Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Воронівської сільської ради Вознесенського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В подальшому надав уточнений позов про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом в якому вказував, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], а також двох земельних ділянок площами 0,2500 га. та 0,1502 га., розташованих за цією ж адресою, призначених для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також для ведення особистого селянського господарства. Позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, проте нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не зареєстрував право власності на набутий (успадкований) ним будинок у встановленому законом порядку (в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації») та відсутністю в спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Водночас в правовстановлюючих документах на землю неправильно зазначене по-батькові спадкодавця («Сільвестрович»). Враховуючи встановлені обставини, в тому числі неможливість оформлення спадщини через нотаріальні органи та неможливість внесення змін або іншим чином приведення правовстановлюючих документів на землю у відповідність з вимогами закону, а тому [PERSON] просив встановити факт належності Державних актів на право власності на земельні ділянки спадкодавцю та визнати за ним право власності на спірні будинок та ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Воронівської сільської ради в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи - управління Держгеокадастру в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, питання щодо задоволення позову залишає на розсуд суду. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі осіб, що повинні брати участь в справі, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], а також двох земельних ділянок площами 0,2500 га. та 0,1502 га., розташованих за цією ж адресою, призначених для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також для ведення особистого селянського господарства. Позивач, як спадкоємець за заповітом від 08 вересня 2009 року, реєстр. №98, прийняв спадщину, проте нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв'язку з тим, що за життя спадкодавець не зареєстрував право власності на набутий (успадкований) ним будинок у встановленому законом порядку (в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації») та відсутністю в спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Водночас в правовстановлюючих документах на землю неправильно зазначене по-батькові спадкодавця («Сільвестрович»). Судом встановлено неможливість внесення змін або іншим чином приведення правовстановлюючих документів на землю у відповідність з вимогами закону в адміністративному або іншому порядку. Разом з тим факт належності спадкодавцю правовстановлюючих документів щодо спірних ділянок знайшов своє підтвердження письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи (а.с. 6-10, 13, 19), зокрема наявністю в спадкодавця, а в подальшому в позивача оригіналів цих документів, документами, що підтверджують факт належності спадкодавцю іншого нерухомого майна (будинку) за місцем розташування ділянок, одна з яких й призначена саме для обслуговування житлового будинку, довідками управління Держгеокадастру у Вознесенському районі та КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» щодо належності спадкодавцю ділянок, щодо яких видавалися правовстановлюючі документи. Водночас згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. В матеріалах справи є достатньо доказів того, що спірне майно належало спадкодавцю (копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 1993 року, реєстр. №64, копії Державних актів на право власності на земельні ділянки від 28 жовтня 2010 року, реєстр. [NUMBER], [NUMBER], довідки управління Держгеокадастру у Вознесенському районі від 28 січня 2016 року та КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15 січня 2016 року), а тому вважається таким, що ввійшло до складу спадщини. Позивач, як спадкоємець за заповітом, належним чином прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що його позов підлягає задоволенню в цілому.

Outcome: approved