Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд скасувати 2 свідоцтва про право на спадщину №3-1167 та №3-1169 обидва від 25.11.2011 кожне на ? частину житлового будинку [ADDRESS], яка належить відповідно [PERSON] та [PERSON] Також позивач просить зменшити сумарно спадщину відповідачів на 3/8 частини даного житлового будинку з подальшим визнанням позивача та [PERSON] власниками - відповідно 3/48 та 15/48 частин даного будинку, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень представника в судовому засіданні наступним. [PERSON] та недієздатний [PERSON] є спадкоємцями після померлого [INFO] батька - [PERSON] Проте, свідоцтво про право на спадщину вони не отримали, тому що спадкове майно, яке складається в тому числі із частини вищезазначеного будинку внаслідок протиправних дій відповідачів перейшло до них. Позивач зазначає, що має всі документи на підтвердження того, що спірний будинок до своєї смерті саме його батько успадкував від своєї матері - [PERSON], померлої [INFO], що він з братом вчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте у зв`язку з тим, що сам позивач - [PERSON] є інвалідом з дитинства і саме під час відкриття спадщини після померлого батька в судах загальної юрисдикції було розпочато процес визнання його недієздатним, за спливом 6 місяців відповідне свідоцтво отримано не було. В той же час, стверджує позивач, після представлення нотаріусу рішення суду про визнання [PERSON] недієздатним і призначення його опікуном [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину лише на земельну ділянку за цією адресою, оскільки під час перевірки реєстру прав власності на нерухоме майно було з`ясовано, що свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок були отримані відповідачами. Відтак, з урахуванням наведеного, позивач просив задовольнити свій позов (а.с.36-37) В той же час, представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] пояснив, що позивач помиляється щодо викладених ним в позові обставин і за викладених ним підстав позову, в його задоволенні слід відмовити, оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту. Так, представник відповідача акцентує увагу суду на тому, що фактично ми маємо справу з існуванням двох будинків за цією ж адресою по [ADDRESS], проте лише його довірителі зареєстрували в установленому законом порядку своє право власності, відтак і отримав позивач інформацію з реєстру прав власності на нерухоме майно про нібито «протиправне» заволодіння його нерухомим майном. Зазначав, що дана проблема може бути вичерпана шляхом присвоєння будинку, про який веде мову позивач іншої поштової адреси, наприклад, додавання до будинку №90 літери. В ході розгляду справи представник недієздатного [PERSON] заявив, що він просить суд відмовити йому в позові, оскільки він дійсно не знав цих «подробиць», але прописати в рішення конкретні встановлені обставини, щоб спростити йому подальшу процедуру набуття у власність спадкового майна. Представники інших відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.130-132) Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем ? частини майна [PERSON], померлої [INFO], є її син [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.03.2005 року (дублікат), виданого 7 Київського держнотконторою. Так, він успадкував ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок цегляний, рік побудови 1951, житловою площею 28,5 кв.м, позначений літерою «А» та слідуючі господарські побудови - гараж літ. «Б», погріб під літ. «В», спорудження під №1-3 (а.с.6) Також у вищезазначеному свідоцтві містяться відомості про те, що 3/8 частини даного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Також у вищезазначеному свідоцтві містяться відомості про те, що 3/8 частини даного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель належать [PERSON] Згідно технічного паспорту від 19.12.2008 року зазначений будинок позначений літерою «А» та слідуючі господарські побудови - гараж літ. «Б», погріб під літ. «В», спорудження під №1-3. Також на земельній ділянці по [ADDRESS] є самовільні будови - прибудова літ. «а2» та бесідка літ. «Е» (а.с.7-9) Згідно інформаційній довідці від 27.02.2014 ПБ-2014 №3272 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна (далі - КМБТІ) 3/8 частин спірного житлового будинку зареєстровані за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 7 Київською держнотконторою (а.с.11) Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2013 року [PERSON] було визнано недієздатним та призначено [PERSON] опікуном останнього (а.с.12-14) Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] [PERSON], що діє від свого імені та від імені свого недієздатного брата [PERSON] звернулися до 7-ї Київської держнотконтори із заявами про прийняття спадщини після померлого батька. Проте, 21.03.2014 державним нотаріусом було відмовлено їм у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS], оскільки з отриманої нотаріусом інформації вбачалося, що право власності на будинок зареєстровано за іншою особою, а не за померлим [PERSON] В той же час їм були видані свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (а.с.15) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.02.2015 року земельна ділянка за адресою [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею з 18.04.2014 на праві власності зареєстрована в частині 15/48 за [PERSON] та 3/48 за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 18.04.2014 7-ю Київською держнотконторою (а.с.17-18) В свою чергу, також згідно вищезазначеного витягу право власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 91,90 кв.м, рік побудови 1951, який розташований на земельній ділянці площею 955,0 кв.м, з 06.12.2011 зареєстровано по ? частині за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину №3-1169 та №3-1167 від 25.11.2011, виданих 9-ю Київською держнотконторою (а.с.18-19) Згідно відповіді КМБТІ від 03.07.2015 №8600 (И-2015) в архіві КМБТІ існує 2 інвентаризаційні справи на спарені будинки, які мають однакову адресу - [ADDRESS], один будинок одноквартирний (інвентаризаційна справа №12924), а другий двоквартирний (інвентаризаційна справа №12894) (а.с.81) З матеріалів інвентаризаційної справи №12924 вбачаться, що будинок [ADDRESS] має наступну інвентаризаційну історію. Так, в 1950 році [PERSON] уклав договір на право забудови, в подальшому [PERSON] отримала свідоцтво про право власності та свідоцтво про право на спадщину на цей будинок. В 2005 році на підставі свідоцтва про право на спадщину власником частин будинку стали [PERSON] та [PERSON] В 2009 році [PERSON] отримала також свідоцтво про право на спадщину на 5/8 частин будинку (а.с.91) Згідно журналу внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень даного житлового будинку по інвентаризаційній справі №12924 загальна площа приміщень будинку - 67,7 кв.м (а.с.95) Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи №12894 будинок [ADDRESS] має наступну інвентаризаційну історію. Так, в 1939 році [PERSON] уклав договір купівлі-продажу ділянки та домовладіння. В подальшому [PERSON] став його власником на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Залізничної Райради 1989 року. [PERSON] та [PERSON] успадкували по ? частині будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 9-ю Київською держнотконторою (а.с.83) Згідно експлікації даного житлового будинку по інвентаризаційній справі №12894 він складається з двох квартир, одна - загальною площею 46,6 кв.м, друга - 35,3 кв.м. Відтак загальна площа всього будинку - 91,9 кв.м (а.с.87) Таким чином, в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи представника відповідача про те, що в даному випадку мова йде про два різних будинка. Також твердження позивача щодо протиправності «заволодіння» будинком [ADDRESS] спростовується і матеріалами витребуваної судом спадкової справи після померлого [PERSON], згідно якої оспорювані позивачем свідоцтва відповідачі отримали в порядку норм спадкового права ЦК України. Також суд погоджується із думкою представника відповідача в тій частині, що право власності відповідачів на будинок [ADDRESS] було зареєстровано за відповідачами, тому що саме вони перші звернулися до відповідного державного органу. В той же час, представник відповідача зазначив, що земельна ділянка по [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за братами [PERSON], що також ускладнить документальне оформлення права власності відповідачів на земельну ділянку, на якій розташований їх будинок. Згідно листа КМБТІ без номера вихідного та дати, який міститься в матеріалах інвентаризаційної справи №12924 до КМБТІ звертався [PERSON] для проведення інвентаризації будинку [ADDRESS] і саме під час її проведення було і з`ясовано, що за даною ПОШТОВОЮ адресою існують два будинки, які належать різним власникам. Два будинки мають одну спільну стіну, тобто є спареним будинком. Кожен житловий будинок, який є частиною спареного будинку, є окремим об`єктом права власності на житло, власники спарених будинків не є співвласниками. Відповідна документація оформлялася як на окремі житлові будинки (договір на право забудови та безстрокове користування земельною ділянкою та акт прийому в експулатацію), але за однаковою адресою. В зв`язку із вищевикладеним КМБТІ пропонує одному з житлових будинків присвоїти іншу адресу (а.с.96) Таким чином, підстави позову були вичерпані в ході дослідження матеріалів справи, у зв`язку з чим представник недієздатного [PERSON] [PERSON] просив відмовити йому в задоволенні позовних вимог в тій редакції, яка на даний час перебуває на розгляді суду. Крім того, [PERSON] також просив не надавати йому додатковий час для уточнення позовних вимог, оскільки зазначаючи в позові, що він діє в інтересах недієздатного брата, забув зазначити самого себе, оскільки погодився із представником відповідача, що в даному випадку ними обрано неналежний спосіб захисту свого оспорюваного права. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Правочином є дія особа, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України) Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203 ЦК України) Підстави недійсності правочину чітко передбачені Законом. Встановлені судом обставини не дають підстави стверджувати про те, що свідоцтво про право на спадщину відповідачі отримали з порушенням норм Закону і цим порушили права позивача. Згідно принципу диспозитивності цивільного процесу позивач сам визначає предмет позову, з яким звернутися до суду і підстави на його обґрунтування. Після початку розгляду справи по суті позивач позбавлений можливості змінити підставу позову. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed