Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14 лютого 2009 року між нею, [PERSON], та відповідачем, [PERSON], було укладено шлюб, який був зареєстрований 14 лютого 2009 року у відділі юстиції Рівненсько області, актовий запис № 46. Від спільного шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO], що на даний час проживає разом з нею. 01 грудня 2017 року, згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, шлюб між ними було розірвано. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину. Аліменти відповідач нікому не платить, у шлюб після розлучення не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Позивач\~в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4\~частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подавав. Відповідно до\~ч. 2\~ст.247ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14 лютого 2009 року, [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, який був зареєстрований 14 лютого 2009 року у відділі юстиції Рівненсько області, актовий запис № 46. Від спільного шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], [INFO], що на даний час проживає разом з позивачем. 01 грудня 2017 року, згідно рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.2, 3, 6). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом не надано доказів, щоб спростовували посилання позивача на те, що відповідач є працездатний, має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини, інших утриманців\~не має. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.182, 183,Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини;\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у платника аліментів інших дітей.\~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів не порушує інтереси дитини, її право на достатній життєвий рівень та\~забезпечення гармонійного розвитку дитини та є достатнім для її утримання, тому\~позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved