Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що до Рівненського районного центру зайнятості з метою працевлаштування звернулася [PERSON], [INFO]. На підставі заяв, поданих вказаною громадянкою, наказом центру зайнятості від 28 жовтня 2015 року відповідачці було надано статус безробітної особи, а наказом від 03 листопада 2015 року було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Безробітна [PERSON] перебувала на обліку в Рівненському районному центрі зайнятості в період з 28 жовтня 2015 року по 08 листопада 2016 року. 15 лютого 2017 року відбулось засідання Робочої групи з розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Рівненського районного центру зайнятості на якій було встановлено, що [PERSON] в період перебування на обліку в Рівненському районному центрі зайнятості уклала договір про надання послуг № 414/08/2016 від 10 серпня 2016 року з Приватним акціонерним товариством «Агрохолдинг Авангард», та отримувала дохід з 10 серпня 2016 року по 04 листопада 2016 року. Однак, в супереч вимогам пп. 4 п. 2 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення», громадянка [PERSON] не повідомила протягом трьох днів про факт укладення договору про надання послуг № 414/08/2016 з нею та ПАТ «Агрохолдинг Авангард» в період перебування на обліку в Рівненському районному центрі зайнятості. З огляду на зазначені обставини та з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю позивач\~ звернувся до суду, просить суд постановити рішення про стягнення з відповідачки безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю за період від 10 серпня 2016 року по 04 листопада 2016 року в сумі 478 грн. 48 коп. Представник позивача не зявилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідачки не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідачка не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до\~ задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, до Рівненського районного центру зайнятості з метою працевлаштування звернулася [PERSON] [INFO]. На підставі заяв, поданих вказаною громадянкою, наказом центру зайнятості від 28 жовтня 2015 року відповідачці було надано статус безробітної особи, а наказом від 03 листопада 2015 року було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Безробітна [PERSON] перебувала на обліку в Рівненському районному центрі зайнятості в період з 28 жовтня 2015 року по 08 листопада 2016 року. 08 листопада 2016 року наказом Рівненського районного центру зайнятості до відповідачки були прийняті наступні рішення: -припинити виплату допомоги по безробіттю у звязку з невідвідуванням безробітною Державної служби зайнятості без поважних причин 30 календарних днів і більше з 22 вересня 2016 року; -припинити реєстрацію безробітного у звязку з невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування відповідно до абзацу 2 пп.2 п 37 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України № 613 від 15 червня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 липня 2015 року № 821/27266 з 04 листопада 2016 року. 15 лютого 2017 року відбулось засідання Робочої групи з розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Рівненського районного центру зайнятості на якій було встановлено, що [PERSON] в період перебування на обліку в Рівненському районному центрі зайнятості уклала договір про надання послуг № 414/08/2016 від 10 серпня 2016 року з Приватним акціонерним товариством «Агрохолдинг Авангард» та отримувала дохід з 10 серпня 2016 року по 04 листопада 2016 року. Однак в супереч вимогам пп. 4 п. 2 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення», громадянка [PERSON] не повідомила протягом трьох днів про факт укладення договору про надання послуг № 414/08/2016 з ПАТ «Агрохолдинг Авангард» в період перебування на обліку в Рівненському районному центрі зайнятості. З огляду на зазначені обставини та з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю [PERSON] повинна була повернути безпідставно виплачену допомогу по безробіттю за період з10 серпня 2013 року по 04 листопада 2016 року у сумі 478, 48 грн. Згідно п.6 Порядку надання допомоги по безробіттю, особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. 21 лютого 2017 року відповідачці була вручена претензія з пропозицією добровільно повернути кошти. Станом на 13 квітня 2017 року претензійна сума не була повернута. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції від 05.07.2012 року, безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п.3 ст. 3 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Відповідно до 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Частиною 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, зо застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала обов'язку щодо повідомлення про факт укладення нею договору про надання послуг № 414/08/2016 від 10 серпня 2016 року з Приватним акціонерним товариством «Агрохолдинг Авангард» та про отримання нею доходу, що призвело до безпідставної\~ виплати їй матеріального забезпечення на випадок безробіття. Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 39 вказаного Закону спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню на підставі доказів, що були надані суду. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved