Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В лютому 2014р. Позивачка - [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Житлово-будівельний кооператив «Родина», про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому просила визнати Відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Свою позовну заяву Позивач мотивувала тим, що вона є набувачем квартири [ADDRESS], на підставі договору довічного утримання, посвідченого ПНКМНО [PERSON] 28.04.2005 року за реєстровим № 827, та зареєстрованого в Київському МБТІ 19.05.2005р.в реєстровій книзі д.47-229 за реєстровим № 61/30336. Відчужувачем за вищезазначеним Договром є [PERSON] - третя особа-1, яка повністю підтримує позовні вимоги. Квартира належала відчужувану на підставі договору дарування, посвідченого ПНКМНО [PERSON] за реєстровим № 3842 від 20.07.2000р., та зареєстрованого в Київському МБТІ 21.07.2000р. в реєстровій книзі д.47-214 за реєстровим № 61/30336. Разом з Відчужувачем в квартирі зареєстрований її син [PERSON] - [INFO], одружений, який з 2002 року не підтримує жодних стосунків з матір'ю. З 2002 року Відповідач добровільно відмовився від права користування квартирою та виїхав на інше місце проживання, яке невідомо, забравши при цьому свої речі. З цього часу та по теперішній час Відповідач у квартирі не проживає, що підтверджується Актом, затвердженим Головою ЖБК «Родина» Любенко Т.В. 12.02.2014р. № 33. Таким чином, Відповідач у квартирі не проживає більше 10 років, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, а тому втратив право на користування жилим приміщенням. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 30.05.2014р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с.29). Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 47). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в пресі - газета «Урядовий кур'єр» № 146 (5275) від 13.08.2014р. (а.с.49), про причини неявки суд не повідомив. Третя особа-1 - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.48). Третя особа-2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що Відповідач у судове засідання не з'явився, своїх представників для участі у розгляді справи не направив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, а Позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані Позивачем документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що Позивачка є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором довічного утримання від 28.04.2005р., укладений між [PERSON] (Відчужувач) та [PERSON] (Набувач), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 824 (а.с.22), реєстраційне посвідчення № 004240, зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, записане в реєстрову книгу № д. 47-229 за реєстровим № 61/30336 (а.с.21). Відповідно до Довідки за Формою № 3, виданої ЖБК «Родина» 12.02.2014р. № 36 (а.с.24) встановлено, що за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] та [PERSON] (Відповідач). Актом, затвердженим Головою правління ЖБК «Родина» Любченко Т.В. 12.02.2014р. № 33 встановлено, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з 2001 року (а.с.24-а). Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 163 Житлового кодексу Української РСР зазначено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК України). З огляду на те, що як встановлено у судовому засіданні Відповідач - [PERSON] не проживає у кв. [ADDRESS] з 2001 року, тобто більше шести місяців, доказів, які б підтверджували поважність причин відсутності Відповідача за зареєстрованим місцем проживання в матеріалах справи не міститься, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесенні останнім і документально підтверджені, які складаються з судового збору у розмірі 243,60 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 150, 163 ЖК Української РСР, та

Outcome: approved