Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

В листопаді 2018 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною. В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] , [INFO] є її сином. Останній, з 14 років хворіє на хронічне психічне захворювання, перебуває на обліку у лікаря психіатра та потребує постійного нагляду та догляду, не може обходитись без сторонньої допомоги. Син не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації. Внаслідок хвороби не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, не може обходитись без сторонньої допомоги, не усвідомлює значення своїх дій, а тому заявниця звернулась до суду із даною заявою та просить визнати сина недієздатним. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити. Одночасно вказала, що син дійсно на даний час не розуміє значення своїх дій та постійно потребує стороннього догляду. В судовому засіданні представник заінтересованої особи підтримав вимоги заяви та не заперечував проти задоволення її вимог. Суд, вислухавши заявницю, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , та вони зареєстровані та проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0973111, [PERSON] є інвалідом з дитинства, та з 01.02.2018 року має 2 групу інвалідності (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психіатричний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психіатричного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно із ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Київського міського центру судово-психіатричної експертизи № 249 від 25.04.2019 року, встановлено, що [PERSON] на даний час страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді органічного маячного розладу з галюцинаторно-параноїдальним синдромом на тлі інтелектуально-мнестичного зниження. Він за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] за своїм психічним станом потребує стороннього догляду та встановлення над ним опіки (а.с.27-28). Згідно із ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи наведені положення закону, а також висновок судово-психіатричної експертизи, суд приходить до переконання про можливість визнання [PERSON] - недієздатним, а відтак вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Окремо слід зазначити, що заявником не було пред`явлено вимог про встановлення над [PERSON] опіки та призначення йому опікуна, а тому суд, в силу вимог цивільного процесуального закону, за відсутності таких вимог в заяві, - позбавлений можливості вирішити ці питання самостійно. Крім того, відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. На підставі ст.ст. 39, 41, 60, 65 ЦК України, та

Outcome: approved