Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що у КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради працює на посаді молодшої медичної сестри психоневрологічного відділення з 15 червня 1994 року, що стверджується довідкою №341 від 16 грудня 2014 року. Наказом №391 від 28 листопада 2014 року за грубе порушення трудової дисципліни, приниження честі та гідності людини йому оголошено догану. Зазначений вище наказ вважає незаконним, так як є членом профспілкового комітету, про що свідчить копія витягу з протоколу звітно-виробничих профспілкових зборів від 27 липня 2014 року. Відповідно до положень ст.252 КЗпП України, ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Профспілковий комітет, членом якого він є, не міг розглянути подання директора КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» від 26 листопада 2014 року, так як не були надані зібрані матеріали, що підтверджують факт порушення ним трудової дисципліни, що стверджується відповіддю на подання від 27 листопада 2014 року. Відповідно згода про притягнення його до дисциплінарної відповідальності профспілковим комітетом не була надана. Підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, як зазначено в описовій частині наказу, стало те, що 07 листопада 2014 року, біля 20 години, при передачі зміни [PERSON] безпричинно наніс удар ногою в пах підопічному [PERSON], причинивши останньому фізичний біль. Проте, будь-яких порушень трудової дисципліни не вчиняв та ніколи не наносив побої підопічним. Внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає у сильному душевному хвилюванні, психологічній травмі, у порушенні нормальних життєвих стосунків. Доводилось виправдовуватись за вчинок, який не вчиняв перед колегами по роботі та членами профкому, внаслідок чого погіршилось самопочуття. Відшкодування моральної шкоди визначає у 2000 (дві тисячі) гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представники відповідача позовні вимоги не визнали та пояснили, що до директора Дубенського будинку-інтернат зі скаргою звернулись підопічні будинку-інтернату [PERSON] та [PERSON], про те що їх 07 листопада 2014 року, біля 20 години на подвір»ї психоневрологічного відділення побив [PERSON], молодша медична сестра, заступаючи на чергування. При перевірці даний факт підтвердився поясненнями підопічних [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також поясненнями працівників інтернату [PERSON] та [PERSON] Зібрані матеріали 14 листопада 2014 року були направлені в Дубенський МРВ УМВС України в Рівненській області. 26 листопада 2014 року було внесено подання в профспілкову організацію КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] На засіданні профспілки було заслухано [PERSON] та свідків цієї події, але з ціллю затягування терміну притягнення до дисциплінарної відповідальності, умисно ніякого рішення прийнято не було. Отримавши необґрунтоване рішення профспілкового комітету, наказом №391 від 28 листопада 2014 року молодшій медичній сестрі [PERSON] за грубе порушення трудової дисципліни було оголошено догану. Тому, вважають, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають до задоволення. Суд, заслухавши сторони по справі, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що у КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради [PERSON] працює на посаді молодшої медичної сестри психоневрологічного відділення з 15 червня 1994 року, що стверджується довідкою №341 від 16 грудня 2014 року (а.с.3). [PERSON] є членом профспілкового комітету, про що свідчить копія витягу з протоколу звітно-виробничих профспілкових зборів від 27 липня 2014 року (а.с.4). 26 листопада 2014 року директор будинку-інтерна Горбачук Ю.В. звернувся з поданням в профспілкову організацію КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] (а.с.5). 27 листопада 2014 року головою профспілкової організації [PERSON] надано відповідь про неможливість розгляду подання оскільки не надано матеріалів на підтвердження фактів викладених у поданні (а.с.6). Наказом №391 від 28 листопада 2014 року за грубе порушення трудової дисципліни, приниження честі та гідності людини [PERSON] оголошено догану (а.с.2). У відповідності до ч.2 ст.252 КЗпП України, ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, директором КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани не дотримано вимог ч.2 ст.252 КЗпП України та не отримано згоду профспілкового органу, членом якого є [PERSON] Посилання представників відповідача на те, що на засідання профспілки, що відбулось 27 листопада 2014 року, було надано всі матеріали службового розслідування стосовно [PERSON], заслухано свідків події та необґрунтованість рішення профспілкового комітету спростовуються дослідженим в судовому засіданні протоколом №5 засідання комітету профспілки Дубенського будинку-інтернат від 27 листопада 2014 року (а.с.69), показами допитаних в залі судового засідання свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що на засідання профспілки, що відбувалось 27 листопада 2014 року матеріали службового розслідування стосовно [PERSON] не надавались, свідки події не заслуховувались. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування наказу про дисциплінарне стягнення стосовно [PERSON] підлягають до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача, суд вважає, що позивачем в цій частині позовні вимоги не доведено. У відповідності до вимог ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні позивачем не надано доказів, на підтвердження обставин визначених ст.237-1 КЗпП України.

Outcome: dismissed