Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

В лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області визнання права власності на ? частку нерухомого майна за набувальною давністю, де просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/2 частку нерухомого майна: житлового будинку літ. «А», погрібу літ. «Б», сараю літ. «в», сараю літ. «В», убиральні літ. «Д», фундаменту ф-нт, ганку літ. «аг», колодязю літ. «к», огорожі №1, що знаходиться в [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що він є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями розташовані в [ADDRESS] після успадкованих після померлої [INFO] матері [PERSON] . Інформація щодо власника іншої 1/2 ч. цього будинку відсутня, але його мати фактично з 28.09.1981 і до дня своєї смерті [INFO] та він будучи зареєстрованим та проживаючи у вказаному будинку добросовісно, відкрито і безперервно володіли і користувалися вказаною частиною будинку. З вимогами про те, що вони незаконно володіють і користуються домогосподарством ніхто до них не звертався, в тому числі і представники громади. Посилаючись на положення ст.ст.328, 344 ЦК України, висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28.04.2020 вважає, що він набув право власності на 1/2 ч. домогосподарства в [ADDRESS] за набувальною давністю. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, його представник за угодою адвокат Скиба В.І. надав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позов підтримують та просять задовольнити. Відповідач Кам`янопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явились, надали суду заяву, де просили розглянути справу у відсутність їх представника, проти задоволення позову незаперечують. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин. Установлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 жовтня 2020 року. В довідці виданій Виконавчим комітетом Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 182 від 25.01.2021 вказано, що згідно запису в погосподарській книзі сільської ради за № 03-1407-1, 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] лічиться за [PERSON] , 1978 року народження. Інформація щодо власника іншої 1/2 ч. даного будинку в сільській раді відсутня. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 2807 від 15.05.2017, [PERSON] , 1978 року народження з 1996 року по даний час зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . Отже, [PERSON] з 1996 року зареєстрований та проживає у вказаному будинку добросовісно, відкрито ним володіє та користується. З вимогами про те, що він незаконно володіє і користується його 1/2 частиною ніхто до нього не звертався, в тому числі і представники громади. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду ( ч.4 ст.344 ЦК України). Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] добросовісно заволодів чужим майном, а саме 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] і продовжує відкрито та безперервно нею володіти протягом десяти років. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією висловленою в постанові Верховного суду у справі № 552/1354/18 від 28 квітня 2020 року, що давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Отже, позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд його задовольняє.

Outcome: approved