Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

В липні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. за № 19847, вчинений 08.11.2016 р., щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. Позов мотивний тим, що 01.10.2007 р. між [PERSON] та ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа Банк», було укладено кредитний договір № 800001990. На забезпечення виконання зобов'язання між сторонами 01.10.2007 р. було укладено іпотечний договір № 800001990-И, за умовами якого позивачем було передано в іпотеку квартиру № 32, загальною площею 73,2 кв.м, жилою площею 41,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В травні 2017 р. позивачу стало відомо в провадженні Подільського РВ ДВС м.Києва перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису ПН Чуловського В.А. від 08.11.2016 р. № 19847 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за даним кредитним договором. Стверджує, що вчиняючи напис, ПН КМНО Чуловський В.А. не врахував та не перевірив факту безспірності заборгованості, відносно якої було вчинено виконавчий напис, та правомірність заявлених Банком вимог, оскільки на час вчинення виконавчого напису ухвалою Подільського райсуду м.Києва від 31.10.2016 р. було відкрито провадження у цивільній справі за позовом Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Крім того, є відкрите судове провадження (ухвала від 22.02.2017 р.) за позовом [PERSON] до Банку про визнання зазначеного вище кредитного договору недійсним. На підставі протоколу потворного автоматичного розподілу вищевказана справа передана в провадження судді Ларіонової Н.М. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі та надав письмові пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв'язку з чим на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Третя особа в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов таких висновків. 01 жовтня 2007 р. між позивачем у справі [PERSON] та ЗАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є відповідач у справі ПАТ «Альфа Банк», було укладено кредитний договір № 800001990, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 60 000,0 доларів США на власні потреби зі сплатою 12,25% строком до 01.10.2022 р., а останній зобов'язався повернути його частинами в порядку та в строки, визначені в кредитному договорі. На забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним договором між сторонами 01.10.2007 р. було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір № 800001990-И, за умовами якого позивачем було передано в іпотеку квартиру № 32, загальною площею 73,2 кв.м, жилою площею 41,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що у Подільському районі м.Києва. Дані обставини підтверджені наданими суду копіями вищевказаних договорів та не оспорюються сторонами у справі. Згідно з виконавчим написом приватного нотаріуса КМНО Чуловського В.А. від 08 листопада 2016 р., зареєстрованого в реєстрі за № 19847, звернуто стягнення на предмет іпотеки - вищевказану квартиру, для задоволення вимог Банка відповідача за кредитним договором від 01.10.2007 р., для погашення заборгованості позивача перед відповідачем, яка виникла за період з 01.03.2016 р. по 01.09.2016 р. на загальну суму в розмірі 33 28,36 доларів США, а саме: 29 297,84 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 2 033,61 доларів США - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом, 1 916,91 доларів США - заборгованість по пені. На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС м.Київ постановою від 21.04.2017 р. відкрито виконавче провадження ВП № 5373297 щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріусу. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення,розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172 (п.3.2 Порядку), відповідно до п. 1 якого такими документами є: а) оригіналнотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Аналіз вказаних правових норм свідчить на те, що основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та вимоги подані в межах строку позовної давності у три роки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечення боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимоги кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Відповідно до ст.7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд погоджується з доводами позивача про відсутність підстав у нотаріуса про вчинення виконавчого напису у зв'язку з відсутністю безспірності заборгованості боржника, виходячи з такого. Як вбачається з наданих документів, до звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, ПАТ «Альфа Банк» в жовтні 2016 р. до Подільського районного суду м.Києва (за зареєстрованим місцем проживання [PERSON]) з відповідним позовом про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором від 01.10.2007 р. в розмірі 31 331,5 доларів США, яка склалась на 01.09.2016 р. та містить: 29 297,84 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 2 033,61 доларів США - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. Провадження у справі за вищевказаним позовом відкрито ухвалою від 31.10.2016 р. (справа № 758/12073/16-ц) та в межах даної справи ухвалою від 21.01.2017 р. до спільного провадження прийнято зустрічний позов [PERSON] до Банку про застосування наслідків удаваного правочину. Таким чином, станом на 08.11.2016 р. (вчинення виконавчого напису) між [PERSON] і Банком існував спір щодо заборгованості за кредитним договором, який перебував на розгляді в Поідльському районному суді м.Києва. Тому, суд дійшов висновку про наявність спору про суму заборгованості, у зв'язку з чим виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Саме така правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 р. (справа № 6-27цс15). Суд також бере до уваги роз'яснення п.10 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 07.02.2014 р. «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», відповідно до яких судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідач на спростування доводів та доказів позивача своїх доказів не надав, в т.ч. вимогу в письмову вигляді перед вчинення виконавчого напису банк, яка надсилалась [PERSON] до вчинення виконавчого напису. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що, оскільки нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів, що свідчать про не безспірність вимог банку щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON], то, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 640,0 грн. (за позовну заяву), в розмірі 320,4 грн. (за заяву про забезпечення позову), а загалом - в сумі 960,4 грн. На підставі викладеного, ст.ст.7, 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 р. № 1172,

Outcome: approved