Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, який було уточнено в ході розгляду справи, до [PERSON] [PERSON] огли, про стягнення боргу за договором позики в сумі 48000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті, станом на 24.02.2015 року, складає 1357978,46\~грн., вказавши в заяві наступне. 12.05.2011 р. громадянин [PERSON] отримав від [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 15000,00 доларів США, що по курсу НБУ на момент займу складало 120000,00 грн., строком до 12.12.2011 року з умовою сплати 5\~% щомісячно, про що складено розписку. Позивач виконав свої зобов'язання за договором позики, передав позичальнику грошові кошти у вказаній сумі, що підтверджено підписом відповідача від 12.05.2011р. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики та не повернув в обумовлений строк борг у зазначеній сумі. На його кількаразові вимоги відповідач не реагує, добровільно повернути кошти не бажає, у зв'язку з чим він вимушений звернутися в суд з позовом. Сума процентів по договору займу складає 42000,00 доларів США (15000,00 х 5 % х 56 місяців). Позивачем надано зазначений розрахунок заборгованості. Після уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідача основний борг в сумі 15000,00 доларів США, проценти за користування коштами в сумі 42000,00 доларів США, що в сумі складає 57000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті, станом на 24.02.2016 року, складає 1\~552 329,90 грн.), а також витрати по оплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. Позивач та його представник в ході розгляду справи позовні вимоги підтримували в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. З раніше наданих пояснень вбачається, що він позов визнає частково, фактично не заперечує проти факту отримання ним грошових коштів відповідно до наданої позивачем розписки від 12.05.2011 року. Однак посилаючись на ст.ст. 533, 1048 ЦК України, зазначив, що він отримав гроші в гривнях, у звязку з чим вважає, що засобом погашення грошового зобовязання і фактично його виконання є національна валюта України гривня, а відтак у гривні підлягають нарахуванню і інші складові грошового зобовязання. Допитані в судовому засіданні якості свідків [PERSON], яка є дружиною відповідача, та [PERSON], яка є найманим працівником дружини відповідача, суду повідомили, що в той час коли відповідач перебував за межам країни до дружини відповідача приходив [PERSON] та вимагав грошові кошти по борговій розписці, [PERSON], в свою чергу, знаючи про наявність боргу у її чоловіка перед позивачем віддавала [PERSON] на протязі кількох місяців по 4000 грн., що відповідно бачила [PERSON] Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму коштів. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позичкодавцем визначеної грошової суми. На підставі ст. 1048 ЦК України, позичкодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 12.05.2011 року громадянин [PERSON] отримав від [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 120 000,00 грн., що по курсу НБУ на момент займу складало 15000,00 доларів США. Вказані грошові кошти отримані відповідачем, про що зазначено у розписці. Відповідно до розписки, позичальник зобов'язався повернути грошові кошти готівкою в строк до 12.12.2011 року та сплачувати проценти в сумі 5% щомісячно. Відповідач [PERSON] у розписці зобов`язався повернути борг до 12.12.2011 року, однак дотепер не виконав своїх зобов`язань по поверненню коштів в обумовлений строк та не виплатив процентів за користування грошовими коштами. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк. Відповідач не спростував вказаних обставин, ніяких належних та допустимих доказів суду, які б свідчили про часткове погашення заборгованості не надав. З урахуванням викладеного, з огляду на те, що відповідач фактично отримав від позивача грошові кошти в сумі 120\~000 грн., а не 15\~000 доларів США, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг із розрахунку його у гривневому еквіваленті, а саме: 120\~000 грн. сума основної заборгованості та 5 % щомісячно за користування грошовим коштами за 56 місяців у розмірі 336\~000 грн., а всього 456\~000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial