Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

В лютому 2017 року представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.09.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач свої зобов'язання не виконувала належним чином, у зв'язку з чим, станом на 31.01.2017 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить суму в розмірі 12234,84 грн., яка складається з наступного: 294,04 грн. - заборгованість за кредитом; 7982,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 558,80 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості за кредитом в примусовому порядку та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився. В позові просить розглянути справу без його участі, задовольнити позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засіданні повторно не з»явилась та явку свого представника не забезпечила. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. З клопотаннями, зокрема, про відкладення розгляду справи, до суду не зверталась. Відзив на позов не надходив. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2013 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З умовами і правилами надання банківських послуг відповідач ознайомлена. В матеріалах справи є розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого станом на на 31.01.2017 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить суму в розмірі 12234,84 грн., яка складається з наступного: 294,04 грн. - заборгованість за кредитом; 7982,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 558,80 грн. - штраф (процентна складова). З боку відповідача суду не надано доказів на спростування доводів та розрахунків заборгованості позивача, а також відповідачем в ході розгляду справи не заявлено будь-яких клопотань про можливість застосування до позовних вимог строків позовної давності, тощо. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судом встановлено порушення відповідачем умов кредитного договору б/н від 12.09.2013 року, розмір заборгованості підтверджений документально, та відповідачем не спростований, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв»язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджені платіжним дорученням судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved