Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO] Оскільки батько дитини з 2006 року не проживає разом з сім'єю, з цього часу він не бачив дитину та не цікавиться її розвитком, не приймає участі у вихованні дитини; не надає матеріальної допомоги на утримання дитини; то позивачка вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його доньки, про що просить суд постановити рішення. В судовому засіданні позивачкам позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. За таких умов просить суд задовольнити заявлений позов про позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітньої дитини. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] Батько дитини з 2006 року не проживає однією сім'єю разом з позивачкою та своєю дитиною. Шлюб між сторонами був розірваний в 2010 році. З 2006 року позивач не бачив дитину, не відвідував її, не цікавився та не цікавиться її розвитком, не приймає участі у вихованні та навчанні дитини, не вітає її з Днем народження. Відповідно до висновку органу опіки та піклування, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому є доцільним позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітньої дитини. Даний висновок № 08-514 від 14.03.2014 року був підтриманий представником виконавчого комітету Рівненської міської ради. При прийнятті рішення суд зважає на наступне. Згідно з ч. 2 статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають. Основною юридичною ознакою сім'ї є те, що її членів пов'язують взаємні права та обов'язки. Члени сім'ї мають комплекс взаємних особистих немайнових та майнових прав та обов'язків, які за своєю природою є сімейно-правовими. Ці права та обов'язки встановлюються сімейним законодавством і пов'язують учасників сімейних відносин своєрідними правовими зв'язками. Обов'язки та права батьків щодо виховання дитини є основними серед всього комплексу батьківських прав та обов'язків, які закріплені сімейним законодавством. Всі інші права та обов'язки батьків щодо їхніх дітей покликані забезпечувати належне виконання батьками свого основного обов'язку - виховувати дитину. Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно ч.1 ст. 164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Батьки зобов'язані також піклуватися про фізичний розвиток дитини, який, в свою чергу, тісно пов'язаний зі здоров'ям дитини. Поняття духовного розвитку особистості може бути визначене через поняття духовності та духовної культури. Духовний розвиток полягає у розширенні духовного світу дитини шляхом пізнання всіх сфер оточуючої дійсності та свого внутрішнього світу всіма доступними для конкретної людини законними засобами: навчання, ставлення досвідів, спостереження, читання, малювання, створення всіх видів об'єктів інтелектуальної власності то що. Обов'язку батьків піклуватися про духовний розвиток дитини кореспондує право дитини на духовний розвиток, яке включає в себе: право на освіту; право на прояв своїх здібностей; право на свободу світогляду і віросповідання; право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Таким чином, батьки мають сприяти одержанню дитиною належної освіти, прояву нею своїх здібностей, розширенню її світогляду, її самовизначенню щодо сповідання певної релігії або не сповідання ніякої, її зайняттям літературною, художньою, науковою, технічною творчістю. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не виконує положення ст. 150 СК України, положення інших законодавчих актів щодо обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним. Розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved