Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить суд з урахуванням уточненого позову скасувати арешт квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладений постановою від 14 січня 2009 року Відділом державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню № 10809610 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером № 10941274 від 15.03.2011 року: підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження,10809610,14.01.2009,ВДВС Ізюмського МРУЮ; об`єкт обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , місце проживання якої зареєстроване: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що в лютому 2019 року вона дізналася, що її квартира,яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] знаходиться в арешті. Обтяження накладено на користь ВАТ КБ « Надра» в сумі 47210,37 грн. Проте станом на теперішній час будь який виконавчий документ про стягнення з неї на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 47210,37 грн. на виконанні у відділі ДВС не перебуває, але не зважаючи на це арешт не скасовано. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити . Представник відповідача надав суду клопотання в якому просить суд розглядати справу без участі представника ПАТ КБ « Надра» , а позов залишити без задоволення. У відзив на уточнену позовну заяву ПАТ КБ « Надра» вказує, що згідн6о відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження 10809610 від 14.01.2009 року ,ВДВС Ізюмського МРУЮ, про стягнення з [PERSON] боргу на користь ВАТ КБ « Надра» в сумі 47210,37 грн., обтяжував та заявник: Відділ державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції, а отже враховуючи той факт, що ПАТ КБ « Надра» не є заявником та обтяжувачем, а підставою обтяження є постанова державного виконавця ВДВС Ізюмського МРУЮ про відкриття виконавчого провадження, позовні вимоги позивача до ПАТ КБ «Надра» про скасування арешту на квартиру є безпідставними ( а.с.74,75). Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Ю.В. Вергун, надала відзив на позов в якому зазначила, що при перевірці даних Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчий лист № 2-264 виданого 04.06.2008 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 47210,37 грн. на виконанні у відділі не перебуває. Дане виконавче провадження 27.07.2015 року завершене у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувану на підставі п.7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на момент ухвалення постанови). Одночасно повідомляє, що станом на 25.03.2019 року жодних підтверджуючих документів про сплату заборгованості в сумі 47210,37 грн. на користь ВАТ КБ « Надра» до відділу не надходило. Таким чином, скасування арешту на квартиру може порушити права та свободи стягувача у даному виконавчому провадженні. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, приходить наступного. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі продажу квартири від 03 жовтня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу, Кардашиною Г.І. та зареєстрованого в реєстрі № 5422, [PERSON] на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.11). Із інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.02.2019 року вбачається, що вказана вище квартира обтяжена арештом, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2009 року , ВДВС Ізюмського МРУ, про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ КБ « надра» заборгованості в сумі 47210,37 грн ( а.с.10). Ч. 1\~ст.3\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.56\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Наведена норма вказує на виключне право державного виконавця як посадової особи органу державної влади щодо накладення арешту на майно боржника саме під час примусового виконання рішення у виконавчому провадженні. Разом із тим, ч.ч. 4,5 ст. 59 вказано Закону містить вичерпний перелік підстав для зняття арешту майна. Так, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Пунктом 7 частини 1 статті 47 Закону України « Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ( 27.07.2015 року) встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Частиною 5 вказаної вище статті встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Положеннями п.\~ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачені підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. Відповідно до ч.5\~ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»\~повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Таким чином, відповідачем не було порушено жодних майнових прав позивача, оскільки при поверненні виконавчого документу стягувачу арешт накладений державним виконавцем не знімається. Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження сплати заборгованості за наданими виконавчими листами, таким чином підстав для зняття арешту з майна судом не вбачається. Також слід зазначити, що положеннями\~ст.81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, у позовній заяві позивач просить зняти арешт, накладений державним виконавцем на його майно в межах виконавчого провадження, в той же час копія вказаної постанови в матеріалах справи відсутня та позивачем не зазначено реквізити вказаної постанови. У зв`язку з вищевикладеним, підстав для задоволення позову не вбачається. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, з відповідача не стягується у зв`язку з відмовою у задоволенні позову. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: dismissed