Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що КП ВКГ «Бориспільводоканал» надає позивачу послуги з центра-лізованого водопостачання та водовідведення до будинку по [ADDRESS]. На вимогу відповідача [PERSON] була вимушена здійснити повірку лічильника. У зв'язку з цим вона витратила 16 гривень 95 копійок на демонтаж лічильни-ка, 96 гривень 00 копійок - на його повірку та 25 гривень 25 копійок - на монтаж лічиль-ника. Загальний розмір грошових коштів, витрачених позивачем на повірку лічильника, склав 138 гривень 20 копійок. Однак періодична повірка, обслуговування та ремонт лічильника повинна здійснюватись за рахунок відповідача. Ця обставина свідчить про те, що КП ВКГ «Бориспільводоканал» безпідставно утримало у себе за рахунок позивача грошові кошти в розмірі 138 гривень 20 копійок. Відповідач відмовляється добровільно повернути [PERSON] грошові кошти в цьому розмірі. У зв'язку з цим позивач зазнав душевні переживання. Тому [PERSON] просить суд стягнути з КП ВКГ «Бориспіль-водоканал» грошові кошти в розмірі 138 гривень 20 копійок та моральну шкоду в розмірі 7250 гривень. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник відповідача Гануш О.М. не з'явився у судове засідання та надіслав письмові заперечення (а.с.18-19), в яких він посилається на те, що в структурі тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення відсутні витрати на повірку лічиль-ників. Ця обставина свідчить про те, що у КП ВКГ «Бориспільводоканал» відсутній обо-в'язок здійснювати повірку лічильників за власний рахунок. Тому представник відповіда-ча Гануш О.М. просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що КП ВКГ «Бориспільводоканал» надає позивачу послуги з центра-лізованого водопостачання та водовідведення до будинку по [ADDRESS]. В період часу з 5 березня 2016 року по 17 травня 2016 року [PERSON] здійснила повірку лічильника. У зв'язку з цим вона витратила 16 гривень 95 копійок на демонтаж лічильника, 96 гривень 00 копійок - на його повірку та 25 гривень 20 копійок - на мон-таж лічильника. Загальний розмір грошових коштів, витрачених позивачем на повірку лічильника, склав 138 гривень 15 копійок (16,95 + 96,00 + 25,20). Ці обставини підтверд-жуються копіями квитанцій та рахунку (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка зберегла у себе грошові кошти за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно утримані грошові кошти), зобов'язана повернути потерпілому ці грошові кошти. Як вбачається з ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяль-ність», періодична повірка повинна була здійснюватись за рахунок КП ВКГ «Бориспіль-водоканал», а не позивача. Ця обставина свідчить про те, що відповідач без достатньої правової підстави утримав у себе за рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 138 гривень 15 копійок. КП ВКГ «Бориспільводоканал» категорично відмовляється добровільно повернути позивачу грошові кошти в цьому розмірі. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стяг-нути грошові кошти в розмірі 138 гривень 15 копійок. Дійсно, в матеріалах цивільної справи міститься інформація про структуру тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення (а.с.21, 22), з якої вбачається, що в структуру цих тарифів не були включені витрати на повірку лічильників. Однак ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не перед-бачає того, що невключення витрат на повірку лічильників в структуру тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення є підставою для звільнення суб'єкту господарювання, що надає послуги з водопостачання, від виконання обов'язку здійсню-вати повірку лічильників за власний рахунок. Тому суд критично оцінює посилання представника відповідача Гануша О.М. на цю обставину. Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних страж-даннях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. В матеріалах цивільної справи міститься копія виписки із медичної карти стаціо-нарного хворого №3408 від 2 листопада 2016 року (а.с.4), з якої вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в період часу з 14 жовтня 2016 року по 2 листопада 2016 року. Однак позивач здійснював повірку лічильника значно раніше - ще в березні - травні 2016 року. Ця обставина свідчить про те, що вказана виписка із медичної карти стаціонарного хворого не стосується предмета доказування та є неналеж-ним доказом в розумінні ч.1 ст.58 ЦПК України. Крім того, [PERSON] не надала суду інших доказів на підтвердження того, що вона зазнала душевні страждання у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з КП ВКГ «Бориспільводо-канал» на користь позивача моральної шкоди відсутні.

Outcome: partial