Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

В листопаді 2016 року представник позивачки [PERSON] - [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,1га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5122783200:01:002:1750), шляхом не перешкоджання у перенесенні власними силами та за власні кошти існуючого огороджувального паркану між земельною ділянкою позивачки та земельними ділянками відповідачів на межу, яка відображена у земельно-кадастровій документації. Також просив стягнути понесені по справі судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] та її представник посилалися на те, що 27 вересня 2013 року вона, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке було видано 27.09.2013р. приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1537, набула у власність земельну ділянку, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122783200:01:002:1750, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку. 27.09.2013 року на підставі вищевказаного свідоцтва, право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З метою реалізації свого права на забудову земельної ділянки, [PERSON] почала оформлення дозвільної та проектної документації на будівництво будинку. Зокрема, було замовлено та отримано будівельний паспорт на індивідуальний житловий будинок, схему забудови земельної ділянки, генеральний план ділянки. Під час оформлення документів на будівництво будинку [PERSON] стало відомо про порушення меж її земельної ділянки з боку відповідачів. Так огороджувальний паркан зі сторони сусідніх землекористувачів: [PERSON] - власника земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 5122783200:01:002:1873, та [PERSON] - власника земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 5122783200:001:002:1688, - встановлений на відстані від 1,074м до 1,55м. від дійсної межі вглиб земельної ділянки [PERSON] , у зв`язку із чим частина належної позивачці ділянки знаходиться у фактичному користуванні сусідів. Після уточнення 13 червня 2018 року своїх позовних вимог, просила ухвалити рішення, яким: усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,1га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122783200:01:002:1750, з боку відповідачів зобов`язавши: - [PERSON] не перешкоджати у перенесенні існуючої огорожі у глиб території земельної ділянки з кадастровим номером 5122783200:01:002:1873 у відповідності з координатами поворотних точок суміжної межі Б-В, відображеної у земельно-кадастровій документації та у висновку судової земельно-технічної експертизи № 575 від 27.04.2018р. та - [PERSON] вжити передбачених законом заходів щодо внесення змін до документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 5122783200:001:002:1688, та внесення у Державний земельний кадастр виправлень даних координат поворотних точок її земельної ділянки, та не перешкоджати у перенесенні огорожі вглиб території земельної ділянки відповідачки у відповідності з координатами поворотних точок суміжної межі В-Г, відображеної у земельно-кадастровій документації та у висновку судової земельно-технічної експертизи № 575 від 27.04.2018р. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення, в яких просив відмовити [PERSON] у задоволенні позову у повному обсязі. Заперечення обґрунтовуються тим, що [PERSON] на підставі рішення Крижанівської сільської ради № 44/10-ХХІІ від 22.09.1995р. та згідно Державного акту від 09.03.1998р. на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,10га (із кадастровим номером 5122783200:01:002:1873), що розташована за адресою [ADDRESS] . На підставі рішення виконкому Крижанівської сільської ради № 41 від 15.06.19694р. землевпорядник Крижанівської сільської ради Сідун Б.Ф. 18.10.1994р. склав Акт відводу земельної ділянки в натурі, відповідно до якого здійснено відвід земельної ділянки [ADDRESS] , громадянину [PERSON] . Відповідно до Акту від 17.03.1998р. інженером МП «АЗИМУТ» Романенко О.М. в присутності власника, представника Крижанівської сільської ради Бурнусус Н.М., власників суміжних земельних ділянок [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ), проведено обстеження і встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої у приватну власність [PERSON] . Відповідач також зауважив, що земельні ділянки, які фігурують у даній справі, відводились ще в 1994 році у формі ділянок однакової площі (0,10га) та були і залишаються правильної геометричної форми. Крім того, за весь час користування земельною ділянкою її межі не змінювалися, а тому ніяких маніпуляцій, які могли в призвести до порушення прав позивача, ним не проводилося. Відповідач [PERSON] письмових заперечень до суду не надала, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у повному обсязі. У зв`язку із тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, ухвалою суду від 21 червня 2017 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про проведення по справі судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставлено такі питання: - чи є порушенням меж земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 5122783200:01:002:1750, що належить на праві власності [PERSON] , зазначених у правовстановлюючих документах та документації із землеустрою даної земельної ділянки, з боку земельних ділянок [ADDRESS] , кадастрові номери 5122783200:01:002:1688 і 5122783200:01:002:1873, відповідно; - якщо є порушення, вказати які саме, та які заходи необхідно вжити для відновлення меж земельної ділянки. Проведення експертизи доручено експерту Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21), який попереджений про кримінальну відповідальність за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважної причини від виконання покладених на нього обов`язків, згідно ст. ст. 384 - 385 КК України. До розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №504/3961/16-ц з усіма доданими до неї документами. Оплату за проведення експертизи покладено на представника позивача [PERSON] ( [ADDRESS] ), тел. [NUMBER] . Однак, проведення судової земельно-технічної експертизи по справі не відбулося, оскільки не була сплачена вартість експертизи, яка складала 10892 грн.16 коп. При цьому, 29.05.2018 року представник позивачки [PERSON] подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи висновку судової земельно-технічної експертизи № 575 від 27.04.2018 року, проведеної на замовлення представника [PERSON] - [PERSON] в ТОВ ОФ «ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА». 12.06.2018 року до Комінтернівського районного суду Одеської області від представника [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку судової земельно-технічної експертизи № 575 від 27.04.2018 року з виправленою опискою, яку судовий експерт Голев А.А. допустив при написанні кадастрового номеру земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Згідно уточненому Висновку судової земельно-технічної експертизи № 575 від 27.04.2018 року (з урахуванням виправленої описки) встановлено, що наявне порушення, вказаних в правовстановлюючих документах та документації із землеустрою меж земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 5122783200:01:002:1750, яка належить на праві власності [PERSON] , з боку земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 5122783200:001:002:1688, і з боку земельної ділянки [ADDRESS] кадастровий номер 5122783200:001:002:1873. Площа накладення на земельну ділянку з кадастровим номером 5122783200:01:002:1750 ( [ADDRESS] ) з боку суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 5122783200:001:002:1688 ( [ADDRESS] ) складає: 32,46кв.м., в тому числі в результаті самовільного захвату території S2 - 7,50кв.м., в результаті помилки даних, внесених в державний земельний кадастр S3 - 24,96кв.м. Площа накладення на земельну ділянку з кадастровим номером 5122783200:01:002:1750 ( [ADDRESS] ) з боку суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 5122783200:001:002:1873 ( [ADDRESS] ) в результаті самовільного захвату території складає S1 - 38,18кв.м. Для відновлення меж земельної ділянки з кадастровим номером 5122783200:01:002:1750 ( [ADDRESS] ) - в разі порушення з боку земельної ділянки з кадастровим номером 5122783200:001:002:1873 ( [ADDRESS] ) - необхідно здійснити переніс існуючої сітчастої огорожі в глибину території земельної ділянки кадастровим номером 5122783200:001:002:1873 ( [ADDRESS] ) у відповідності з координатами поворотних точок суміжної межі Б-В. Для відновлення меж земельної ділянки з кадастровим номером 5122783200:01:002:1750 ( [ADDRESS] ) - в разі порушення з боку земельної ділянки з кадастровим номером 5122783200:001:002:1688 ( [ADDRESS] ) - необхідно звернутися у відповідне відділення Держгеокадастру для виправлення помилкових даних координат поворотних точок земельної ділянки з кадастровим номером 5122783200:001:002:1688 ( [ADDRESS] ), після чого виконати переніс існуючої сітчастої огорожі на ділянці суміжної межі В-Г у відповідності з координатами поворотних точок. 11.04.2019 року до суду від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , надійшло клопотання про призначення по справі судової земельно - технічної експертизи, необхідність призначення якої обґрунтовується наявністю в нього сумнівів щодо об`єктивності висновку експертизи, проведеної на замовлення позивачки. Ухвалою суду від 10 квітня 2019 року клопотання представника відповідачів про призначення судової земельно - технічної експертизи - задоволено. Призначено судову земельно - технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: - Чи вносились будь-які зміни/виправлення у данні земельного кадастру за період з внесення первинних даних (першої реєстраційної дії) станом на 10.04.2019 року стосовно земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] (кадастровий номер: 5122783200 :01:002:1873)? - Чи вносились будь-які зміни/виправлення у данні земельного кадастру за період з внесення первинних даних (першої реєстраційної дії) станом на 10.04.2019 року стосовно земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] (кадастровий номер: 5122783200 :01:002:1688)? - Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] (кадастровий номер: 5122783200:01:002:1873) тим межам, що були визначені на момент відведення вказаної земельної ділянки в натурі та винесення вказаної земельної ділянки на місцевості (станом на 1994 рік)? - Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] (кадастровий номер: 5122783200 :01:002:1873) тим межам, що були визначені на момент закріплення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки та передачі в натурі меж вказаної земельної ділянки (станом на 1998 рік)? - Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] (кадастровий номер: 5122783200:01:002:1688) тим межам, що були визначені на момент відведення вказаної земельної ділянки в натурі та винесення вказаної земельної ділянки на місцевості (станом на 1994 рік)? Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21), попереджено їх про відповідальність по ст.ст.384, 385 КК України. Не погоджуючись з ухвалою суду про призначення судової земельно-технічної експертизи, представник [PERSON] - [PERSON] подав до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив суд скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 квітня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 03 липня 2020 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга залишена без задоволення, а оскаржувана ухвала Комінтернівського суду без змін з огляду на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду щодо необхідності призначення по справі судової земельно - технічної експертизи для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. 12 листопада 2020 року ухвалою суду відновлено провадження по справі у зв`язку надходженням клопотання експертів про надання додаткових матеріалів. Так, для проведення земельно-технічної експертизи було запропоновано надати наступну документацію: - Документацію із землеустрою на земельну ділянку [PERSON] , яка розташована по [ADDRESS] , у повному обсязі з каталогами координат в державній системі координат складену станом на 1994рік. - Документацію із землеустрою на земельну ділянку [PERSON] , яка розташована по [ADDRESS] , у повному обсязі з каталогами координат в державній системі координат складену станом на 1998рік. - Документацію із землеустрою на земельну ділянку [PERSON] , яка розташована по [ADDRESS] , у повному обсязі з каталогами координат в державній системі координат складену станом на 1994рік. У зв`язку із неможливістю надання витребуваних документів та несплатою вартості проведення експертизи, земельно-технічна експертиза проведена не була, ухвала суду залишена без виконання. В судовому засіданні позивачка та її представник не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили суд задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , та їх представник [PERSON] проти возову заперечували та просили суд відмовити у позові в повному обсязі. Представник третьої особи ТОВ «АЗІМУТ» у судове засідання не з`явився, своїх письмових пояснень щодо предмету позову не надав. Представник третьої особи Відділу у Лиманському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області у судове засідання не з`явився. На виконання ухвали суду від 04.12.2020р. надав суду належним чином завірені копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, станом на квітень 2014 року, та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, станом на жовтень 2012 року. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М. 27 вересня 2013 року, позивачці [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , належить на праві власності майно, що складається з земельної ділянки з земель житлової та громадської забудови, площею 0,100га (нуль цілих сто тисячних гектара), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5122783200:01:002:1750, цільове призначення земельної ділянки: будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності за індексним номером 6455464, виданого 18.07.2013р. реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109024551227 від 11.07.2013р. (а.с.5,6 т.1). 02 серпня 2016 року Відділом містобудування та архітектури Комінтернівської райдержадміністрації Одеської області [PERSON] видано будівельний паспорт, реєстраційний № 10/02-08-176 (а.с.7-9 т.1). 18 жовтня 1994р. гр. [PERSON] на підставі рішення Крижанівської сільської ради № 41 від 15.06.1994р. було відведено земельну ділянку № 396, площею 1000кв.м., розміщену в [ADDRESS] , про що було складено Акт відводу земельної ділянки в натурі. (а.с.43 т.1). 29 грудня 1994 року [PERSON] видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, наданої індивідуальному забудовнику у населеному пункті України, реєстраційний № 1161 (а.с.31-37). Паспорт виданий згідно рішення Комінтернівської районної державної адміністрації № 201 від 24.11.1994р. на забудову земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] відповідно Державному акту на право власності на землю, серія та номер ІІ-ОД 011959 від 09.03.1998р., виданого на підставі рішення Крижанівської сільської Ради народних депутатів від 22.09.1995року № 44/10-ХХІІ, належить земельна ділянка, площею 0,10га, на території [ADDRESS] (а.с.40 т.1). Відповідно до рішення № 57 від 28.03.2014року Виконкому Крижанівської сільської ради земельній ділянці (площа - 0,10га), що належить [PERSON] надано поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.38 т.1). 