Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миргородської міської ради про визнання за ним прав та обов'язків забудовника на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], та визнати за ним право власності в порядку спадкування на будівельні матеріали та обладнання, використані в процесі будівництва літньої кухні-сараю та прибудови до них по [ADDRESS] що розміщені на земельній ділянці площею 600 кв.м., відведеній [PERSON] для будівництва жилого будинку згідно рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради народних депутатів № 123 від 19.04.1989р. В позові посилався на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. За життя, батько, відповідно до рішення виконкому № 123 від 19.04.1989р., на підставі типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності від 11.05.1989р., що був нотаріально посвідчений, за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці площею 600 кв.м. розпочав будівництво з господарських будівель і збудував за життя у 1989 році літню кухню-сарай та прибудову до них. Будівництво здійснював на підставі дозволу на проведення робіт для індивідуального будівництва від 11.05.1989 року. Державний акт про право власності на земельну ділянку не отримав. Після смерті батька відкрилась спадщина на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі зазначеного будівництва. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька і прийняв спадщину, але при зверненні до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини йому було відмовлено в цьому по причині відсутності правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності померлого спадкодавця. В зв'язку з тим, що у нього відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок, будівництво якого розпочав його батько, він вимушений звернутись до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с. 34), позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник відповідача Миргородської міської ради Погребська К.С., що діє на підставі довіреності (а.с.35) позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за умови, що визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлено судом, [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). За життя, останній, відповідно до рішення виконкому № 123 від 19.04.1989р. про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку (а.с.11), на підставі типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності від 11.05.1989р. (а.с.13-14) та дозволу на проведення робіт для індивідуального будівництва від 11.05.1989р. (а.с.12), за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці площею 600 кв.м. побудував у 1989 році літню кухню-сарай та прибудову до них але право власності на будинковолодіння не зареєстрував, що підтверджується довідкою ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 06.10.2014р. (а.с.9). Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Таким чином, відповідно до ст.186 ЦК України господарські будівлі є приналежністю до головної речі - будинку і окрема реєстрація права власності на них неможлива. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входили права та обов'язки забудовника земельної ділянки площею 600 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] та право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані в процесі будівництва літньої кухні-сараю літер «А» та прибудови до них літер «а», загальною вартістю 9247 гривень, що розміщені на вказаній земельній ділянці. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8) і прийняв спадщину відповідно до ст.1269 ЦК України, а інший спадкоємець за законом - дружина померлого, [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи (а.с.23, 29), але у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно нотаріусом було відмовлено (а.с.10). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved