Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

В лютому 2016 позивач звернулася з позовом до суду, в якому просила визнати фіктивним розірвання шлюбу між нею та [PERSON] Свої вимоги позивач мотивує тим, що з [PERSON] вони зареєстрували шлюб 11.01.1981, а 21.01.1986 року, шлюб було розірвано, після чого позивач взяла прізвище «[PERSON]». В 2011 році позивачем змінено прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Однак і надалі, як вказує позивач, вони з [PERSON] проживали разом однією сім'єю в м. Луганськ до 2014 року, після чого, переїхали з тимчасово окупованої території в смт Лугини в будинок рідної тітки [PERSON], вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Проживання однією сім'єю в м. Луганськ підтверджується реєстраційними відмітками в їх паспортах. Розірвання шлюбу було необхідне для того, щоб отримати житло, після чого, мали намір знову зареєструвати шлюб, але не змогли у зв'язку з хворобою [PERSON], який у лютому 2016 року помер. У зв'язку з чим, після смерті [PERSON], для отримання спадщини та переоформлення пільгових виплат, виникла необхідність визнати розірвання шлюбу фіктивним. В судовому засіданні 07.04.2016 [PERSON] позов підтримала повністю, просила суд задоволити, крім того заявила клопотання про допит свідків. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є сусідами підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] приїздили кожного року влітку з м. Луганськ де проживали до рідної тітки [PERSON], допомагали її по господарству, а з 2014 року постійно проживали у смт Лугини однією сім'єю як чоловік і жінка, позивач доглядала та лікувала свого чоловіка до смерті останнього. Свідок [PERSON], яка є сестрою померлого [PERSON], позов підтримала, просила суд його задоволити. Підтвердила суду, що до своєї смерті [PERSON] проживав з [PERSON] разом, як чоловік та дружина, ніяких розмов про їх розлучення вона не чула. У судовому засіданні 17.05.2016 сторони відсутні. Позивач про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Представник третьої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Лугинського РУЮ, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, рішення прийняти відповідно до чинного законодавства. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши письмові докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11.01.1981 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Калинівській сільській раді Лугинського району Житомирської області, про що зроблено актовий запис № 1 (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] 21.01.1986 було розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міськвиконкому Житомирської області зроблено відповідний актовий запис № 21 (а.с.6). Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 13.10.2011 виданого Кам'янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, позивачем було змінено прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», як пояснила в ході розгляду справи позивач - в зв'язку з реєстрацією шлюбу з громадянином [PERSON] (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2016 (а.с. 12). Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 108 Сімейного кодексу України за заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень ст. 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім'єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. В даному випадку одночасному доказуванню позивачем мали підлягати наступні обставини: - відсутність наміру припинити шлюбні відносини (наявність іншої причини розірвання шлюбу); - факт подальшого проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], як чоловіка та жінки. Позивачем в якості причини, з яких розірвано шлюб, вказується їхнє бажання отримати житло. Будь-яких доказів про наміри отримати та отримання самого житла, позивачем не надано. Однак, як з'ясовано в ході розгляду справи, розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було проведено в судовому порядку відповідно до ст. 110-112 СК України, а не згідно ст. 106 СК України, яка передбачає розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей. Відсутність наміру подальшого збереження сім'ї після розірвання шлюбу з [PERSON], фактично підтверджується тим, що позивач у 2011 році зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON], в результаті чого, позивачем було змінено прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Відтак, враховуючи, що позивач не надала суду належних та достовірних доказів на підтвердження їхнього з [PERSON] дійсного волевиявлення проживати однією родиною, як чоловік і жінка під час розірвання шлюбу (з 21.01.1986 і по [INFO] - день смерті останнього), на підставі ст. 106 СК України, в зв'язку з чим, визнання розірвання їхнього шлюбу не може бути визнане фіктивним. З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON]

Outcome: dismissed