Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~В квітні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 22 грудня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Палашівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 03. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Тривалий час у них була добра та повноцінна сім`я. Проте після виїзду чоловіка за кордон в грудні 2017 року він сказав, що не бажає жити однією сім`єю, знайшов собі іншу жінку. На даний час сторони не проживають, не спілкуються, фактично їх сім`я розпалася. Тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] , дочку залишити проживати з нею. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 22 грудня 2015 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували у Палашівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 03. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Тривалий час у них була добра та повноцінна сім`я. Після виїзду чоловіка за кордон в грудні 2017 року він сказав, що не бажає жити однією сім`єю, знайшов собі іншу жінку. З того часу сторони не проживають, не спілкуються. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітню дитину сторін суд залишає проживати з матір`ю.

Outcome: approved