Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 10 серпня 2014 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по вул. Головна, № 27 в с. Черленівка Новоселицького району. Вона як спадкоємець по заповіту своєчасно прийняла спадщину. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримав правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник органу опіки та піклування [PERSON], діючи в інтересах неповнолітніх відповідачів [PERSON] та [PERSON], позов визнала. Представник Черленівської сільської ради та відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви, в яких позов визнали та просили розглянути справу у їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представників позивачки та органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Черленівської сільської ради Новоселицького району № 49 від 07 лютого 2017 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Головна, № 27 в с. Черленівка Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому був зареєстрований та проживав [PERSON], в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, він був власником всього колгоспному двору. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований до 1960 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Черленівській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованому та проживаючому в ньому станом на 1991 рік [PERSON] на праві власності. Після смерті [PERSON] 10 серпня 2014 року відкрилася спадщина на все вказане домоволодіння. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заповіту, який був складений 17 квітня 2014 року та посвідчений секретарем Черленівської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповів позивачці [PERSON] все своє майно. Позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], оскільки на час смерті спадкодавця 10 серпня 2014 року позивачка постійно проживала разом із ним, що підтверджується довідкою Черленівської сільської ради Новоселицького району № 73 від 13 лютого 2017 року. Однак, у звязку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та спадщину прийняла своєчасно, інших спадкоємців не має, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у звязку із чим позов слід задовольнити. Слід зазначити, що в Спадковому реєстрі зареєстрований заповіт вчинений спадкодавцем 18 серпня 2014 року на користь відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Однак, рішенням Новоселицького районного суду від 01 березня 2017 року було встановлено нікчемність даного заповіту, як такого, що складений після смерті спадкодавця [PERSON]. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved