Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

В лютому 2017 р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] Вказував на те, що з 2009 р. він перебуває з відповідачкою у шлюбі. В період шлюбу ними було спільно придбано квартиру [ADDRESS], яку позивач вважає спільною сумісною власністю подружжя. На теперішній час сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визнати за ним, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, право власності на ? частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.\~ Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Стверджувала, що квартира придбана під час перебування у шлюбі, але за кошти її батьків, через що вважає її особистою власністю, яка не підлягає поділу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та\~ [PERSON] перебували в зареєстрованому\~ шлюбі\~ з 26.06.2009 р. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 14.10.2011 р. [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира є трикімнатною, загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 43,8 кв.м Даний Договір купівлі-продажу був посвідчений ПН ММНО [PERSON] Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти\~ або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну\~ статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий\~ статус спільної власності подружжя. Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Вказана правова позиція висловлена\~ Верховним Судом України\~\~при розгляді справи № 6-2333цс15. Суд розглядає\~ цивільні справи\~\~ не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до\~ ЦПК України, в межах заявлених\~ ними\~ вимог і на підставі\~ доказів, наданих сторонами\~ та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи принцип безпосередності\~ судового розгляду\~ цивільних справ, рішення може бути\~ обґрунтоване лише доказами, одержаними\~ у визначеному\~ законом порядку\~ та дослідженими\~ в тому судовому засіданні, в якому\~ ухвалюється рішення. Суд оцінює докази\~ відповідно\~ до вимог\~ ст. ст. 58-59, 61, 212 ЦПК України\~ за своїм внутрішнім переконанням,\~ що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому\~ дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює\~ належність, допустимість,\~ достовірність кожного доказу окремо, а також\~ достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,\~ не можуть\~ вважатися встановленими в цивільній справі,\~ якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жоден доказ не має\~ для суду\~ наперед встановленого значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б спростовували те, що спірне майно є спільним сумісним майном подружжя, суд дійшов висновку, що квартира, яка була придбана подружжям під час спільного проживання та перебування в зареєстрованому шлюбі є їх спільною сумісною власністю, отже належить на праві часткової власності в рівних частках, по ? частині кожному. На підставі ст. ст. 57,60 СК України, ст.ст. 10, 14, 30, 60, 62, 212-214\~ ЦПК України, суд

Outcome: approved