Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

В поданій до суду заяві [PERSON] вказує, що [INFO] у неї народився син, [PERSON] , який проживав та був зареєстрований в належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] разом з її чоловіком та його батьком, [PERSON] . Син працював в місті Запоріжжя на масложиркомбінаті від приватного підприємства «Монолітконструкція». 17 травня 2019 року [PERSON] повертався з роботи, про що повідомив її телефоном о 17 годині 45 хвилин. Це був останній зв`язок з сином, після цього дзвінка вона більше не чула та не бачила його. В зв`язку з його зникненням, заявник звернулася до відділу розшуку в Василівський відділ поліції ГУНП в Запорізької області, де було заведено пошукову справу. Розшук був розпочатий з 20 травня 2019 року. Заявник самостійно зверталася до знайомих, за місцем роботи сина, в медичні установи області, реабілітаційний центр, службу розшуку невпізнаних трупів, робила об`яви з фотографією сина та контактними телефонами. Отримувала декілька дзвінків від громадян, що нібито бачила людину схожу на фото, але все це було безрезультатно. Вона декілька разів зверталася до відділу розшуку Василівського районного відділу поліції, але їй було роз`яснено, що до теперішнього часу місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Заявник зазначає, що вона та її чоловік пенсіонери, мають доходи тільки з пенсії і на теперішній час їм необхідно оформити документи для отримання субсидії, однак при зверненні в УСЗН їй було роз`яснено, що необхідно надати дані про доходи всіх зареєстрованих осіб. В зв`язку з безвісті відсутнім сином їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. З огляду на викладене, заявниця просила суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник підтримала заяву з підстав, викладених в ній. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, проте до суду надійшла заява, в якій представник просить розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У відповідності із ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією паспорта серія [NUMBER] (а.с.11). Той факт, що заявник [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серія ІІІ- [NUMBER] в графі «мати» якого зазначена [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 07 травня 2020 року, виданої Степногірською селищною радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 15 листопада 1998 року до теперішнього часу (а.с. 4). Згідно відповіді заступника начальника СКП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 07 травня 2020 року, [PERSON] перебуває в розшуку з 20 травня 2019 року, як безвісті відсутній (а.с. 5). Згідно копій ухвал Василівського районного суду Запорізької області від 29 травня 2019 року, 05 червня 2019 року та 03 січня 2020 року в провадженні Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019080190000283 від 21 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом зникнення [PERSON] (а.с.25-26, 27, 28). Відповідно до ст.43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Отже, обов`язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування. Відповідно до ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. За змістом ст.ст.307, 308 ЦПК України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім має для заявника [PERSON] юридичне значення та зумовлене необхідністю звернення до органів соціального захисту населення з метою оформлення державних соціальних виплат за умови визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про обґрунтованість вимог та наявність установлених законом підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Разом з тим, згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. На підставі викладеного, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved