Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON], звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], в якому просить суд: зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2013 року на користь відповідача [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] до 1/6 частин усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2013 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 02.10.2013 року та до повноліття дитини - [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 31.05.2013 року позивач уклав шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та перебувають на утриманні позивача згідно договору між батьками про сплату аліментів на утримання дитини від 25.04.2014 року укладеним між позивачем та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 566. Згідно даного договору позивач щомісячно сплачує аліменти на утримання двох дочок: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/6 від загального щомісячного доходу на кожну дитину. Поряд з цим на утриманні позивача перебуває і його мати [PERSON], яка є інвалідом другої групи, щомісячно на її утримання позивач виплачує 2000,00 грн. З часу призначення аліментів за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва суттєво змінилося матеріальне та сімейне становище позивача. Крім того зазначив, що виплата грошових коштів усім утриманцям ставить його в скрутне матеріальне становище, що змусило його звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які він виплачує за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2013 року з ? частини до 1/6 частини. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у заяві, а саме: зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2013 року на користь відповідача [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] з ? до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти зменшення суми аліментів заперечувала в повному обсязі, суду пояснила, що при визначені розміру аліментів на утримання [PERSON] було враховано, що у позивача на його утриманні знаходиться вагітна дружина та дитина, а тому їх призначили саме в розмірі ? частини, від його заробітку. Крім того, з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів обставини у платника аліментів не змінилися. Та обставина, що він утримує двох малолітніх дітей і дружину, яка проживає окремо суперечить фактичним обставинам справи, оскільки, вони з матір'ю його двох дітей одружені, тобто фактично їх шлюб існує і проживають вони разом. Що стосується утримання матері позивача то слід зазначити, що його мати проживає окремо зі своєю дочкою, яка її утримує. Істотних обставин зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я у позивача не відбулось, оскільки всі ці обставини були з'ясовані в судовому засіданні при розгляді цивільної справи, так, як відповідач [PERSON] посилався саме на них, заперечуючи проти розміру аліментів на утримання дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 2 жовтня 2013 року та до повноліття дитини - [INFO] але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалюючи рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], суд зокрема взяв до уваги, що він працює на посаді радника голови правління в Державній спеціалізованій фінансовій установі «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», має стабільний дохід, однак не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дитини [PERSON] Крім того судом встановлено, що відповідач створив нову сім'ю та на його утриманні перебувають вагітна дружина, неповнолітня дитина, народжена в другому шлюбі, та непрацездатна мати. За таких обставин суд вважав, що [PERSON] у змозі сплачувати на утримання дитини [PERSON] 1/4 частину свого доходу. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 31.05.2013 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 13). Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO], та донька [PERSON] [INFO] (а.с. 9,10). 25.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про сплату аліментів, на утримання дитини, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався сплачувати кошти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 від загального щомісячного доходу платника на кожну дитину (а.с.14). Позивачем було надано копії квитанцій поштового переказу, що підтверджують щомісячну сплату коштів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] Також позивачем в судове засідання були надані письмові свідчення [PERSON], які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, в яких остання засвідчила, що на даний час шлюб між нею та позивачем не розірвано, але вона з дітьми постійно проживає за адресою своєї реєстрації: [ADDRESS], що підтверджується Довідкою форма №3 від 12.11.2014 року №3684… На даний час аліменти сплачуються у повному обсязі. Претензій до [PERSON] з цього приводу не має (а.с.128). Даючи оцінку наданим доказам у суду немає підстав ставити їх під сумнів, оскільки вони не суперечать матеріалам справи. У судовому засіданні позивач зазначив, що на даний час він перебуває в іншому шлюбі, у шлюбі з [PERSON] у позивача народилось двоє дітей, їх дочка [PERSON] народилася 19 лютого 2014 року, тому на день ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів 10 грудня 2013 року така обставини ще не існувала та не враховувалась судом при визначенні розміру аліментів. Мати позивача є інвалідом другої групи та знаходиться на його утриманні. Як вбачається з копії заяви [PERSON] від 18.07.2014 року, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 2390 з 01.01.2010 року по теперішній час [PERSON] отримує щомісячне утримання (матеріальну допомогу) від свого сина (зі слів) [PERSON] 1974 року народження, в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно (а.с.11). Відповідно до довідки МСЕК від 15.02.2006 року № 028694, [PERSON] [INFO] є інвалідом другої групи (загального захворювання) (а.с.12). Згідно до довідки про доходи загальна сума доходу [PERSON] з 1 вересня 2013 року по 28 лютого 2014 року становить 70981 грн. 38 коп. (а.с.20). Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати (з 1 лютого 2014 року по 30 червня 2014 року) Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на виконання постанови від 13.02.2014 року ВП №42068434 здійснює відрахування та проведення щомісячних виплат з усіх видів заробітку [PERSON] При цьому відповідно до довідки про доходи, виданої позивачу, останньому за період з 1 вересня 2013 року по 28 лютого 2014 року було нараховано 70981 грн. 38 коп, з яких 12250 грн.75 коп. за період з 1 лютого 2014 року по 30 червня 2014 року було відраховано в рахунок аліментів, при цьому розмір аліментів становив 1/4 від доходу позивача на одну дитину. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного та матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Таким чином, у разі погіршення матеріального стану платника аліментів розмір аліментів, що визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено (зокрема, зменшено) за позовом платника аліментів шляхом їх присудження у частці від його заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, долучені до справи докази свідчать про зміну матеріального стану позивача з часу прийняття судом рішення про стягнення з нього аліментів, в розмірі ? частини, а саме народження доньки в 2014 році та сплата аліментів на двох доньох по 1/6 частині заробітку на кожну, що станом на теперішній час значно погіршило його фінансовий стан, на що позивач не розраховував при винесенні рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року щодо сплати аліментів на дитину. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, позивачем надано достатньо доказів, у розумінні ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які підтверджують виникнення обставин, передбачених ст. 192 Сімейного кодексу України, що унеможливлює сплату аліментів у розмірі визначеному рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року, яким стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку та про можливе зменшення розміру аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], до 1/6 частини доходів відповідача. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування садом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено судам, відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, слід зазначити, що у випадку зміни сімейного або матеріального становища позивача відповідач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved