Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в якому просить, з урахуванням остаточно уточнених вимог, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 8032,48 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 9.07.2014 року по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні позов підтримала і просить задовольнити. Додатково пояснила, що працювала у відповідача з 7.10.2013 року по 8.07.2014 року, коли була звільнена, однак з того часу і дотепер розрахунку по заробітній платі з нею проведено не було. В судовому засіданні представник відповідача позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі визнала, в частині стягнення середнього заробітку - проти позову заперечила, посилаючись на скрутне матеріальне становище відповідача. Пояснила також, що робочий тиждень позивача був дводенним. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що позивач працювала на посаді економіста Комунального підприємства архітектурно-будівельного проектування Хмельницької обласної ради з 7.10.2013 року та 8.07.2014 року, коли була звільнена згідно ст. 38 КЗпП України згідно наказу № 13к від 8.07.2014 року. Зазначені обставини підтверджуються наказом № 14к від 7.10.2013 року, наказом № 13к від 8.07.2014 року, трудовою книжкою позивача, копії котрих наявні у справі. Під час роботи у відповідача на підприємстві було встановлено неповний робочий тиждень, робочі дні - понеділок та вівторок кожного робочого тижня, що підтверджується наказом № 02/1К від 3.02.2014 року копія котрого наявна у справі, а також не оспорюється сторонами. Заробітна плата позивача за два місяці перед звільненням склала 1795,36 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 2 від 21.01.2016 року, наявною у справі. Виходячи із неповного робочого тижня підприємства, заробітна плата нарахована за 17 робочих днів, тобто середньоденна заробітна плата склала: 1795,36 грн. : 17 робочих днів = 105,61 грн. Заборгованість відповідача по заробітній платі позивача становить 8032,48 грн., вказані кошти не виплачені до даного часу, що підтверджується довідкою від 1.10.2015 року № 196, а також визнається відповідачем. У відповідності до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з наступного за звільненням дня - 9.07.2014 року і по день розгляду справи судом. Розмір суми середнього заробітку за час затримки розрахунку обчислюється наступним чином: 162 робочих дні за вище вказаний період прострочення виплати заробітної плати х 105,61 грн. середньої заробітної плати = 17108,72 грн. Отже, загалом стягненню на користь позивача з відповідача підлягає: 8032,48 грн. + 17108,72 грн. = 25141,20 грн. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 487,20 грн., від його сплати позивач звільнена, тому вказана сума підлягаю стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved