Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, 03 грудня 2012 року о 15 годині 40 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Chevrolet AVEO», р/н [NUMBER], на а/д Київ-Ковель, не дотримався безпечної швидкості, не врахував дорожнє покриття, не дотримався безпечної дистанції, у зв»язку з чим відбулося зіткнення з автомобілем ЗАЗ [NUMBER], який зупинився попереду, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху України. За постановою Ірпінського міського суду Київської області [PERSON] за вчинення даного правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Між власником автомобіля «ЗАЗ», р/н [NUMBER] [PERSON] та Акціонерним товариством «Просто-страхування» /на даний час Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування»/ 20 липня 2012 року було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 218396 Серії АТК. В результаті ДТП, що сталася, було пошкоджено автомобіль [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого останньому склала 5777,65 грн., а вартість відновлювального ремонту - 6773,78 грн. Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 5989,35 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Провіта», яке, виконуючи взяті на себе зобов»язання, відповідно до страхового полісу, сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі лише 4 527,65 грн. Оскільки, суми грошових коштів в розмірі 4 527,65 грн. не достатньо для покриття збитків, яких зазнало ПАТ «Просто-страхування», то на підставі ст.1194 ЦК України, просив стягнути з відповідача на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1 461,7 грн., а також витрати, пов»язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,6 грн. В судове засідання позивач свого представника не направив, просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 грудня 2012 року о 15 годині 40 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Chevrolet AVEO», р/н [NUMBER], на а/д Київ-Ковель, не дотримався безпечної швидкості, не врахував дорожнє покриття, не дотримався безпечної дистанції, у зв»язку з чим відбулося зіткнення з автомобілем ЗАЗ [NUMBER], який зупинився попереду, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху України. За постановою Ірпінського міського суду Київської області [PERSON] за вчинення даного правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу /а.с.12/. Як вбачається з матеріалів справи, між власником автомобіля «ЗАЗ», р/н [NUMBER] [PERSON] та Акціонерним товариством «Просто-страхування» /на даний час Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування»/ 20 липня 2012 року було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 218396 Серії АТК /а.с.5/. Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 6523/6863 від 23 січня 2013 року сума завданого власнику автомобіля ЗАЗ, р/н [NUMBER] - [PERSON] пошкодженням автомобіля матеріального збитку становить 5777,65 грн. /а.с.13-17/. На підставі розпоряджень до Страхового акту № 6863-40601-12/1 від 05 лютого 2013 року та від 18 березня 2013 року [PERSON] позивачем було перераховане страхове відшкодування за ремонт застрахованого автомобіля, в загальному розмірі 5 989,35 грн. /а.с.32-38/. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається з позовної заяви, страховиком відповідача було сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 4 527,65 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача різницю між сплаченою позивачем сумою страхового відшкодування на користь [PERSON] (5 989,35 грн.) та сумою страхового відшкодування, сплаченою страховиком відповідача на користь позивача (4 527,65 грн.), в розмірі 1 461,7 грн. /5 989,35 грн. - 4 527,65 грн./. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути на відшкодування його витрат по сплаті судового збору - 243,6 грн.

Outcome: approved