Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 25.02.2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого, ПАТ «Кредитпромбанк» надав відповідачу кредит у сумі 35000грн., зі сплатою 30% річних за користування кредитом на строк до повного погашення кредиту. 20.05.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та позивачем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 3100 грн. Тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 3100 грн. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява в якій просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач до суду не з'явився, надійшла заява в якій просить суд проводити судове засідання у його відсутність, позовні вимоги не визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 25 лютого 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №49.27/202-КЕК-08 (а.с.5-8). Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит в сумі 35000 грн., зі сплатою 30% річних, з кінцевою датою повернення кредиту не пізніше 24.02.2009 року (п. 1.1., п. 1.3., п. 4.4. договору). 27 лютого 2009 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору (а.с.9-10). Між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 20 травня 2013 року був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.17-22), за яким кредитор ПАТ «Кредитпромбанк» змінився на ПАТ «Дельта Банк», за яким ПАТ «Дельта Банк» було передано зобов'язання за кредитним договором №49.27/202-КЕК-08 від 25 лютого 2008 року укладеним з [PERSON] (а.с.16). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що дійсно у відповідача існує заборгованість за кредитним договором № 49.27/202-КЕК-08 від 25 лютого 2008 року. З довідки від 13.10.2014 року вбачається, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість на загальну суму 3100 грн., яка складається з: тіло кредиту - 3100 грн. (а.с.15). Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач в судове засідання не надано будь-яких доказів того, що у нього відсутня заборгованість за кредитним договором, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором в сумі 3100 грн. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved