Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

В липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , по якому просив стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] суму недоплаченого страхового відшкодування (матеріального збитку) в розмірі 28 229,71 грн.; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» на користь [PERSON] втрату товарної вартості колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04 червня 2019 року, у розмірі 21 880,27 грн., відшкодування завданої моральної шкоди, у розмірі 30 000,00 грн., невиплачену страховою компанією франшизу в розмірі 2 000,00 грн., розмір понесених витрат за перерахування відповідачем-1 позивачу страхового відшкодування, у розмірі 315,35 грн., а загалом 54 195,62 грн. та стягнути з відповідачів на користь позивача вартість понесених ним судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 червня 2019 року о 08 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «DAFLF 45.220», державний реєстраційний номер [NUMBER] , належним на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «АВ «Метал Груп», по проспекту Університетському, 8, у місті Кропивницький, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda Oktavia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , належним останньому на праві власності, який зупинився попереду, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 10 червня 2019 року у справі № 404/3908/19, номер провадження 3/404/1201/19, яка набрала законної сили 21 червня 2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. На час вчинення ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «АВ «Метал Груп». Згідно з висновком експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 10 липня 2019 року № 2559/19-27, наданого Кропивницьким відділенням Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України ринкова вартість колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04 червня 2019 року, складає: 579 936,69 грн., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 10 липня 2019 року, складає: 93 302,27 грн., вартість матеріальних збитків завданих власникові колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04 червня 2019 року, складає: 115 182,54 грн., величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04 червня 2019 року, складає: 21 880,27 грн. 17 липня 2019 року на картковий рахунок позивача зараховано 63 072,56 грн. від приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Згідно страхового полісу № АМ/7714163 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.08.2018 р., страховик бере на себе зобов`язання відшкодувати в межах страхової суми збитки, заподіяні третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме життю або здоров`ю фізичних осіб, їхньому майну і майну юридичних осіб транспортним засобом «DAFLF 45.220», державний реєстраційний номер [NUMBER] , а пунтками4, 5 Полісу, передбачений розмір страхового відшкодування у випадку пошкодження транспортного засобу у розмірі 100 000,00 грн., розмір франшизи - 2 000,00 грн. Вказує, що страхове відшкодування нараховано у розмірі 65 072,56 грн. за вирахуванням франшизи у розмірі 2 000,00 грн., фактично перераховано ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у розмірі 63 072,56 грн. З вказаної суми позивач фактично отримав - 62 757,21 грн., після утримання 315,35 грн. за розрахунково-касове обслуговування, при встановленому експертним висновком розмірі вартості відновлювального ремонту, у сумі 93 302,27 грн. За вказаного, просить стягнути з ПрАТ «ПЗУ Україна» 28 229,71 грн. недоплаченого страхового відшкодування. Винуватцем ДТП є водій транспортного засобу «DAFLF 45.220», державний реєстраційний номер [NUMBER] , належного ТОВ «АВ «Метал Груп», який перебуває у трудових відносинах з власником зазначеного транспортного засобу та скоїв ДТП під час виконання своїх трудових відносин з ТОВ «АВ «Метал Груп». Також вказує, що позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що з моменту ДТП порушено та змінено його звичайний ритм життя і звички щодо користування автомобілем в цілому та для роботи зокрема, не має змоги вести повноцінне життя, порушені всі подальші життєві плани позивача, який крім того, планував цього року влітку здійснити автомобілем подорож на відпочинок до моря зі своїми близькими, а наприкінці року до країн Єросоюзу. Після позбавлення позивача можливості користування своїм новим автомобілем, обставин, пов`язаних зі зверненням до суду за захистом своїх прав, у позивача з`явився частий депресійний та пригнічений стан через відчуття безпорадності та образи. Вказує, що має сильні душевні страждання та хвилювання, порушився нічний сон, хвилюється за зміну та зникнення раніше існувавшого до ДТП життя, роботи та користування власним автомобілем, звичайних відносин у колі свого спілкування серед автолюбителів та знайомих. Тому завдану моральну шкоду потерпілий оцінює у грошовому виразі в 30 000 грн. Згідно з висновком експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 10 липня 2019 року № 2559/19-27, величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04 червня 2019 року, складає: 21 880,27 грн. Також, страховою компанією за умовами полісу не виплачено у сумі страхового відшкодування франшизу у розмірі 2 000,00 грн. та крім того, з суми страхового відшкодування утримані за рахунок позивача 315,35 грн. комісії банка за вказану розрахунково-касову операцію. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.08.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 72-73/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2019 року клопотання представника позивача задоволено; витребувано з Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» інформацію щодо місця роботи та посади станом на 04 червня 2019 року [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] /т.1, а.с. 177-178/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.01.2020 року поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання /т.2, а.с. 36-37/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /т.2, а.с. 50-51/. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили задовольнити. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що [PERSON] надано до суду висновок експертного дослідження за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 10.07.2019 року №2559/19-27, виданого Кропивницьким відділенням Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України, який вважає не належним і не допустимим доказом, так як у висновку не вказується про його підготовку для подання до суду та відсутнє попередження чи вказівка на те, що експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Також вказує, що висновок складено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерством юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 року №142/5/2092 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395, що унеможливлює використання викладених у ньому даних щодо ринкової вартості КТЗ, вартості відновлювального ремонту, розмірів матеріального збитку та величини втрати товарної вартості, так як не вказано у якому варіанті виконання досліджує експерт, береться ціна лише одного варіанту виконання вказаної моделі не з тим типом кузова і коробки передач. Також не надано для дослідження експерту договір купівлі-продажу автомобіля та гарантійну/сервісну книжку. Отже, вважає, що подальші розрахунки вартості відновлювального ремонту, розмірів матеріального збитку, величини втрати товарної вартості мають складовою некоректно визначену експертом ринкову вартість КТЗ, тому розрахунки виконані невірно. Розрахунок ринкової вартості КТЗ проведено із застосуванням необґрунтованого коефіцієнту коригування. Також заперечив проти стягнення моральної шкоди, так як її завдання не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Заперечив проти стягнення витрат на проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 3 768 грн. та розрахунково-касового обслуговування в сумі 37,68 грн., так як вони не є судовими витратами у розумінні п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Представник відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, подав до суду відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заперечення обґрунтовані тим, що 16.08.2018 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та товариством з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/7714163, забезпечений згідно полісу є транспортний засіб DAF, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 05.06.2019 року до відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся позивач з повідомленням про пошкодження транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди 04.06.2019 року. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до ТОВ «СОС Сервіс-Україна» за проведенням авто товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку заподіяного власнику засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідачем було отримано від ФОП [PERSON] (партнер ТОВ «СОС Сервіс-Україна») аварійний сертифікат №07-D/56/4 від 04.06.2016 року із визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику. Враховуючи вказаний сертифікат та інші документи, по справі було складено страховий акт №UA2019060400004/L01/01 від 15.07.2019 року та розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі якого було виплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 63 070,52 грн. (платіжне доручення №32820 від 17.07.2018 року) за мінусом ПДВ. Також вказав, що страховиком відхилено висновок експертного дослідження №2559/19-27 від 10.07.2019 року, оскільки не надано засвідчену копію висновку та у висновку не відображено факт включення або не включення суми податку на додану вартість. Зазначає, що висновок не враховує вимоги Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів, а саме пункт 4.4., який зазначає, що у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається така інформація: відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів та додатки, які становлять невід`ємну частину звіту. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп», третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 04 червня 2019 року о 08 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «DAFLF 45.220», державний реєстраційний номер [NUMBER] , по проспекту Університетському, 8, у місті Кропивницький, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda Oktavia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який зупинився попереду, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Власником транспортного засобу «Skoda Oktavia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] /т.1, а.с. 38/. Власником транспортного засобу «DAFLF 45.220», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , є ТОВ «АВ Метал Груп», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] /т.1, а.с. 21/. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.06.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. /т.1, а.с. 16/. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 04.06.2019 року є доведеною, та не підлягає доказуванню. Згідно страхового полісу № АМ/7714163 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.08.2018 р., укладеного з ПрАТ СК «ПЗУ Україна», страховик бере на себе зобов`язання відшкодувати в межах страхової суми збитки, заподіяні третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме життю або здоров`ю фізичних осіб, їхньому майну і майну юридичних осіб транспортним засобом «DAFLF 45.220», державний реєстраційний номер [NUMBER] , а пунктами 4, 5 Полісу, передбачений розмір страхового відшкодування у випадку завдання шкоди життю та здоров`ю - 200 000 грн., шкоди майну - 100 000 грн., розмір франшизи - 2 000,00 грн. /т.1, а.с. 22/. 12.07.2019 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування із врахуванням висновку експертного дослідження від 10.07.2019 року /т.1, а.с. 39/. Листом від 15.07.2019 року було повідомлено позивача про розгляд справи №UA2019060400004 відносно події, яка мала місце 04.06.2019 року за участю автомобіля «Skoda Oktavia», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та забезпеченого транспортного засобу DAF, державний реєстраційний номер [NUMBER] , та вказано про нарахування страхового відшкодування у розмірі 63 070,52 грн. /т.1, а.с. 40/. Вказані кошти були перераховані позивачу [PERSON] [INFO] , про що свідчить історія по картковому рахунку /т. 1, а.с. 70/. Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 10 липня 2019 року № 2559/19-27, наданого Кропивницьким відділенням Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України, ринкова вартість колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04 червня 2019 року, складає: 579 936,69 грн.; вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 10 липня 2019 року, складає: 93 302,27 грн.; вартість матеріальних збитків завданих власникові колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04 червня 2019 року, складає: 115 182,54 грн.; величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04 червня 2019 року, складає: 21 880,27 грн. /т.1, а.с. 43-60/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2019 року призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження якої доручено експертам Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України /т1, а.с. 181-183/. Згідно висновку експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №3923/19-27 від 13.12.2019 року ринкова вартість колісного транспортного засобу Skoda Oktavia А7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04.06.2019 року становить 569 678, 28 грн.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП станом на 04.06.2019 року становить 92 878,25 грн.; значення величини втрати товарної вартості становить 20 870, 52 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власникові складає 113 748,78 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 90 945,75 грн. /т.2, а.с.3-28/. Згідно з вимогами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України). За вимогами п.3 ч.1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Статтею 988 ЦК України передбачені обов`язки страховика, відповідно до яких (п.3 ч.1) страхових зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавала шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавала шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до п. 22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому потерпілий реалізує право на отримання страхового відшкодування шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Саме такі висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду N 755/18006/15-ц від 04 липня 2018 року. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верхового Суду. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» повинно було б відшкодовано у межах сум, зазначених у страховому полісі (100 000,00 грн.) оцінену шкоду (93 302,27 грн.), заподіяну внаслідок ДТП майну позивача, не здійснено таке відшкодування у повному обсязі, та фактично недоплачено 28 229,71 грн. (90 945,75 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 65 072, 56 грн. (63 072,56 грн. + 2 000,00 грн.) = 25 873,19 грн. Таким чином, стягненню з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає 25 873,19 грн. недоплаченого страхового відшкодування (матеріального збитку). Оскільки умовами договору страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з пошкодженням майна третьої особи, правомірними є вимоги позивача про відшкодування вказаної шкоди. Відповідно до частин першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, зокрема, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, за загальним правилом відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки здійснюється особою, яка на відповідній правовій підставі володіє ним. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавала шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК). За вимогами ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдані їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно наказу ТОВ «АВ Метал-груп» №246/1-к від 04.02.2019 року [PERSON] , різальника труб та заготовок Кіровоградського регіону переведено на посаду водія автотранспортних засобів Кіровоградського регіону 04.02.2019 року з окладом згідно штатного розпису /т.1, а.с. 206/. Відповідно до Правової позиції, яка була сформульована Верховним Судом України в постанові від 06.11.2013 р. по справі № 6-108цс13, - Аналіз норм ст.ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо водієм. Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Якщо законодавством встановлені межі відшкодування моральної шкоди, суд визначає її розмір з урахуванням цих меж. Визначивши розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви (пункт 9 Постанови № 4). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Як свідчать матеріали справи, належний позивачу автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини [PERSON] було пошкоджено. Обґрунтованими та доведеними є доводи позивача про те, що його моральна шкода полягала у душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням автомобіля. За таких обставин суд враховує, що позивач обмежений у користуванні автомобілем та з урахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань позивача у зв`язку з пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає, що на відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 10 000 грн. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р.№ 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Пунктом 2.3. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості-це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Отже, показник передчасного товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. З змісту правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі №6-760 цс15 від 16 грудня 2015 року вбачається, що нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. У висновку про оцінку КТЗ може міститись інформація про причину фізичного зносу, який виникає в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту, а також про те, чи внаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду нараховано величину втрати товарної вартості (пункт 8.6 Методики), чи збігається величина втрати товарного вигляду з величиною втрати товарної вартості, що має значення для вирішення справи про відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою товарного вигляду (товарної вартості), і підлягає встановленню судом. У цьому випадку підлягають з`ясуванню також питання про необхідність фарбування окремих складників КТЗ у разі їх заміни та про те, чи погіршує зовнішній вигляд КТЗ така заміна (підпункт «е» пункту 8.6.2 Методики). Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Відповідно п. 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів Величина ВТВ КТЗ не нараховується: а) якщо строк експлуатації легкових автомобілів перевищує 5 років для КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших КТЗ. Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Таких по суті висновків дійшов і Верховний Суд України у постанові від 24 травня 2017 року. Згідно п. 32.7. ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Оскільки такі збитки не покриваються страховим відшкодуванням, вони підлягають відшкодуванню винною особо за правилами ст. 1194 ЦК України. Згідно висновку експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №3923/19-27 від 13.12.2019 року значення величини втрати товарної вартості становить 20 870, 52 грн. Внаслідок ДТП, яке сталося з вини [PERSON] , було завдано механічних пошкоджень автомобілю належного позивачу, що згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу має наслідком втрату товарної вартості цього автомобіля у розмірі 20 870, 52 грн. Також, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за умовами Полісу не виплачено у сумі страхового відшкодування франшизу у розмірі 2 000,00 грн. За вказаного, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «АВ Метал Груп» втрату товарної вартості колісного транспортного засобу Skoda Oktavia A7, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 04 червня 2019 року в розмірі 20 870,53 грн., відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. та невиплачену страховою компанією франшизу в розмірі 2 000 грн. У задоволенні вимог про стягнення з ТОВ «АВ Метал Груп» понесених витрат за перерахування позивачу страхового відшкодування у розмірі 315,35 грн., оскільки не чинним законодавством не передбачено стягнення таких витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.1, п.2 ч.3 ст.133 цього ж Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. За правилами ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесено витрати на проведення експертизи у розмірі 3 768 грн., які пропорційно задоволеним позовним вимогам суд стягує з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у розмірі 1 657,92 грн. та з товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» у розмірі 2 110,08 грн. Суд відмовляє у стягненні з ТОВ «АВ Метал Груп» вартості проведення Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України - експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного на замовлення позивача (Висновок експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 10.07.2019 р. № 2559/19-27) - 3 768,00 грн. (квитанція № 1-1972К від 05.07.2019 р. на суму 3 768,00 грн., додана до позову) та вартості розрахунково-касової операції щодо перерахування 3 768,00 грн. на р/рахунок Кропивницького відділення Київського НДІСЕ Міністерства Юстиції України за проведення експертного автотоварознавчого дослідження - 37,68 грн. (квитанція № 1-1972К від 05.07.2019 р. на суму 37,68 грн., оскільки такі витрати не відносяться до судових витрат, так як суд не приймав до уваги зазначений висновок через заперечення представника відповідача.

Outcome: partial