Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив встановити факт належності права власності [PERSON], яка померла 19 вересня 2015 року, на 17/100 частин в домоволодінні, яке розташовано на земельній ділянці площею 1000 кв.м. за адресою: по вул. Аптекарська балка № 79 у місті Дніпро, згідно акту ідеальних часток від 07.02.1997 року в житловому будинку Б-1 квартира № 5, яка складається з: приміщень 5-4, 5-5 - житловою площею 21,5 кв.м., житлової прибудови Б1-1 приміщення 5-6 - житловою площею 5,3 кв.м., в прибудові Б2-1 приміщення 5-1, 5-2, 5-3, 1/5 частина огорожі № 1, 1/4 частина калитки № 6, 1/4 частина сходин № 8, 1/4 частина мощення І; та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 19 вересня 2015 року, на 17/100 частин в домоволодінні, яке розташовано на земельній ділянці площею 1000 кв.м. за адресою: по вул. Аптекарська балка № 79 у місті Дніпропетровську, та складається в житловому будинку літ. Б-1, житловій прибудові літ. Б1-1, прибудові літ. Б2-1, ганку літ. б з квартири № 5 загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., споруди № 14. В загальному користуванні споруд № 1, 10, 12, 15, 16, 17, мостіння І (по 1/4 частині). В обґрунтування своїх позовних вимог вказали на те, що [PERSON] є дочкою [PERSON], який помер 07 листопада 2014 року, і якому з її слів належали 25/100 частки в домоволодінні, яке розташоване на земельній ділянці площею 791 кв.м. за адресою: по вул. Кронштадська № 10 у місті Дніпропетровську. Позивачка вказала, що оскільки її батько не перереєстрував у відповідних органах своє право власності на вказане нерухоме майно, вона тепер не може оформити свої спадкові права. Позивач [PERSON] є співвласником [PERSON] по вказаному домоволодінню, який також не перереєстрував у відповідних органах своє право власності на вказане нерухоме майно, і тепер, в нього виникли складнощі з оформленням права власності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Раніше, в попередньому судовому засіданні, заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Представник Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без її участі у звязку із виробничою завантаженістю. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-КИ № 653583, виданим 21.09.2015 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 7183 від 21.09.2015 року (а.с.28). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яке, зі слів позивача, серед іншого, складається з 17/100 частин домоволодіння № 79 по вул. Аптекарська балка у м. Дніпро. Ще за життя, а саме 13 травня 2014 року [PERSON], яка померла 19 вересня 2015 року, склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 4-577, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось на день її смерті - [PERSON] (а.с.30). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі вищевказаного, позивач у встановлений законом строк, а саме 29 вересня 2015 року, звернувся до Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті - [PERSON], померлої 19 вересня 2015 року. На підставі його заяви, після смерті [PERSON], померлої 19 вересня 2015 року, була заведена відповідна спадкова справа за № 631/2015, копія якої знаходиться в матеріалах даної справи (а.с.69-89). Проте, 25 квітня 2016 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 19 вересня 2015 року, на 17/100 частин домоволодіння № 79 по вул. Аптекарська балка у м. Дніпро, оскільки ним не надані правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно (а.с.89). У звязку з вказаними обставинами, позивач звернувся до суду та просив встановити факт належності права власності [PERSON], яка померла 19 вересня 2015 року, на 17/100 частин в домоволодінні, яке розташовано на земельній ділянці площею 1000 кв.м. за адресою: по вул. Аптекарська балка № 79 у місті Дніпро, згідно акту ідеальних часток від 07.02.1997 року в житловому будинку Б-1 квартира № 5, яка складається з: приміщень 5-4, 5-5 - житловою площею 21,5 кв.м., житлової прибудови Б1-1 приміщення 5-6 - житловою площею 5,3 кв.м., в прибудові Б2-1 приміщення 5-1, 5-2, 5-3, 1/5 частина огорожі № 1, 1/4 частина калитки № 6, 1/4 частина сходин № 8, 1/4 частина мощення І. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, судом встановлено, що [PERSON] належали 24/100 частини домоволодіння № 79 по вул. Аптекарська балка у м. Дніпро, на підставі свідоцтва про право власності від 23.11.1992 року, виданого виконкомом Красногвардійської районної ради (а.с.11), на підставі рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради № 427/9 від 23.10.1992 року (а.с.8-9), зареєстроване в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради та записано в реєстрову книгу № 557 за реєстровим № 30, що підтверджується листом Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 31.03.2016 року за № 3954 (а.с.31). При цьому, рішення виконкому Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 21.03.1997 року № 73 затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння № 79 по вул. Аптекарська балка, яким встановлено, вважати такими, що втратили чинність, попередні правовстановлюючі документи на співвласників домоволодіння № 79 по вул. Аптекарська балка. За [PERSON] затверджено право власності на 17/100 частин домоволодіння (а.с.24-26). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], на день її смерті, дійсно належали 17/100 частин домоволодіння № 79 по вул. Аптекарська балка у м. Дніпро. Разом з тим, [PERSON] не здійснила перереєстрацію права власності на належні їй 17/100 частин домоволодіння, на підставі вищевказаного рішення виконкому Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 21.03.1997 року № 73, в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, що підтверджується листом Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 31.03.2016 року за № 3954, згідно якого в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності за [PERSON] на 24/100 частини домоволодіння № 79 по вул. Аптекарська балка у м. Дніпро, на підставі свідоцтва про право власності від 23.11.1992 року, виданого виконкомом Красногвардійської районної ради, на підставі рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради № 427/9 від 23.10.1992 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради та записано в реєстрову книгу № 557 за реєстровим № 30, а також вказано, що рішенням виконкому Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 21.03.1997 року № 73, за гр. [PERSON] затверджено зміну частки на 17/100 частин, але перереєстрація права власності в КП «ДМБТІ» не проводилася (а.с.31). При цьому, згідно наданої технічної документації, належні покійній 17/100 частин спірного домоволодіння, яке розташовано на земельній ділянці площею 1000 кв.м. за адресою: по вул. Аптекарська балка № 79 у місті Дніпро, згідно акту ідеальних часток від 07.02.1997 року, складалися з наступного: в житловому будинку Б-1 квартира № 5, яка складається з: приміщень 5-4, 5-5 - житловою площею 21,5 кв.м., житлової прибудови Б1-1 приміщення 5-6 - житловою площею 5,3 кв.м., в прибудові Б2-1 приміщення 5-1, 5-2, 5-3, 1/5 частина огорожі № 1, 1/4 частина калитки № 6, 1/4 частина сходин № 8, 1/4 частина мощення І. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим встановити факт належності права власності [PERSON], яка померла 19 вересня 2015 року, на 17/100 частин в домоволодінні, яке розташовано на земельній ділянці площею 1000 кв.м. за адресою: по вул. Аптекарська балка № 79 у місті Дніпро, згідно акту ідеальних часток від 07.02.1997 року в житловому будинку Б-1 квартира № 5, яка складається з: приміщень 5-4, 5-5 - житловою площею 21,5 кв.м., житлової прибудови Б1-1 приміщення 5-6 - житловою площею 5,3 кв.м., в прибудові Б2-1 приміщення 5-1, 5-2, 5-3, 1/5 частина огорожі № 1, 1/4 частина калитки № 6, 1/4 частина сходин № 8, 1/4 частина мощення І. Таким чином, з урахуванням встановленого вище судом факту, після смерті [PERSON], яка померла 19 вересня 2015 року, відкрилася спадщина на належне їй майно, яке, як встановлено судом вище, серед іншого, складається й з 17/100 частин в домоволодінні, яке розташовано на земельній ділянці площею 1000 кв.м. за адресою: по вул. Аптекарська балка № 79 у місті Дніпро, згідно акту ідеальних часток від 07.02.1997 року в житловому будинку Б-1 квартира № 5, яка складається з: приміщень 5-4, 5-5 - житловою площею 21,5 кв.м., житлової прибудови Б1-1 приміщення 5-6 - житловою площею 5,3 кв.м., в прибудові Б2-1 приміщення 5-1, 5-2, 5-3, 1/5 частина огорожі № 1, 1/4 частина калитки № 6, 1/4 частина сходин № 8, 1/4 частина мощення І. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON], який в розумінні ст. 1268 ЦК України є спадкоємцем покійної, від спадщини не відмовлявся та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, звернувшись з відповідною заявою до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до абзаців 14-17 п. 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, який підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла 19 вересня 2015 року, на 17/100 частин в домоволодінні, яке розташовано на земельній ділянці площею 1000 кв.м. за адресою: по вул. Аптекарська балка № 79 у місті Дніпропетровську, та складається в житловому будинку літ. Б-1, житловій прибудові літ. Б1-1, прибудові літ. Б2-1, ганку літ. б з квартири № 5 загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м., споруди № 14. В загальному користуванні споруд № 1, 10, 12, 15, 16, 17, мостіння І (по 1/4 частині). На підставі викладеного та

Outcome: approved