Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом до Чернівецького прикордонного загону. У позові посилалась на те, що є військовослужбовцем та проходить службу у Військовій частині [NUMBER] (Чернівецький прикордонний загін) з 02 грудня 2014 року. Починаючи з 14.02.2015 року та по даний час, перебуває у списку військовослужбовців, що потребують службових житлових приміщень. Відповідно до рішення засідання житлової комісії Чернівецького прикордонного закону від 24.09.2018 року їй виділено однокімнатну службову квартиру [ADDRESS] загальною площею 36,7 м.кв. на склад сім`ї з трьох осіб. В подальшому рішенням засідання житлової комісії прикордонного закону від 14.12.2018 року №13 вирішено призупинити виділення їй квартири [ADDRESS] до отримання нею грошової компенсації на придбання житла для проживання на склад сім?ї три особи, з подальшим виключенням зі списків військовослужбовців, що потребують службових житлових приміщень. Вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із наступними обставинами: Так, виходячи зі змісту протоколу №13 засідання житлової комісії [INFO] від 14.12.2018 року, підставою для прийняття спірного рішення був лист-повідомлення з Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради від 27.11.2018 року, з якого стало відомо, що її сім?ї, яка перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті міської ради з 07.08.2018 року в списку позачерговиків, згідно рішення комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих військовослужбовців та осіб з інвалідністю, а також внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, про виплату грошової компенсації від 23.10.2018 року №1, призначено грошову компенсацію в сумі 1\~507\~764 грн. 30 коп. для придбання житла. Однак відповідачем не взято до уваги той факт, що зазначена грошова компенсація призначена не їй (позивачці) особисто, а її чоловікові [PERSON] , який є учасником бойових дій та особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи. Крім того, на момент звернення до суду із позовом, грошова компенсація їх сім`ї так і не виплачена, у зв`язку із чим, вони і надалі залишаються без житла. В той же час, відповідно до норми чинного законодавства військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла. Службове житлове приміщення надається на час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби. Службове житлове приміщення надається незалежно від перебування військовослужбовця на квартирному обліку без урахування пільг, передбачених при забезпеченні громадян житлом. Таким чином, вважає, що у неї були усі передбачені законом підстави для отримання службового житла, оскільки на даний час вона проходить військову службу в [INFO] , перебуває в списку військовослужбовців, що потребують службових житлових приміщень, власним житлом не забезпечена, а кошти, які виділені на придбання особистого житла, виділені не їй особисто, а її чоловіку. Крім того, вважає, що житлові комісії не наділені правом призупиняти виконання свого рішення без його перегляду. Посилаючись на норми матеріального та процесуального права, просила визнати протиправним та скасувати рішення засідання житлової комісії [INFO] , оформлене витягом з протоколу №13 засідання житлової комісії [INFO] від 14.12.2018 року; зобов`язати житлову комісію Чернівецького прикордонного загону виділити їй однокімнатну квартиру [ADDRESS] як службову. 27 лютого 2019 року представник відповідача Військової частини [NUMBER] (Чернівецький прикордонний загін) надав відзив на позовну заяву [PERSON] . У відзиві зазначив, що позовні вимоги не визнає, виходячи з наступних підстав: Так, позивачка [PERSON] , дійсно, перебувала у списку військовослужбовців, що потребують отримання службових житлових приміщень у складі сім`ї із трьох осіб (окрім самої позивачки, її чоловік та син) у прикордонному загоні за місцем проходження служби, реєстрації та проживання. 04.12.2018 року на адресу прикордонного загону надійшов лист-повідомлення з Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, з якого стало відомо, що сім`ї [PERSON] , яка перебуває на квартирному обліку у виконавчому комітеті міської ради у списку позачерговиків призначено грошову компенсацію для придбання житла. Позивачка була присутня на засіданні житлової комісії Чернівецької міської ради, тому достовірно знала про те, що її сім?ї виділено кошти на придбання житла. Втім, житлову комісію та командування прикордонного загону не проінформувала про виділення їй коштів. 