Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

В липні 2017 року заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону звернувся в суд з позовом в інтересах держави в особі військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України до [PERSON] про стягнення заподіяної шкоди. В позовній заяві заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону вказав, що проведеним фінансовим аудитом та аудитом відповідності військової частини [NUMBER] (аудиторський звіт від 30 березня 2017 року) у зазначеному військовому формуванні встановлена нестача двигуна 740-1000413 в кількості 1 одиниця. Вказане майно знаходилось на зберіганні у матеріально відповідальної особи працівника ЗС України [PERSON] , який пояснив нестачу двигуна 740-1000413 своєю виною через можливе потрапляння двигуна до металобрухту після проведеного ним його розбирання з метою отримання запасних частин для подальших ремонтів. Згідно довідки-розрахунку фінансової частини, вартість втраченого [PERSON] військового майна автомобільної служби становить 9099,65грн. Посилаючись на те, що з [PERSON] 06 лютого 2007 року укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність і [PERSON] у добровільному порядку сплачено 9099,65 грн. збитків заподіяних внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків, однак згідно Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 02 листопада 1995 року № 880 вартість двигуна відшкодовується у трикратному розмірі, - просить стягнути з відповідача 18199,30 грн. не відшкодованих збитків. Заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону в судовому засіданнні позов підтримує, просить його задовольнити. Представник позивача військової частини [NUMBER] Мафтуляк В.І. позов підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст.1353 Кодексу законів про працю України та Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 880 від 02.11.1995 року за нестачу двигуна до автомобільної техніки відшкодовується винною особою у трикратному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь військової прокуратури Західного регіону України витрати, пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову 1600 гривні судового збору.

Outcome: approved