Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

В Малиновський районний суд м. Одеси 16 лютого 2015 року звернулась позивач із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, та до закінчення навчання, а саме, до 30.06.2015 року, та зазначила що вона навчається на 3-му курсі денного відділення бюджетної форми навчання у Одеському автомобільно-дорожньому коледжі Одеського національного політехнічного університету. У зв'язку тим, що стипендії позивача не вистачає на навчання, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, до закінчення навчання. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Заяв, клопотань, письмових заперечень проти позову до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто через неявку відповідача, враховуючи письмову заяву представника позивача з цього приводу, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 06.02.1997 року, актовий запис №70, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. 19 вересня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 19.09.2007 року, актовий запис №381. За довідкою №565 від 13.02.2015 року, [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення групи 30Е/3-й курс спеціальність «Економіка підприємства» бюджетної форми навчання з отриманням стипендії в розмірі 550 грн. Термін закінчення коледжу - червень 2015 року. При цьому можливості позивача щодо свого утримання є обмеженими, оскільки вона навчається на денній формі навчання. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи рішення про стягнення суми аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 16 лютого 2015 року, але не більш ніж до закінчення навчання, тобто до 30.06.2015 року, суд виходить з того, що таке стягнення має на меті забезпечення повноцінного становлення доньки відповідача як повноцінного члена суспільства, сприяє її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved