Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

В лютому 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 23.05.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 600 гривень щомісяця на кожну дитину. Позивач зазначає, що у теперішній час діти проживають разом з нею, всі фактичні витрати, пов`язані з вихованням, розвитком та утриманням спільних дітей несе позивач, яка отримує мінімальну заробітну плату, передбачену законодавством, інших доходів не має. Суми отримуваних аліментів, визначених за рішенням суду не вистачає для забезпечення достатнього, гармонійного та необхідного розвитку та рівня життя спільних дітей. Крім того, позивач зазначила, що у 2018 році донька [PERSON] тяжко захворіла та потребує постійного медичного догляду. Позивач вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, оскільки аліменти у розмірі 600 грн. на кожну дитину сплачує регулярно, а тому має дохід. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються на її користь на підставі рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 23.05.2017 року на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 600 гривень щомісяця на кожну дитину, визначивши аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 12.03.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 08.04.2020 року. 31.03.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на тяжке фінансове становище. У відзиві [PERSON] погодився, що аліменти у розмірі 600 грн. на кожну дитину є недостатніми для повноцінного утримання дітей, проте, у теперішній час відповідач не працевлаштований, постійного заробітку не має, проживає разом з батьками пенсіонерами та безробітною дружиною, його малих та нерегулярних заробітків вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності, а тому він не в змозі сплачувати аліменти у підвищеному розмірі. Відповідач зауважив, що 10-15 днів кожного місяця діти знаходяться на його утриманні у нього вдома, він купує їм необхідні речі, одяг, фрукти тощо. Також зазначає, що неодноразово пропонував позивачу відвести дочку [PERSON] до лікарень проконсультуватися з іншими лікарями, але [PERSON] відмовлялася, а тому гроші на лікування він передавав безпосередньо доньці. Вказує, що [PERSON] не надала суду жодних доказів на підтвердження того, що витрачає гроші безпосередньо на лікування доньки та утримання дітей. На даний час відповідач не має можливості виїхати на заробітки за кордон через карантин в країні, а його дружина [PERSON] також безробітна та знаходиться у тяжкому психологічному стані у зв`язку з втратою дитини. Просив врахувати те, що комунальні послуги сплачує він, оскільки мізерна пенсія батьків витрачається ними на ліки. У відзиві відповідач зазначає, що позивач [PERSON] крім заробітної плати має 4 земельні паї, на які отримує близько 15 тисяч гривень на кожний, має сучасний ремонт в будинку, який він залишив дітям, а тому вважає, що позивач має інші види доходи, а тому вводить суд в оману. Посилаючись на вказані обставини, відповідач просив суд залишити розмір аліментів без змін. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення згідно обставин, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. ст. 51 Конституції України, 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , 2006 року народження та [PERSON] , 2011 року народження є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.02.2006 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.10.2011 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 23.05.2017 року частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру стягнутих аліментів, визначених рішенням суду від 06.10.2014 року. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 600 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки №151 від 21.01.2020 року, виданою виконкомом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, [PERSON] мешкає в [ADDRESS] , та має склад сім`ї: донька - [PERSON] , 2006 року народження, син - [PERSON] , 2011 року народження. З виписки № 477 із медичної карти стаціонарного хворого, наданою Національною дитячою спеціалізованою лікарнею «Охматдит», епікризу №2232/194 від 26.06.2019 року, виписки № 272 із медичної карти стаціонарного хворого, довідки ЛКК №56 від 10.02.2020 року, виданих КНП «Новопсковське територіальне медичне об`єднання Новопсковської районної ради», вбачається, що [PERSON] , [INFO] має діагноз: дермоїдна кіста правого яєчника, стан після операції 12.09.2019 року. Перебуває на обліку з 2018 року у лікаря-гінеколога і потребує тривалого медикаментозного лікування, реабілітаційного, включаючи санаторно-курортні. Відповідач [PERSON] з 28.08.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28.08.2018 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. З довідок №№446, 447 від 26.03.2020 року, виданих виконкомом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] , 1981 року народження, та має склад сім`ї: дружина - [PERSON] , 1984 р.н., батько - [PERSON] , 1958 р.н., мати - [PERSON] , 1957 р.н. Відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON] згідно записів трудових книжок не працюють з 02.11.2006 року та 31.10.2010 року відповідно, що підтверджується довідками №№ 448,449 від 26.03.2020 року, виданих виконкомом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу стягнення з твердої грошової суми і стягнути з відповідача кошти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У встановленому законом порядку, належними та допустимим доказами відповідач не довів факт погіршення свого матеріального стану з часу призначення аліментів за рішенням суду від 23.05.2017 року та не спростував доводи позивача про збільшення витрат на утримання спільних дітей. За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати неповнолітніх дітей, стан здоров`я доньки [PERSON] та збільшення витрат на утримання дітей взагалі, а також те, що відповідач є працездатним і може отримувати дохід, суд вважає, що стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, фактичного приділення позивачкою більше сил та засобів на виховання та розвиток дітей через проживання останніх з нею. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого позивач звільнена.

Outcome: approved