Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

В липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 29.10.2005 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Оскільки домовленості щодо утримання дітей між ними не досягнуто, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. У поданому відзиві на позовну заяву [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовну повністю, оскільки позивачкою не надано жодного доказу понесених витрат, якими вона обґрунтовує заявлений розмір аліментів. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, тому з урахуванням поданого ним відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі письмових матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що 29.10.2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Талалаївського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 33, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1342, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1346, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 5-6). Діти сторін проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи під час судового розгляду установлено те, що діти сторін проживають з позивачкою, домовленості між сторонами щодо утримання дітей не досягнуто, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved