Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В листопаді 2014 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що 05.06.1999 р.був укладений шлюб із відповідачем,зареєстрований Шевченківським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції ,актовий запис № 239. Шлюб для кожної із сторін перший. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO]та [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося ,відносини та спільне господарство між сторонами припинені з серпня 2013 р. Майновий спір між сторонами відсутній. Посилаючись на те,що через різні погляді на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння,вона не має бажання поновлювати шлюбні відносини з відповідачем,планує створити нову сім*ю,позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові,після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,з урахуванням позиції відповідача про повне визнання позову,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено та перевірено доказами, що 05.06.1999 р.[PERSON] та [PERSON] уклали шлюб,зареєстрований Шевченківським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції ,актовий запис № 239,після одруження прізвища чоловіка та дружини [PERSON],про що надана копія свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO]та [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження. Шлюб для сторін перший. На час розгляду справи про розірвання шлюбу спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. З серпня 2013 р.сторони припинили шлюбні відносини і з цього часу взаємини подружжя не підтримують,спільного господарства не ведуть,взаємних прав та обов*язків не виконують. На думку суду,шлюб між сторонами не може бути збережений,їх взаємини свідчать про відсутність ознак сім*ї,примирення між ними за такий тривалий час не відбулося. В позовній заяві позивач вказала про наміри створити нову сім*ю,разом з тим,відповідач заяв про надання сторонам строку на примирення не вчиняв. Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя і збереження сім*ї неможливе,оскільки збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу. Конкретні обставини даної справи вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та відповідача,порушує особисті інтереси, що мають істотне значення, протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. На підставі ст.105,110,112 СК України,ст.3,10,11,60,212-215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved