Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що між нею та [PERSON] 10.12.1992 року було укладено шлюб. [INFO] помер [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS] Вона є спадкоємицею померлого за законом в зв'язку з чим у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Коновалової О.В. з заявою про прийняття спадщини. В заяві зазначила, що до складу спадщини входить 1/2 частка вищевказаного домоволодіння та автомобіль [NUMBER]. Рішенням Бердянського районного суду Запорізької області №2-58/1994 від 13.01.1994 року встановлено, що [PERSON] після смерті своїх батьків фактично вступив у спадок на вищевказаний будинок, однак за життя не переоформив на себе. Хоча рідна сестра померлого, [PERSON] на підставі вказаного рішення суду належним чином оформила своє право власності на 1/2 частку будинку [ADDRESS]. Приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Коноваловою О.В. 13.04.2017 року заведена спадкова справа №60523957 (10/2017). [PERSON] роз'яснено, що їй необхідно надати нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Оскільки [PERSON] не може надати нотаріусу вказані документи, виникли труднощі в отриманні нею свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], та на транспортний засіб марки ВАЗ 2121 державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER] Ухвалою суду від 27.11.2018 року було відкрито провадження у справі (а.с.40). 10.01.2019 року до суду надійшли письмові пояснення приватного нотаріусу Бердянського районного нотаріального округу Коноваловою О.В. в яких зазначено, що нотаріус проти позову [PERSON] не заперечує та просить справу розглянути за її відсутності. Також вказано, що 13.04.2017 року була заведена спадкова справа на майно померлого [INFO] [PERSON], [INFO], за заявою його дружини [PERSON] На підтвердження шлюбних відносин заявника з померлим було надане свідоцтво про шлюб між ними 10.12.1992 року, запис № 20, видане повторно Бердянським районним відділом ДРАЦС 10.04.2017 року. Також була надана довідка Осипенківської сільської ради № 1045 від 12.04.2017 року про те, що померлий був зареєстрований та проживав у [ADDRESS], в якій зазначено, що за цією ж адресою зареєстрована його дружина [PERSON] Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 47428209 від 13.04.2017 року, інформація про посвідчені заповіти від імені [PERSON] Інші спадкоємці першої черги з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. 26.01.2018 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] на ім'я спадкоємиці [PERSON] Останньою було заявлено, що до складу спадкового майна також входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та легковий автомобіль марки ВАЗ-2121, реєстраційний номер [NUMBER], але вона не можете надати документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно у зв'язку з їх відсутністю у нею Згідно підпункту 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, спадкоємець повинен вирішувати це питання в судовому порядку (а.с.53). Ухвалою суду від 16.01.2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, судом витребувано копію спадкової справи, підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.57). Представник позивача [PERSON] - [PERSON] (а.с.27-31) надав заяву про проведення розгляду справи без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с.58, 90). Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнала. 16.01.2019 року надала письмову заяву про визнання позовних вимог, просить проводити розгляд справи у її відсутність (а.с.58, 60). Третя особа - приватний нотаріус Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Коновалова О.В. в письмових поясненнях від 10.01.2019 року проти позову [PERSON] не заперечує та просить справу розглянути за її відсутності ( а.с.122, 61). Третя особа - реєстраційна служба Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, письмові пояснення не надали (а.с.62). Суд, відповідно до ст.ст.223, 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено що [PERSON] та [PERSON] 10.12.1992 року зареєстрували шлюб, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб (повторне) (а.с.24). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть (повторне) (а.с.23). Після його смерті відкрилася спадщина. Із довідки №1945, виданої виконкомом Осипенківської сільської ради Бердянського району від 12.04.2017 року вбачається, що [PERSON] з 1988 року по день своєї смерті - [INFO], був зареєстрований та мешкав у [ADDRESS]. Разом з ним на момент смерті за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON], [INFO], реєстрація за вказаною адресою з 1993 року по теперішній час (а.с.26). Відповідач у справі [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON], їх батьками були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу (а.с.10, 11). Рішенням Бердянського районного суду №2-58/1994 від 13.01.1994 року, яке набрало законної сили 24.01.1994 року встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON], а [INFO] батько [PERSON] Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та спадкоємцями є [PERSON] та її брат [PERSON], які фактично прийняли спадщину у вигляді житлового будинку, проживали в ньому, вели домашнє господарство, проводили ремонт, користувалися городом. Вказаним рішенням встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] та визнано за нею право власності на 1/2 частину будинку, розташованого в [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до розпорядження сільського голови від 18.02.2016 року №27 «Про перейменування вулиць та провулків сільської ради» перейменовано вулицю [ADDRESS] (а.с.21). На підставі вищевказаного рішення суду №2-58/1994 від 13.01.1994 року за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину будинку, розташованого в [ADDRESS] (а.с.12-15). Згідно довідки виданої Новопетрівським старостинським округом Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області за домоволодінням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], закріплена земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка перебувала в користуванні [PERSON], який після смерті батька сплачував щорічний земельний податок, з 02.04.1991 року по день смерті [INFO] (а.с.22). Згідно з ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з висновками Конституційного Суду України закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (рішення від 13.05.1997 року №1зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 року №3-рп/2001, від 13.03.2012.року №6-рп/2012). Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно зі статтями 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Таким чином, для встановлення тієї обставини, чи прийняв спадкоємець спадщину, необхідно встановити, чи фактично такий вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Якщо позивач у шестимісячний строк вступив у управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку для прийняття спадщини. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини встановленні рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, виходячи з вищезазначеного, [PERSON] як спадкоємець після смерті своїх батьків прийняв спадщину та набув у власність спадкове майно з моменту відкриття спадщини, а саме 1/2 частину будинку, розташованого в [ADDRESS]. За повідомленням №315 від 19.05.2017 року територіального сервісного центру №2344 регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, за померлим [PERSON] зареєстрований транспортний засіб марки ВАЗ 2121 державний номерний знак [NUMBER], 1983 року випуску, номер кузова [NUMBER] (а.с.17) З копії спадкової справи №10/2017, заведеної приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Коноваловою О.В. 13.04.2017 року після смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с.63-89), встановлено, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася [PERSON], дружина померлого. 26.01.2018 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом яка складається з земельної ділянки площею 4,7617 га в межах згідно з планом, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, ДП №8 п.127, кадастровий номер [NUMBER]. 26.03.2018 року приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Коноваловою О.В. письмово повідомлено [PERSON] про необхідність надати правовстановлювальні документи на інше майно, що увійшло до складу спадкового майна за заявою останньої, а саме на вищезазначені житловий будинок та автомобіль. Також роз'яснено, що у разі неможливості надати необхідні документи вона може звернутись до суду для вирішення цього питання (а.с.25). Відповідно до довідки-характеристики №740 від 25.05.2017 року до складу домоволодіння [ADDRESS], входить житловий будинок літ. «А» та господарські будівлі і спорудження (а.с.18). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Права та обов'язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями ст.1219 ЦК України. Отже, об'єктами спадщини за ЦК України є права та обов'язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved