Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, вказавши, що згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.02.2013 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 04.10.2012 року, і до досягнення дитиною повноліття. Проте, стверджує позивачка, у зв'язку зі зміною вікових потреб дитини розмір стягуваних із відповідача аліментів на даний час є дуже незначним, а тому вона, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, просила змінити їх розмір на 900 грн. щомісячно. \~ В судове засідання позивачка не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки він суд не повідомив та відзив на позов не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивачки, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 021659, виданим Гатнянською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. \~ Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або)\~у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 18.02.2013 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 04.10.2012 року, і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, на даний час не відповідає потребам дитини, а вона самостійно неспроможна забезпечити дитину усім необхідним. Крім того, вона вказує на неможливість стягнення з відповідача аліментів у частковому виразі, у звязку з чим просить стягувати їх в твердій сумі. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки вони не заперечуються відповідачем і будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїй дитині, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності у нього інших утриманців чи даних про його поганий стан здоровя, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обовязків щодо його неповнолітнього сина [PERSON], тому суд приходить до висновку про можливість зміни розміру аліментів. При цьому, судом приймаються до уваги положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», відповідно до якого з 01.01.2018 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 930 грн., а тому суд вважає вірним в подальшому стягувати з відповідача аліменти в розмірі 930 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved