Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

В лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» (далі по тексту - позивач, Банк) звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON].) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 листопада 2007 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 77.1/ІЗ-394.07.01, відповідно до умов якого Банк надав [PERSON] кредит на купівлю земельних ділянок на загальну суму 80000,00 доларів США. Станом на 26.03.2013 року заборгованість [PERSON] склала 31065,59 доларів США. [INFO] [PERSON] померла. 26.08.2014 року Перша Київська державна нотаріальна контора повідомила Банк про те, що 12.02.2008 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 31065,59 доларів США. В судовому засіданні представник позивача Ткачов О.Ю. позовні вимоги підтримав та просив суд про їх задоволення. Посилався на те, що строк для пред'явлення вимоги до спадкоємця [PERSON] Банком не було пропущено, оскільки про те, що позивальник [PERSON] померла, позивачу стало відомо після звернення до Першої Київської державної нотаріальної контори та отримання 26.08.2014 року відповіді від неї. Представник відповідача [PERSON] заперечила з приводу задоволення позовних вимог з підстав, зазначених в запереченнях на позовну заяву. Пояснила, що позивачем було пропущено строк на пред'явлення вимоги до відповідача, встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2007 року між ПАТ «РОДОВІД БАНК» (за договором - Банк) та [PERSON] (за договором - Позичальник) було укладено кредитний договір № 77.1/ІЗ-394.07.01 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов п. 1.1. якого Банк надав Позичальнику кредит на купівлю земельних ділянок на загальну суму 80000,00 доларів США. строком до 22 листопада 2011 року (а.с. 5-9) В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено два договори іпотеки від 22.11.2007 року (а.с. 10-20). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 21). Як вбачається із копії спадкової справи № 232, копія якої наявна в матеріалах справи, 10.11.2009 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частку статутного капіталу ТОВ «Метал-Сервіс» у розмірі 11250,00 грн. (а.с.123) та свідоцтво про право на спадщину за законом на частку статутного капіталу ТОВ «ЕнергоСталь Трейд» у розмірі 14688,00 грн. (а.с. 137). У видачі свідоцтв про право власності на земельні ділянки, які були предметом іпотеки за іпотечними договорами відповідачу нотаріусом було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу про право власності на земельну ділянку (а.с. 115). Статті 1216, 1218 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. 19.08.2014 року позивач звернувся до завідуючого Першої Київської державної нотаріальної контори, із вимогою, в якій зазначав, що йому стало відомо про смерть позичальника [PERSON] (а.с. 139). Проте, зі змісту наведеної вимоги не вбачається коли саме і в який спосіб позивачу стало відомо про смерть позичальника. Зі змісту ч. 2 ст. 1281 ЦК України вбачається, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Таким чином, оскільки Банк не зазначає точної дати, коли йому стало відомо про відкриття спадщини, то шестимісячний строк для звернення до спадкоємців із вимогою встановити неможливо. Посилання представника позивача не те, що строк для пред'явлення вимоги до спадкоємця [PERSON] Банком не було пропущено, оскільки про те, що позивальник [PERSON] померла, позивачу стало відомо після звернення до Першої Київської державної нотаріальної контори та отримання 26.08.2014 року відповіді від неї, судом відхиляються, оскільки в самому зверненні банку до нотаріальної контори від 19.08.2014 року міститься посилання, що Банку вже відомо про вказаний факт. 23.12.2014 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 27-28). Проте, слід зазначити, що позивачем не надано належного доказу, що вказана вимога направлялась відповідачу та отримувалась останнім, долучена до матеріалів справи копія вимоги не може вважатися належним доказом пред'явлення цієї вимоги, оскільки, в матеріалах справи відсутні документи, підтверджуючі належне направлення вимоги відповідачу та отримання їх останнім. Із положень ч. 3 ст. 1281 ЦК України вбачається, що якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Враховуючи положення п.п. 1.1. та 4.2. кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язана була повернути одержаний кредит не пізніше 22.11.2011 року, суд приходить до висновку, що починаючи з 23.11.2011 року у позивача виникло право вимоги до позивальника про повернення кредитних коштів. А тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 1281 ЦК України позивач мав право пред'явити вимоги до спадкоємців протягом одного року від настання строку вимоги, а саме до 23.11.2012 року. Окрім того, п. 5.1. кредитного договору передбачене право Банку достроково вимагати повернення одержаної суми кредиту та процентів тощо, а також звернути стягнення на предмет іпотеки у разі недотримання позичальником умов даного Договору. Як зазначав представник позивача у судовому засіданні, останній платіж по кредитному договору був здійснений 27.04.2010 року, а тому Банк був наділений правом достроково вимагати повернення кредитних коштів. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України, кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed