overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Вказуючи на те, що відповідач, як батько їх спільної дитини, не надає їй матеріальної допомоги на утримання цієї дитини, позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зазначивши, що інших зобов'язань матеріального характеру відповідач не має. Позивачка в судове засідання не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але в письмовій заяві до суду свій позов підтримала повністю і прохала розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з слідуючих підстав. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки, оскільки потребує постійного догляду з боку дорослих і є потреба у використанні коштів на її утримання. З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, на думку суду, позивачкою вірно визначено розмір аліментів на утримання дитини, який повинен становити по 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 13.01.2014 року і до досягнення донькою повноліття. Відповідач згідно свідоцтва про народження є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], працездатний, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повнолітня, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 13.01.2014 року і до досягнення сином повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Військова академія (м. Одеса) звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні приміщенням, посилаючись на те, що відповідачі проживають та користуються приміщенням № 109 в будинку № 89 військового містечка 16 за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 4, яке є військовим майном та перебуває у відповідальній експлуатації Військової академії (м. Одеса). Оскільки будь-які правові підстави користування відповідачами спірним приміщенням відсутні, позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Представник позивача надав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в його відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що будівлі військового містечка № 16, зокрема будинок № 89, що розташований по вул. Фонтанська дорога, 4 у місті Одесі, є військовим майном, яке знаходиться на балансі та перебуває у відповідальній експлуатації Військової академії (м. Одеса), про що свідчить акт приймання (передачі) будинків, споруд та території військового містечка № 16 від 20.08.2013 року. Статусу службового житла або статусу гуртожитку будівля № 89 військового містечка № 16 в місті [PERSON] не має та є військовим майном. З метою підтримання бойової готовності, за умови відсутності вільного житлового фонду, на період проходження військової служби військовослужбовцям, потребуючим поліпшення житлових умов, дозволяється тимчасово розміститись в даній будівлі. На теперішній час приміщення № 109, площею 32 кв.м., будинку № 89 військового містечка № 16 за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 4, займають відповідачі. Судом встановлено, що спеціальний ордер на вселення в приміщення відповідачам у встановленому порядку не надавався. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі не є військовослужбовцями, або працівниками Збройних сил України, не знаходяться на обліку військовослужбовців та членів їх сімей Одеського гарнізону, потребуючих поліпшення житлових умов, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав користування ними приміщенням № 109 в будинку № 89 військового містечка № 16 за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 4. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Військова частина [NUMBER] 07 липня 20105 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих державі . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 2004 році була розформована військова частина [NUMBER] у м. Пирятині Полтавської області, правонаступником якої є військова частина [NUMBER] у м. Ніжині Чернігівської області. 28 лютого 2004 року військовою прокуратурою Полтавського гарнізону порушено кримінальну справу № 407004-04 за фактом нестачі майна служби РХБ захисту військової частини [NUMBER] .\~ На момент виявлення нестачі [PERSON] був начальником служби РХБ захисту військової частини [NUMBER] , у зв`язку з чим був матеріально-відповідальною особою. За таких обставин військова частина [NUMBER] звернулася до суду та просить стягнути з [PERSON] збитки, завдані державі в особі військової частини [NUMBER] в розмірі 114314 гривень 05 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, позивач надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника. У судове засідання відповідач не з`явився, надіславши заяву про невизнання позову та застосування позовної давності. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: У 2004 році була розформована військова частина [NUMBER] у м. Пирятині Полтавської області, правонаступником якої є військова частина [NUMBER] у м. Ніжині Чернігівської області, що підтверджується витягом з наказу командувача військами [PERSON] оперативного командування\~ (а.с. 08 12). 28 лютого 2004 року військовою прокуратуро Полтавського гарнізону порушено кримінальну справу № 407004-04 за фактом нестачі майна служби РХБ захисту військової частини [NUMBER] .\~ На момент виявлення нестачі [PERSON] був начальником служби РХБ захисту військової частини [NUMBER] , у зв`язку з чим був матеріально-відповідальною особою (а.с. 21 23, 34, 35) Таким чином, позивач дізнався про факт нестачі майна служби РХБ захисту військової частини [NUMBER] , тобто про порушення свого права, 28 лютого 2004 року , а звернувся до суду з позовом 07 липня 2015 року, тобто, після спливу трьохрічного строку (а.