Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

В лютому 2017 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 25.10.1980 року відділом ДРАЦС по м. Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 171. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї. На протязі 10 років подружні відносини між ними припинились, на даний час кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально та суперечить їхнім інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, заперечень щодо позову не надав, причин неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Враховуючи, що судові повістки направлені відповідачу за зареєстрованою у встановленому порядку адресою його місця проживання судовий виклик, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається вручений відповідачу належним чином. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 25.10.1980 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.09.2015 року.(а.с. 5) Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.10.1984 року.(а.с.5) Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують шлюбних стосунків через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаєморозуміння та прагнення зберегти шлюб та сім'ю. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За правилами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін є неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинено. Згідно вимог статей 51 Конституції України, 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved