Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

В квітні\~2019року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що після смерті його батька [PERSON] , [INFO] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцями першої чергиє діти спадкодавця, тобто позивач та відповідачі по справі. Позивач вважає, що фактично прийняв спадщину, так як проживав разом зі спадкодавцем на момент його смерті та не заявив відмову від неї. При зверненні позивача до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Після смерті батька позивач не знайшов оригінал свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та вважає його втраченим. У зв`язку з вище викладеним позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 26 квітня 2019 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до тпідготовчого засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат\~Махлай О.В.не з`явились, про день та час розгляду справи повідомленівчасно та належним чином, через канцеляріюсуду надалиписьмові заявипро розгляд справи за їхвідсутності, позов підтримують та просять його задовольнити в підготовчому засіданні. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомленівчасно та належним чином, через канцелярію суду надали письмовізаяви, в якихзазначили, що не заперечуютьпроти позову та просять розглядати справу без їхучасті. За ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 11\~грудня 2017\~рокуВиконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київськоїобласті, серія [NUMBER] /а.с.5/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок в [ADDRESS] , що належав йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого виконавчим комітетом Борівської селищної ради 11 лютого 1997 року /а.с.7/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Мотслобідською сільською Радою Фастівського району Київської області 12 жовтня 1995 року [PERSON] народився [INFO] , та його батьками записані, батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.6/. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] являються його сини: [PERSON] (позивач), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), так як спадкодавець на момент смерті у шлюбі не перебував. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем та не подав заяву про відмову від неї, що підтверджується довідкою Борівської селищної ради Фастівського району Київської області від 12.04.2019 за №531 /а.с.17/. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийяв спадщину, якщо протягом строку, встановлено ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Даний факт підтверджується також, витребуваною судом інформацією з Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області за №380/01-16 від 07.06.2019 про те, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] відсутня. Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві спадкового майна, що підтверджується Постановою державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори від 05.04.2019 /а.с.20/. Позивач після смерті батька [PERSON] не знайшов оригінал свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та вважає його втраченим. Відповідно до архівної довідки Фастівського БТІ від 12.04.2019 за №537 та копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано на ім`я [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Борівською селищною радою 11 лютого 1997 року на підставі рішення Виконавчого комітету Борівської селищної ради №47 від 12.12.1996 та зареєстрованого Фастівським МБТІ [INFO] за 2498 /а.с.15/. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку\~ст. 76 ЦПК України\~докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України встановлює, що\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд, вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , тому набув право спадкування, але не має правовстановлюючого документа про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності правовстановлюючого документа не існує.

Outcome: approved