Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні в загальній сумі 38141,99 грн, з яких: 10727,23 грн за період з 10.08.2017 по 31.12.2017, 27414,76 грн за період з 01.01.2018 по 14.08.2018. Позовні вимоги мотивував тим, що з 23.01.2012 по 10.07.2017 перебував у трудових відносинах з відповідачем. Позивачем заздалегідь на адресу відповідача була надіслана заява про його звільнення з 10.07.2017. При цьому відповідачем було в порушення ст.116 КЗпП України недотримано термін проведення повного та остаточного розрахунку з працівником при звільненні. Так позивачеві не було сплачено в день звільнення заробітну плату в сумі 2576 грн за червень, липень 2017 року. Затримка виплати остаточного розрахунку при звільненні підтверджується, на думку позивача, електронним повідомленням [PERSON] , що надійшло на його електрону скриню 12.07.2017. Пізніше на адресу позивача за місцем реєстрації надійшов лист відповідача з проханням повідомити реквізити банківської карти. Позивач зазначає, що реквізити банківської карти були відомі відповідачеві, оскільки роботодавцем перераховувалися кошти на картку через банківську систему, зокрема лікарняні. Позивач 08.08.2017 направив ТПК «НОВА» лист, в якому повідомив реквізити банківської картки, проте кошти на неї перераховані не були. Внаслідок перевірки відповідача Головним управлінням Держпраці у Харківській області станом на серпень 2017 року встановлена заборгованість відповідача перед [PERSON] з виплати заробітної плати становила 17823,23 грн, з яких: 2576 грн заробітна плата за червень 2017 року, 8748,47 грн заробітна плата за липень 2017 року (в т.ч. компенсації за дні невикористаної відпустки), 2634,76 грн компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату, 3864 грн середня заробітна плата за час затримки розрахунку після звільнення. Заборгованість в сумі 17952,03 грн була перерахована позивачу лише 14.08.2018 після видачі Червонозаводським районним судом м.Харкова 13.08.2018 судового наказу про стягнення заборгованості за зарплатою, який в подальшому був скасований за заявою відповідача. Відповідачем, в особі директора Гріго І.В., подано відзив на позов, згідно з яким просив розглянути справу в порядку загального позовного провадження, відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке. На виконання вимог припису Головного управління Держпраці у Харківській області [PERSON] було нараховано та сплачено середній заробіток за період знаходження працівника в зоні АТО. Проте відповідач був позбавлений у період з 10.07.2017 по 13.08.2018 можливості провести остаточний розрахунок з працівником через його неявку, відмовою отримати повний та остаточний розрахунок, відсутністю даних про банківські реквізити. Підприємством вживалися всі можливі заходи щодо проведення остаточного розрахунку з позивачем: направлення повідомлень про здійснення розрахунку, виїзд за місцем реєстрації позивача. Відповідач зазначає, що лист, яким [PERSON] повідомив свої банківські реквізити, підприємство не отримувало. В період перевірки відповідача Головним управлінням Держпраці у Харківській області в серпні 2018 року ТОВ «ТПК «НОВА» були надані платіжні реквізити [PERSON] , які були зазначені ним в зверненні до ГУ Держпраці. Після отримання інформації про банківські реквізити [PERSON] 13.08.2018 депоновані кошти у сумі 17952,03 грн були перераховані останньому. Відповідач вважає, що оскільки вина власника у затримці здійснення розрахунку з [PERSON] відсутня, то і підстав для застосування ст.117 КЗпП України немає. Позивачем 08.01.2019 було надано відповідь на відзив, в якому звертає увагу на те, що ТОВ «ТПК «НОВА» під час перевірки надало пояснення, про те, що кадрові та бухгалтерські документи за 2011-2016 роки вкрадено, підтвердження крадіжки не надано. Перевіркою ГУ Держпраці у Харківській області не надано документів на підтвердження нарахування та виплати середнього заробітку за час знаходження на військовій службі з червня 2014 по червень 2015 року. Стверджує, що 10.07.2017 він знаходився на роботі та заперечує покладення на нього обов`язків з ведення кадрового обліку. Відповідач надав суду заперечення на відповідь, в яких зазначає, що працівник вважається звільненим з дня наступного після звільнення , тобто позивач вважається звільненим з 11.07.2017. 10.07.2017 день звільнення та останній робочий день позивача. Штатним розкладом підприємства не передбачена посада інспектора з кадрів, обов`язки з ведення кадрового забезпечення були покладені на позивача. 09.11.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 25.02.2019 ухвалою суду, з урахуванням ухвали суду від 26.04.2019, задоволено клопотання ТОВ «ТПК «НОВА» та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 18.07.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи закінчити за його відсутності на підставі наявних матеріалів, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлений належним чином та своєчасно. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. З трудової книжки позивача (а.с.5) вбачається, що з 23.01.2012 [PERSON] прийнято на посаду юрисконсульта за сумісництвом ТОВ «Торгово-промислової компанії «НОВА» на підставі наказу від 23.01.2012 №01-23/01-К (а.с.43). 01.02.2012 позивач був прийнятий на посаду юрисконсульта за безстроковим трудовим договором на підставі наказу №01-01/02-к від 01.02.2012. Наказом №-1-07/07-к від 07.07.2017 його було звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно зі ст.38 КЗпП України (а.с.51). Заявою від 04.07.2017 [PERSON] просив звільнити його з роботи за власним бажанням з 10.07.2017, оформити трудову книжку та провести повний та остаточний розрахунок (а.с.50). Відповідачем надано лист №01-10/07 від 10.07.2017, №01-11/07 від 11.07.2017 на ім`я [PERSON] , в який повідомляють про необхідність з`явитися за адресою підприємства для отримання остаточного розрахунку, проте доказів направлення та отримання цих листів суду не надано (а.с.52,53). Наказом №01-10/07-Г від 10.07.2017 з метою забезпечення виплати належних працівникові сум провести остаточний розрахунок із [PERSON] , утворено комісію та здійснити її виїзд за адресою реєстрації позивача для передачі заробітної плати та інших належних йому при звільненні виплат (а.с.54). З актів проведення виїзду від 10.07.2017 та 11.07.2017 вбачається, що комісія ТОВ «ТПК «НОВА» провела виїзд до [PERSON] , ніхто не відчинив двері (а.с.55,56). Листом вих. №0802-01 від 02.08.2017 у [PERSON] запитано банківські реквізити для проведення остаточного розрахунку (а.с.57). Позивач не заперечував, що отримав даний лист, проте доказів надання банківських реквізитів для перерахування роботодавцем нарахованої заробітної плати на інших виплат, що підлягали виплаті суду не надав. Суд не приймає доводи позивача про те, що відповідачеві були відомі його банківські реквізити, що, на його думку, підтверджується перерахуванням відповідачем лікарняних за листопад 2016 року (платіжне доручення №350 від 30.01.2016 на а.с.14), лікарняних за березень 2017 року (виписка по картковому рахунку за період 01.05.2017-31.05.2017), оскільки перерахунок коштів на картку може здійснюватися лише за заявою працівника. Також суд не приймає в якості доказу роздруківку повідомлення від директора [PERSON] датоване 12.07.2017 (а.с.8), оскільки він не містить інформації щодо предмета доказування. Обставина порушення строків проведення остаточного розрахунку з працівником [PERSON] станом на 07.08.2017 встановлена ГУ Держпраці у Харківській області у приписі та сторонами не спростовується. З нарахованих відповідачем до сплати позивачеві сум вбачається серед іншого нарахування середньої заробітної плати за час затримання розрахунку після звільнення у сумі 3864 грн. Позивачем надано суду його лист від 08.08.2017 (а.с.10-11), в якому зокрема містяться банківські реквізити для перерахування заробітної плати, проте суд не може достовірно встановити отримання даного листа відповідачем, наданий позивачем опис вкладень не містить номера відправлення, штамп нерозбірливий, повідомлення про вручення поштового відправлення суду не надано. З наданих суду копій платіжних доручень №303 від 21.08.2017, № 304 від 22.08.2017 вбачається, що ТОВ «ТПК «НОВА» на рахунок, відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», було 21.08.2017 переведено грошові кошти в сумі 17823,23 грн для зберігання повного та остаточного розрахунку при звільненні [PERSON] , 22.08.2017 переведено грошові кошти в сумі 122,80 грн для зберігання середньої зарплати за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] (а.с.65-68). Листом ГУ Держпраці у Харківській області №В-718/02.03/12.-14/8642 від 11.08.2017 [PERSON] повідомлено про заходи, вжиті за його зверненням щодо порушень з боку адміністрації ТОВ «ТПК «НОВА». Повідомлено про виявлені порушення та зазначено про заходи, вжиті підприємством для погашення заборгованості перед позивачем (а.с.89-92). Відповідно до відповіді ГУ Держпраці у Харківській області №В-696/В-786/02.03/12.-14/8968 від 18.08.2017 встановлено низку порушень нарахувань заробітної плати, зокрема невиплату [PERSON] заробітної плати за червень-липень 2017 року та несплата коштів за невикористані дні щорічних відпусток в сумі 11324,47 грн. [PERSON] роз`яснено його право отримати кошти на підприємстві (а.с.16-17). Листом ГУ Держпраці у Харківській області №В-792/02.03/12.-14/9657 від 14.08.2018 [PERSON] повідомлено, що адміністрацією ТОВ «ТПК «НОВА» йому було перераховано за вказаними ним реквізитами належні при звільненні суми грошових коштів у сумі 17952,03 грн (а.с.19-20). Надані суду наказ №01-14/02-Г від 14.02.2012 про затвердження Положення з кадрового обліку у ТОВ «ТПК «НОВА», саме Положення (а.с.45, 46), аргументи позивача про те, що на нього не було покладено обов`язки по веденню кадрової роботи, до уваги не беруться, оскільки не стосуються предмету спору. В результаті проведеної ГУ Держпраці у Харківській області позапланової перевірки ТОВ «ТПК «НОВА» було видано припис №20-01-4315/1420-1457 від 07.08.2017, яким встановлено ряд порушень, надано строк для їх виправлення та інформування про виконання (а.с.60-61). Листом вих. №01-190817 від 19.08.2017 ТОВ «ТПК «НОВА» повідомлено про заходи на виконання припису ГУ Держпраці у Харківській області, повідомлено про неможливість здійснити остаточний розрахунок належних до сплати [PERSON] коштів (а.с.62). Листом №01-220817 від 22.08.2017 [PERSON] повідомлено про відкриття депозитного рахунку для зберігання належних йому при звільненні сум, висловлено прохання повідомити банківські реквізити для перерахування сум остаточного розрахунку (а.с.69). Листом ТОВ «ТПК «НОВА» вих.№01-10/08 від 10.08.2018 ГУ Держпраці у Харківській області повідомлено про нарахування [PERSON] компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, проте в зв`язку з відсутністю платіжних реквізитів перерахування [PERSON] коштів неможливе, просили надати інформацію щодо платіжних реквізитів останнього (а.с.71). Відповідно до копії акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ХК1294/291/АВ від 13.08.2018 ГУ Держпраці у Харківській області правопорушень не виявлено (розділ ІІІ акту). Актом встановлено, що з дати звільнення по час проведення перевірки [PERSON] не були повністю виплачені суми, що належали йому до виплати при звільненні з підприємства. Директором ТОВ «ТПК «НОВА» надано пояснення, що кошти [PERSON] не сплачені кошті через його неявку, відмову особисто отримати остаточний розрахунок, відсутність даних про його банківські реквізити або уповноважену на отримання особу. В той же час директор ТОВ «ТПК «НОВА» зазначив, що підприємством вживалися всі можливі заходи для забезпечення виконання вимог КЗпП України щодо проведення повного розрахунку при звільнення працівника з переліком таких заходів. Підприємством було відкрито депозитний рахунок для зберігання та остаточного розрахунку при звільненні [PERSON] 27.07.2018 до ГУ Держпраці надійшло звернення [PERSON] , у якому було вказано його банківські реквізити, та вказано, що суми належні йому при звільненні виплачені не були. Відповідачем було запитано платіжні реквізити [PERSON] для перерахунку депонованих грошових коштів. 13.08.2018 кошти у сумі 17952,03 грн були перераховані на банківський рахунок вказаний [PERSON] (а.с.74-75). Зазначеним актом не встановлено порушень законодавства в частині затримки виплати належних при звільненні [PERSON] коштів ТОВ «ТПК «НОВА» в період з 10.08.2017 по 14.08.2018. Факт перерахування остаточного розрахунку при звільненні [PERSON] 13.08.2018 в сумі 17952,03 грн підтверджується копією квитанції 0.0.1106705042.1 від 13.08.2018 (а.с.73). Судовим наказом Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.08.2018 №646/4780/18 було стягнуто з Торгово-промислової компанії «НОВА» на користь [PERSON] суму нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в загальній сумі 48704,71 грн (а.с.77). За заявою боржника 06.09.2018 ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова судовий наказ №646/4780/18 було скасовано (а.с.81) Відповідно до ч.1, ч.2 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже при вирішення спору про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні має значення наявність вини відповідача у такій затримці. З наданих суду доказів вбачається, що Торгово-промислова компанія «НОВА» дійсно несвоєчасно виплатила належні звільненому працівникові [PERSON] кошти у строк по 07.08.2017, що встановлено ГУ Держпраці у Харківській області у приписі №20-01-4315/1420-1457. В зв`язку з несвоєчасною виплатою остаточного рахунку позивачеві було нарахована та в подальшому виплачена підприємством середня заробітна плата за час затримки розрахунку після звільнення у сумі 3864 грн. Проте суду не надано достатніх доказів для встановлення вини відповідача в невиплаті [PERSON] сум як звільненому працівнику у період, за який останнім заявлено позовні вимоги, а саме з 10.08.2017 по 14.08.2018. Суду не надано доказів можливості перерахування відповідачем [PERSON] коштів на його рахунок, оскільки доказів поінформованості відповідача про наявність такого рахунку у звільненого [PERSON] до 13.08.2018 не надано. Доказів, що позивач з`являвся до Торгово-промислова компанія «НОВА» для отримання остаточного розрахунку та отримав відмову суду також не надано. За таких обставин, суд не встановив наявність вини відповідача у невиплаті належних звільненому працівникові (відповідачу у справі) сум у строк з 10.08.2017 по 14.08.2018, за недоведеністю. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141\~ЦПК України та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed