Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

В липні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили постановити рішення, яким визнати за ними, [PERSON] та [PERSON] за кожною окремо, право власності в порядку спадкування за закон після померлого [INFO] [PERSON], на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0564 га, що знаходиться на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в Садовому товаристві «Казка» та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН № 004585, виданого 10 серпня 1995 року на підставі рішення ІІІ сесії XXIІ скликання Підгородненської міської ради від 03 березня 1995 року, цільове призначення якої - для ведення садівництва та зареєстрованої в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3793. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник Територіальної громади в особі Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області надав суду заяву про слухання справи за відсутністю їх представника. Керівник третьої особи Садового товариства «Казка» Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується актовим записом № 766 від 22 червня 2011 року Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.14). Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0564 га, що знаходиться на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в Садовому товаристві «Казка» та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН № 004585 виданого 10 серпня 1995 року на підставі рішення ІІІ сесії XXIІ скликання Підгородненської міської ради від 03 березня 1995 року, зареєстрованої в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3793 (а.с.6). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за законом у встановлений законом строк, на підставі ст. 1269, 1270 ЦК України, звернулися до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Так, 05 лютого 2014 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом кожній по 1/2 частині на квартиру [ADDRESS] (а.с.12,13). А у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] [PERSON], а саме на земельну ділянку було відмовлено у зв'язку з тим, що спадкоємцями не було подано Державний акт про право власності на земельну ділянку, що підтверджується постановами про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10 лютого 2014 року (а.с.9,10). Відділ Держкомзему у Дніпропетровському районі своїм листом повідомив, що надати належним чином завірену копію Державного акту серія ДП ДН № 004585 виданого на ім'я [PERSON] не вбачається можливим, у зв'язку з його відсутністю в архіві Управління (а.с.7-8). Не зважаючи на те, [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями, інших спадкоємців не має, осіб, які б мали право на обов'язкову долю в спадковому майні не має, ніхто не оскаржує право позивачів на спадщину, вони не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а тому і звернулися до суду з даним позовом. Згідно зі ст. 116, 131 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (наказ Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 4 травня 1999 року) передбачено видачу дублікату втраченого державного акта на землю лише власнику або землекористувачу. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивачів на вищезазначену земельну ділянку та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку через втрату оригіналу державного акту на ім'я спадкодавця, суд приходить до висновку, що їх позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved