Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

В лютому 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, яку 13.11.2013 року уточнила, та просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], з моменту вступу рішення у законну силу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що її батько [PERSON] разом із бабусею [PERSON] отримали на праві спільної сумісної власності житло, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 67, 1 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 1995 року за №360-95, виданого згідно із розпорядженням виробничого об`єднання «Південний машинобудівний завод». [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з вказаної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом була бабуся - [PERSON] та [PERSON] - донька спадкодавця. Однак у встановлений законом строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але на момент смерті батька вона з липня 2008 року приживала разом за адресою: [ADDRESS], здійснюючи за ними догляд та допомагаючи по господарству. [PERSON] останні роки не працював та перебував на її утриманні, вони мали єдиний сімейний бюджет. Позивачка понесла всі витрати на поховання свого батька. Після його смерті [PERSON] продовжувала проживати разом з бабусею, [PERSON] та здійснювала догляд за нею. У зв`язку із тяжкий станом здоров`я бабусі та душевними переживаннями позивачки після смерті її батька, був пропущений строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 09 листопада 2011 року в приміщенні Третьої державної нотаріальної контори [PERSON] склала заповіт на ім`я онуки - [PERSON] [INFO] померла [PERSON] Після її смерті у визначений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини. Однак, коли [PERSON] звернулася до державної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, нотаріус повідомив її про наявність заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] та про пропуск нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Про наявність спадкоємиці першої черги - [PERSON], позивачці раніше відомо не було. Адже під час спільного проживання з батьком та бабусею вона не знала про існування у батька ще однієї доньки. У зв`язку з вищевикладеним, вважає що вона пропустила зазначений термін для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому і звернулася до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснюючи наступне, що в ході слухання справи було долучено безліч доказів з боку позивачки, які підтверджували ті факти та обставини, на які позивачка посилається у своєму позові. У підтвердження належності та достовірності фактів, викладених у позові з боку позивачки у судовому засіданні було допитано у якості свідків осіб, що надали свої свідчення відповідно до викладених у позові обставин та фактів. Представник в своїх поясненнях посилався на той факт, що кожен із свідків пояснив, що дійсно позивачка проживала за адресою: [ADDRESS] разом з її батьком та бабусею з 2008 року. У зв`язку із тяжкою хворобою батька та похилим віком бабусі позивачка піклувалася про них та здійснювала за ними догляд, при цьому матеріально їх забезпечуючи. Тому, з огляду на викладене, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка та її представник заперечували проти позову в повному обсязі та просили відмовити в його задоволенні, вказуючи на те, що жодних переконливих доказів з приводу пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем не надано. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у відсутності представника нотаріальної контори у зв'язку із виробничою завантаженістю. Вислухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 1995 року за №360-95, виданого згідно із розпорядженням виробничого об`єднання «Південний машинобудівний завод» (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] [PERSON] є батьком позивачки - [PERSON] (а.с.5). [INFO] [PERSON] помер (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина, що складалася з частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом була його мати - [PERSON] та [PERSON] - донька спадкодавця. 09 листопада 2011 року в приміщенні Третьої державної нотаріальної контори [PERSON] склала заповіт на ім`я онуки - [PERSON] (а.с.70). [INFO] померла [PERSON] (а.с.3). Після її смерті у визначений законом строк позивачка звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини (а.с.64). Однак як вбачається із матеріалів цивільної справи при зверненні позивачки до державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, їй стало відомо про наявність заяви [PERSON] про прийняття спадщини, після померлого [PERSON], яка начебто є його донькою (а.с.72). З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], які були сусідами померлих [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON] стала проживати за адресою: [ADDRESS] разом з її батьком та бабусею приблизно за рік до смерті батька з 2009 року. У зв`язку із тяжкою хворобою батька та похилим віком бабусі позивачка піклувалася про них. Після смерті батька, [PERSON] хоронила батька та продовжила проживати з бабусею та здійснювала догляд за нею, ходила до магазину, купувала харчі, ліки. Останні два роки до смерті [PERSON] припинила виходити з хати, а останні місяці життя взагалі не підіймалася на ноги, оскільки зламала стегно. Також свідки пояснили суду, що про наявність другої доньки, а саме - [PERSON] не знали та ніколи її не бачили. Що стосується пояснень свідків [PERSON] - подруга відповідачки, то суд не бере до уваги її пояснення, оскільки її пояснення протирічать самі по собі та іншим поясненням свідків. Як вона вказала в судовому засіданні, що з 2009 року знайома з відповідачкою по справі. За весь час вони чотири рази заходили до квартири навідувати батька [PERSON] та її бабусю, але крім них в квартирі нікого не було. На питання суду у який період часу, зазначила, що у різні пори року, і влітку і в зиму і весною. Також свідок зазначила, що зі слів відповідачки, вони проживали самі. Але як вбачається з пояснень самого свідка з відповідачкою вона познайомилася у листопаді 2009 року, а як вбачається з матеріалів справи [PERSON], померла [INFO], тому у різні пори року даний свідок з відповідачкою не могла приходити у гості до бабусі. Що стосується пояснень по справі свідка [PERSON], то суд до даних пояснень відноситься критично, оскільки вона є зацікавленою особою, а саме рідною тіткою [PERSON] Крім того, її пояснення ґрунтуються на тих фактах, що відповідачка з 2008 року постійно спілкувалася з батьком та бабусею, а дані свідчення не мають значення для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до роз'яснень абзац. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, суд вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення свідків та сторін, прийшов до висновку, що позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] з поважних причин. У зв'язку із доглядом за бабусею, яка знаходилася в безпорадному стані, оскільки була похилого віку, виходити з квартири не мала змоги, хворіла та потребувала стороннього догляду позивачка не мала достатньо часу щоб звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Крім догляду за бабусею, позивачка весь час працювала, та мала на утриманні ще малолітню дитину, якій також необхідно було приділяти час для виховання. А тому, суд вважає, що позивачці необхідно надати додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці, що буде достатнім. На підставі викладеного,

Outcome: approved