Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

В липні 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати за ними право власності за кожним на ? частку домоволодіння, розташованого за адресою: м. Миколаїв, пров. Зустрічний, № 1. Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивачі, згідно наданих заяв, просили справу слухати без їх участі, вимоги позову підтримали, проти заочного розгляду не заперечували. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив постановити на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників процесу, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачі є рідними братом та сестрою. Їх батьками є: мати [PERSON] та батько [PERSON]. [PERSON] помер 25 червня 1985 року. [PERSON] померла 04 березня 2000 року. За життя батьки позивачів побудували домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пров. Зустрічний, № 1. Після смерті матері позивачі звернулись до Четвертої державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. За своє життя [PERSON] не оформила своє право власності на спірне домоволодіння у встановленому законодавством порядку. 23 серпня 2012 року між Миколаївською міською радою та [PERSON], [PERSON] був укладений договір оренди землі № 8908. Згідно цього договору позивачам була передана в оренду земельна ділянка для визнання права власності на житловий будинок по пров. Зустрічному, 1 в м. Миколаєві, площею 470 кв.м. 28 серпня 2012 року сторонами був підписаний акт прийому-передачі земельної ділянки. В березні 2014 року позивачі звернулись до КП ММБТІ, а 05 березня 2014 року отримали довідку за вих. № 715. Згідно цієї довідки обєкт нерухомого майна до складу якого увійшли: житловий будинок літ. А (рік побудови 1953), літня кухня літ. Б (рік побудови 1975),тамбур до літньої кухні літ. б (рік побудови 1975), сарай літ. В (рік побудови 19750, сарай літ. Г (рік побудови 1977), сарай літ Д. (рік побудови 1980), вбиральня літ. Е (рік побудови 1986), сарай літ. З (рік побудови 1991), душ літ. И (рік побудови 1992), відповідно до вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 127 від 24 травня 2001 року та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 зі змінами та доповненнями, а також Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2012 року № 404, будівлі побудовані до 05 серпня 1992 року не відносяться до самочинного будівництва та не підлягають прийняттю в експлуатацію. З таких обставин, літ. А, Б, б, В, Г, Д, Е, З, И, які побудовані до 1992 року не є самочинно збудованими, але батьки позивачів не мали правовстановлюючого документа на вказане домоволодіння. Рішенням ММР № 266 від 25 березня 2014 року спірному домоволодінню було надано адресу: м. Миколаїв, пров. Зустрічний, 1. 17 квітня 2014 року КП ММБТІ було виготовлено технічний паспорт на вказане домоволодіння на імя [PERSON] та [PERSON] 22 січня 2015 року між позивачами та відповідачем було підписано договір про зміни № 05-15, відповідно до якого первісний договір оренди був продовжений до 23 серпня 2016 року. 02 лютого 2015 року договір про зміни договору оренди землі був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав та нерухомого майна за індексним № 33002052. Згідно п. 3.2 абзац правових висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судовий практику розгляду цивільних справ про спадкування» за громадянами, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року судами може визнаватись право власності в порядку спадкування на спірні будинки, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Згідно п. 3.2 цього з розяснення право власності може бути визнано за спадкоємцем за умови наявності документів про право користування земельною ділянкою, що видані на імя спадкодавця або спадкоємця. Позивачі користуються земельною ділянкою з 2012 року на підставі вищезазначеного договору оренди. Враховуючи викладене, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню

Outcome: approved