Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Бучанської міської ради Київської обл., про що зроблено актовий запис №17, та призначити стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5 000,00 грн. щомісяця з моменту подання позову та до досягнення 18 років. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, відповідач проживає окремо від позивача, позивач та відповідач не пов`язані спільним побутом, не ведуть разом домашнє господарство. Спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, нагляд за станом здоров`я доньки здійснюється позивачем самостійно. При цьому, відповідач не позбавлений інформації про місцеперебування позивача та дитини, перешкоди у спілкуванні відповідача з донькою відсутні. У зв`язку з чим, позивач просить позовні вимоги задовольнити, понесені судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2020 року, у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В подальшому, до суду надійшло клопотання від відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 09.12.2020 постановлено перейти від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, щодо позовних вимог в частині аліментів зазначив, що погоджується на стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини в мінімальному розмірі на одну дитину, посилаючись на об`єктивну неможливість виплачувати аліменти у більшому розмірі. Зазначивши, що готовий сплачувати більше у разі, якщо його фінансовий стан покращиться. Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2009 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Бучанської міської ради Київської області, актовий запис №17. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку з чим, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, слід зазначити про таке. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 05 лютого 2020 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є молодим працездатним чоловіком. Відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Окрім того, відповідачем не доведено, що на його утриманні знаходиться інші особи, які в силу закону потребують матеріальної допомоги з його боку. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами позову, що майновий стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти з істотним відхиленням у бік збільшення від мінімально гарантованого розміру аліментів, який становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме, 5000 грн. щомісячно. Докази щодо майнового стану відповідача позивач не надала. Відповідач натомість зазначив, що на даний час пройшов повний курс реабілітації та ре соціалізації в лікуванні від наркотичної залежності з наслідком набуття стійкої позитивної динаміки. Надав довідку від громадської організації «Шанс на життя» в якій зазначено про те, що на даний час він знаходиться в програмі патронування з волонтерськими функціями на добровільних засадах. При цьому, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлено у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 395,00 гривень, з 1 липня - 2 510,00 гривень, з 1 грудня - 2 618,00 гривень. Визначаючи вказаний розмір аліментів, враховує стан здоров`я позивача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, а також виходячи з того, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, дитина сторін проживає разом із позивачем, враховуючи вік дитини, з огляду на відсутність на даний час доходів у відповідача, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з 05 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, ч. 1 ст. 192 СК України гарантує право платника аліментів звернутись до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі істотної зміни матеріального становища, яке унеможливлює виконання ним відповідного рішення про стягнення аліментів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір за одну позовну вимогу, при цьому її було звільнено від сплати судового збору за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, у зв`язку з чим, з відповідача підлягає стягненню суми судового збору на користь позивача, а також, в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial