Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.06.2008 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 26.06.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем, однак подружнє життя не склалося, через несумісність характерів, сварки та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинили з березні 2009 року. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей та спільного майна не мають, а відповідач відмовляється у добровільному порядку розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату та час слухання справи повідомлялась належним чином. Матеріали справи містять заяву [PERSON], в якій остання просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не зявляється, заяви про розгляд справи за його відсутності не подає, заперечень щодо позову не надає. Відповідно до положень ч. 11 та ч. 12 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дату та час судових засідань шляхом публікації оголошення про виклик за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/sud0414/. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 26 червня 2008 року Відділом запису актів цивільного стану адміністрації муніципального району «Сухініческий район» Калужської області, за актовим записом № 74, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. При цьому дошлюбне прізвище позивача «Русенко» (а.с.8). Однак, на теперішній час подружні стосунки між сторонами припинені і відновлювати відносини [PERSON] не бажає. Причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, часті сварки та різні погляди на сімейне життя. Подружні стосунки припинені з березня 2009 року. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом\~ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально, і що примирення між ними не можливе, від спільного життя сторони не мають неповнолітніх дітей, суд вважає що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому, позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Лупова», а судові витрати віднести на її рахунок.

Outcome: approved