Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дорошівської сільської ради Вознесенського району про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в якому вказував, що 11 березня 2015 року помер його батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 4,55 га (що складається з чотирьох окремих ділянок площами 0,56 га., 3,45 га., 0,15 га., 0,39 га), що розташована в межах території Дорошівської сільської ради Вознесенського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час її відкриття. Проте нотаріус відмовив [PERSON] в оформленні спадкових прав, вказуючи на відсутність доказів прийняття ним спадщини та на наявність в правовстановлюючому документі на спадкове майно незастереженого виправлення (підчистки). В зв'язку з наведеним та посилаючись на неможливість усунення недоліків правовстановлюючого документа в адміністративному порядку, а тому [PERSON] просив в судовому порядку встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, проте останній надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Дорошівської сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі вказаних осіб, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 11 березня 2015 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 4,55 га (що складається з чотирьох окремих ділянок площами 0,56 га., 3,45 га., 0,15 га., 0,39 га), що розташована в межах території Дорошівської сільської ради Вознесенського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час її відкриття. Проте нотаріус відмовив [PERSON] в оформленні спадкових прав, вказуючи на відсутність доказів прийняття ним спадщини та на наявність в правовстановлюючому документі на спадкове майно незастереженого виправлення (підчистки). В той же час факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується копією довідки Дорошівської сільської ради Вознесенського району від 17 жовтня 2016 року (а.с. 10) з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно постійно мешкали за однією адресою, після смерті батька позивач здійснив його поховання та здійснює догляд за належним спадкодавцю будинком. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» окреме провадження\~ це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 256 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Враховуючи обставини справи та довідку-роз'яснення нотаріуса, суд вбачає підстави для встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Як встановлено раніше, позивач належним чином прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Судом з матеріалів справи, а саме копії Державного акту на право власності на земельну ділянку від 01 червня 2006 року, реєстр. №010501100466, довідки Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області від 30 листопада 2016 року достовірно встановлено належність спадкодавцю спірного майна. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з неможливості усунення недоліків правовстановлюючого документа в адміністративному порядку та як наслідок того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved