Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

В лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Авто Ексклюзив Плюс» про стягнення безпідставно набутих коштів. В обґрунтування позову зазначено, що 05.01.2018 року між ним та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 13/ПД-0301, відповідно до якого сторони зобов»язались в строк до 05.01.2018 року укласти договір купівлі-продажу автомобіля Форд Фокус за ціною 552854 грн. На виконання п. 2.1 попереднього договору, позивач сплатив відповідчу авансовий платіж в сумі 55300 грн. Однак, станом на дату звернення до суду основний договір між сторонами не був укладений, жодних повідомлень від відповідача про придбання чи не придбання транспортного засобу для його наступної передачі йому на його адресу від відповідача не надходило, пропозиції про укладення основного договору сторонами не направлялися, що на його думку свідчить про припинення зобов»язань, встановлених договором, а тому гроші в сумі 55300 грн., сплачені ним в якості авансу за попереднім договором, є такими, що набуті без достатньої правової підстави та підлягають поверненню, в зв»язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 55300 грн., та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2019 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з»явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання явку свого представника не забезпечив. Про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином. З будь-якими клопотаннями та відзивом на позов до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 05.01.2018 року між [PERSON] (покупець) та ТОВ «Авто Ексклюзив Плюс» (продавець) був укладений попередній договір № 13/ПД-03010071 купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до якого сторони зобов»язалися у встановлений строк укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу на умовах, встановлених у цьому попередньому договорі. Транспортний засіб, який продавець зобов»язався придбати у третіх осіб для його відчуження покупцеві за основним договором, та який являтиметься предметом основного договору, має наступні ідентифікаційні ознаки: марка «Форд», модель Фокус, рік випуску - новий. Відповідно до п. 1.5 зазначеного попереднього договору, сторони зобов»ячались укласти основний договір 05.01.2018 року за умови повного виконання п. 2.1 цього попереднього договору. Якщо на зазначену вище дату майно не буде придбано продавцем з метою його відчуження покупцеві, то сторони визначили, що основний договір буде укаледно на п»ятий день після придбання продавцем майна, про що останній зобов»язується повідомити покупця в письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати і місця укладення основного договору. Згідно п. 2.1 попереднього договору, на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення основного договору в момент укладення цього попереднього договору покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти в розмірі 55300,00 грн., а продавець своїм підписом під цим попереднім договором підтверджує отримання таких коштів. Зазначена сума розцінюється сторонами як аванс за основним договором, а при оформленні основного договору вартість майна, що підлягає сплаті покупцем, буде зменшена на суму, сплачену за цим попереднім договором (а.с.5-6) З квитанції від 05.01.2018 року вбачається, що позивач на виконання умов попереднього договору здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 55300,00 гривень на розрахунковий рахунок, який належить відповідачу (а.с.7). Згідно із ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Як вбачається з позовної заяви, станом на передбачену попереднім договором дату укладення основного договору, а саме 05.01.2018 року, основний договір між позивачем і відповідачем укладений не був, жодних повідомлень від відповідача про придбання чи не придбання транспортного засобу для його наступної передачі позивачу на адресу позивача від відповідача не надходило, пропозиції про укладення основного договору сторонами не направлялись, що з огляду на норми частини третьої статті 635 ЦК України, свідчить про припинення зобов»язання, встановленого попереднім договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Оскільки зобов»язання між позивачем і відповідачем за попереднім договором припинились на підставі ч. 3 ст. 635 ЦК України, то грошові кошти в сумі 55300,00 гривень, сплачені позивачем на користь відповідача за попереднім договором, є такими, що набуті без достатньої правової підстави (є безпідставно набутим майном), а отже підлягають поверненню позивачу. Відповідач в добровільному порядку не повернув позивачу безпідставно набуті грошові кошти, та будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не надав. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та законними, в зв»язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved