Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання та на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та не працює, в звязку з чим, вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання та на утримання дитини. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання та утримання неповнолітньої доньки у добровільному порядку не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 1000 грн. щомісячно аліментів на своє утримання. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти сплати аліментів на утримання дитини, однак не визнав розмір аліментів на утримання дружини, вказав що погоджується сплачувати 700 грн. на утримання дружини щомісячно . Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги позивачці, яка не працює у звязку з доглядом за дитиною [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідач працездатний, офіційно не працює, однак має стабільний заробіток, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки в частині стягнення аліментів, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 листопада 2015 року. Окрім цього, суд вважає, що позивачка також потребує матеріальної допомоги, та враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на її утримання у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 10 листопада 2015 року і до досягнення їх донькою [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до 08 березня 2018 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 974 грн. 40 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved