overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує наступне. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує. Позивач просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, але на адресу суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення був повідомлений в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], який перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виданої Виконкомом Білозірської сільської ради Черкаського району, Черкаської області № 5478 від 31.10.2017 р. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач потребує матеріальної допомоги на утримання сина, а відповідач має обовязок по утриманню своєї дитини. При подачі позовної заяви до суду, позивач була звільнена від сплати судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі ст.ст. 141, 263-268, 280 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує наступне. Сторони по справі перебували у не зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує. Позивач просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця і до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але на адресу суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення був повідомлений в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у не зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідно до довідки виданої Виконкомом Білозірської сільської ради Черкаського району, Черкаської області № 1159 від 30.03.2017 р. [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], та на її утриманні перебуває дочка [PERSON], [INFO] Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач потребує матеріальної допомоги на утримання дочки, а відповідач має обовязок по утриманню своєї дитини. При подачі позовної заяви до суду, позивач була звільнена від оплати судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує наступне. Сторони по справі перебували у не зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує. Позивач просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, але на адресу суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце його проведення був повідомлений в установленому законом порядку, про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у не зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виданої Виконкомом Білозірської сільської ради Черкаського району, Черкаської області № 719 від 18.08.2017 р. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач потребує матеріальної допомоги на утримання дочки, а відповідач має обовязок по утриманню своєї дитини. При подачі позовної заяви до суду, позивач була звільнена від сплати судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує наступне. Сторони по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує. Позивач просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця і до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але на адресу суду надала заяву в котрій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але на адресу суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просив суд справу слухати без його участі. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідно до довідки виданої Виконкомом Червонослобідської сільської ради Черкаського району, Черкаської області № 2346 від 22.06.2016 р. [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем за адресою: провул. Садовий, 1а, с. Червона Слобода, Черкаського району та області. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач потребує матеріальної допомоги на утримання сина, а відповідач має обовязок по утриманню своєї дитини. При подачі позовної заяви до суду, позивач була звільнена від оплати судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.06.2011 року у місті Рівне він уклав з відповідачем - ТОВ «Авто Просто» угоду № 366876 з додатками, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля через систему придбання у групах. Угода була укладена з метою придбання легкового автомобіля КІА Soul вартістю 128 800 грн. Певний час позивач сплачував внески за автомобіль. Однак, так і не отримавши його, подав заяву про розірвання угоди та повернення сплачених внесків. Згідно умов угоди, а також п.п. 3, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач виступає виконавцем певних послуг, а позивач є їх споживачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.01.2013 року відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти в сумі 676000 грн., які зобов'язувався повернути до 01.10.2013 року в два етапи: 200 000 грн. - до 15.03.2013 року та 476 000 грн. - до 01.10.2013 року. На даний час вищезазначені зобов'язання залишаються невиконаними. Через ці обставини позивач звернувся до суду, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 676 000 грн., та судові витрати в сумі 3441 грн. Позивач та представник позивача згідно до поданих заяв позов підтримують та просять справу розглядати без їх участі. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання. Про час слухання справи сторона була повідомлена належним чином. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. До суду надійшла заява, в якій відповідач повідомляє про свою обізнаність з цивільною справою та просить та зазначає про відсутність коштів, необхідних для повернення боргу. Просить суд відстрочити стягнення коштів на термін один рік. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 29.01.2013 року відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти в сумі 676000 грн., які зобов'язувався повернути до 01.10.2013 року в два етапи: 200 000 грн. - до 15.03.2013 року та 476 000 грн. - до 01.10.2013 року. На даний час вищезазначені зобов'язання залишаються невиконаними, що є порушенням статті 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких умов заявлений позов є доведеним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. В даному провадженні суд не може постановити рішення про відстрочку стягнення грошових коштів, оскільки ЦПК України визначає спеціальний порядок розгляду такої заяви вже після поставлення судового рішення. А тому заява відповідача не підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] помер його батько. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на 1/3 частину квартири. Позивач прийняв спадщину своєчасно. Однак не може оформити спадкові права через розбіжність в написанні анкетних даних його батька та позивача, і те, як спадкодавець зазначений у свідоцтві про право власності. Через ці обставини він звернувся до суду та просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно. Позивач не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви, просять справу розглядати без їх участі, позов визнають. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер батько позивача. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на 1/3 частину квартири. Позивач прийняв спадщину своєчасно. Однак не може оформити спадкові права через розбіжність в написанні анкетних даних його батька та позивача, і те, як спадкодавець зазначений у свідоцтві про право власності. Інший спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. В судовому засіданні були оглянуті матеріали спадкової справи щодо майна спадкодавця. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено: 4.18. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Стаття 1299 проголошує, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Єдиним способом оформити власність на успадковане майно є звернення за захистом свого права до суду. Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому належить 1/2 частина будинковолодіння, яку він набув у спільну часткову власність разом з відповідачкою згідно договору купівлі-продажу. Сторони також набули земельну ділянку. Інша частина будинковолодіння (50/100 частини) належить відповідачці. Позивач бажає виділити в натурі частку з майна, що перебуває в спільній частковій власності. В сторін немає згоди щодо порядку розподілу такого майна. Через що позивач звернувся до суду з відповідним позовом, та просить його задоволити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив про обставини, описані вище. Додав, що бажає щоб розділили будинковолодіння та враховуючи усталений порядок користування майном. Відповідачка позов не визнала з мотивів того, що позивач не запитав у неї дозволу на виконання певних будівельних робіт. Вона не заперечує, що користується кімнатами, які позначені зеленим кольором згідно висновку експерта; та не бажає отримувати від позивача будь-яку компенсацію за нерівність часток при розподілі майна. Більше пояснень не надала. З матеріалами експертизи знайомитися відмовилася знайомитися в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка є власниками (по 1/2 частині, спільна часткова власність) будинку, господарських будівель та споруд, , що по вул. Партизанська, 9, в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області. Позивач бажає виділити свою частку з майна, що перебуває в спільній частковій власності. По справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза, згідно до якої визначені варіанти розподілу будинку, господарських будівель та споруд. Суд зважає на пропозицію представника позивача та пояснення відповідачки щодо варіантів розподілу майна, та дійшов до висновку про можливість розподілу будинку, господарських будівель та споруд. Позивачеві слід виділити майно, що позначене синім кольором (в додатках до висновку експертизи), враховуючи усталений порядок користування майном. Такий варіант є більш прийнятним з точки зору користування будинковолодінням. Отже заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з положень ст.ст. 355, 361, ч.1 ст. 364, ст. 367 ЦК України. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому належить 1/2 частина будинковолодіння, яку він набув у спільну часткову власність разом з відповідачкою згідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 11.04.2015 року. Інша частина будинковолодіння (50/100 частини) належить відповідачці. Позивач бажає виділити в натурі частку з майна, що перебуває в спільній частковій власності; та провести розподіл земельної ділянки. В сторін немає згоди щодо порядку розподілу такого майна. Через що позивач звернувся до суду з відповідним позовом, та просить його задоволити. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили про обставини, описані вище. Позивач додав, що він бажає, щоб розділили будинковолодіння за варіантом розподілу № 1 власник ІІ, та йому виділили частину, позначену синім кольором згідно додатку 1 графічної частини (висновок судової інженерно-технічної експертизи № 50923/2_ЮШ, проведена судовим експертом [PERSON], ППФ «Експерт-Рівне», висновок від 23.11.2015 року). Надалі пояснив, що його влаштує й інший варіант розподілу. Відповідачка позов не визнала, хоча й не заперечувала, що будинок слід розділити. Просить виділити їй три кімнати. Вона не заперечує, що користується цими кімнатами за домовленістю з позивачем. Більше пояснень не надала. З матеріалами експертизи була ознайомлена. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка є власниками (по 1/2 частині, спільна часткова власність) будинку, господарських будівель та споруд № 6, по вул. Лісовій, в с. Решуцьк Рівненського району Рівненської області. Позивач бажає виділити свою частку з майна, що перебуває в спільній частковій власності. По справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза, згідно до якої визначені варіанти розподілу будинку, господарських будівель та споруд; та земельної ділянки. Позивач висловив свою готовність після закінчення судового засідання відразу ж сплатити відповідачці належну грошову компенсацію. Суд зважає на позицію сторін та враховує порядок користування будинковолодінням, що вже склався. Позивачеві слід виділити майно, що позначене синім кольором (в додатках до висновку експертизи) за варіантом розподілу № 1, власник ІІ, враховуючи усталений порядок користування майном. Такий варіант є більш прийнятним з точки зору користування будинковолодінням. Отже заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з положень ст.ст. 355, 361, ч.1 ст. 364, ст. 367 ЦК України. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому належить квартира [ADDRESS]. В цій квартирі також зареєстрований відповідач, який переїхав на інше місце проживання та не користується квартирою більш як шість місяців поспіль. За таких умов позивач просить суд постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в силу ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України. Позивач не з'явився в судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила про обставини, що описані вище. додала, що саме вона сплачує за житлово-комунальні послуги, а тому реєстрація відповідача чинить їй перешкоди в користуванні майном позивача. Відповідач позов не визнав. Подав суду письмові заперечення. Зазначає, що він перебував на заробітках за межами України, а повернувшись, продовжує користуватися квартирою. За таких умов просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. Дана квартира належить позивачеві на підставі договору купівлі-продажу. Свідки [PERSON] та [PERSON] дали суду показання про те, що відповідач дійсно перебував на заробітках в період з листопада 2014 року по 09.05.2014 року. Свідок [PERSON] додала, що проживання відповідача чинить їй перешкоди в користуванні майном позивача Так, згідно до закордонного паспорта, відповідач виїхав до Польщі 17.11.2013 року а повернувся в Україну 09.05.2014 року. Отже, відповідач не користувався цією квартирою у вказаний період, і такий термін становить менше як шість місяців підряд. Після повернення з заробітків він продовжував користуватися житлом, і по даний час ним користується. Відповідно до ст. ст. 71, 72 Житлового Кодексу України особа може визнаватись такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, і провадиться це в судовому порядку. Такий строк визначається терміном понад шість місяців. В судовому засіданні не було встановлено, що відповідач понад шість місяців без поважних причин не користувався квартирою, в якій зареєстрований. Відповідач не вибував в цей період на інше постійне місце проживання. Таким чином позов є безпідставно заявленим, а тому не підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed