Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

В липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 8 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір, згідно якого Банк випустив клієнту кредитну картку. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, держатель кредитної картки має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісних підприємствах, з якими Банк уклав договір співпраці з сервісу та вартість покупки знаходиться в межах розрахованого Банком ліміту по даному сервісу. 2 грудня 2013 року [PERSON] скористалася сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві ТОВ «ВІНДОВС» та уклала кредитний договір № 13120200638256, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 9985 грн. 20 коп. зі сплатою комісії в розмірі 51,75 %, комісії екваєрської 1,60 % та комісії загальної 2,16 %. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 10 червня 2015 року існує заборгованість перед Банком в сумі 12507 грн. 84 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 12507 грн. 84 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судове засідання сторони не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності відповідачки до суду не надходило. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги позивач підтримав, просив позов задовольнити, погодився на заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 8 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір, згідно якого Банк випустив клієнту кредитну картку. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, доданих до заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, держатель кредитної картки має право користуватися сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісних підприємствах, з якими Банк уклав договір співпраці з сервісу та вартість покупки знаходиться в межах розрахованого Банком ліміту по даному сервісу. Відповідно до укладеного між торгово-сервісним підприємством ТОВ «ВІНДОВС» та ПАТ КБ «ПриватБанк» договору № 12121 від 3 березня 2012 року про надання послуги еквайрінгу щодо проведення платежів і розрахунків, які здійснюються з використанням електронного платіжного засобу та з використанням сервісів «Оплата частинами. Без переплат», «Миттєва розстрочка» та реалізацію програми «Бонус Плюс». 2 грудня 2013 року [PERSON] скористалася сервісом «Оплата частинами» в торгово-сервісному підприємстві ТОВ «ВІНДОВС» та уклала кредитний договір № 13120200638256, згідно якого відповідачка отримала кредит в розмірі 9985 грн. 20 коп. зі сплатою комісії в розмірі 51,75 %, комісії екваєрської 1,60 % та комісії загальної 2,16 %. Згідно п. 3.7.1.2.2.16 Умов та Правил надання банківських послуг «Еквайринг» торговець зобовязаний зберігати свої екземпляри сліпів імпринтерами (чеків терміналів) протягом пяти років з дати їх оформлення та надавати за запитом Банку необхідну інформацію про будь-які транзакції. Відповідно п. 3.7.1.2.2.18 Умов та Правил надання банківських послуг «Еквайринг» торговець зобовязаний надавати документи на запит Банку протягом двох робочих днів, що підтверджують факт проведення транзакції. Копії чеків терміналу (сліпів імпринтера), копії документів товарно-касового обліку (чеків реєстраторів розрахункових операцій, записів з товарно-касової книги та інші необхідні документи). Як вбачається з матеріалів справи, 5 вересня 2014 року ТОВ «ВІНДОВС» надіслано лист-претензія за договорами з вимогою надання чеків з використання сервісу «Оплата частинами» [PERSON] за договором № 13120200638256 від 2 грудня 2013 року. Проте, відповіді Банк не отримав. Відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, доданих до заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 10 червня 2015 року існує заборгованість перед Банком. Згідно наданого позивачем розрахунку відповідачці нарахована заборгованість в сумі 12507 грн. 84 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 9985 грн. 20 коп., пені 1450 грн. 84 коп., штрафу 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), штрафу (процентна складова) 571 грн. 80 коп.. За змістом ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. При визначенні розміру\~штрафу, який підлягає сплаті відповідачем, суд виходить з того, що за змістом пункту 8.6 Умов\~\~нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу пов'язано не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення понад певний строк), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності\~\~штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання. Отже, суд вважає обгрунтованим лише штраф в розмірі фіксованої частини -\~500 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов Банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає частковому задоволенню. З відповідачки на користь Банку слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9985 грн. 20 коп., 1450 грн. 84 коп. пені, штраф 500 грн., а всього 11936 грн. 04 коп. В іншій частині в позові слід відмовити. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: partial