с. 2). 25 листопада 2015 року відповідач [PERSON] звернувся до суду\~ з вимогою про застосування позовної давності (а.с.109). Як випливає з приписів ст. 257 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, застосування якої заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Військова частина [NUMBER] (далі: ВЧ) звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 7401грн. 39коп. Позовні вимоги мотивувала тим, що солдат [PERSON] проходив службу в ВЧ та під час цього втратив майно речової служби на загальну суму 7723грн. 68коп., з яких відповідач добровільно відшкодував 322грн. 29коп., тому позивач ВЧ просить стягнути матеріальну шкоду з відповідача в сумі 7401грн. 39коп. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання викликався належним чином, але не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним. В судовому засіданні встановлено, що відповідач - солдат [PERSON] проходив службу в ВЧ (а.с.7). Під час проходження служби отримував майно речової служби (а.с.14), яке втратив на загальну суму 7723грн. 68коп., що підтверджено службовим розслідуванням та довідкою-розрахунком (а.с.8-13, 15-16). Це також підтверджується письмовими поясненнями самого відповідача (а.с.17). Відповідач добровільно відшкодував 322грн. 29коп. (а.с.18). Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Факт заподіяння шкоди відповідачем позивачу доведений вище переліченими доказами, тому відшкодуванню підлягає сума 7401грн. 39коп. сума збитків, не відшкодована відповідачем [PERSON] (7723,68-322,29=7401,39). Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу належного, допустимого та достовірного у відповідності до ст.ст.77-79 ЦПК України щодо заперечень проти позову, наданий позивачем розрахунок завданої шкоди відповідач не спростував. Відзив на позов не надіслав. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України та відносить до них витрати на сплату судового збору в сумі 1762грн., які понесла позивач ВЧ та повинен відшкодувати відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Військова частина\~ [NUMBER] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму збитків, завданої державі за недонос речового майна в розмірі 5029,52 грн., та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] (колишня назва військова частина польова пошта [NUMBER] ) у період з 26 лютого 2017 по 22 березня 2019 року, був зарахований до списків особового складу і призначений на посаду розвідника розвідувального взводу механізованого батальону військової частини [NUMBER] , та приступив до виконання обов`язків. Після цього, [PERSON] командиром військової частини в особисте користування видано військове майно, а саме: куртка ВВЗ, штани ВВЗ, куртка флісова, черевики з в/б тип «В», черевики з в/б тип «Б», білизна тепла, білизна натільна, шкарпетки зимові, шарф труба зимова, панама, кашкет польовий, сорочка бойова, кашкет польовий, шарф труба літня, черевики з в/б тип «А», рукавиці зимові. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №87 від 22 березня 2019 року [PERSON] звільнений з військової служби у запас за п.п «е» п.2 ч.5 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання), виключений із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення і направлений на військовий облік до Жовтоводскього РВК Дніпропетровської області. Позивач наголошує на тому, що [PERSON] вчинив втрату державного майна, яке було видане військовослужбовцю у користування, тим самим, заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини [NUMBER] , у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача на користь військової частини [NUMBER] суму збитків, завданої державі за недонос речового майна у розмірі 5029,52 грн. Військова частина [NUMBER] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання свого повноважного представника не направила. При цьому, до початку судового засідання, представником позивача подано клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , отримавши під розпис 30 серпня 2021 року в приміщені суду копію позовної заяви з доданими до неї документами, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, при цьому заяву про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву до суду не подав. Приймаючи до уваги те що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

військова частина [NUMBER] звернулась до суду до відповідача та просить стягнути з останнього 59\~284, 12 грн. завданої державі майнової шкоди та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.04.2015 з вини [PERSON] завдано державі матеріальну шкоду в сумі 57\~906, 12 грн., яка підлягає відшкодуванню. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Військова частина [NUMBER] є одним із структурних підрозділів Міністерства оборони України та утримується за рахунок бюджетних коштів. Збитки, які їй спричиняються, це безпосередня шкода економічним інтересам держави. 03.04.2015 року о 13 год. 30 хв. на 469км + 920 м автошляху «Київ- Харків-Довжанський» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «УРАЛ 4320», номерний знак [NUMBER] , під керуванням військовослужбовця [PERSON] , що належить Військовій частині [NUMBER] ; автомобіля потерпілого [PERSON] «Ауді», державний номер [NUMBER] . