Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

В липні 2016 року Орган опіки та піклування звернувся в суд, з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] Нікіти Валерійовича, 21.11.2015р. народження, та стягнення аліментів на його утримання, мотивуючи тим, що до народження дитини вона не створила належні умови для проживання новонародженого, не придбала необхідні для дитини речі, а народивши вказаного сина, забрати дитину із пологового будинку додому не мала можливості, а тому написала заяву про тимчасове влаштування дитини до дитячого державного закладу. Розпорядженням голови Красноокнянської райдержадміністрації від 02.12.2015р. №288/А-2015, як зазначив позивач, [PERSON] Нікіта Валерійович, 21.11.2015р. народження, тимчасово влаштований до КУ «СПБД №3 «Сонечко» за заявою матері на строк до 6 місяців і час перебування дитини у дитячому закладі сплинув 02.06.2016р. За твердженням позивача, за весь час перебування дитини у Будинку дитини мати дитини [PERSON], сина не відвідувала, не цікавилась його долею та здоровям ні в усній, ні в письмовій формі, а з грудня 2015 року вона на території Маяківської сільської ради не проживає і на теперішній час її місце перебування невідоме, що і спонукало позивача на звернення до суду із даним позовом, оскільки мати ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, а тому дитина залишилась без батьківського піклування. Представник позивача та прокурор в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог, стверджуючи, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідачка про час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, через оголошення у пресі про виклик до суду, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому справа розглянута в її відсутності, що не суперечить ст.169 ЦПК України, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.74, 224 ЦПК України. /ар.сп. 21-28 / Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачка на території Маяківської сільської ради проживала без реєстрації, зі своїм співмешканцем, а коли той відїздив на деякий час на роботу до м.Одеси, співмешкала із хлопцем шкільного віку, бабуся якого скаржилась на неї до сільської ради. Перебуваючи в стані вагітності, вживала алкоголь, палила, а після влаштування народженої нею дитини до дитячого будинку, в подальшому жодним чином не виявила бажання забрати дитину і займатись її вихованням; згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖД №462117 від 02.12.2015р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, відповідачка [PERSON] є матірю [PERSON] Нікіти Валерійовича, 21.11.2015р. народження; /ар.сп. 3-4 / із акту обстеження умов проживання сімї від 22.09.2015р. та доповідної завідуючої Маяківської АЗПСМ від 07.10.2015р. вбачається, що вагітна [PERSON] на обліку в жіночій консультації не перебувала, вела аморальний образ життя вживала алкоголь, палила, умов для проживання новонародженої дитини немала, не придбала ліжко, візок, речі для майбутнього малюка; /ар.сп. 7, 9 / розпорядженням голови Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 02.12.2015р. №288/А-2015, малолітнього [PERSON] Нікіту Валерійовича, 21.11.2015р. народження, на підставі заяви матері про важке матеріальне становище, влаштовано до дитячого закладу інтернатного типу строком до 6 місяців, однак із довідки від 19.07.2016р. №370 комунальної установи «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко», де перебуває малолітній, вбачається, що за весь час перебування дитини у вказаному закладі мати, [PERSON], його не відвідувала жодного разу, не цікавилась його долею та здоровям ні в усній, ні в письмовій формі, участі у вихованні не приймала; /ар.сп. 5-6, 8 / із довідки Маяківської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, від 29.06.2016р. №99 видно, що [PERSON] з грудня 2015 року на території Маяківської сільської ради не проживає і її місце знаходження не відоме; /ар.сп. 10 / відповідно до висновку органу опіки та піклування Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 21.07.2016р. №14.1-20/225, [PERSON] не створила належні умови для проживання новонародженого, не придбала необхідні для дитини речі, а народивши 21.11.2015р. сина [PERSON] Нікіту Валерійовича, забрати дитину із пологового будинку не мала можливості, тому написала заяву про тимчасове влаштування дитини до дитячого державного закладу. Розпорядженням голови Красноокнянської райдержадміністрації від 02.12.2015р. №288/А-2015 [PERSON] Нікіта Валерійович тимчасово влаштований до КУ «СПБД №3 «Сонечко», за заявою матері на строк до 6 місяців, і час перебування дитини у дитячому закладі сплинув 02.06.2016р, але за весь час перебування дитини у Будинку дитини мати сина не відвідувала, не цікавилась його долею та здоровям ні в усній, ні в письмовій формі, тобто мати ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; /ар.сп. 11 / ст.150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї; п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, і одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або за власною ініціативою, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину; згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків, або у твердій грошовій сумі; ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов Органу опіки підлягає задоволенню, оскільки відповідачка, не піклуючись про здоровя дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток, та не підтримуючи матеріально і не провідуючи її у державному закладі декілька місяців, ухиляється від виховання своєї дитини сина [PERSON] Нікіти Валерійовича, 21.11.2015р. народження. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.150, 164 ч.1 п.2, 166 ч.2, 180, 181 ч.3, 182 ч.2, 183 ч.1, 191 ч.1 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved