Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що вона, [PERSON] та [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER], який помер [INFO], починаючи з 05 жовтня 1978 року по день смерті [PERSON], проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. В обґрунтування заяви [PERSON] вказала на те, що влітку 1978 року вона познайомилась з [PERSON] з яким у неї склалися стосунки, тому з серпня 1978 року вони з [PERSON] почали проживати однією сім'єю як подружжя. Разом з ними проживали її доньки - [PERSON] та [PERSON], яких [PERSON] виховав, як рідних дітей. Після першого негативного досвіду шлюбних стосунків [PERSON], вони не ставили собі за мету реєструвати шлюб, жили однією сім'єю, і до органів реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію шлюбу ніколи не зверталися. Фактично вони одне для одного були чоловіком та жінкою, так їх сприймали і їх друзі, рідні, знайомі. Вони з чоловіком працювали, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виховували її донечок, робили ремонт у квартирі, сплачували комунальні платежі, відвідували друзів, відпочивали разом. У 2007 році вони спільно з чоловіком та донькою [PERSON], приватизували квартиру за адресою: [ADDRESS], в якій вони були зареєстровані та проживали однією сім'єю. [INFO] [PERSON] помер. Організацією поховання [PERSON] займалася вона разом з донькою [PERSON]. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина на належну йому частку квартири [ADDRESS]. Звернувшись до нотаріальної контори, як спадкоємець четвертої черги на підставі ст. 1264 ЦК України, приватним нотаріусом Дніпровського району Дніпропетровської області Маркаровою В.Ю. було відкрито спадкову справу. Нотаріус прийняв заяву про прийняття спадщини, однак рекомендував звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, оскільки через відсутність офіційної реєстрації шлюбу між нею та спадкодавцем [PERSON], відсутні правові підстави для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS]. [PERSON] заповіту на належне йому на праві власності майно не залишив, тому вона звернулася до суду за захистом своїх прав. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити її в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.41). Вислухавши заявницю та свідків в судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити, загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується актовим записом №107 від 18 жовтня 2016 року в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] виданому Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 18 жовтня 2016 року (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] проживала зі спадкодавцем [PERSON] на момент його смерті однією сім'єю більш ніж п'ять років, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину. У встановлений законом строк, як спадкоємець четвертої черги на підставі ст. 1264 ЦК України, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу Маркарової В.Ю. з заявою про прийняття спадщини (а.с.47), внаслідок чого була відкрита спадкова справа №42/2016, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45605882 від 31 жовтня 2016 року (а.с.55). Однак, нотаріусом було рекомендовано [PERSON] звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], оскільки через відсутність офіційної реєстрації шлюбу між [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], відсутні правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS]. Встановлено, що також підтверджується матеріалами справи та поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], влітку 1978 року [PERSON] познайомилась з [PERSON], який на той час був вже розлучений та проживав на самоті. На момент знайомства заявниця вже була вдовою, її чоловік помер. Між [PERSON] та [PERSON] склалися стосунки, тому з серпня 1978 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати однією сім'єю як подружжя, разом з доньками заявниці від першого шлюбу [PERSON] та Оксаною. До органів реєстрації актів цивільного стану із заявою про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] ніколи не зверталися, фактично одне для одного були чоловіком та жінкою, так їх сприймали друзі, рідні, знайомі. [PERSON] та [PERSON] працювали, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виховували дітей заявниці, робили ремонт у спільній квартирі, сплачували комунальні платежі, відвідували друзів, відпочивали разом. Згідно із довідкою виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 14 листопада 2016 року № 2904 (а.с.23) померлий [PERSON] з 05 жовтня 1978 року до дня смерті по [INFO] проживав з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та вели разом спільне господарство. Після смерті [PERSON] заявниця поховала його за власні кошти. Паспортом заявниці серії [NUMBER] виданим Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 28 листопада 1997 року (а.с.12) також підтверджується, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Факт належності померлому 1/3 частини квартири [ADDRESS], підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло виданим 25 листопада 2007 року Ювілейною селищною радою (а.с.19), за яким квартира належала на праві спільної сумісної власності трьом членам сім'ї заявниці по справі [PERSON], [PERSON], померлому [INFO], та донці заявниці [PERSON] Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про становлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Крім того, Конституційний Суд України у пункті 3 рішення від 03 червня 1999 року справі № 5-рп/99 зробив висновок, що фактичні шлюбні відносини дають підстави для визнання їх ознаками сім'ї. Встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] необхідно для прийняття останньою спадщини на підставі ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців, які б звернулись з заявою про прийняття спадщини немає, а заповітів [PERSON] не залишав. Заявниця не має іншої можливості документально підтвердити факт спільного проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без шлюбу, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов'язує прийняття спадщини. Надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявниці однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Таким чином, з наведених доказів можливо зробити висновок, що є всі правові підстави для задоволення заяви, а тому суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без шлюбу, [PERSON] з [PERSON] з 05 жовтня 1978 року по день смерті [PERSON], а саме до [INFO]. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved