Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем вона у шлюбі не перебувала, але у них 08 липня 2016 року народилася дочка [PERSON]. Відповідач працює, але в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, з відповідача не стягуються аліменти на користь третіх осіб. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, а також допустити виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала частково, а саме у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, а також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі 1/8 частини його доходів, додав до заяви докази сплати за комунальні послуги та довідку з місця роботи про заробітну плату, та просив розглядати справу за його відсутності. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 91 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. У відповідності зі ст. 84 Сімейного Кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати свою дружину до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2016 року, з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 липня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Як встановлено в судовому засідання з відповідача аліменти на утримання третіх осіб не стягуються, а його батьки працюють та отримують заробітну плату (а.с. 24, 32). За таких обставин у суду є підстави для задоволення позовних вимог позивача, а саме, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивачів, не буде перевищувати 50 % заробітної плати (1/4 + 1/6), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо загального розміру усіх відрахувань. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4, 5 Закону України Про судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved