Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

В лютому 2018 року директор Дослідної станції тютюнництва Моргун А.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] , який перебував з ним у трудових відносинах, в період з січня 2017 року по червень 2017 року було укладено п`ять договорів на продаж ячменю і пшениці на загальну суму - 99 056, 10 грн., а саме: було укладено договір купівлі-продажу №1 від 18 січня 2017 року, за умовами якого позивач зобов`язався продати відповідачеві, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти такий товар (зерно ячменю) та сплатити його вартість. Згідно накладної №ДСТ-1 від 18 січня 2017 року позивач поставив відповідачеві продукції (зерно ячменю) на суму 21 216,00 грн. з ПДВ, проте, свого зобов`язання щодо оплати товару за даним договором відповідач по день звернення з позовом до суду не виконав. Також, 19 січня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено другий договір купівлі-продажу №2, за умовами якого позивач зобов`язався продати відповідачеві, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти такий товар (зерно ячменю) та сплатити позивачеві його вартість. Згідно накладної №ДСТ-2 від 19 січня 2017 року позивач поставив відповідачеві продукції (зерно ячменю) на суму 19 890,00 грн. з ПДВ, з яких частково було оплачено 2 557,92 грн., проте, свого зобов`язання щодо оплати товару за даним договором відповідач по день звернення з позовом до суду повністю не виконав. 30 січня 2017 року було укладено третій договір купівлі-продажу №4, за умовами якого позивач зобов`язався продати відповідачеві, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти такий товар (зерно ячменю) та сплатити позивачеві його вартість. Згідно накладної №ДСТ-5 від 30 січня 2017 позивач поставив відповідачеві продукції (зерно ячменю) на суму 22 425,00 грн. з ПДВ, проте, свого зобов`язання щодо оплати товару за даним договором відповідач по день звернення з позовом до суду не виконав. 15 березня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено четвертий договір купівлі-продажу №6, за умовами якого позивач зобов`язався продати відповідачеві, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти такий товар (зерно ячменю) та сплатити позивачеві його вартість. Згідно накладної №ДСТ-9 від 15 березня 2017 року позивач поставив відповідачеві продукції (зерно ячменю) на суму 21 935,02 грн. з ПДВ, проте, свого зобов`язання щодо оплати товару відповідач не виконав. 15 червня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено п`ятий договір купівлі-продажу №9, за умовами якого позивач зобов`язався продати відповідачеві, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти такий товар (зерно пшениці) та сплатити позивачеві його вартість. Згідно накладної №ДСТ-18 від 15 червня 2017 року позивач поставив відповідачеві продукції (зерно пшениці) на суму 35 000,00 грн. з ПДВ. Тобто, загальна сума основного боргу складала - 99 056,10 грн. Станом на 1 липня 2017 року між позивачем та відповідачем був підписаний акт звірки взаєморозрахунків, яким підтверджено дебіторську заборгованість на користь Дослідної станції тютюнництва в сумі 99 056,10 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами про сплату боргу, також, 18.08.2017 відповідачу було надіслану претензію №92 про сплату боргу в сумі - 99056,10 грн., проте на день подачі позову кошти не сплачено. Оскільки такими діями відповідача у зв?язку з невиконанням ним договірних зобов?язань позивачу спричинені матеріальні збитки на суму 99056,10 грн., тому за захистом своїх прав позивач звернувся до суду. Представник позивача - Цибух О.О. в судове засідання не з?явився, надавши до суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутність та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомляв. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли договірні зобов?язання, оскільки, між Дослідною станцією тютюнництва НААН України в особі в.о. директора Моргуна А.В. та відповідачем [PERSON] в період з січня 2017 року по червень 2017 року було укладено п`ять договорів на продаж ячменю і пшениці на загальну суму - 99 056, 10 грн., а саме: - 18 січня 2017 року було укладено договір купівлі-продажу №1, за умовами якого (п.п. 1.1, 1.2) позивач зобов`язався продати відповідачеві, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти такий товар (зерно ячменю) та сплатити його вартість. Згідно накладної №ДСТ-1 від 18 січня 2017 року позивач поставив відповідачеві продукції (зерно ячменю) на суму 21 216,00 грн. з ПДВ, проте, свого зобов`язання щодо оплати товару за даним договором відповідач по день звернення з позовом до суду не виконав. - 19 січня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено другий договір купівлі-продажу №2, за умовами якого (п.п. 1.1, 1.2) позивач зобов`язався продати відповідачеві, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти такий товар (зерно ячменю) та сплатити позивачеві його вартість. Згідно накладної №ДСТ-2 від 19 січня 2017 року позивач поставив відповідачеві продукції (зерно ячменю) на суму 19 890,00 грн. з ПДВ, з яких частково було оплачено 2 557,92 грн., проте, свого зобов`язання щодо оплати товару за даним договором відповідач по день звернення з позовом до суду повністю не виконав. - 30 січня 2017 року було укладено третій договір купівлі-продажу №4, за умовами якого (п.п. 1.1, 1.2) позивач зобов`язався продати відповідачеві, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти такий товар (зерно ячменю) та сплатити позивачеві його вартість. Згідно накладної №ДСТ-5 від 30 січня 2017 позивач поставив відповідачеві продукції (зерно ячменю) на суму 22 425,00 грн. з ПДВ, проте, свого зобов`язання щодо оплати товару за даним договором відповідач по день звернення з позовом до суду не виконав. - 15 березня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено четвертий договір купівлі-продажу №6, за умовами якого (п.п. 1.1, 1.2) позивач зобов`язався продати відповідачеві, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти такий товар (зерно ячменю) та сплатити позивачеві його вартість. Згідно накладної №ДСТ-9 від 15 березня 2017 року позивач поставив відповідачеві продукції (зерно ячменю) на суму 21 935,02 грн. з ПДВ, проте, свого зобов`язання щодо оплати товару відповідач не виконав. - 15 червня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено п`ятий договір купівлі-продажу №9, за умовами якого (п.п. 1.1, 1.2) позивач зобов`язався продати відповідачеві, а відповідач в свою чергу зобов`язався прийняти такий товар (зерно пшениці) та сплатити позивачеві його вартість. Згідно накладної №ДСТ-18 від 15 червня 2017 року позивач поставив відповідачеві продукції (зерно пшениці) на суму 35 000,00 грн. з ПДВ. Станом на 1 липня 2017 року між позивачем та відповідачем був підписаний Акт звірки взаєморозрахунків, яким підтверджено дебіторську заборгованість на користь Дослідної станції тютюнництва в сумі 99 056,10 грн. Вказаний Акт звірки взаєморозрахунків містить підписи обох сторін, між якими виникли договірні зобов?язання, що свідчить про те, що відповідач [PERSON] визнав свої зобов?язання перед відповідачем на суму 99056,10 грн. У зв?язку з невиконанням відповідачем своїх зобов?язань, позивач звертався до відповідача із вимогами про сплату боргу, що також підтверджується тим, що 18.08.2017 відповідачу було надіслану претензію №92 про сплату боргу в сумі - 99056,10 грн., проте на день розгляду справи в суді кошти позивачу не сплачено, оскільки відповідачем документального підтвердження сплати коштів суду не надано. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтями 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню повністю, оскільки між сторонами виникли договірні зобов?язання, умови яких щодо своєчасної оплати отриманого товару та перерахунку грошових коштів відповідачем на час розгляду справи в суді повністю не виконані. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1762 грн. та адвокатських послуг в розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). В даному випадку позивачем не надано документального підтвердження фактично понесених витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 500 грн. (квитанцій, платіжних доручень), таким чином, вони не підлягають стягненню, а судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 509,526,527,530,610 ЦК України,

Outcome: approved