Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

В липні 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит», треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між нею та ТОВ «Ізі кредит» 17 липня 2018 року було укладено кредитний договір №204813 відповідно до умов якого їй було надано кредитний ліміт в розмірі 7000 гривень. В травні 2020 року їй стало відомо про відкриття виконавчого провадження ВП №61798160 та про стягнення з неї заборгованості в сумі 20140 гривень по кредитному договору №204813 від 17 липня 2018 року. Підставою для відкриття виконавчого провадження стало вчинення 03 квітня 2020 року виконавчого напису за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., який було зареєстровано в реєстрі за номером 5711. Вказаний виконавчий напис був направлений на виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. Позивач вказує, що на момент вчинення даного виконавчого напису нею були повністю виконані кредитні зобов`язання перед ТзОВ «Ізі Кредит» до 26 жовтня 2018 року. Таким чином, оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором; вона не отримувала письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, що призвело до порушення процедури вчинення напису, тому просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. Від представника відповідача ТзОВ «Ізі Кредит» на адресу суду 11 серпня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в мотивування якого зазначено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 17 лютого 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 15400 гривень, з урахуванням неустойки в сумі 2000 гривень, становить 17400 гривень. 17 лютого 2020 року ТзОВ «Ізі Кредит» на адресу проживання боржника направило письмову претензію із зазначенням суми боргу, яку позивач отримала, що підтверджується копією рекомендованого поштового відправлення, а також витягом із сайту АТ «Укрпошта». За зверненням кредитора, який надав увесь перелік необхідних документів, 03 квітня 2020 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис нотаріуса №5711 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Ізі кредит» боргу в сумі 17400 гривень з дотриманням вимог законодавства, тому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовної заяви. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Також, вказує, що підставою для скасування виконавчого напису є те, що останній здійснюється у безспірному порядку, а вона суми стягнення не визнає, а тому стягнення заборгованості має проводитися в судовому порядку. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду повернулось судове повідомлення без вручення адресату з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань не подавала. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі поданої 17 липня 2018 року заяви на видачу кредиту позивачка [PERSON] уклала з ТзОВ «Ізі Кредит» кредитний договір №204813 за умовами якого отримала в кредит кошти в сумі 7000 гривень на строк 14 місяців. Позивачка ж, в свою чергу, прийняла на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. Видатковий касовий ордер від 17 липня 2018 року підтверджує отримання [PERSON] готівкових коштів в сумі 7000 гривень. Позичальник [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів, в результаті чого утворилась заборгованість. ТзОВ «Ізі Кредит» 21 лютого 2020 року на адресу позичальника [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS] ) надіслав претензію, в якій міститься вимога про погашення протягом 7 днів кредитну заборгованість в сумі 17400 гривень. З огляду на прострочення позичальником строків сплати кредиту, ТзОВ «Ізі Кредит» 28 лютого 2020 року звернулося до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. із заявою про вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. 03 квітня 2020 року вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5711, яким стягнув з [PERSON] на користь ТзОВ «Ізі Кредит» заборгованість за кредитним договором №204813 від 17 липня 2018 року в сумі 17400 гривень, у тому числі, прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6509,15 гривень, прострочена заборгованість за відсотками - 8890,85 гривень, строкова заборгованість за штрафами і пеня - 2000 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 10 квітня 2020 року було накладено арешт на все майно позивачки [PERSON] в ході виконання виконавчого провадження ВП №61798160 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. №5711 від 03 квітня 2020 року. Також, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 10 квітня 2020 року було накладено арешт на кошти позивачки [PERSON] в ході виконання виконавчого провадження ВП №61798160 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. №5711 від 03 квітня 2020 року. Вирішуючи питання про дотримання приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису від 03 квітня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №5711, суд виходить з наступного. За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Згідно з п.2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог стягувача. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частини), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року в справі №310/9293/15ц зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17. З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Ізі Кредит» надіслало позивачці, тобто божнику, претензію про погашення заборгованості за кредитним договором 21 лютого 2020 року. Вказану претензію [PERSON] отримала 25 лютого 2020 року. А вже 28 лютого 2020 року, не з`ясувавши про наявність у боржника безспірної заборгованості перед стягувачем, ТзОВ «Ізі Кредит» звернулося до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, який і було вчинено 03 квітня 2020 року. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] було об`єктивно позбавлено можливості надати свої заперечення щодо наявної заборгованості перед кредитором або оспорити вимоги ТзОВ «Ізі Кредит». Позивачка не мала можливості подати нотаріусу свої заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. На підставі викладеного, суд приходить до переконання про доведеність заявлених [PERSON] позовних вимог до ТзОВ «Ізі Кредит» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позов задовольняє. Крім того, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). Позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на викладене, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ Кредит» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved