Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона є власницею земельної ділянки в [ADDRESS]. Її суміжним землекористувачем є відповідачка. Позивачка користувалася частиною земельної ділянки відповідачки з метою доїзду до своє ділянки, оскільки інший варіант доїзду не можливий. Останнім часом відповідачка не дотримується вимог добросусідства і чинить перешкоди у користуванні цим проїздом. За таких умов позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, та просить суд постановити рішення, яким встановити безстроковий та безкоштовний сервітут на право користування позивачкою частиною земельної ділянки, яка належить відповідачці, та стягнути понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та пояснив суду про обставини, що описані вище. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що якби члени сім'ї позивачки дотримувалися правил добросусідства, то вона і в подальшому не заперечувала б щодо користування частиною власної земельної ділянки. Вважає, що доїзд до земельної ділянки позивачки можливий не тільки через земельну ділянку відповідачки. Зважаючи на це просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2006 р., виданого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-882, позивачка являюся власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 25, в селі Свяття Рівненського району Рівненської області, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.08.2006 р. Згідно рішення Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 415 від 23.05.2008 р. у приватну власність позивачки було передано земельну ділянку площею 0, 25 га за адресою: [ADDRESS] цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, та 0,2489 га за цією ж адресою (для ведення особистого селянського господарства), а також видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ № 212135 та серії ЯЗ № 212136 від 16.06.2009 року. Належна земельна ділянка, яка використовується для обслуговування будинковолодіння однією з сторін, а саме, зі сторони вулиці Перемоги, межує з земельною ділянкою відповідачки [PERSON], що відображено в державному акті на право власності на земельну ділянку та в іншій технічній документації на земельну ділянку, де межі належної відповідачці земельної ділянки позначені від Д до Е . Протягом останнього року, неодноразово, між позивачкою та відповідачкою [PERSON] виникали суперечки щодо користування автомобільним проїздом з вулиці Перемоги до належного позивачці будинковолодіння, який проходить по земельній ділянці, що перебуває у власності відповідачки. Зазначеним проїздом позивачка користувалася досить тривалий час, а саме, з часу проживання за вказаною адресою. Також даним проїздом постійно користуються члени родини позивачки. Дана обставина була підтверджена показаннями свідка [PERSON], та не спростована відповідачкою. На даний час жодних інших варіантів проходу чи проїзду легковим автомобілем до належного будинковолодіння не існує. Є лише можливість під'їзду до будинковолодіння з іншої сторони земельної ділянки по польовій дорозі, проте лише в літню пору вантажним чи гужовий транспортом. Дана обставина підтверджена як поясненнями представника позивачки, так і показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також висновками судової земельно-технічної експертизи №30423/3_ЮШ від 03.02.2014 року. В ході розгляду справи було встановлено, що в межах спірної частини земельної ділянки, що використовується для проїзду, розташований належний позивачці електричний лічильник. Також по даній земельній ділянці під землею до будинку позивачки проведені комунікації: кабель електропостачання та труба водопостачання. В свою чергу відповідачка не дотримується вимог добросусідства, і чинить перешкоди позивачці та її рідним у користуванні цим проїздом. На даний час разом з позивачкою її син [PERSON], який має у власності та користується легковим автомобілем, забезпечуючи утримання позивачки. Згідно ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Отже, сервітут - це право обмеженого користування чужим майном. Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким способом. Згідно ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередач, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Зважаючи на наведене вище, враховуючи як положення вже зазначених норм законодавства, так і положень ст. ст. 98, 99, 100 ЗК України суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення, оскільки іншого проїзду до господарства позивачки інакше, як через частину земельної ділянки відповідачки, не існує. Також не існує іншої можливості для позивачки обслуговувати та експлуатувати комунікації, що пов'язані з електропостачанням та водопостачанням. Отже, позивачка довела необхідність встановлення сервітуту. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України. Документально підтвердженими є судові витрати в сумі 114 грн. 70 коп. - сплата судового збору, а тому саме ця сума підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивачки.

Outcome: approved