Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Росошанської сільської ради Теплицького району про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що 12 березня 2016 року в с.Росоша Теплицького району Вінницької області померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Росошанської сільської ради Теплицького району. Після смерті [PERSON] вона є спадкоємцем за заповітом. Коли вона звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому їй відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено нею з поважної причини, оскільки з 29 серпня по 15 вересня 2016 року вона перебувала на лікуванні, що підтверджується медичною довідкою. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача Росошанської сільської ради Теплицького району надійшла заява про розгляд справи у відсутність її представника, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 12 березня 2016 року в с.Росоша Теплицького району померла [PERSON]І.(а.с.7), після її смерті залишилось майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Росошанської сільської ради Теплицького району(а.с.9). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом від 08 липня 2014 року, яким [PERSON] заповіла їй земельну ділянку площею 2,43га та 1/3 житлового будинку(а.с.6). Позивач до нотаріальної контори звернулась після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому постановою державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори від 02 лютого 2017 року їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у звязку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини(а.с.10). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] перебувала на лікуванні з 29 серпня по 15 вересня 2016 року, що підтверджується довідкою КЗ «Теплицький РМЦ ПМСД» від 15 вересня 2016 року, тому причину пропуску строку на прийняття спадщини визнає поважною і вважає можливим його продовжити, що відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved