Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

В липні 2021 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своєму позові зазначив, що з 07.02.2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей сторони не мають. Починаючи з квітня 2021 року шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Спільне життя між сторонами не склалося через відмінність поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, між ними припинено будь-які шлюбно-сімейні відносини, можливості зберегти сім`ю немає, у зв`язку з чим позивач просить розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб, строк на примирення просить не надавати. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.08.2021 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, також подала заяву про розгляд справи без його участі, не заперечила щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 07 лютого 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблений актовий запис №141, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 14.07.2021 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони з квітня 2021 року припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію сторін стосовно не бажання перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних стосунків та спільне не бажання подружжя відновлювати сім`ю, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Враховуючи те, що позивачем не надано доказів, що свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо), суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в частині стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач, як інвалід першої групи, звільнений від сплати судового збору, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 21.03.2019 року, у зв`язку з чим відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial