Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 лютого 1997 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 07 квітня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до рішення Апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2012 року з позивача щомісячно стягуються на користь відповідача аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини до досягнення ними повноліття. В 2014 року [PERSON] придбав двокімнатну квартиру в [ADDRESS]. У травні 2014 року до квартири позивача переїхала проживати його неповнолітня дочка [PERSON], а 06 червня 2014 року вона була зареєстрована за вказаною адресою. Позивач створив всі належні умови для проживання дочки, її розвитку та відпочинку. Тому дочка [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач жодної допомоги на утримання дочки не надає. Незважаючи на це, з заробітної плати позивача продовжують відраховувати аліменти на утримання дочок. Позивач вважає, що оскільки одна з дочок знаходиться на його утриманні, а рівень витрат на утримання дочок є однаковим, то з нього слід припинити стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] Крім того, оскільки крім сплати аліментів позивач бере участь у додаткових витрат на дитину, зокрема здійснює оплату за контактом від 23 серпня 2012 року щодо навчання дочки [PERSON] в Академії мистецтв та краси. З урахуванням уточнених позовних вимог, [PERSON] просив також звільнити його від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 5859 гривень. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову та просили суд відмовити в його задоволенні. Крім цього, відповідач визнала ту обставину, що починаючи з 02 серпня 2014 року дочка [PERSON] проживає разом з позивачем у його новій квартирі. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 лютого 1997 року по 07 квітня 2012 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9) та копіями свідоцтв про народження, виданих відповідно на ім'я [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2012 року з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дочок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 31 травня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.10-11). На початку 2014 року позивачем була придбана двокімнатна квартира в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно №18931579 від 13 березня 2014 року (а.с.12). З травня 2014 року дочка [PERSON] проживає разом з позивачем в [ADDRESS]. З 06 червня 2014 року дочка [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що починаючи з 18 червня 2014 року і до цього часу вона проживає разом з батьком. Свідок [PERSON] підтвердила ту обставину, що її сестра [PERSON] проживає разом з батьком з початку липня 2014 року. Позивач створив всі належні умови для життя, розвитку та відпочинку дочки [PERSON], зокрема для неї облаштована окрема кімната, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 26 червня 2014 року, погодженим начальником служби у справах дітей Бориспільської міської ради (а.с.14). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. За правилами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01 травня 2014 року заборгованість [PERSON] становить 15301 гривень 02 копійки (а.с.36). Відповідно до квитанцій №4/117 та №4/25 на суми відповідно 6036 гривень 28 копійок та 10000 гривень [PERSON] сплатив наявну заборгованість по аліментам (а.с.38). Згідно з розрахунку заборгованості з аліментів, наданого позивачем в заяві про збільшення розміру позовних вимог, станом на 29 вересня 2014 року розмір заборгованості становить 5859 гривень. Всупереч вимогам ч.1 ст.60 ЦПК України позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, що з урахуванням його матеріального та сімейного стану [PERSON] необхідно звільнити від сплати заборгованості за аліментами. З огляду на це, у задоволенні позовної вимоги щодо звільненні від стягнення заборгованості за аліментами у розмірі 5859 гривень слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як вбачається з контракту №79/12 від 23 серпня 2012 року, укладеного між [PERSON] та навчально-професійним центром «Академія мистецтва краси», [PERSON] здійснює оплату за навчання дочки [PERSON] (а.с.15-16). Тривалість навчання становить 2 роки десять місяців, а вартість 5000 гривень за навчальний семестр. Позивач здійснив оплату вартості навчання дочки [PERSON] за шість навчальних семестрів, що разом становить 30000 гривень, та підтверджується відповідними квитанціями (а.с.17-18). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що незважаючи на те що позивач бере участь у додаткових витратах на утримання дочки [PERSON] та ту обставину, що дочка [PERSON] проживає нетривалий час разом з позивачем та перебуває на його повному матеріальному утриманні. Вказані обставини не можуть вважатися достатніми та допустимими підставами для припинення стягнення аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] та [PERSON] до досягнення ними повноліття.

Outcome: dismissed