Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

В квітні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 22.06.1997 року Широкогребельською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 4. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя та ведення спільного господарства. На протязі десяти років подружні відносини між ними припинено, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально та суперечить їхнім інтересам. Від шлюбу у них 24.08.1997 року народився син [PERSON], який на час розгляду справи є повнолітнім. Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, заперечень щодо позову не надав, причин неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся. Відповідно до п.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові повідомлення вручені йому належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, а за їх відсутності відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не висловлювала будь-яких заперечень проти такого порядку вирішення справи. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 22.06.1997 року, зареєстровано шлюб Широкогребельською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 4. (а.с.3) Від шлюбу у них 24.08.1997 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 040634 від 12.09.1997 року.(а.с.4) Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаєморозуміння та прагнення зберегти шлюб та сімю. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з\~ ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За правилами ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін є неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинено. Згідно вимог статей 51 Конституції України, 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що дана сімя розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування у шлюбі суперечитиме інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved