Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

В лютому 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,25 га, виділену для його будівництва та обслуговування, а також на земельну ділянку, площею 0,2193 га, виділену для ведення особистого селянського господарства, розташовані по [ADDRESS], а також на земельну ділянку, площею 4,47 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області. Вказував, що після смерті він є спадкоємцем за заповітом, складеним спадкодавцем на його користь, але спадщину на майно не може оформити, оскільки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини проживали інші особи, які прийняли спадщину, в тому числі і дружина померлого, яка має право на обов'язкову частку в спадковому майні. Однак, вважаючи, що інші спадкоємці, в тому числі і дружина померлого відмовляються від неї на його користь, тому просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, а позов задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, надали заяви про визнання позову та про можливість розгляду справи за їх відсутності. Суд вважав за можливе провести розгляд та вирішити справу в підготовчому судовому засіданні відповідно до ст. 200 ЦПК України за відсутності сторін, оскільки наявних в справі доказів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, прийшов до висновку, позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер в с. Пересадівка Вітовського району Миколаївської області громадянин [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, площею 0,25 га, розташовану за цією ж адресою, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,2193 га, розташовану за цією ж адресою, призначену для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку, площею 4,47 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Ділянка, площею 0,25 га належала спадкодавцю відповідно до державного акту серії [NUMBER], виданого 23 березня 2010 року Пересадівською сільською радою Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області, Земельна ділянка, площею 0,2193 га, яка належала спадкодавцю відповідно до державного акту серії [NUMBER], виданого 23 лютого 2010 року тією ж сільською радою. Ділянка, площею 4,47 га, належала спадкодавцю на праві власності відповідно до державного акту серії [NUMBER], виданого 23 травня 2002 року Жовтневою (тепер - Вітовською) районною державною адміністрацією Миколаївської області. В теперішній час територія Пересадівської сільської ради, після об'єднання територіальних громад, увійшла до складу Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до довідки Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 17 жовтня 2017 року на час смерті зі спадкодавцем проживав син [PERSON], тобто позивач в справі, інший син - [PERSON], тобто відповідач, а також дружина - [PERSON], [INFO]. Таким чином вони прийняли спадщини після смерті спадкодавця [PERSON]. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ст. 1234 та ст. 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За свого життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 30 листопада 2016 року секретарем Пересадівської сільської ради Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області, яким заповів на випадок своєї смерті все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, громадянину [PERSON], тобто позивачу в справі. В той же час, звернувшись до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області за оформлення спадщини за заповітом позивач отримав письмове роз'яснення від 24 лютого 2018 року, відповідно до якого неможливо оформлення спадщини на нього особисто в нотаріальному порядку через наявність дружини померлого, [INFO], яка прийняла спадщину і відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку в спадковому майні - половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом. Державним нотаріусом було рекомендовано звернутися позивачу для оформлення спадкових прав до суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Належність будинку та ділянок померлому [PERSON] підтверджується державними актами, витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку ділянок, свідоцтвом про право власності на будинок від 10 вересня 1989 року та технічним паспортом БТІ. Як визначає ч. 1 ст. 1241 ЦК України непрацездатна вдова (вдівець) спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). При цьому, в ч. 2 цієї ж статті зазначено, що до обов'язкової частки у спадщини зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. В своїй заяві відповідачка [PERSON] вказала, що не претендує на спадщину після смерті чоловіка та відмовляється від неї, в тому числі зазначила, свою обов'язкову частку на спадкове майно вона отримала рухомим майном та побутовими речами домашнього вжитку спадкодавця. Таким чином, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначене спадкове майно належало [PERSON] і це майно входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачу у справі як спадкоємцю за заповітом, за умови, що непрацездатна вдова померлого спадкодавця отримала у спадок обов'язкову частку згідно з положеннями ст. 1241 ЦК України у виді рухомого майна. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved