Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і з урахуванням заяви про уточнення особи відповідача та характеру позовних вимог просила зобов'язати банк в особі його керівника включити [PERSON] до списку вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 18 березня 2008 року Відповідачем та ТОВ «Венбест» було укладено договір №30/105485 на розрахунково-касове обслуговування. 15 вересня 2015 року між ТОВ «Венбест» та [PERSON] було укладено договір про заміну кредитора в договорі на розрахунково-касове забезпечення №30/105485 від 18.03.2008р., згідно з яким Позивач отримала право власності на грошові кошти в сумі 210228,54 гривень, які знаходяться на рахунку [NUMBER], та право розпорядження ними. 16 вересня 2015 року, як вказує Позивач, ТОВ «Венбест» повідомило Відповідача про укладення договору про заміну кредитора у зобов'язанні. Позивач вказує, що не зважаючи а те, що вона фактично стала вкладником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», її не було включено до списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 17 грудня 2015 року, як вказує Позивач, у Відповідача було розпочату процедуру ліквідації, однак уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію банку також не включено Позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Вважаючи свої права порушеними, Позивач звертається до суду з вимогами про зобов'язання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» включити її до вказаного переліку. У судовому засіданні представник Позивача позов підтримала, просила суд його задовольнити. На уточнююче запитання суду наполягала на тому, що належним Відповідачем у справі має бути сам ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», оскільки саме з банком у неї виникли цивільно-правові відносини. Представник Відповідача проти позову заперечувала. Зазначила, що укладення між ТОВ «Венбест» та [PERSON] договору відступлення прав вимоги є спробою зазначеного товариства з огляду на запровадження тимчасової адміністрації в банку змінити свою чергу у відшкодуванні коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В той же час, як вважає Відповідач, [PERSON] з укладенням договору про заміну кредитора у зобов'язанні не набула статусу вкладника в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки ТОВ «Венбест» таким вкладником не було. Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18 березня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (в подальшому - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір №30/105485 на розрахунково-касове обслуговування, згідно з яким банк відкрив товариству поточний рахунок у національній валюті [NUMBER]. 15 вересня 2015 року між ТОВ «Венбест» та [PERSON] був укладений Договір про заміну кредитора в Договорі №30/105485 на розрахунково-касове обслуговування від 18.03.2008р., згідно з яким грошові кошти на рахунку [NUMBER] перейшли у власність Позивача. Відповідно до ст.77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» 17 грудня 2015 року Правління НБУ прийняло постанову №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2015р. №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора Банку». Згідно з ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Відповідно до ч.1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» саме Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення змін до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Таким чином ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з урахуванням змісту позовних вимог, заявлених Позивачем, не є належною особою уповноваженою на виконання дій, про які просить Позивач, а тому не є належним Відповідачем у справі. Суд роз'яснює Позивачу її право звернутись з вимогами про включення її до Реєстру акцептованих вимог кредиторів до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (його уповноваженої особи) в порядку адміністративного судочинства. Вимоги ж заявлені до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed