Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

В липні 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява, в якій позивач просив стягнути з відповідача суму боргу за житлово-комунальні послуги в розмірі 39 639 грн. 65 коп. за опалення та підігрів води. Позов обґрунтований тим, що за особовим рахунком № 50622-6 перед відповідачем вникла заборгованість за період з 01.01.2010 по 01.05.2017 року. Представник позивача, надавши письмові пояснення, в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, зазначивши, що будинок за місцем реєстрації відповідача знаходиться на балансі позивача, при цьому відповідач не зверталась щодо відключення її квартири від теплопостачання. Крім того, їй неодноразово пропонували укласти договір, однак вона відмовлялась його укладати. Представник відповідача, надавши письмові заперечення, в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, пояснивши, що позивач не пропонував укласти відповідний договір відповідачу, отже між ними відсутні договірні зобов'язання, остання не отримує жодних послуг від позивача, а 28.10.2010 року їй був наданий дозвіл на виготовлення документації для встановлення індивідуального опалення та 29.12.2010 року складено акт про здійснення опалення в квартирі електричними приладами. Крім того, представник відповідача заявила про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Заслухавши пояснення представників сторін та покази свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. В Комунальному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок № 50622-6 за адресою: [ADDRESS]. 27.03.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області скасовано судовий наказ від 11.05.2011 року по справі № 2-н-1151/2011 про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та підігріву води в сумі 2 771,81 грн. 28.10.2010 року рішенням № 68 Постійної діючої комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради з розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання (ЦО і ГВП) вирішено дозволити виготовлення проектно-кошторисної документації для встановлення індивідуального опалення [PERSON] [ADDRESS] Зі змісту наданого представником відповідача витягу з протоколу засідання комісії № 68 від 28.10.2010 року вбачається, що дозвіл на відключення від централізованого опалення і гарячого водопостачання буде надано при обов'язковому виконанні вимог п.п. 2.4.1 та 2.4.2 наказу № 4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.05 «Про порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» та рішення Білоцерківської міської ради від 16.09.2009 року «Про видачу дозволів на відключення споживачів від ЦО і ГВП та облаштування квартир, приміщень, індивідуальним опаленням за кошти споживача», та при умові проведення повного розрахунку за спожиті житлово-комунальні послуги. Крім того, представником відповідача надані копії актів обстеження про від'єднання квартири від мережі теплопостачання від 29.12.2010 року та від 01.11.2017 року, що складені за участю [PERSON] та двох інших громадян, якими зафіксовано факт від'єднання від мережі централізованого опалення квартири [ADDRESS]. Листом № 1395 від 29.12.2010 року Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора № 2 повідомлено [PERSON], на її заяву № 2 від 30.11.2010 року, про те, що комісія в складі представника теплової інспекції та майстра КП ЖЕК-2 склали акт обстеження та зафіксували факт від'єднання від мережі теплопостачання, та встановлення заглушок, а також що приміщення даної квартири отоплюється електричними конвекторами. Згідно листа № 715 від 21.12.2017 року Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора № 6, на заяву № 615 від 19.10.2017 року від мешканки квартири [ADDRESS], надано відповідь, що даний акт, в зв'язку з терміном давності, не зберігся. В судовому засіданні свідок [PERSON] надав покази про те, що він являється сином відповідача та проживає з сім'єю у спірній квартирі, що належить її матері. В 2010 році він звертався до виконавчого комітету з метою від'єднання квартири від опалення та отримав на це відповідний дозвіл. Про дату відключення квартири від опалення, яке було здійснено в жовтні 2010 року він повідомляв позивача відповідним листом, однак в цей день був тільки представник з ЖЕКу, а також працівник котельні, однак останній не виявив бажання підписувати акт. До від'єднання від опалення за квартирою рахувався борг в розмірі 2 771 грн., який вказується в квитанціях за вересень та жовтень 2016 року, при цьому в грудні 2016 року надійшло дві квитанції: на суму 2 771 грн. та на суму на 32 тисячі грн., останню з яких він вважав помилковою. Кожного року він складав акт з мешканцями про відсутність в квартирі загального опалення, яке здійснювалось електричними конвекторами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про місцеві державні адміністрації» регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, що затверджений наказом № 4 від 22.11.2005 року Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП. В судовому засіданні не встановлено, а представником відповідача не доведено про відключення квартири відповідача від централізованого опалення та гарячого водопостачання з дотриманням встановленого порядку. Представник відповідача в судовому засіданні заявила клопотання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Таким чином, оскільки судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 року у справі № 6-931цс15. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України). В позовній заяві та в судовому засіданні представник позивача просила стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2010 по 01.05.2017 рік. Зі змісту наданого розрахункового листа абонента вбачається, що заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 2 771,81 грн. виникла станом на листопад 2011 року, при цьому починаючи з лютого 2011 року відповідачем не вносились кошти за житлово-комунальні послуги, а даний позов пред'явлено до суду 24.07.2017 року. Враховуючи ту обставину, що скасованим судовим наказом з відповідача було стягнуто заборгованість в розмірі 2 771,81 грн., тому строк позовної давності за вимогою про стягнення саме цієї суми переривався, отже вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо іншої частини розміру заборгованості, на думку суду, наявні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, тому в частині вимог про стягнення нарахованої заборгованості, що виникла до 24.07.2014 року слід відмовити. Таким чином, відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не було спростовано відповідачем, на користь позивача також підлягає стягненню заборгованість, що виникла за три роки до звернення до суду з цим позовом, тобто починаючи з 24.07.2014 року, розмір якої за наявним розрахунком становить 24 177,30 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 26 949 грн. 11 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання представника відповідача, в тому числі щодо відсутності договірних відносин між сторонами, а також неповідомлення відповідача про наявність заборгованості, не спростовують необхідності належного відключення житлового приміщення від послуг, які в обов'язковому порядку надаються позивачем як виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог - 1 087 грн. 84 коп. (67,99% ціни позову). Враховуючи викладене,

Outcome: partial