Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», і просив: стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на його користь матеріальний збиток в розмірі 46 031,60 грн.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»(далі - АТ «УОСК») на його користь страхове відшкодування в розмірі 49 000,00 грн. та пеню в розмірі 12 264,77 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. За заявою представника позивача ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.04.2016 позовні вимоги в частині стягнення матеріального збитку з ФОП [PERSON] було залишено без розгляду, а щодо решти позовних вимог справа була направлена для розгляду до Солом?янського районного суду м. Києва. В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача АТ «УОСК» на свою користь страхове відшкодування в розмірі 49 000,00 грн. та пені в розмірі 21 243,19 грн., а також судовий збір пропорційно до частити задоволених вимог. Мотивуючи свої вимоги наступним. 03.02.2015, в місті Дніпропетровську на вул. Журналістів мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2015 [PERSON], водія транспортного засобу «Рено Преміум» державний номерний знак [NUMBER] з причіпом «Нарко» державний номерний знак [NUMBER] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на підставі договору (полісу) обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «УОСК». Позивач через свого представника звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. В червні 2015 року позивачем було отримано повідомлення від відповідача про прийняття рішення щодо виплати йому страхового відшкодування в розмірі 47 403,41 грн., із зазначенням, що франшиза по даному полісу становить 1 000,00 грн. Однак, станом на дату звернення до суду з позовом відповідач позивачу страхове відшкодування не виплатив. Також, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення виплати страхового відшкодування, яка за розрахунком позивача становить 322 дні за період з 03.06.2015 по 19.04.2016 в сумі 21 243,19 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь судовий збір. В судове засідання сторони не з?явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. (а.с.170-171, 173-174) Разом з тим представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти винесення у справі заочного рішення не заперечує (а.с.154,157,159,168) Відповідач неодноразово направляв до суду свої письмові заперечення (а.с.38-39,47,93-96,124-127) по справі, в останньому визнав суму страхового відшкодування в розмірі 47 403,41 грн. Щодо розміру пені та строку, за який вона підлягає стягненню, то надав розрахунок станом по 19.11.2016, і зауважив, що підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 9 445,60 грн. Зважаючи на викладене та враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних взаємовідносин між сторонами, суд вважає за можливе за згодою позивача постановити рішення у справі на підставі наявних доказів в порядку заочного провадження згідно ст. ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено та не оспорюється сторонами, що 03 лютого 2015 о 16 годині 00 хвилин, в місті Дніпропетровську на вул. Журналістів, 16 водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Рено Преміум» державний номерний знак [NUMBER] з причіпом «Нарко» державний номерний знак [NUMBER], під час руху не витримав безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Поінтер» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2015 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.7) Остання відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована у відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», позивач звернувся 05.02.2015 з заявою про страхове відшкодування (а.с. 40), із зазначенням особового рахунку для перерахунку суми страхового відшкодування. 02.06.2015 відповідач повідомив позивача що ним прийнято рішення щодо виплати йому страхового відшкодування в розмірі 47 403,41 грн., із зазначенням, що франшиза по даному полісу АІ/4156719 становить 1 000,00 грн. (а.с. 9) Однак, навіть у неоспорюваній сумі ПрАТ «УОСК» позивачу суму страхового відшкодування по день ухвалення рішення не виплатило. На підставі вищевикладеного, враховуючи визнання відповідачем позову в цій частині суд приходить до висновку, що стягненню на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування саме в розмірі визначеному відповідачем - 47 403,41 грн., виходячи з наступного. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком на підставі звіту про оцінку, або висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту в порядку, визначеному вказаним Законом. А сам порядок проведення встановлений на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Так, згідно звіта №19-02-15В про оцінку вартості матеріального збитку в результаті пошкодження колісного транспортного засобу від 03.03.2015 транспортного засобу «Фольксваген Поінтер» державний номерний знак [NUMBER], вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, під час вищезазначеної ДТП складає 65 146,30 грн. При цьому, враховано коефіцієнт фізичного зносу, що становить 0,584. Також експертом зазначено, що в дані суми враховано ПДВ +20% (а.с.144) В той же час доказів того, що автомобіль було відремонтовано позивачем суду не надано, відтак твердження представника страхової компанії про необхідність неврахування ПДВ є обгрунтованою. Крім того, враховуючи, що наданий позивачем висновок №2698 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 03.03.2015 не містить інформації щодо розміру ПДВ, а надані позивачем калькуляція вартості відновлення транспортного засобу від 28.05.2015, накладна №73 від 23.06.2015 та акт прийому-передачі по калькуляції №215 28.05.2015 від 23.06.2015 не містять жодного підтвердження факту здійснення позивачем офіційної оплати визначеної в них вартості відновлювального ремонту. На цій підставі, суд приходить до висновку, що при визначені розміру завданого позивачу матеріального збитку слід керуватися саме звітом №19-02-15В наданим відповідачем. Суд звертає увагу позивача на те, що в разі надання належного підтвердження сплати ПДВ під час ремонту автомобіля позивач може дану суму стягнути зі страхової компанії в майбутньому. Суд, акцентує увагу на тому, що жодною із сторін по справі, протягом перебування справи в судах м. Дніпропетровська та м. Києва, не було заявлено будь-яких клопотань про призначення відповідної експертизи, в разі існування на їх думку суперечностей щодо розміру страхового відшкодування. Однак, як зазначено судом вище із суми 65 146,30 грн. слід вирахувати, по-перше франшизу - 1000,00 грн. (64 146,30 грн.) та 20% ПДВ (16 742,89 грн.), що буде відповідати: 64 146,30 грн. - 16 742,89 грн.= 47 403,41 грн., що буде відповідати тій сумі страхового відшкодування, яку, за переконанням суду, слід стягнути з АТ «УОСК» на користь позивача. Щодо пені. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Представником відповідача АТ «УОСК» було визнано позовні вимоги в частині стягнення пені, за відправну дату нарахування якої слід брати 07.04.2015, дати, коли страхова компанія отримала всі підтверджуючі документи, зокрема, і заяву про виплату страхового відшкодування. Відтак, прострочка почалася 08.07.2015. Перевіривши матеріалами справи, суд наголошує на тому, що зазначені доводи знайшли своє відображення в них, а саме: подана [PERSON] заява про відшкодування шкоди хоч і датована 05.02.2015, але фактично надійшла до відповідача 07.04.2015 (згідно штампу вхідної кореспонденції №4004 від 07.04.2015, яка міститься в лівому верхньому кулі), що жодним чином позивачем не спростовано. А тому, суд погоджується з ними, та приходить до висновку про необхідність стягнення пені з АТ «УОСК» на користь позивача за несвоєчасне виконання своїх зобов`язань по виплаті страхового відшкодування з 08.07.2015 по 19.04.2016, як на тому наполягає плзивач. Розрахунок пені здійснюється за формулою: Пеня = С * (2 ПОС / КДР) * КДП : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 ПОС - подвійна облікова ставка НБУ за день прострочення, КДП - кількість днів прострочення КДР - кількість днів у році; За період з 08.07.2015 по 27.08.2015 кількість днів прострочення становить - 51; облікова ставка НБУ % становить - 30 %; кількість днів у році - 365; Отже, пеня: 47 403,41 * (2 * 30 / 365) * 51 : 100 = 47 403,41*0,164*51:100 = 3 964,82 грн. За період з 28.08.2015 по 24.09.2015 кількість днів прострочення становить - 28; облікова ставка НБУ % становить - 27 %; кількість днів у році - 365; Отже, пеня: 47 403,41 * (2 * 27 / 365) * 28 : 100 = 47 403,41*0,147*28:100 = 1 951,12 грн. За період з 25.09.2015 по 29.10.2015 кількість днів прострочення становить - 35; облікова ставка НБУ % становить - 22 %; кількість днів у році - 365; Отже, пеня: 47 403,41 * (2 * 22 / 365) * 35 : 100 = 47 403,41*0,120*35:100 = 1 990,94 грн. За період з 30.10.2015 по 17.12.2015 кількість днів прострочення становить - 49; облікова ставка НБУ % становить - 22 %; кількість днів у році - 365; Отже, пеня: 47 403,41 * (2 * 22 / 365) * 49 : 100 = 47 403,41*0,120*49:100 = 2 787,32 грн. За період з 18.12.2015 по 31.12.2015 кількість днів прострочення становить - 14; облікова ставка НБУ % становить - 22 %; кількість днів у році - 365; Отже, пеня: 47 403,41 * (2 * 22 / 365) * 14 : 100 = 47 403,41*0,120*14:100 = 796,38 грн. За період з 01.01.2016 по 27.01.2016 кількість днів прострочення становить - 27; облікова ставка НБУ % становить - 22 %; кількість днів у році - 366; Отже, пеня: 47 403,41 * (2 * 22 / 366) * 27 : 100 = 47 403,41*0,120*27:100 = 1 535,87 грн. За період з 28.01.2016 по 02.03.2016 кількість днів прострочення становить - 35; облікова ставка НБУ % становить - 22 %; кількість днів у році - 366; Отже, пеня: 47 403,41 * (2 * 22 / 366) * 35 : 100 = 47 403,41*0,120*35:100 = 1 990,94 грн. За період з 03.03.2016 по 19.04.2016 кількість днів прострочення становить - 48; облікова ставка НБУ % становить - 22 %; кількість днів у році - 366; Отже, пеня: 47 403,41 * (2 * 22 / 366) * 48 : 100 = 47 403,41*0,120*48:100 = 2 730,45 грн. Загальний розмір пені складає - 17 747,84 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню і судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial