Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що 28.04.1974 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] (позивач) та [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Коломийської районної ради № 55 від 09.03.1989 року [PERSON] на виділеній колгоспом земельній ділянці площею 0,12 га в с. Мишин, по вул. Руднєва, Коломийського району надано дозвіл для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд. На підставі вказаного рішення [PERSON] отримав будівельний паспорт на забудову ділянки, а 15.06.1989 року представником відділу архітектури і містобудування Коломийської районної ради вказана земельна ділянка була виділена в натурі і встановлені осі будівель в натурі. Згідно з довідкою виконавчого комітету Мишинської сільської ради вулицю Руднєва перейменовано на вулицю [PERSON]. Відповідно до вказаної документації позивач [PERSON] спільно з [PERSON] розпочали будівництво житлового будинку. Однак, 13.04.2001 року шлюб між ними розірвано та з того часу вищевказане будівництво припинено. Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів та технічного паспорта на незавершене будівництво житлового будинку, виданих ОКП «Коломийське МБТІ» готовність цього будівництва становить 72 %, йому присвоєно адресний номер 19 по вул. Б. Хмельницького в с. Мишин Коломийського району. Оскільки це нерухоме майно було спільною сумісною власністю подружжя, тому згідно з вимогами ст.ст. 22, 28, 29 КпШС УРСР ( в редакції, яка діяла на час створення цього майна) позивачу [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 його частині. 27.10.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті згідно з вимогами ст.ст.1216, 1218, 1261 ЦК України відкрилася спадщина за законом, оскільки заповітів він не складав. До спадкоємців першої черги відносилися його діти [PERSON] ( позивач) та [PERSON] Позивач [PERSON] згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті батька, оскільки на день його смерті постійно проживав спільно з ним в будинку за № 15, по вул. Б.Хмельницького, в с. Мишин Коломийського району. Син спадкодавця [PERSON] відмовився від спадщини, подавши відповідну заяву до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори. Тому позивачі, посилаючись на ст.331 ЦК України та інші норми законодавства, просять визнати за ними в рівних частинах права забудовників на вказаний незавершений будівництвом житловий будинок. Позивачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 18.01.2017 року представник позивачів адвокат [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її та позивачів відсутності (а.с. 32). Представник відповідача в судове засідання не зявився. Сільський голова с.Мишин звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказує, що позовні вимоги відповідач визнає та просить справу розглядати без участі представника цієї ради (а.с. 34). В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження позивач [PERSON] 28.04.1974 року одружилась із [PERSON] (а.с.15). Згідно зі свідоцтвом про народження позивача [PERSON] він народився 17.07.1976 року в с. Мишин Коломийського району. Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Рішенням виконавчого комітету Мишинської сільської ради №69 від 29.12.1988 року [PERSON] надано земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку на підставі протоколу 2 від 26.05.1988 року про виділення йому земельної ділянки площею 0,12 га на присадибній ділянці [PERSON] по вул. Руднєва (а.с. 10). 27.02.1989 року виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної [PERSON] як індивідуальному забудівнику, для будівництва житлового будинку (а.с.9,11). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] 13.04.2001 року розірвано, актовий запис № 87 (а.с. 16). Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 215736, виданим 28.10.2015 року виконвчим комітетом Мишинської сільської ради Коломийського району, [PERSON] помер 27.10.2015 року, актовий запис №39 (а.с.7). Відповідно до довідок №№361/06-05/05, 362/06-05/05, виданих 09.12.2015 року Мишинською сільською радою, [PERSON] з 1974 року до дня смерті ( 27.10.2015 року ) проживав в [INFO] спільно з колишньою дружиною [PERSON], [INFO], синами [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також племінниками та сестрою колишньої дружини. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі вказаної сільської ради не посвідчувався (а.с. 18, 19). Даними довідки № 1242, виданої 03.11.2016 року вказаною сільською радою, стверджується, що вул.Руднєва перейменовано на вул. [PERSON] на підставі рішення виконкому Мишинської сільської ради №36 від 30.09.1997 року (а.с.20). Згідно з даними виписки з інвентаризаційних матеріалів №56121 та технічного паспорту на незавешене будівництво житлового будинку, виданих відповідно 10.06.2016 року та 16.06.2016 року ОКП «Коломийське МБТІ», спірне майно складається з незавершеного житлового будинку ( а.с. 12-14). 17.03.2016 року [PERSON] звернувся до Першої Коломийської районної нотаріальної контори із заявою, посвідченою 01.03.2016 року в.о. нотаріуса Сочинського нотаріального округу Хостинського району Краснодарського Краю Російської Федерації [PERSON] та зареєстрованою в реєстрі за № 1П-130, про відмову від спадщини після смерті батька (а.с. 39). 12.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом післ я смерті його батька [PERSON] (а.с. 40). Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43287118, виданого державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори 17.03.2016 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи №92 за номером у спадковому реєстрі - 58721970 (а.с.43). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної державним нотаріусом вказаної нотаріальної контори 01.11.2016 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно не зареєстроване за спадкодавцем (а.с.8). Відповідно до положень ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно з інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року вказано, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 22 КпШС України ( в редакції 01.04.1996 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Ст. 28 цього Кодексу передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Згідно з частинами 1, 2 ст. 29 вказаного Кодексу якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги спадкування за законом, який прийняв спадщину після смерті свого батька, не взмозі оформити свої права забудовника на спірне спадкове майно. Тому за ним слід визнати це право на 1/2 даного майна, а за позивачем [PERSON] слід визнати таке право на іншу 1/2 вказаного майна як за колишньою дружиною спадкодавця, оскільки це майно створене за час їхнього шлюбу. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог. На підставі наведеного, ст.ст. 22, 28, 29 КпШС УРСР, ст. ст.331 ч.3, 346, 392, 1218 ЦК України та,

Outcome: approved