Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданим Виконавчим комітетом Мирогощанської сільської ради 05.01.2006. Рішенням Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області №185 від 17 лютого 2017 року перенесено вулицю Студентську з переліку вулиць с. Мирогоща Перша до вулиць с. Мирогоща Друга. В даній квартирі почала проживати з дітьми та чоловіком з 1993 року, ще коли це був гуртожиток. У 2003 році чоловік поїхав за кордон працювати. В 2005 році Мирогощанська сільська рада Дубенського району Рівненської області надала їй дозвіл на приватизацію квартири, в якій вона проживала з дітьми, а в 2006 році вона отримала свідоцтво про право власності на квартиру на своє ім'я. Відповідач будь-яких претензій майнового характеру на вказану квартиру немає. 11 січня 2006 року за адресою [ADDRESS] було зареєстровано [PERSON]. Так як йому необхідно було в Україні бути зареєстрованим, тому вона на той час не заперечувала щоб він зареєструвався в її квартирі. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 серпня 2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Згідно змісту рішення, вона з відповідачем не проживає однією сім'єю більше 15 років і останній постійно знаходиться за кордоном на заробітках. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за адресою вул. Студентська, 8/26, с. Мирогоща Друга від 16.10.2018, 21.11.2018, 03.12.2018, виданих Мирогощанською сільською радою Дубенського району Рівненської області, у квартирі зареєстрований [PERSON], який з 2003 року не проживає. Під час перевірки в квартирі його не було і не було його речей. Між нею та відповідачем були фактично припинені шлюбні відносини, він поїхав працювати закордон, тому з 2003 року в її квартирі не проживає і не має бажання проживати. На даний час відповідач постійно перебуває за кордоном, створив нову сім'ю і лише інколи приїжджає в Україну, щоб побачитись із дітьми та відвідати батьків. Обов'язків по утриманню та проведенню ремонту квартири відповідач не виконує, участі в сплаті комунальних послуг не приймає, особистих речей в кватирі немає. Між нею та відповідачем немає будь-яких домовленостей щодо збереження за ним права на користування житлом у разі його відсутності. У відповідача немає вагомих аргументів, які свідчили б про те, що він відсутній по місцю проживання з поважних причин, реєстрація відповідача у належній їй квартирі носить лише формальний характер. Наявність реєстрації проживання відповідача в квартирі перешкоджає йому в peaлізації його соціальних і майнових прав, зокрема унеможливлює отримання житлово-комунальної субсидії та обмежує в праві розпорядитись належною їй квартирою. Відповідач добровільно знятися з реєстрації місця проживання не має можливості, так як постійно перебуває закордоном. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. Відповідач відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками, направлено відповідачу за зазначеною у позовній заяві адресою, проте до суду повернувся конверт із зазначенням листоноші «за даною адресою не проживає» (а.с. 20). Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON]є власником квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області (а.с. 6). Рішенням Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області №185 від 17 лютого 2017 року перенесено вулицю Студентську з переліку вулиць с. Мирогоща Перша до вулиць с. Мирогоща Друга Дубенського району Рівненської області (а.с. 8). Згідно довідки Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований в [INFO], але по місцю проживання не проживає з 2003 року (а.с. 9). Відповідно до записів у будинковій книзі, за адресою [ADDRESS] зареєстровано [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за адресою вул. Студентська, 8/26, с. Мирогоща Друга від 16.10.2018, 21.11.2018, 03.12.2018, виданих Мирогощанською сільською радою Дубенського району Рівненської області, у квартирі проживає [PERSON] з синами, зареєстрований [PERSON], який з 2003 року не проживає. Під час перевірки в квартирі його не було і не було його речей (а.с. 11-13). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 серпня 2018 року шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано (а.с. 14). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України\~ власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. У статті 317 ЦК України зазначено, що\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Суд враховує, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачу на підставі права власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Мирогощанської сільської ради 05.01.2006, відповідач [PERSON] не являється членом її сім'ї, не проживає у житловому будинку з 2003 року, а тому має бути визнаний таким, що втратив право на користування житлом позивача.

Outcome: approved