, суд дійшов висновку, що з ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 67 654,94 грн., невиплачена позивачу при звільненні. А відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Згідно правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 11.11.19 р., непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені законом, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що в зв`язку з порушенням відповідачем строку розрахунку з позивачем останній має право на стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні. Механізм здійснення такого роду розрахунку передбачено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100 зі змінами. Відповідно до п. 3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пунктом 8 розділу 4 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.09.2018 р. по 28.06.2019 р. у розмірі 80 845,20 грн. Згідно довідки ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» № 808 від 23.11.2018 р., заробітна плата [PERSON] в липні 2018 р. та в серпні 2018 р. становить у розмірі по 17 437,10 грн. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial