Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

В листопаді 2020 року Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.09.2017 між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено Договір про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії №8002035420. За умовами вказаного договору позивачем було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 5 000,00 грн. на строк до 30.09.2020 включно із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання в частині погашення кредиту та процентів не виконав. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 30.09.2020 складає 10 707,10 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4 818,51 грн., заборгованість за процентами 4 220,58 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами 677,45 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом 990,56 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку, також просить відшкодувати сплачену суму судового збору. Ухвалою суду від 20.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін. Позивач та відповідач до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. 20.10.2021 представник позивача скерував на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Засвідчена належним чином копія ухвали та копія позовної заяви з додатками надсилались судом на адресу місця реєстрації відповідача. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що 13 вересня 2017 між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого у подальшому стало АТ «Державний експортно-імпортний банк України», та [PERSON] був укладений договір про відкриття карткових рахунків та кредитної лінії №8002035420. Згідно з умовами кредитного договору банком відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 5000,00 грн. на строк до 30.09.2020. Відповідно до п.2.5 кредитного договору, кредит надавався відповідачу для оплати будь-яких операцій за картковим рахунком у разі недостатності власних грошових коштів на картковому рахунку для оплати відповідних операцій. Згідно із п. 2.11 кредитного договору, відповідач зобов`язався сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 30,00% річних, не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а у разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем, у який відповідач зобов`язався погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом у зв`язку з припиненням дії кредитної лінії. Відповідно до п.5.3 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснєються починаючи з першого календарного дня, наступного за днем видачі Кредиту по день повного погашення Кредиту (включно), виходячи при цьому з фактичної заборгованості за Кредитом на початок кожного календарного дня періоду, за який нараховуються такі проценти, розмірів процентних ставок, визначених згідно з умовами цього договору, фактичної кількості календарних днів у періоді, за який здійснюється нарахування таких процентів, та фактичної кількості календарних днів у поточному році. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, шляхом відкриття відповідачеві карткового рахунку, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії 5 000,00 грн. Вказане свідчить, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та Правилами та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитного договору, Тарифами та Правилами до вказаного договору, то станом на 30.09.2020 за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 10 707,10 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4 818,51 грн., заборгованість за процентами 4 220,58 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за процентами 677,45 грн., пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом 990,56 грн. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Наданий позивачем розрахунок заборгованості підтверджується, в тому числі випискою по картковому рахунку, яка відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, підтверджує виконані операції по картковому рахунку відповідача. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним та пеня за прострочення виконання зобов`язання із своєчасного повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним підлягає стягненню з відповідача. В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2102 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved