Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка звернулася в суд з позовом до дочірнього підприємства «Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що протягом періоду її роботи на вказаному підприємстві з 29.05.2006 року до 06.03.2015 року на посаді завідуючої складом готової продукції, склотарою і матеріалами і до моменту звільнення отримувала заробітну плату в розмірі 1\~750 грн. Проте, при звільненні адміністрація підприємства з позивачкою кінцевого розрахунку по заробітній платі не провела, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість в сумі 2 140 грн., що завдало їй також моральних страждань та стало підставою для її звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши показання позивачки, допитаної в якості свідка та пояснення її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що позивач [PERSON] з 29.05.2006 року до 06.03.2015 року дійсно працювала у дочірньому підприємстві «Деражнянський плодоконсервний завод Хмельницької облспоживспілки» на посаді завідуючої складом готової продукції, склотарою і матеріалами. Разом з тим, як зазначає в своїх показаннях, даних в якості свідка позивач [PERSON], при її звільнені 06.03.2015 року адміністрація підприємства з нею кінцевого розрахунку по заробітній платі не провела, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість в сумі 2 140 грн., що завдало їй також моральних страждань. Так, відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП. Крім того, згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Вирішуючи даний цивільний позов в частині відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд, з огляду на показання допитаної в судовому засіданні позивача [PERSON], приходить до висновку про те, що на її користь підлягає також стягненню і моральна шкода в сумі 3\~000 грн., оскільки невиплата адміністрацією відповідача належної їй суми заробітної плати спричинила необхідність в застосуванні додаткових зусиль по організації свого життя та спричинила матеріальний та моральний дискомфорт. На підставі викладеного, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а також

Outcome: approved