Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

В квітні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вимогами якого є визнати припиненими трудові відносини шляхом звільнення на підставі п.1 ст.38 Кодексу Законів про Працю України з 01.12.2016 року, між [PERSON] та ТОВ «Авер Трейдінгг», внести відомості до Єдиного державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про розірвання трудового договору на підставі п.1 ст.38 КЗпП України з 01.12.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Авер Трейдінг». Вказані вимоги позивач мотивує тим, що 18.12.2018 року він звернувся до Ватутінської міської філії Черкаського обласного центру зайнятості з метою пошуку роботи та отримання статусу безробітного. Рішенням спеціаліста Філії з 18.12.2018 року [PERSON] надано статус безробітного, а з 25.12.2018 року розпочато виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до листа Ватутінської міської філії Черкаського обласного центру зайнятості від 17.01.2020 року №3902-06/68, встановлено, що [PERSON] 01.04.2016 був прийнятий на роботу в ТОВ «Авер Трейдінг», а з 13.12.2016 року - до ТОВ «Лонг Сервіс» та за нього сплачувались внески із заробітної плати згідно вимог чинного законодавства. Дані про дату звільнення з зазначених підприємств в базі ЄДРС відсутні. У зв`язку з викладеним директором Філії прийнято наказ №15 від 15.02.2019 року про повернення коштів, виплачених [PERSON] , як допомога по безробіттю. [PERSON] кошти повернуто добровільно у повному обсязі. Однак позивач дізнався, що він працевлаштований у ТОВ «Авер Трейдінг» лише від працівників центру зайнятості, самостійно він не укладав трудового договору та не працевлаштовувався особисто. Як вбачається з листа Пенсійного Фонду України про період нарахування ЄСВ лише за період з квітня 2016 року по листопад 2016 року, таким чином, трудові відносини між [PERSON] та ТОВ «Авер Трейдінг» можливо вважати припиненими з 01.12.2016 року. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, в якій вказала, що позовні вимоги вони підтримують та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] 18.12.2018 року звернувся до Ватутінської міської філії Черкаського обласного центру зайнятості з метою пошуку роботи та отримання статусу безробітного. Рішенням спеціаліста Філії з 18.12.2018 року [PERSON] надано статус безробітного, а з 25.12.2018 року розпочато виплату допомоги по безробіттю. Відповідно до даних листа Ватутінської міської філії Черкаського обласного центру зайнятості від 17.01.2020 року №3902-06/68, зазначено, що в період перебування на обліку при звірці з ЄДРС встановлено, що [PERSON] 01.04.2016 року був прийнятий на роботу в ТОВ «Авер Трейдінг», а з 13.12.2016 року - до ТОВ «Лонг Сервіс» та за нього сплачувались внески із заробітної плати згідно вимог чинного законодавства. Дані про дату звільнення з зазначених підприємств в базі ЄДРС відсутні (а.с.20). Однак, як вбачається з копії трудової книжки, оформленої на ім`я [PERSON] , між ТОВ «Авер Трейдінг» та [PERSON] відсутні трудові відносини, оскільки відповідний запис не міститься у вказаній копії (а.с.8-11). Як вбачається з листа Департаменту інформаційних систем та електронних реєстрів від 06.03.2020 року, до реєстру застрахованих осіб інформація про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відносно [PERSON] у складі звітних відомостей страхувальника ТОВ «Авер Трейдінг» нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, надходило щомісяця за період з квітня 2016 року по листопад 2016 року (а.с.24). Приписи ст.22 КЗпП України та ст.43 Конституції України забороняють будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні або припиненні трудового договору. Статтею 21 КЗпП України передбачено, що сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівників у певних умовах. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Як передбачено п.1 ч.І ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Згідно ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи пов`язані із застосування даної норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 року №14-рп/2004, від 16.10.2007 року №8-рп/2007 та від 29.01.2008 року №2-рп/2008 зазначав, що визначене ст.43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатись трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатись чи не займатись працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті своїй означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Як визначено п.1 ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Таким чином, оскільки нарахування ЄСВ відповідачем здійснювалось до листопаду 2016 року, тому трудові відносини між [PERSON] та ТОВ «Авер Трейдінг» є припиненими з 01.12.2016 року, однак бездіяльність відповідача, яка полягає у невнесенні відповідних відомостей про припинення дії трудового договору до ЄДРС, позбавляє позивача можливості отримати статус безробітної особи, що потребує працевлаштування, та, як наслідок знайти роботу і отримувати заробітну плату, чим порушуються права [PERSON] , у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved