Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою, що була уточнена 25 червня 2014 року, в якій просила ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 2 038 грн. 84 коп. та моральну шкоду 80 000 грн. заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 29 грудня 2011 року близько 18.00 години [PERSON], керуючи автомобілем «Кіа-черато» д/н [NUMBER], рухаючись по вул. Кротова зі сторони вул. Шинної у м. Дніпропетровську, в районі електроопори, розташованої на вул. [PERSON], здійснив наїзд на пішохода [PERSON], завдавши їй при цьому тілесні ушкодження. 04 січня 2012 року слідчим слідчого відділу ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було порушено кримінальну справу за фактом нанесення тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] Однак, постановою слідчого відділу ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13 червня 2012 року кримінальну справу було припинено у зв'язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно вказаної постанови в діях відповідача вбачається порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а тому копію постанови направлено для притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. З 10 квітня 2012 року по 26 квітня 2012 року позивачка знаходилася на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «ДГКБ №16» ДОР з діагнозом «Пізній відновлювальний період ЧМТ, струс головного мозку (29 грудня 2011 року) з помірним лікворно-гіпертензійним синдромом, помірним вестибуло-атактичним синдромом, вираженим астенічним синдромом». Для проведення лікування позивачем було придбано медичні препарати на суму 2038 грн. 84 коп. Протягом тривалого часу після дорожньо-транспортної пригоди, у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, позивачка була змушена змінювати свій рим життя. Розмір душевних страждань позивач оцінила у 80 000 грн. У зв'язку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з заявою про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх, посилаючись на підстави, які зазначені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON], керуючи належним йому технічно справним автомобілем «Кіа Сerato», рухаючись по вул. Героїв Сталінграду зі сторони вул. Шинної в напрямку вул. Кротова у м. Дніпропетровську, порушуючи правила безпеки дорожнього руху, не прийняв заходів по зниженню швидкості та зупинці автомобіля, в результаті чого в районі електроопори № 168 скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка перетинала проїзну частину вулиці Героїв Сталінграду зліва направо по ходу його руху, причинивши останній при цьому тілесні ушкодження. У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно виписки з медичної карти № 9978/1495, наданої КЗ «Міська клінічна лікарня № 16» ДОР від 12 січня 2012 року [PERSON] знаходилась на лікуванні у відділенні політравми з 29 грудня 2011 року по 12 січня 2012 року з діагнозом ВЧМТ, струс мозку, забій м'яких тканин голови, забійні рани голови, пара орбітальні гематоми, перелом кісток носа, забій лівого голеностопного суглобу (а.с.5). З виписки з історії хвороби № 3404/440 вбачається, що [PERSON] з 10 квітня 2012 року по 26 квітня 2012 року знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «ДГКБ №16» ДОР з діагнозом: Пізній відновлювальний період ЧМТ, струс головного мозку (29 грудня 2011 року) з помірним лікворно-гіпертензійним синдромом, помірним вестибуло-атактичним синдромом, вираженим астенічним синдромом (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Постановою слідчого СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Неборачко А.В. кримінальну справу № 69121003 закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки в діях водія [PERSON] вбачаються порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України і тілесні ушкодження, які отримала [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно вказаної постанови [PERSON], керуючи належним йому технічно справним автомобілем «Кіа Сerato», рухаючись по вул. Героїв Сталінграду зі сторони вул. Шинної в напрямку вул. Кротова у м. Дніпропетровську, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, виявляючи крайню необережність до дорожньої обстановки та її змін, не прийняв заходів по зниженню швидкості та зупинці автомобіля, в результаті чого в районі електроопори № 168 скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка перетинала проїзну частину вулиці Героїв Сталінграду зліва направо по ходу його руху, причинивши останній при цьому тілесні ушкодження (а.с. 34-40). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України - вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2012 року зазначено, що вини [PERSON] в порушенні ним п. 12.3 Правил дорожнього руху та скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України повністю доведена, однак адміністративну справу було закрито у зв'язку зі збігом строку притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с. 44). Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з отриманням позивачкою тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, нею було понесено витрати на лікування. Позивач просить стягнути з відповідача 2038 грн. 84 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, однак з долучених до матеріалів справи квитанцій вбачається, що загальна вартість понесених позивачем витрат на лікування складає 2008 грн. 84 коп. (а.с. 8-13), а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, з урахуванням вимог розумності і справедливості, ступеня вини особи, що завдала шкоду. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Оскільки, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачці було завдано шкоду здоров'ю, в результаті чого їй завдана також і моральна шкода, яка виразилася у психологічних стражданнях щодо погіршення стану здоров'я, втраті частини волосяного покрову голови внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, викривленні носової перегородки, знаходженні у стресовому стані після дорожньо-транспортної пригоди, вимушеному припиненні праці для відновлення здоров'я. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину його душевних страждань, суд приходить до висновку, що необхідно частково задовольнити вимоги позивачки та стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 79, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати за подачу позову майнових та немайнових вимог в сумі 487 грн. 20 коп. (243,60 +243,60), оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат по справі при звернені до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial