Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив суд: визнати [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку, посилаючись на те, що його син ( [PERSON] ) тривалий час страждає на психічні розлади, постійно перебуває на обліку у лікаря психіатра у Територіальному Медичному Об`єднанні «Психіатрія» в м. Києві, що знаходиться за адресою: вул. Кирилівська, 103-а, м. Київ, 04080, з нервово0психічним захворюванням психічний розлад. З 01 серпня 2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації [PERSON] видане посвідчення серії [NUMBER] інваліда 2 групи загального захворювання у зв`язку із вказаними захворюваннями. Визнання недієздатним [PERSON] необхідно заявнику для того, щоб виконувати дії, спрямовані на захист його особистих немайнових і майнових прав та інтересів. Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація подала до суду подання про встановлення опіки та призначення опікуна. [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягав у повному обсязі, з підстав, викладених у заяві; проти задоволення подання Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не заперечував. В судовому засіданні представник заінтересованої особи - Відділу опіки і піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, заяву [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним підтримала та просила суд, її задовольнити. Подане нею подання про встановлення над [PERSON] опіки та призначення над ним опікуна, підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених у ньому. Крім того, заінтересованою особою було подано до суду Висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 17 березня 2020 року за № 109/04/35-2330. Суд, заслухав пояснення заявника, представниці заявника, представника заінтересованої особи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява та подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява та подання підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними ч.1 (ст.39 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, заявник [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , про що свідчить копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.13). Згідно посвідчення Серія [NUMBER] , [PERSON] , встановлена 2 (друга) група інвалідності, загального захворювання (а.с.9). Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта №551 від 08 жовтня 2019 року, [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді: шизозфренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, дефектний стан (згідно з МКХ-10: F 20.0). За своїм психічним станом на теперішній час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки ( а.с.92-94 ). Обґрунтованість висновку експертів у суду не викликає сумніву. За таких обставинах, суд прийшов до висновку, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому, вважає можливим визнати його недієздатним. 17 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою, про призначення його опікуном над недієздатним сином [PERSON] , 1985 року народження, у разі, якщо судом останнього буде визнано недієздатним. Як вбачається із наданих [PERSON] документів, він зареєстрований і проживає в м. Києві, позитивно характеризується, має задовільний стан здоров`я, ознак наркологічних захворювань не виявлено, на психіатричному обліку не перебуває. Згідно висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 17 березня 2020 року за №109/04/35-2330, що [PERSON] відповідає вимогам, які встановлені чинним законодавством для осіб, які можуть бути призначені опікунами недієздатної особи та не заперечує про призначення її опікуном над [PERSON] , 1985 року народження . Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України). Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦК України). Відповідно до ч.1, 2, ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 ЦК України). Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника (ч.2, 3, 4 ст.63 ЦК України). Обмежень, за яких [PERSON] не може бути опікуном, судом не встановлено. Щодо визначення у рішенні часу виникнення недієздатності [PERSON] , [INFO] , з 13 серпня 2020 року, то суд відмовляє у задоволенні даної вимоги, оскільки під час судового засідання дане питання не розглядалося, а також, одночасно з цим, у висновку судово-психіатричного експерта №551 від 08 жовтня 2019 року дане питання не висвітлено. Оскільки, відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а сторонами не надано відповідні висновки експертів із цих саме питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності, суд призначає експертизу у справі. На підставі вищенаведеного, суд не може встановити час виникнення недієздатності [PERSON] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням особистих стосунків між заявником та [PERSON] , можливостей виконувати обов`язки опікуна, з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав, а також інтересів недієздатного [PERSON] , [INFO] , суд вважає за можливе, призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: partial