28.12.2018 року на адресу прикордонного загону надійшов лист з Департаменту праці та соціального захисту населення, яким проінформовано про виділення та зарахування на поточний рахунок чоловіка позивачки коштів для придбання окремого житла в сумі 1\~507\~764 грн. 30 коп. Таким чином, оскільки позивач скористалася своїм правом на забезпечення житлом, виходячи зі змісту ст.40 Житлового кодексу України, рішенням засідання житлової комісії прикордонного загону від 12.02.2019 року №1 виключено [PERSON] зі списку військовослужбовців, що потребують отримання службових житлових приміщень. Рішенням засідання житлової комісії прикордонного загону від 12.02.2019 року №1 рішення житлової комісії від 14.12.2019 року №13 щодо призупинення виділення [PERSON] службової квартири, визнано таким, що втратило чинність. У подальшому, спірна службова квартира [ADDRESS] рішенням засідання житлової комісії прикордонного загону від 12.02.2019 року №1 виділена старшому солдату [PERSON] , а позивачка повідомлена про виключення її зі списку військовослужбовців, що потребують отримання службового житла. Посилаючись на норми матеріального права, положення підзаконних нормативних актів, які регулюють порядок виділення житлових приміщень в прикордонній службі, просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Ухвалою суду від 23.04.2019 року до участі у вказаній справі було залучено у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , якому на момент розгляду справи судом була виділена спірна службова квартира. 17 травня 2019 року через канцелярію суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи [PERSON] адвоката Волоса С.І. У своїх поясненнях представник третьої особи вказав, що позивачка скористалася своїм правом на отримання житла, так як їй були виділені кошти на придбання власного житла. Згідно із відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно, [PERSON] за виділені їй кошти придбала квартиру [ADDRESS] . На даний час його довіритель [PERSON] 15.04.2019 року отримав ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] . 23.04.2019 року між Чернівецьким прикордонним загоном та його довірителем укладено договір №517 про користування службовим житловим приміщенням та в цей же день було складено акт приймання-передавання службової жилої площі. Згідно довідки ПП «Ремжитлосервіс» від 16.05.2019 року [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . Окрім цього, вважає, що його довіритель має пріоритетне право по відношенню до позивачки щодо отримання службового житла, оскільки має більший період вислуги років, що становить 27 років, перебуває на квартирному обліку з 23.04.2012 року в загальному порядку та 21.12.2015 року в першочерговому порядку як учасник бойових дій. На підставі наведеного, просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Юрійчук М.А. підтримали позов та просила його задовольнити. Позивачка не заперечувала, що нею за кошти, які були виділені на придбання власного житла, придбано трикімнатну квартиру в м.Хмельницький. Пояснила, що квартира придбана саме в м.Хмельницький з тих підстав, що в Чернівцях за виділені кошти не було можливості придбати житло, яке б відповідало санітарним нормам для їх сім?ї. Так як в м.Хмельницький ринок житла значно дешевший, ними було прийнято рішення про придбання квартири саме в цьому місті. Однак наголошувала, що претендує на отримання саме службового житла, яким, відповідач зобов`язаний її забезпечити. Представник відповідача [PERSON] підтримав надані заперечення на позов та просив у задоволенні позову відмовити. Додав, що на момент розгляду справи судом рішення житлової комісії, яке оформлене протоколом №13 від 14.12.2018 року, скасоване, а отже, відсутній предмет спору. Крім того, оскільки позивачкою використане право на забезпечення житлом, вважає, що позов [PERSON] необґрунтований та відсутні підстави для його задоволення. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Волос С.І. під час розгляду справи також підтримав надані ним раніше письмові пояснення. Підтвердив, що його довіритель проживає вже у спірній квартирі, яка виділена йому у встановленому законом порядку, а тому у разі задоволення позову, будуть порушені його права. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до переконливого висновку про те, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступних підстав: Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так, ст.12 вказаного Закону передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом Української РСР,\~іншими законами,\~в порядку,\~визначеному Кабінетом\~Міністрів України. Поряд із цим, відповідно до постанови КМУ від 03.08.2006 року за №1081 наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 року №1040 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2008 року за №16/1407 (далі Інструкція №1040). Згідно п.2.6 Інструкції №1040 службові житлові приміщення надаються військовослужбовцям за місцем проходження ними військової служби за рішенням начальника органу Державної прикордонної служби за погодженням з Адміністрацією Державної прикордонної служби України. Як було встановлено судом, [PERSON] наказом начальника прикордонного загону від 27 листопада 2014 року була зарахована до списків особового складу прикордонного загону (а.с.9). Під час проходження служби в Чернівецькому прикордонному загоні позивачка з 02.12.2014 року перебувала в списку військовослужбовців, що потребують отримання службових жилих приміщень з 14.02.2015 року, складом сім`ї три особи (а.с.10,19). Рішенням засідання житлової комісії [INFO] , яке оформлене протоколом №9 від 24 вересня 2018 року, [PERSON] було виділено однокімнатну «службову» квартиру [ADDRESS] загальною площею 36,7 кв.м., на час проходження служби в Чернівецькому прикордонному загоні (а.с.23). Поряд із цим, 23.10.2018 року рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради [PERSON] (чоловіку позивачки), як учаснику бойових дій, особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, який перебуває на квартирному обліку з урахуванням членів сім`ї: дружини [PERSON] та сина [PERSON] , призначено грошову компенсацію в сумі 1\~507\~764,30 грн. за належне для отримання жиле приміщення (а.с.18). Рішенням засідання житлової комісії, яке оформлене протоколом №13 від 14 грудня 2018 року, вирішено питання про призупинення виділення [PERSON] однокімнатної службової квартири [ADDRESS] до отримання нею грошової компенсації. Підставою для прийняття такого рішення став лист-повідомлення Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради. Згідно вказаного листа [PERSON] перебувала на квартирному обліку у виконавчому комітеті міської ради з 07.08.2018 року в списку позачерговиків у складі сім`ї із трьох осіб. Вказаним листом також було підтверджено факт призначення [PERSON] грошової компенсації в сумі 1\~507\~764,30 грн. за належне для отримання жиле приміщення (а.с.17,59). Виходячи з отриманої інформації, рішенням житлової комісії прикордонного загону від 12.02.2019 року №1 [PERSON] виключено зі списку військовослужбовців, що потребують службових житлових приміщень. Цим же рішенням житлової комісії рішення житлової комісії №13 від 14.12.2018 року визнано таким, що втратило чинність (а.с.67). Таким чином, оскільки рішення житлової комісії №13 від 14 грудня 2018 року, яким вирішено призупинити виділення [PERSON] службової квартири [ADDRESS] до отримання нею грошової компенсації, скасоване, то очевидно, що позов в частині скасування вказаного рішення є безпідставним та задоволенню не підлягає. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] в частині зобов`язання житлової комісії Чернівецького прикордонного загону виділити їй службову квартиру [ADDRESS] , то суд вважає за необхідне зазначити наступне: Так, судом встановлено, що рішенням засідання житлової комісії №1 від 12 лютого 2019 року службову квартиру [ADDRESS] виділено старшому солдату [PERSON] (а.с.136). 15.04.2019 року [PERSON] видано ордер на вселення у вказану вище службову квартиру. Згідно довідки ПП «Ремжитлосервіс» від 16 травня 2019 року [PERSON] зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с.103) Згідно Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який затверджений постановою КМУ від 03.08.2006 року, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої\~ Наказом Міністерства оборони України 31 липня 2018 року № 380 передбачено, що житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] (а.с.132) Як пояснила в судовому засіданні позивачка, вказана квартира придбана за кошти, які були виділені виконавчим комітетом Чернівецької міської ради її чоловікові як компенсація для придбання житла. Таким чином, виходячи зі змісту наведених вище положень закону, суд вважає, що [PERSON] скористалася своїм правом на отримання житла (компенсації за належне житло), а тому, не може претендувати на отримання службового житла. При цьому суд вважає безпідставним посилання позивачки на те, що оскільки кошти на придбання житла були виділені її чоловікові, а не їй особисто, нею не використане право на отримання службового житла, так як грошова компенсація [PERSON] виділена з урахуванням усіх членів сім`ї, у тому числі й позивачки [PERSON] . Окрім цього, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, які вживалися у ході розгляду вказаної справи.

Outcome: dismissed