Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

В обґрунтування позову [PERSON] вказав, що в серпні 2021 року він отримав повідомлення про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № № 53380, вчиненого 11 червня 2021 року, про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» грошових коштів. Він припускає, що виконавчий напис був вчинений на підставі кредитного договору, укладеного он-лайн в січні 2018 року. На думку позивача, виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». До такого висновку він дійшов з того, що законом не передбачено можливості вчинення виконавчого напису на кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Також на його думку на момент звернення стягувача до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість з боку боржника не була безспірною і приватний нотаріус не переконався у цьому. Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 29 вересня 2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 66153957 на підставі виконавчого напису № 53380, вчиненого 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 23254,80 грн. до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 630/839/21 (провадження № 2/630/452/21). Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів в заочному порядку. Відповідач ТОВ «ВЕЛЛФІН» про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, але в судове засідання його уповноважений представник не з`явився без поважних причин та відзив на позов не подав. Заяву про відкладення розгляду справи до суду відповідач не подавав. Зі згоди позивача суд розглядає справу за відсутністю відповідача, в заочному порядку. Треті особи - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися без поважних причини, письмові пояснення щодо позову ними не подані. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне. 17 лютого 2018 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» і [PERSON] був укладений в простій письмовій формі договір позики № 385601, згідно з яким [PERSON] отримав в позику грошові кошти в сумі 800,00 грн. зі строком повернення до 01 березня 2018 року, і натомість зобов`язалась повернути позику в повному обсязі та сплатити проценти за користування позикою. Від моменту завершення строку користування минуло більше трьох років. 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис № 58380 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за договором № 385601 від 17 лютого 2018 року за період з 17 лютого 2018 року по 01 березня 2020 року, сума якої складає 24004,80 грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 800,00 грн.; - прострочена заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом розмірі 22454,80 грн.; - за вчинення виконавчого напису нотаріуса плата в розмірі 750,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка В.П. від 21 липня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66153957 з примусового виконання виконавчого напису № 58380 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за договором № 385601 від 17 лютого 2018 року в сумі 24004,80 грн. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Пункт 2 Переліку, на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис на договорі позики, що не є нотаріально посвідченим, втратив свою силу згідно Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». В справі № 910/10374/17 Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову від 21 вересня 2021 року, в якій зазначено правову позицію про таке. Оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно із ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідачем не надані належним чином завірені копія оспорюваного виконавчого напису, банківські виписки за період заборгованості, який зазначений в оспорюваному виконавчому написі, а також і розрахунок суми заборгованості про строковим та простроченим відсотках за період заборгованості, копія виписки з ЄДР юридичних осіб, копія довіреності на представництво інтересів заявника, повідомлення про порушення основного зобов`язання, докази про належне повідомлення боржника щодо заборгованості, довідка про відсутність спору на момент звернення з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусу. Окрім того, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не надала пояснення та докази, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису вона належним чином переконалася у безспірності розміру сум заборгованості та встановила у якому розмірі виникла заборгованість, як за позикою так і по процентам. Тому за встановлених обставин суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд повинен вирішити питання розподілу витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., які позивач повинен був сплатити в момент звернення до суду з відповідними заявами. Та оскільки позивач [PERSON] має статус інваліда 2-ї групи і відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, суд стягує з відповідача судовий збір в загальній сумі 1362,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved