Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що з 30.09.1994р. перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Острозьким відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, актовий запис № 81. Вказує, що під час спільного подружнього життя у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час досягла повноліття. Зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося так як вони втратили одне до одного почуття любові, родинної близкості та мають різні погляди на подружнє життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. На даний час вони, як сім`я разом не проживають, фактичних шлюбних відносин не підтримують. В сім`ї склалися стосунки при яких сумісне проживання стало неможливим, так як відповідач зраджував їй у подружній вірності. Вважає, що шлюб між ними існує формально, оскільки подружніх стосунків не підтримують, взаємних прав та обов`язків не мають. Зазначила, що вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, підтримки та допомоги, між ними втрачений інтерес один до одного, перспектив для збереження шлюбу не має. Спроби позивачки відновити шлюбні відносини до позитивного результату не призвели, шлюб між ними існує формально. Зазначила, що на її пропозицію подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу відповідач не погодився. Вважає, що примирення між ними неможливо, а подальше збереження шлюбу недоцільним та суперечить її інтересам, що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Судові витрати просила залишити за нею. Ухвалою суду від 14 січня 2020 року відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30.09.1994р. Острозьким відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, актовий запис №81, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.06.2009р. встановлено, що позивачка та відповідач мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час досягла повноліття. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки як сім`я вони разом не проживають, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 05.01.2021 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved