Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом. В обґрунтування позову зазначив, що 02 жовтня 2018 року між АТ «АКБ «КОНКОРД» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом надання підписаної позичальником Заяви про приєднання до Публічного договору комплексного обслуговування клієнтів - фізичних осіб в АТ «КОНКОРД» №20.12.000051 та акцептованої банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 10204,00 грн. строком на 24 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 50% річних. Підписавши Заяву про надання кредиту/кредитний договір та приєднавшись до публічного договору, відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з умовами публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «АКБ «КОНКОРД» на умовах, зазначених в Публічному договорі та розміщених на офіційному сайті ПАТ АКБ «АКБ «КОНКОРД», а також підтвердив ознайомлення та згоду з тарифами позивача та погоджується з ними. Відповідно до кредитного договору банк надав клієнту споживчий кредит на задоволення поточних потреб, оплату послуг АТ «АКБ «КОНКОРД» та супутніх послуг. [PERSON] було активовано картковий рахунок № [NUMBER] . На виконання взятих на себе зобов`язань за договором №20.12.000051 від 02.10.2018 банк надав кредит відповідачу в межах встановленого ліміту в розмірі 10204,00 грн., шляхом оплати платіжних документів позичальника, а також здійснення договірного списання грошових коштів № [NUMBER] . Також між банком та [PERSON] було укладено договір платіжної картки №92.12.001598 від 02.10.2018. Строк дії кредитного договору закінчився 02.10.2020. Відповідно до сукупної вартості кредиту (додаток № 1 до заяви про надання кредиту/кредитний договір від 02.10.2018 року) [PERSON] підписавши його погодився щодо сплати платежів за надані послуги за розрахунково касове обслуговування кожного місяця у розмірі 301,02 гривень. Оскільки строк дії кредитного договору становить до 02.10.2020 року, сума послуг банку за розрахунково-касове обслуговування складала 7224,43 гривень до 02.10.2020 року. З огляду на те, що позивачем здійснювалось обслуговування рахунку клієнта до 23.12.2020 року, у відповідача виникла заборгованість з розрахунково касового обслуговування у розмірі 7826,52 гривні. Станом на 07.07.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором № 20.12.000051 від 02.10.2018 року складає: за кредитом 10204,00 грн., за відсотками 13487,50 грн., платежі за надані послуги: розрахунково касове обслуговування 7826,52 грн., а всього 31262,46 гривень, яку позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати (2-7). Ухвалою суду від 02.08.2021 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, про що матеріали справи містять поштове відправлення про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 02.09.2021 року, яке повернулось на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», та реєстри на відправлення простої пошти за 13.09.2021 та 20.10.2021 про виклик відповідача в судові засідання, призначені на 01.10.2021 та 02.11.2021. Також про розгляд справи повідомлялись шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик в судове засідання, призначене на 02.09.2021, 01.10.2021 та 02.11.2021 року. Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247\~ЦПК\~України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 02 жовтня 2018 року між АТ «АКБ «КОНКОРД» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом надання підписаної позичальником Заяви про приєднання до Публічного договору комплексного обслуговування клієнтів - фізичних осіб в АТ «КОНКОРД» №20.12.000051 та акцептованої банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 10204,00 грн. строком на 24 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 50% річних (а.с. 8-10). 02.10.2018 [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки/договір платіжної картки №№92.12.001598, в графі тип карти вказаної заяви визначено тип карти: Instant MasterCard Debit Unembossed_15 та тарифний пакет Дебетова Конкорд UAH (а.с.14). Підписавши Заяву про надання кредиту/кредитний договір та приєднавшись до публічного договору, відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з умовами публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «АКБ «КОНКОРД» на умовах, зазначених в Публічному договорі та розміщених на офіційному сайті ПАТ «АКБ «КОНКОРД», а також підтвердив ознайомлення та згоду з тарифами позивача та погоджується з ними. Відповідно до кредитного договору банк надав клієнту споживчий кредит на задоволення поточних потреб, оплату послуг АТ «АКБ «КОНКОРД» та супутніх послуг. Відповідно до ч.1,2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України\~). Згідно із ч.1\~ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «АКБ «КОНКОРД»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. При винесені рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 20.12.000051 від 02.10.2018 року складає: за кредитом 10204,00 грн., за відсотками 13487,50 грн., платежі за надані послуги: розрахунково касове обслуговування 7826,52 грн., а всього 31262,46 гривень, яку позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати (а.с. 2-6). Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості, який долучений до позовної заяви (а.с. 7). Сторонами встановлені наступні умови надання банківських послуг: сума кредиту 10204,00 гривень, термін користування 24 місяці, процентна ставка 50% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,95% від суми отриманого кредиту, форма графіку кредиту ануїтет, метод розрахунку процентів 30/360, супутні витрати позичальника: комісія за ведення рахунку 0,00 грн. (згідно кредитів за кредитними операціями фізичних осіб), комісія за надання кредиту 0,00 грн. (згідно тарифів банку на послуги з РКО фізичних осіб), страхування 204,00 грн., оцінка майна 0,00 грн., послуги нотаріуса 0,00 грн., послуги реєстраторів 0,00 грн., ДАІ держ. тех. Нагляд 0,00 грн., інші послуги банку 0,00 грн., послуги кредитного посередника 0,00 грн. (а.с. 10). У зв`язку з порушенням умов кредитного договору від 02.10.2018 р. зі сторони [PERSON] станом на 07.07.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором № 20.12.000051 від 02.10.2018 року складає: за кредитом 10204,00 грн., за відсотками 13487,50 грн., платежі за надані послуги: розрахунково касове обслуговування 7826,52 грн., а всього 31262,46 гривень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В порядку ч. 1ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 634, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved