Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

В мотивуванні свої вимог позивач вказав, 26.02.2008р. позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №002-20088-260208. Відповідно до вищевказаного Договору, позивач відкрив кредитну лінію відповідачу на суму 30000грн. з лімітом 1000грн. на день. Відповідно до вимог ст.1049, 1050 ЦК України, відповідач повинен відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати платежі встановлені договором кредиту. Відповідач станом на 13.07.2015р. порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Тому позивач на підставі вимог ст.1049, 1054 Цивільного кодексу України вимагає: - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 9877.29грн. Відповідач заперечень суду не надав. Позивач на позові наполягав, що вказав в заяві наданої суду. Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено: Статтями 10, 11 ЦПК України зазначено, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказами матеріалів справи доведено факт укладення 26.02.2008р. позивачем та відповідачем кредитного договору №002-20088-260208, що свідчить копія договору. Відповідно до вищевказаного Договору, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію у сумі 30000грн. з лімітом 1000грн. на день. Отже, Позивачем зобов'язання за Договором виконані в повному обсязі. За вимогами ст.ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини визначені ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) - позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до Договору, Позичальник зобов'язаний повертати Кредит щомісяця в строки визначені договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Станом на 13.07.2015р. по договору кредиту заборгованість відповідача складає на суму 9877.29грн. Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Таким чином наявна заборгованість по оплаті передбачених Договором платежів свідчить про невиконання відповідачем своїх зобов'язань по договору. Отже відповідач, порушив зобов'язання за договором кредиту у вигляді неповернення суми кредитних коштів, що є безпосередньо порушення прав позивача в частині отримання наданих кредитних коштів та коштів яки повинен сплатити відповідач за користування кредитом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правої наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1050 ЦК України визначено: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Встановлені обставини відповідають нормам Закону, а тому вимоги позивача є законними та обґрунтованими, що є підставою висуванняпозовних вимог.

Outcome: approved