Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про звільнення з-під арешту нерухомого майна (квартири [ADDRESS]), яке належало на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач вказує, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя склала заповіт на ім'я [PERSON] Іншими співвласниками квартири були діти [PERSON]: [PERSON] та [PERSON], які також померли [INFO] та [INFO] відповідно. Позивач посилається на те, що під час оформлення спадщини після померлої [PERSON] у вигляді квартири [ADDRESS], вона дізналась про те, що на квартиру в межах виконавчого провадження по стягненню заборгованості на користь комунального підприємства за комунальні послуги накладено арешт. Крім того, у зв'язку з наявністю вказаного арешту, як зазначає Позивач, померла [PERSON] не змогла оформити спадщину після своїх дітей. На сьогодні заборгованість перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» погашена, матеріали виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на квартиру, знищені, у зв'язку з чим звільнення квартири з-під арешту та визнання права власності за Позивачем в порядку спадкування на неї є можливим лише в судовому порядку. З огляду на таке Позивач просить звільнити квартиру з-під арешту та визнати за нею право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна. Представник Позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав в повному обсязі, наполягаючи на тому, що накладений арешт перешкоджає Позивачу в реалізації свого права на спадкування, а крім того, враховуючи, що померла [PERSON] не оформила спадкових прав після смерті своїх дітей, хоча фактично прийняла спадщину, просив суд визнати за Позивачем право власності на квартиру в судовому порядку. Від представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність. При цьому представник зазначає, що заборгованість за комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] відсутня. Відповідачі в судове засідання з невідомих причин представників не направили, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність на підставі наявних матеріалів із постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.04.1996р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] придбали у спільну часткову власність в рівних долях квартиру [ADDRESS]. (а.с. 7) 13 листопада 1996 року [PERSON] у зв'язку з заміжжям змінила прізвище на «[PERSON]». Встановлено, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровані обтяження на квартиру [ADDRESS], накладені: - постановою №415/15 від 10.05.2007р. державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві накладено арешт на все майно [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 4972345); - постановою №411/15 від 10.05.2007р. державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві накладено арешт на все майно [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 4972272); - постановою у ВП 25866665 від 15.04.2011р. державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві накладено арешт на все майно [PERSON] (реєстраційний номер обтяження 11092474); - постановою у ВП6549617 від 07.02.2008р. державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 6549617) щодо боржника [PERSON]. Згідно з наявними у справі копіями постанов про відкриття виконавчих проваджень, зазначені обтяження були накладені у зв'язку зі стягненням з зазначених осіб заборгованості за спожиті комунальні послуги на користь КП УЖГ Солом'янського району м. Києва, правонаступником якого є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва». З листа ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві вбачається, що матеріали виконавчих проваджень, в межах яких було накладено арешт на майно вказаних осіб було закінчене, і звільнення майна з-під арешту можливе лише в судовому порядку. Встановлено, що [INFO] [PERSON] помер (а.с. 11), і єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини після нього була його мати [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалось у зв'язку з наявністю зареєстрованих обтяжень на квартиру. Крім того, [INFO] помер [PERSON], після смерті якого [PERSON] також прийняла спадщину, проте з тих же причин свідоцтво про право на спадщину не отримала. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] набула право власності на належні її дітям 2/3 частини квартири в порядку спадкування після них. 01 серпня 2014 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно на випадок своєї смерті заповідала [PERSON]. (а.с. 20) [INFO] [PERSON] померла, і Позивач [PERSON], яка є спадкоємцем за заповітом, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність безпідставного накладеного обтяження нерухомого майна, що увійшло до спадкової маси після смерті [PERSON], перешкоджає реалізації [PERSON] прав спадкоємця, що дає підстави для їх судового захисту. Спосіб захисту, запропонований Позивачем у вигляді звільнення майна з-під арешту передбачений ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», а тому є обґрунтованим. Відтак, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову в частині звільнення майна з-під арешту. Крім того, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] не оформила у встановленому порядку спадщину після смерті своїх дітей, проте фактично прийнявши її, Позивач позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права на весь об'єкт нерухомого майна (квартиру) після смерті [PERSON], у зв'язку чим її вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно в позовному провадженні є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved