Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

В листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до департаменту патрульної поліції, Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням службової особи органів державної влади в сумі 15000 грн. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 25.04.2020 року інспектором СРПП №3 ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області відносно нього було винесено постанову серії БАА №030322 про накладення адміністративного стягнення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП. В подальшому судом було скасовано вказану постанову та справу про адміністративне правопорушення закрито. Зазначає, що вказаним неправомірним рішенням йому було завдано моральну шкоду, яку оцінює в 15000 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.12.2020 року за клопотанням представника позивача здійснено заміну неналежного відповідача Департамент патрульної поліції на належного відповідача Головне управління національної поліції в Чернігівській області. Відповідачами надано відзиви на позовну заяву, відповідно до якого вони заперечують проти задоволення позову, оскільки позивачем не доведено факту завдання йому моральної шкоди. Протокольною ухвалою суду до участі у справ допущено Чернігівську місцеву прокуратуру. В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали. Представник відповідача та прокурор проти задоволення позову заперечували. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 24.04.2020 року інспектором СРПП №3 ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області Чикало Сергієм Васильовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої 25.04.2020 року о 20 год. 10 хв. В с. Жавінка, поворот на річковий порт, [PERSON] керував автомобілем та не був пристебнутий паском безпеки, не мав при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.3 «в», 2.1 «а», 2.1 «б» ПДР України, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач оскаржив її в судовому порядку. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 09.09.2020 року позов [PERSON] до інспектора СРПП №3 ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області Чикало Сергія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити. Скасовано постанову серії БАА №030322 від 25.04.2020 інспектора СРПП №3 ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області Чикало Сергія Васильовича про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 5 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Не погоджуючись із судовим рішенням Головне управління Національної поліції в Чернігівській області звернувся із апеляційною скаргою, в якій заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021 року поновлено строк на подачу апеляційної скарги. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 року визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА № 030322 від 25.04.2020 року, справу про адміністративне правопорушення - закрито. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно статей 19, 56 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною першою статті 1, частиною третьою статті 19, статтею 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб вказаних органів лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Згідно статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, та причинний зв`язок між ними. Наявність чи відсутність вини посадової особи органу державної влади правового значення при цьому не має. Згідно із вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданням, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості, вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, характер та тривалості їх немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення душевного спокою та попереднього життєвого стану, зважаючи на невідворотність завданої шкоди та з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає необхідним зменшити розмір заявленої позивачем моральної шкоди до 2000 грн. У пункті 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад, стаття 9 Закону «Про оперативно-розшукову діяльність»). Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. За змістом пунктів 1, 35, 38 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами. Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): 1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; 2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; 3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; 4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; 5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Аналогічна позиція зазначена і в частині першій статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» - виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, на яку посилаються позивачі в позові. Верховний суд у своїй практиці, зокрема, у справах № 521/10640/15-ц і № 520/3307/16-ц, виходить з того, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна, шляхом списання казначейством України із державного бюджету як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Таким чином, вирішуючи питання про порядок відшкодування моральної шкоди, суд доходить до висновку про стягнення таких коштів за рахунок держави шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку державного бюджету України.

Outcome: partial