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження відповідно до Довідки ДАЇ, первинної довідки ДАЇ та акту огляду пошкодженого ТЗ від 14.04.2015 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Військова\~частина [NUMBER] \~(Львівський\~прикордонний загін) звернулася\~в суд\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за отриману одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту за 25 календарних місяців,відрахування за відпустку та за речове майно. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Військова частина [NUMBER] м.Біла Церква (далі «Позивач») звернулась до суду з даним позовом до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиної Л.Г. (далі «Відповідач»),\~ третя особа - [PERSON] скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати дублікат виконавчого листа. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 16.03.205 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиною Л.Г. вчинено виконавчий напис про стягнення з третьої особи [PERSON] на користь Позивача заборгованість за шкоду, заподіяну державі в розмірі 14 206,77 грн. Оскільки, оригінал виконавчого напису був втрачений при пересилці з відділу Державної виконавчої служби на адресу Позивача, Позивач звернувся до приватного нотаріуса Іванчишиної Л.Г.\~ з заявою про видачу дублікату виконавчого напису. 04.10.2019 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Іванчишиною Л.Г. відмовлено у видачі дублікату виконавчого напису про стягнення грошової суми зх [PERSON] , через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України. Посилаючись на приписи матеріального та процесуального права України, Позивач просив суд скасувати постанову приватного нотаріуса Іванчишиної Л.Г. Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.10.2019 року. Ухвалою суду від 14.02.2020 року було відкрито провадження у даній справі та постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.22-23). 09.12.2020 року представник військової частини [NUMBER] м.Біла Церква через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.64). В судові засідання приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишина Л.Г. та третя особа - [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до канцелярії суду не надходило (а.с.33, 34, 42, 43, 51, 52). 14.01.2021 року через канцелярію суду приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиною Л.Г. було подано відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі, оскільки відсутні законні підстави для видачі дублікату виконавчого листа. Пояснила, що 02.10.2019 року до неї звернувся представник військової частини [NUMBER] з заявою про видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі дублікату виконавчого напису про стягнення грошової суми з [PERSON] . Розглянувши заяву представника військової частини [NUMBER] , про видачу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі дубліката виконавчого напису про стягнення грошової суми з [PERSON]

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

військовий прокурор Луганського гарнізону звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого [PERSON]Е за період часу з 31.03.2016 по 20.04.2016 у розмірі 7 130, гривень, на користь держави в особі Військово медичного клінічного центру Західного регіону. Враховуючи складність справи, суд вважає, що по справі слід проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а виготовлення рішення в повному обємі відкласти на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Військово-цивільна адміністрація міста Красногорівка звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відомості про місце перебування [PERSON] з грудня 2014 відсутні. За час проживання в м. Красногорівка [PERSON] постійного місця роботи не мав, зі слів сусідів та мешканців міста характеризується незадовільно, вів аморальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, мав низький виховний потенціал. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для захисту прав та інтересів його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка з серпня 2018 року по теперішній час перебуває у Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Представник заявник в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Суд,\~розглянувши заяву\~та додані\~до неї\~матеріали,\~повно та\~всебічно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються заявлені\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~приходить до\~висновку,\~що вимоги\~заявникапідлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно акту про не проживання, складеного 29.07.2019 року комісією у складі спеціаліста І категорії по роботі з дітьми та молоддю військово-цивільної адміністрації [PERSON] , фахівця із соціальної роботи Центра соціальних служб для сім`ї та молоді [PERSON] , спеціаліста 1 категорії з питань державної реєстрації актів цивільного стану військово-цивільної адміністрації Гнатюк Ріти Миколаївни, проведено обстеження по факту не проживання громадянина [PERSON] , [INFO] , за адресою реєстрації: [ADDRESS] . В результаті обстеження встановлено, зі слів сусіда [PERSON] , який зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ,\~з грудня\~місяця 2014\~року по\~теперішній час не проживає та взагалі за даною адресою не з`являвся. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.\~308\~ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що у місці постійного проживання [PERSON] з грудня 2014 року немає відомостей про місце його перебування, тобто більше одного року,\~а томудійшов висновку про можливість задоволення вимог заявника.

Outcome: approved