01 квітня 2013 року [PERSON] звернувся до ПП «ГРОС-ЛЕНД» із заявою про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] . Технічну документацію було виконано спеціалістом ПП «ГРОС-ЛЕНД» Л.М. Замятіною. Вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки проведено в державній системі координат 1963року на ЕОМ за допомогою автоматизованої системи обробки результатів геодезичних вимірювань «ІНВЕНТ-ГРАД». Підготовлено акт прийомки-передачі межових знаків, який підписаний суміжними власниками землі, в тому числі [PERSON] - на той час власником земельної ділянки [ADDRESS] . Власниками та користувачами суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. Межі земельної ділянки закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у кількості 5 шт. - дерев`яні кілки. (а.с.69-95 т.2). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] належить земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (а.с.58 т.2). Право приватної власності зареєстроване 21.11.2008року на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.09.2008р. (справа № 2-1553-2008) (а.с.49 т.2). Раніше зазначена земельна ділянка належала її померлому [INFO] чоловіку [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 20.07.1999р., зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 924. (а.с.48 т.2). 04 жовтня 2012 року [PERSON] звернулася до ТОВ «Азімут» із заявою про розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] . Технічну документацію було виконано спеціалістом ТОВ «Азімут» Є.В. Тельпісом. Вирахування координат зйомочних пунктів проведено в державній системі координат 1963року на ЕОМ за допомогою автоматизованої системи обробки результатів геодезичних вимірювань «ІНВЕНТ-ГРАД». Встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки проведено за допомогою електронного тахеометра SOKKIA 5 SET та 50-ти метрової мірної стрічки. Межі земельної ділянки погоджені з усіма суміжними землекористувачами та землевласниками. Спірних питань при виконання робіт не виникало. Складено акт прийомки-передачі межових знаків, який підписаний суміжними власниками землі, в тому числі [PERSON] - на той час власником земельної ділянки [ADDRESS] . Ніяких заперечень щодо меж земельної ділянки не заявлено (а.с.38-68 т.2). Суд вважає, що дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Залежно від установленого, суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю: право приватної власності набувається в порядку визначеному законом: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. До прийняття чинної Конституції України право приватної власності на землю громадян передбачалось Земельним кодексом України в редакції від 13 березня 1992 року. Відповідно до ст.67 Земельного кодексу України 1992 року передбачено надання громадянам за рішенням сільської ради народних депутатів земельних ділянок у користування або у власність для індивідуального житлового будівництва. Розмір такої земельної ділянки не повинен був перевищувати у сільських населених пунктах 0,25 га. Відповідно до ст. 22 ЗК України 1992 року право власності на землю або право користування земельною ділянкою виникало після встановлення меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право. З 1 січня 2002 року в Україні введено в дію Земельний кодекс України 2001 року , згідно якого відповідно до ст. 40 ЗК України громадяни України за рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку. Статтями116,118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності, зокрема, для будівництва та обслуговування житлового будинку у межах норм безоплатної приватизації, визначеної статтею 121 цього Кодексу, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із Законом України від 22 травня 2003 року № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон № № 858-IV) Відповідно до статті 50 Закону № 858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки), кадастровий план земельної ділянки, матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки). Згідно з положеннями статті 55 Закону № 858-IV установлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів, здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Аналіз зазначених норм свідчить, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Статтею 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до статті 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка відповідно до статті 193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, давши оцінку законності та обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, судом встановлено на підставі наданих по справі доказів, що на підтвердження свого порушеного права позивачем [PERSON] надано свідоцтва про придбання земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , з прилюдних торгів, яке видане 27.09.2013р. приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1537 (кадастровий номер 5122783200:01:002:1750), будівельний паспорт на індивідуальний житловий будинок від 02.08.2016р. та Висновок судової земельно-технічної експертизи № 575 від 27.04.2018 року. Відповідно Висновку судової земельно-технічної експертизи, виконаної на замовлення позивачки [PERSON] , встановлено невідповідність меж ділянок позивачки та відповідачів, вказаних в правовстановлюючих документах та документації із землеустрою фактичним межовим знакам, встановленим в натурі. Суд зауважує на тому, що позивачка у вересні 2013 року придбала земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , яка до цього належала на праві приватної власності [PERSON] , а до нього [PERSON] . Тобто, межі земельної ділянки [ADDRESS] , вже були фактично визначені та закріплені в натурі межовими знаками. Крім того, в матеріалах справи наявна технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, станом на квітень 2014 року, та гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, станом на жовтень 2012 року, надана із супроводжуючим листом № 9-15-0.220-80/110-21 від 22.03.2021р. відділом у Лиманському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області (а.с.36-95 т.2). Разом з тим, ані позивачкою, ані її представниками не надано до суду ніякої технічної документації із землеустрою на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Більше того, як вбачається із відповіді начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (вих.№ 9-15-0.62-867/2-19 від 01.02.2019р.) технічна документація із землеустрою на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , на території Крижанівської сільської ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області до Державного фонду документації із землеустрою не надходила (а.с.183 т.1). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що при розгляді даної справи позивачем не доведено факт порушення її земельних прав саме власниками суміжних земельних ділянок - відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] . В суді також не підтверджено факт незаконного заволодіння частиною земельної ділянки [PERSON] відповідачами [PERSON] та [PERSON] . Суд встановив на підставі наданих доказів, що межі земельної ділянки [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] , були встановлені в натурі у березні 1998 року, а межі земельної ділянки [ADDRESS] , яка належить відповідачці [PERSON] , а до цього її чоловіку [PERSON] , були визначені в липні 1999року. Колишні власники земельної ділянки [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти встановлення (відновлення) в натурі меж земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS] , про що свідчать їх підписи на Актах прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 06.10.2012р. та 10.04.2014р. відповідно. (а.с.67, 88 т.2). Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що в період з 1994 року по 2016 рік змінювались межі фактичного землекористування відповідачів [PERSON] по [ADDRESS] , та [PERSON] по [ADDRESS] , суду не надано, а відтак немає підстав для змінення меж земельних ділянок в натурі та перенесення існуючої огорожі вглиб території земельних ділянок відповідачів. Ставити під сумнів законність технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, станом на квітень 2014 року, та гр. [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, станом на жовтень 2012 року, завірені копії яких надані Відділом у Лиманському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області, у суду не має підстав. Суд вважає, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] (а раніше - [PERSON] , як первісним власником земельної ділянки), виходячи з наданих суду документів, у законний спосіб зверталися кожного разу до компетентних органів з метою оформлення своїх земельних прав, це в-першу чергу Крижанівська сільська рада Лиманського району Одеської області, далі, організації які виконували технічний звіт, Лиманський (Комінтернівський) відділ Держземресурсів, і вони не можуть нести відповідальність або не можуть бути позбавлені права власності на земельну ділянку, якщо ці органи допустили неправомірні дії, не забезпечили належне оформлення прийнятих ними рішень або припустились помилки. Згідно зі ст.125, 126 ЗК України право власності у відповідача [PERSON] виникло після одержання державного акту, що посвідчує його право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації, а право власності у [PERSON] виникло в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , якому належала земельна ділянка на підставі Державного акту виданого Крижанівської сільською радою 20.07.1999р. Водночас відповідно до прецедентної практики Європейської суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , отримавши відповідні правовстановлюючі документа на земельні ділянки, а також розробивши технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж в натурі, мають усі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням щодо оформлення права власності на землю, так як ними було дотримано процедуру, яка передує одержанню правовстановлюючих документів на землю: отримання землі в користування, після відведення її в натурі отримання будівельного паспорту, у законний спосіб звернулися щодо виготовлення технічної документації. Тому суд визначальним в даному випадку вважає встановлення факту порушення земельних прав позивача саме відповідачами по справі. Між тим, доводи позивача про захоплення частини її земельної ділянки з боку відповідачів є голослівними оскільки матеріали справи не містять доказів зміни меж фактичного землекористування учасниками даного спору. Більше того, побічним доказом того, що межі земельних ділянок позивача та відповідачів не змінювалися впродовж всього строку користування, є викопіювання фотографій ландшафту, отриманих із загальнодоступного ресурсу Google Earth, та наданих представником відповідачів [PERSON] до заперечень (а.с.44-52 т.1) З метою встановлення обставин, що мають значення для справи, судом на підставі ухвал суду від 21.06.2017р. та від 10.04.2019р. призначались по справі судові земельно-технічні експертизи на вирішення яких ставилися наступні питання: - чи є порушенням меж земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер 5122783200:01:002:1750, що належить на праві власності [PERSON] , зазначених у правовстановлюючих документах та документації із землеустрою даної земельної ділянки, з боку земельних ділянок [ADDRESS] , [ADDRESS] , кадастрові номери 5122783200:01:002:1688 і 5122783200:01:002:1873, відповідно; - якщо є порушення, вказати які саме, та які заходи необхідно вжити для відновлення меж земельної ділянки. - Чи вносились будь - які зміни/виправлення у данні земельного кадастру за період з внесення первинних даних (першої реєстраційної дії) станом на 10.04.2019 року стосовно земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] (кадастровий номер: 5122783200 :01:002:1873)? - Чи вносились будь-які зміни/виправлення у данні земельного кадастру за період з внесення первинних даних (першої реєстраційної дії) станом на 10.04.2019 року стосовно земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] (кадастровий номер: 5122783200 :01:002:1688)? - Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] (кадастровий номер: 5122783200 :01:002:1873) тим межам, що були визначені на момент відведення вказаної земельної ділянки в натурі та винесення вказаної земельної ділянки на місцевості (станом на 1994 рік)? - Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] (кадастровий номер: 5122783200 :01:002:1873) тим межам, що були визначені на момент закріплення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки та передачі в натурі меж вказаної земельної ділянки (станом на 1998 рік)? - Чи відповідають фактичні межі земельної ділянки [ADDRESS] , що належить [PERSON] (кадастровий номер: 5122783200 :01:002:1688) тим межам, що були визначені на момент відведення вказаної земельної ділянки в натурі та винесення вказаної земельної ділянки на місцевості (станом на 1994 рік)? Проведення експертиз доручалося експертам Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21). Однак, у зв`язку із відсутністю додаткової документації із землеустрою, яку просили надати експерти, та не сплатою рахунків вартості проведення експертизи, справа поверталася на адресу суду без надання висновків. (а.с.75 т.1, а.с.25 т.2). Таким чином, проведення судової земельно-технічної експертизи відповідно до ухвал суду від 21.06.2017р. та від 10.04.2019р. так і не було проведено. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст.110 ЦПК України висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 цього Кодексу. З підстав вищезазначеного, суд критично оцінює Висновок судової земельно-технічної експертизи № 575 від 27.04.2018 року, який проведений на замовлення представника [PERSON] - [PERSON] в ТОВ ОФ «ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА» та не бере до уваги. Так, проведення судової земельно-технічної експертизи доручалося експертам Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21). Однак, позивачем проігнорована ухвала суду та вимога експертів щодо оплати вартості проведення експертизи. Експертиза була виконана експертом ТОВ «ОФ «ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА», у зв`язку із чим у представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] виникли сумніви щодо її правильності. Тому, за клопотанням представника відповідачів [PERSON] призначено судову земельно-технічну експертизу, яку доручено провести експертам Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції. Однак, у зв`язку із недостатністю документів, її проведення не відбулося. Таким чином, суд вирішує спір за наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, в матеріалах справи відсутня технічна документація щодо всіх спірних земельних ділянок станом на 1994 та 1998 роки, яка б могла достовірно свідчити про втручання в право позивачки на користування земельною ділянкою. За змістом частини шостої статті 81 ЦПК України встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки під час розгляду справи достовірно не підтверджено факту самовільного захоплення частини земельної ділянки з боку відповідачів, судом вичерпані всі можливості підтвердження даного факту, а враховуючи те, що рішення суду не можу грануватися на припущеннях, суд вважає, що позивачем не доведено факт порушення її прав відповідачами [PERSON] та [PERSON] і в позові [PERSON] належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed