Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

В лютому 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про повернення коштів банківських вкладів у загальному розмірі - 2541586,06 грн. із урахуванням процентів та інфляційних нарахувань. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Банк професійного фінансування» було укладено договір-анкету комплексного банківського обслуговування від 10.06.2014 року на суму - 94000 доларів США. За умовами договору вклад повинен був повернутий банком 16.12.2014 року, але вказані зобов»язання банком виконано не було, незважаючи на звернення позивача до банку, і кошти повернуто не було. Таким чином ,станом на момент складання позовної заяви відповідач не повернув позивачу грошові кошти в сумі - 94 000 доларів США та проценти за вкладом - 3760 доларів США, які позивач із додатково нарахованими сумами інфляційних втрат просить суд стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зазначивши, що позивач не звертався до банку під час дії тимчасової адміністрації, оскільки звернувся до суду із позовом, а станом на даний час термін отримання коштів відшкодування в сумі - 200 000 грн. скінчився. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки на час розгляду справи суд не повідомив, але направив до суду заперечення проти позову, де вказав на відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача з огляду на особливості Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та впровадження ліквідації банку відповідача станом на даний час. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши заперечення відповідача та матеріали справи, суд приходить до наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 10.06.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк професійного фінансування» було укладено договір-анкета комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №90.00.005720 строком до 16.12.2014 року під 8% річних, відповідно до якого позивач вніс на депозитний рахунок кошти в сумі - 94000 доларів США (а.с.9). Виконання обов»язку внесення коштів позивачем підтверджується платіжним дорученням від 28.05.2014 року на вказану суму (а.с.8). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно пояснень представників позивача, позивач неодноразово зверталася в усному порядку до відповідача з вимогою повернути кошти. Оскільки на неодноразові усні звернення позивача відповідач кошти не повернув, 19.12.2014 року позивач звернулася письмово із заявою про повернення коштів, однак відповіді на заяву відповідачем надано не було (а.с.10). При прийнятті рішення про відмову в задоволенні позову судом враховано, що у відповідності до п.8 Розділу 10 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. 19.01.2015 року Правлінням Національного банку України відповідно до вимог ст.. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» прийняло постанову №35/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного банку «Банк професійного фінансування» до категорії неплатоспроможних». В зв'язку з прийняттям даної постанови, з 20.01.2015 року по 19.04.2015 року в зазначеному банку запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону. В судовому засіданні представники позивача пояснив, що позивач не звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за виплатою 200000 грн. у зв»язку з зверненням до суду. Також, судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 15.04.2015 року №258 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк професійного фінансування», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.04.2015 №78 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк професійного фінансування» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації вказаного банку. Відповідно до ч.3 ст.46 вказаного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, щодо унеможливлює виникнення нових зобов»язань. Як вже зазначалося вище, процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу. Отже, відшкодування решту коштів позивачу буде здійснюватись у відповідності до процедури, яка передбачена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Враховуючи те, що позивачем у відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів, що на сьогоднішній день задоволені вимоги кредиторів першої-третьої черги, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є передчасними, а тому відмовляє в їх задоволені. Крім того, вказаний порядок повернення коштів є єдиним способом задоволення вимог кредиторів Відповідача за встановлених Законом особливостей, норми якого є спеціальними нормами та такими, що обов»язково застосовуються до правовідносин, які виникли у зв»язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку.

Outcome: dismissed