Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

В липні 2021 року громадянин України [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити рішення про усиновлення ним громадянина України [PERSON] [INFO] , а також записати його батьком усиновленої дитини, змінивши при цьому його прізвище на [INFO] та по батькові на [INFO] . Вказану заяву [PERSON] обґрунтовав тим, що з 12 квітня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини, яку він бажає усиновити, а також тим, що за своїм станом здоров`я, матеріальним становищем, умовами проживання він здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя цієї дитини. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав та підтвердив достовірність обставин, які в ній викладені. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечила та пояснила, що усиновлення заявником [PERSON] відповідає інтересам дитини. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви [PERSON] не заперечила. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України (далі СК України) усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. За змістом статей 211, 217-219 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Усиновлення дитини може бути проведено без згоди батьків, якщо вони невідомі. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином дружини заявника - [PERSON] . Відомості про батька дитини записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України від 1 липня 2021 року № 00031453605). Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини - [PERSON] , останній має середній фізичний розвиток. З 2019 року [PERSON] проживає в сім`ї заявника. Судом також встановлено, що [PERSON] є дієздатною особою, має постійне місце проживання та постійний заробіток (дохід). Він не страждає на хвороби, які б могли перешкоджати йому виховувати усиновлену дитину, а також не має судимостей за вчинення кримінальних правопорушень. Будь-яких інших відомостей, що перешкоджають можливості заявника бути усиновлювачем, судом не встановлено. Згідно висновку органу опіки і піклування усиновлення [PERSON] заявником є доцільним та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини. Встановивши, що [PERSON] бажає усиновити [PERSON] , за своїм станом здоров`я, матеріальним становищем, сімейним станом, умовами проживання, ставленням до виховання дитини здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для його життя, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення його заяви. Заява [PERSON] в частині внесення відомостей про нього як про батька [PERSON] в актовий запис про його народження, а також зміни прізвища та по батькові останнього ґрунтується на приписах статей 229 та 231 СК України та також підлягають задоволенню.

Outcome: approved