overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 24 травня 2013 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який зареєстрували в Товстенській селищній раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис № 04. Від шлюбу дітей вони не мають. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, які виникають між ними. Фактично сім'я розпалась, існує лише формально. Позивач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій вона позов визнає, просить справу розлядати у її відсутності. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що сторони 24 травня 2013 року уклали шлюб, який зареєстрували в Товстенській селищній раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис № 04. Від шлюбу дітей вони не мають. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, які виникали між сторонами. В даний час вони проживають в різних населених пунктах, фактично сім'я розпалась і існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 01 травня 2003 року, посилаючись на те, що з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Відповідачка залишила сім'ю, проживає з іншим чоловіком. Від шлюбу у сторін є довоє дітей, син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають спільно позивачем. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на його утриманні та вихованні. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не з'явилась повторно, про причини неявки суд не повідомила, від неї не надходило заяв про можливість перенесення судового засідання, про час і місце розгляду справи належно повідомлена оголошенням у пресі газеті «Свобода» №65 (2899) від 13.08.2014 року про явку в суд на 29.08. 2014 року о 10 год., а тому судом при не запереченні з сторони позивача, ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи позовні вимоги позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити в межах заявлених вимог згідно ст.11 ЦПК України, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 01 травня 2003 року в с.Пробіжна Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 5. Подружнє життя не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують тривалий час, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити. Дітей сторін, враховуючи права дітей на належне утримання та виховання, суд вважає залишити після розірвання шлюбу з батьком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 09.03 2002 року, посилаючись на те, що з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, кожний живе своїм життям, спільного господарства не ведуть більше 10 років, відповідачка не погоджується на розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не з'явилась повторно, про причини неявки суд не повідомила, від неї не надходило заяв про можливість перенесення судового засідання, про час і місце розгляду справи належно повідомлена рекомендованим поштовим повідомленням з судовою повісткою про явку в суд на 12 год. 12.08.2014 року та на 11 год. 15 хв. 21.08.2014 року, а тому судом при не запереченні з сторони позивача, ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи позовні вимоги позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити в межах заявлених вимог згідно ст.11 ЦПК України, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 09.03.2002 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 37. Подружнє життя не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують тривалий час, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 14.08.2010 року, посилаючись на те, що з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, кожний живе своїм життям, спільного господарства не ведуть, відповідачка не погоджується на розірвання шлюбу в органах РАЦС. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] на розгляд справи в суд не з'явилась повторно, про причини неявки суд не повідомила, від неї не надходило заяв про можливість перенесення судового засідання, про час і місце розгляду справи належно повідомлена рекомендованим поштовим повідомленням з судовою повісткою про явку в суд, а тому судом при не запереченні з сторони позивача, ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи позовні вимоги позивача, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити в межах заявлених вимог згідно ст.11 ЦПК України, шлюб між сторонами розірвати з таких підстав. Сторони уклали шлюб 14.08.2010 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 149. Подружнє життя не склалося, сторони подружніх відносин не підтримують тривалий час, спільного господарства не ведуть. Зберегти сім'ю вже неможливо, сім'я фактично розпалася і існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В липні 2014 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачки - [PERSON], в якому просить суд визнати за ними право власності на ? частину житлового будинку з погосподарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що після смерті їх батька з відповідачкою [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з погосподарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач та відповідачка є спадкоємцями першої черги за законом та спадкують спадкове майно порівну по ? частини кожному. На вказаний вище житловий будинок відсутні право встановлюючи документи. Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. від 15.05.2014 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. У судове засідання представник позивача за довіреністю від 23.06.2014 року [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що визнання права власності за позивачем в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, оскільки судове рішення ухвалюється у на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказав, що його батько [PERSON] помер [INFO], мати [PERSON] померла [INFO]. 5 лютого 2009 року мати склала заповіт, згідно якого належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] заповіла позивачу [PERSON], належне їй право власності на майновий пай члена ААГ «Колиндянське» заповіла [PERSON], належну земельну ділянку розміром 1,61 га розташовану на території Колиндянської сільської ради Чортківського району заповіла [PERSON] Позивач звернувся в Чортківську районну державну нотаріальну контору з метою оформлення спадщини, однак нотаріус надав письмову відмову, так як право власності на 1/2 частину спадкового майна зареєстроване за матір'ю позивача, а 1/2 частина житлового будинку належала його батькові, і на цю частину відсутній правовстановлюючий документ. Мати проживала разом з батьком, спадщину після його смерті прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем. Тому [PERSON] просить визнати за ним право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батьків. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Від відповідачів [PERSON], [PERSON] надійшли заяви, в яких вони просять справу розглядати за їх відсутності, позов визнають, не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить йому з часу її відкриття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 12 жовтня 2004 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 436. Позивач в судове засідання не з»явився, направив до суду клопотання про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомляла. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 12 жовтня 2004 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 436, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 11 липня 2014 р., серія [NUMBER] (повторно). Від спільного шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги через чисельні сварки та конфлікти. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки вже майже два роки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 04 жовтня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 1329. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м.Києві, актовий запис № 1329, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] від 04 жовтня 2008 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26.08.2009 року, актовий запис № 41. Спільне життя між сторонами не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, вже майже два роки їх не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідач [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованого в [ADDRESS], що залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В позовній заяві вона вказала, що [INFO] року в с. Біла Чортківського району померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих в [ADDRESS], на які відсутні правовстановлюючі документи. Чортківською районною державною нотаріальною конторою дана відповідь від 23.07. 2014 року за №1391/02-14, що за заявою [PERSON] в нотаріальній конторі 05.06. 2014 року заведено спадкову справу за № 350/2014, однак видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок неможливо через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв'язку з цим виникла необхідність визнати за нею право власності на спадкове майно на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами після смерті матері [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, вчиненим нею в користь її 11.02.1987 року, посвідченого в Білівській сільської ради Чортківського району за реєстром №4. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Третя особа без самостійних вимог Чортківська районна державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи без участі представника держнотконтори, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. На час смерті [INFO] року [PERSON], залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого в [ADDRESS], на яке відсутні правовстановлюючі документи. Згідно ст.ст. 1233-1235 Цивільного кодексу України позивачка [PERSON] являються спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом від 11.02.1987 року, посвідченого в Білівській сільської ради Чортківського району за реєстром №4. Видача свідоцтва про право на спадщину, яка підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Таким чином, позовна заява є підставною і підлягає до задоволення. На підставі ст..ст. 386, 392, 1218, 1222, 1223 ЦК України та

Outcome: approved