overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

В лютому 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 11.07.2015 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося,через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинені з жовтня 2017 року. Також у позовній заяві зазначила, що дочка проживає та буде проживати разом з нею. Майновий спір у них відсутній. Тому, просить шлюб, укладений між ними розірвати. У судове засідання позивач та її представник не з'явились, надавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити . Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 липня 2015 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 783, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11 липня 2015 року (а.с. 10). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження.( а.с.11) Також судом встановлено, що між сторонами спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини сторони припинили в жовтні 2017 року та до цього часу не підтримують. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з її позову. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе, суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також інтересам їх дитини , позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

В лютому 2018 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого 26 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 913. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, зазначає, що їх шлюб існує лише формально і подальше його збереження є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не з`явився, не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 26 листопада 2018 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 913. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач відзиву на позов не надав, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а таким чином позов про його розірвання підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.08.2003 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1500. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось через постійні сварки та скандали, що спричинено систематичним зловживанням відповідачем алкогольними напоями. Вважає, що їх сімя розпалась та зберегти її неможливо, оскільки сторони вже рік разом не проживають. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Справу просила розглянути у її відсутність, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що03.08.2003 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1500 (а.с. 4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Зі змісту позовної заяви суд встановив, що сімейне життя сторін не склалось через постійні сварки та скандали, що спричинено систематичним зловживанням відповідачем алкогольними напоями. Позивач вважає, що їх сімя розпалась та зберегти її неможливо, оскільки сторони вже рік разом не проживають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «Воронко». За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1507. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, сімейні взаємовідносини, внаслідок чого постійно виникали непорозуміння, які призвели до розпаду сімї. Позивач вважає, що сімя розпалась та зберегти її неможливо, тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені вище, просила розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, шлюб розірвати, судові витрати залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, враховуючи заяву відповідача про визнання позову та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 19.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1507 (а.с. 4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, сімейні взаємовідносини, внаслідок чого постійно виникали непорозуміння, які призвели до розпаду сімї. Сторони в судовому засіданні повідомили, що миритися не бажають, просили суд розірвати їх шлюб. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, сторони примиритися не погодилися, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «Дмитренко». За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві позивачка вказала, що 15 лютого 2008 року в с. Джурин Чортківського району помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Джурин Чортківського району по вул. Середній, 64. Після смерті спадкодавця [PERSON] звернулася в Чортківську районну державну нотаріальну контору щодо спадкування майна за законом, однак державний нотаріус своїм листом № 97/01-16 від 08.02.2018 року відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та розяснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У звязку з наведеним [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. Середня, 64 в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. В підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнає повністю. Від третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при розгляді справи третя особа покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 15 лютого 2008 року помер чоловік позивачки [PERSON], після його смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. Середня, 64 в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 грудня 2017 року в Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №06. В шлюбі дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки, скандали, що виникали між ними, тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримує, на примирення не згідна, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] відновити дошлюбне прізвище «Тилій». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в суд від нього надійшла заява, в якій просить справу слухати за його відсутності, позов визнає, на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та Вітюк (дошлюбне прізвище Тилій) [PERSON] уклали шлюб 05 грудня 2017 року, який зареєстрували в Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №06. В шлюбі дітей немає. За час спільного подружнього життя належної сімї не склалося, між сторонами постійно виникали сварки та скандали. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач коштів на утримання дітей та на її утримання не надає, діти перебувають на її утриманні просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову; аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення донькою [PERSON] трьох років та понесені судові витрати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу сторони по справі мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв одруження та про народження дітей (а.с.15,10-11). З копії витягу з наказу №46-п від 10 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.14). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відомості про матеріальне становище відповідача відсутні, то суд частково задовольняючи позов вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття та на утримання дружини у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 500,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та мають від цього шлюбу малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею /позивачкою/ та знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, то просила стягнути з нього /відповідача/ на свою користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи від дня пред»явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, просили справу розглядати без їх участі, відповідач своєю заявою від 3 квітня 2018 року позов визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач повністю визнав позов, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 жовтня 1997 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через неправильну поведінку відповідача, який при дітях постійно влаштовував сварки, зневажливо до неї ставився вони в 2013 році припинили сімейні стосунки, не проживають як чоловік і жінка, почуття любові втратилось. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що сторони з 04 жовтня 1997 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Козинцівською сільською радою Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6,7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 352,40 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 352,40 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved