Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Любівської сільської ради про визнання права на землю. В позові [PERSON] вказав , що в [INFO] 2003 [INFO] . померла його баба [PERSON] . За життя баба набула право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем по закону та має намір успадкувати вказану земельну частку (пай) , оскільки є єдиним спадкоємцем після смерті баби та таким , що спадщину прийняв , оскільки на час смерті проживав разом з нею. Однак відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) , перешкоджає йому отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Крім того , є розбіжності в прізвищах його та баби .Прохав встановити факт родинних відносин , а саме , що [PERSON] є його бабою ; встановити факт , що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] та визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У судове засідання позивач не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов підтримав , просить задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків , дійшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Любівською сільською радою від 15.12.2003 р., [PERSON] померла [INFO] в с.Любівка Краснокутського району Харківської області . Згідно довідки відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.08.2018 р. [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , про що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по СП « Любівське « Любівської сільської ради зроблено запис за №26. Державний акт на право власності на земельну ділянку на вказане ім`я не зареєстрований. З довідки Любівської сільської ради від 22.08.2018 р. вбачається, що [PERSON] на день смерті проживала разом зі своїм онуком [PERSON] по [ADDRESS] . Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Краснокутським РВ УМВС України в Харківській області від 08.08.2000 р., позивач записаний як [PERSON] , а відповідно до свідоцтва про смерть його баба вказана як [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину , однак постановою Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 06.06.2019р., йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та розбіжністю прізвищ в документах , що підтверджують родинні відносини з померлою. Крім того , з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину ) від 03.04.2019 р. вбачається , що після [PERSON] у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Оголошенням в газеті « Промінь» підтверджується , що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] вважати недійсним. \~ \~ \~ \~ Допитані по справі свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно [PERSON] є бабою позивача [PERSON] , яка його виховала та проживала з ним по день смерті . Про те, що позивач є онуком [PERSON] свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 11.01.2019 р. В судовому засіданні встановлено факт родинних відносин , а саме , що померла [PERSON] є бабою [PERSON] . Крім того , [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , оскільки її дочка та мати позивача [PERSON] вибула в березні 1967 р. з с.Любівка та з вказаного часу її місце проживання не відомо. Крім того, в судовому засіданні встановлено , що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень - Правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини , яка відкрилася , але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно , причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення . Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається зі ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець ,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини ,вважається таким , що прийняв спадщину ,якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу ,він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) , позбавляє позивача отримати нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач надав суду достатньо доказів на підтвердження позову та позов підлягає задоволенню, оскільки внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), яка входить до складу спадкового майна, порушується право позивача, належним чином реалізувати своє право на оформлення спадкового майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved