Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з цим позовом та обґрунтували його тим, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER]. 9 червня 2015 року приблизно о 13 годині 00 хвилин в м. Києві на перехресті вул. Березнева та вул. Каунаська сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль. [PERSON] витратив 515 гривень на евакуа-цію автомобіля, 422 гривні 40 копійок на послуги стоянки та 1200 гривень на проведення товарознавчого дослідження. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної у звязку з пошкоджен-ням автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER], становить 235404 гривні 48 копійок. У звязку з пошкодженням автомобіля [PERSON] була заподіяна моральна шкода в розмірі 10000 гривень. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної при-годи [PERSON] зазнала тілесні ушкодження. У звязку з цим їй була заподіяна мораль-на шкода в розмірі 15000 гривень. Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди був [PERSON], який, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак [NUMBER], рухався по другорядній дорозі, в порушення п.16.11 ПДР України не виконав ви-могу дорожнього знаку «[PERSON] дорогу» та не надав дорогу автомобілю марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі. Цивільно-правова відпо-відальність [PERSON] за шкоду, заподіяну майну потерпілого, в межах 50000 гривень була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Відповідачі відмовились добровільно від-шкодувати матеріальну та моральну шкоду. Тому [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 185404 гривень 48 копійок, витрати на про-ведення товарознавчого дослідження в розмірі 1200 гривень та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень; з ТДВ «СК «Альфа-Гарант» витрати на оплату послуг стоянки в розмірі 422 гривень 40 копійок, страхове відшкодування в розмірі 50000 гривень та витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 515 гривень. [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 15000 гривень. В ході розгляду цивільної справи представник позивачів [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог. Вона пояснила, що 28 жовтня 2015 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплатила [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50000 гривень. Тому представник позивачів [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 185404 гривень 48 копійок, витрати на проведен-ня товарознавчого дослідження в розмірі 1200 гривень, витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 515 гривень, витрати на оплату послуг стоянки в розмірі 422 гривень 40 копійок та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень; на користь [PERSON] моральну шкоду в роз-мірі 15000 гривень. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] заперечують проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що розмір матеріальної шкоди є значно завищеним. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER], з урахуванням фізичного зносу запасних частин, що підлягають заміні, становить лише 85571 гривню 15 копійок. Крім того, в матеріалах цивіль-ної справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачам була заподіяна моральна шкода у вказаних ними розмірах. З огляду на це представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER]. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ №592156 (а.с.12). Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України власник, права якого порушені, має право на від-шкодування завданої йому майнової шкоди. Згідно з п.1 ч.2 ст.22 цього Кодексу майнова шкода полягає у втратах, яких особа за-знала у звязку із пошкодженням речі, а також витратах, які особа зробила або мусить зроби-ти для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З копії довідки ВДАІ з обслуговування Дніпровського району при УДАІ ГУ МВС в м. Києві №65528777 (а.с.16) вбачається, що 9 червня 2015 року приблизно о 13 годині 10 хви-лин в м. Києві на перехресті вул. Березнева та вул. Каунаська сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER], був пошкоджений. [PERSON] витратив 515 гривень на евакуацію автомобіля, 352 гривні на послуги стоянки та 1200 гривень на проведення товарознавчого дослідження. Ці обставини під-тверджуються копією квитанції №000590 від 10 червня 2015 року (а.с.17), копією акту вико-наних робіт №ЕНЗВ003409 (а.с.21), копією квитанції №П1514426 від 28 червня 2015 року (а.с.20), копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 24 червня 2015 року (а.с.34). Крім того, з копії звіту №19С/06/15 від 24 червня 2015 року (а.с.22-33) вбачається, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] у звязку з пошкодженням автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER], становить 235404 гривні 48 копійок. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є субєктом оціночної діяльності, зареєстрованим в Державному реєстрі оцінювачів. [PERSON] виз-начав розмір матеріальної шкоди, заподіяної у звязку з пошкодженням вказаного авто-мобіля. З цією метою він провів ретельний огляд автомобіля та вніс інформацію про по-шкоджені деталі і роботи, необхідні для їх заміни, в програму «AudaNet». Ця програма є ліцензованим технічним комплексом з розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транс-портних засобів з використанням нормативів заводу виробника та цін на запасні частини, рекомендовані імпортером. В результаті виконаних дій, проведених з використанням про-грами «AudaNet», стало відомо про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER], з урахуванням фізичного зносу дета-лей, які підлягали заміні, склала 235404 гривні 48 копійок. В матеріалах цивільної справи міститься копія звіту №12626 від 12 червня 2015 року (а.с.72-89), з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням фізичного зносу запасних частин, що підлягають заміні, становить лише 85571 гривню 15 копійок. З метою перевірки цього доказу суд неодноразово викликав для допиту [PERSON], який виконав товарознавче дослідження. Однак [PERSON] ухи-лився від явки у судове засідання. Тому достовірність звіту №12626 від 12 червня 2015 року спростовується звітом №19С/06/15 від 24 червня 2015 року та показаннями свідка [PERSON] Ці докази є послідовними, тому суд покладає їх в основу судового рішення. З огляду на це суд вважає, що [PERSON] має право на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 237471 гривні 48 копійок (235404,48 + 1200 + 515 + 352). Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, зав-дана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у випадку настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Як вбачається зі змісту ст.29, ч.34.3 ст.34 цього Закону, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, включаючи витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки, витрати на оплату послуг стоянки та проведення експертизи (досліджен-ня). З копії постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року (а.с.50) вбачається, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди був [PERSON], який, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак [NUMBER], ру-хався по другорядній дорозі, в порушення п.16.11 ПДР України не виконав вимогу дорож-нього знаку «[PERSON] дорогу» та не надав дорогу автомобілю марки «Hyundai Santa Fe», номер-ний знак [NUMBER], який рухався по головній дорозі. Однак станом на той час цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну майну потерпілого, в межах 50000 гривень була застрахована в ТДВ «СК «Альфа-Гарант». Це підтверджується копією страхового полісу №АЕ/3015693 (а.с.71). Ця обставина свідчить про те, що у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виникло зобовязання виплатити [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50000 гривень, а у [PERSON] виникло зобовя-зання відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі 187471 гривні 48 копійок (237471,48 50000). Доводи [PERSON] та його представника [PERSON] про те, що обовязок від-шкодування витрат на проведення товарознавчого дослідження, евакуацію автомобіля та оплату послуг стоянки покладається на [PERSON], а не ТДВ «СК «Альфа-Гарант», су-перечать ст.29, ч.34.3 ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З копії платіжного доручення №15863 від 28 жовтня 2015 року (а.с.112) вбачається, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50000 гривень. Однак в матеріалах цивільної відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно відшкодував позивачу матеріальну шкоду. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 187471 гривні 48 копійок. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України власник, права якого порушені, має право на від-шкодування завданої йому моральної шкоди. Згідно з п.1, п.3 ч.2 ст.23 цього Кодексу моральна шкода полягає у душевних страждан-нях, яких фізична особа зазнала у звязку з пошкодженням її майна або ушкодженням її здо-ровя. Як вбачається з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON], їх представник [PERSON] не подали жодного доказу на підтвердження того, що внаслідок дорожньо-транспортної при-годи позивачам була заподіяна моральна шкода. В матеріалах цивільної справи містяться лише копії медичних довідок (а.с.36), з яких вбачається, що [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою мяких тканин голови, забою лівого колінного суглобу тощо. Однак ці тілесні ушкодження є незначними та не завдали [PERSON] значних, тривалих та глибоких душевних страждань. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивачів моральної шкоди відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] сплатили судовий збір в повному обсязі. Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.5, 6). Однак позов задоволений част-ково: лише в частині вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, предявленої [PERSON] до [PERSON] У задоволенні інших вимог відмовлено. Розмір грошових кош-тів, стягнутих на користь [PERSON], становить 187471 гривню 48 копійок. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1874 гривень 71 копійки (187471,48 : 100%). Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу. Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в рішенні від 15 жовтня 2014 року, на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані оригінали документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Встановлено, що представник позивачів [PERSON] не надала суду таких доказів на підтвердження витрат на правову допомогу. В матеріалах цивільної справи міститься лише копія квитанції до прибуткового касового ордеру №2 (а.с.38), з якої вбачається, що [PERSON] сплатив їй грошові кошти в розмірі 5000 гривень. Однак цей документ складений та підписаний тільки представником позивачів [PERSON], а не оформлений банківською чи іншою фінансовою установою. Ця обставина свідчить про те, що вказаний письмовий доказ складений без дотримання встановленого законом порядку та є недопустимим доказом в розумінні ч.1 ст.59 ЦПК України. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу відсутні.

Outcome: partial