Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] , маючи процесуальний статус потерпілого у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, подав цивільний позов, в якому просив: стягнути з відповідача 57 722 гривень 51 коп. матеріальних збитків та 120 000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 12 серпня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження. Крім того, внаслідок отриманих фізичних та моральних травм, позивач проходив лікування, витрати на яке також є предметом спору. Зазначений позов був розглянутий Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області разом із кримінальним провадженням. Так, вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року цивільний позов [PERSON] задоволено частково, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, - 57 722 грн 51 коп., а в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн. Вироком апеляційного суду Миколаївської області від 30 червня 2017 року вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року в частині цивільного позову [PERSON] до [PERSON] скасовано з ухваленням в цій частині нового вироку - про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. 26 вересня 2018 року Верховний суд прийняв постанову, якою вироки Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року та апеляційного суду Миколаївської області від 30 червня 2017 року в частині вирішення цивільного позову [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди скасував та призначив новий розгляд справи в цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 грудня 2020 року у задоволенні вказаного позову - відмовлено. 17 грудня 2020 року до ухвалення рішення по справі представником [PERSON] - Торкаєнком О.С. в порядку передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявлено про понесені відповідачем витрати на правничу допомогу. 30 грудня 2020 року представник [PERSON] - адвокат Торкаєнко О.С. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 15 453 грн., з яких 12 000 гривень - витрати на правову допомогу, а 3 453 грн 84 коп. - витрати на проїзд. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. За правилами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, крім судового збору, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.ч. 3-6 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 2018 року між [PERSON] та адвокатом об`єднанням «Мороз, Торкаєнко та Партнери» укладено договір № 31 про надання правової допомоги, послуг адвоката з представництва прав та інтересів [PERSON] в судах усіх інстанцій під час розгляду справи № 483/1971/18 (т.1 а.с. 59-60). Згідно з Додатком № 1 до Договору від 26 грудня 2018 року, гонорар адвоката за надання правової допомоги [PERSON] під час розгляду зазначеної справи за одне судове засідання, в тому числі у випадку, якщо адвокат з`явився у судове засідання, становить 2 000 грн (т. 1 а.с. 61). На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем [PERSON] надано квитанції на загальну суму 12 000 грн (т. 1 а.с. 62-зворотній бік, 89, 100, т. 2 а.с. 72), а також довідку з розрахунку витрат на правову допомогу. Крім того, на підтвердження витрат на проїзд адвоката залізничним сполученням з міста Києва до міста Миколаєва та автобусом з міста Миколаєва до міста Очакова, а також у зворотньому напрямку надано проїзні документи на загальну суму 3 453 грн 84 коп.. Згідно з матеріалами справи, зокрема протоколів судових засідань, за участю адвоката Торкаєнка О.С. справа слухалася 8 разів та ним витрачено загалом 5 годин робочого часу. Отже, в сукупності такі докази як договір, квитанції про сплату гонорару, проїзні документи, підготовка представником відповідача заперечень на позов, здійснення адвокатських запитів, участь в судових засіданнях, підтверджують як факт надання правничої допомоги, так і її обсяг та вартість. З урахуванням викладеного, беручи до уваги співмірність витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову, а також враховуючи участь адвоката у судових засіданнях, виходячи з предмета спору, складності справи, суті правовідносин та об`єму виконаних робіт (наданих послуг), витраченого часу на їх надання, суд вважає можливим заяву задовольнити та стягнути з [PERSON] в рахунок витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги при розгляді справи в суді 15 453 грн 84 коп.

Outcome: approved