Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

В обґрунтування\~ позовних вимог позивач посилається на те, що вона народилась 19.03.1998 року в с. Верба Дубенського району Рівненської області. Її матір'ю є [PERSON]. Відомості про батька були записані за вказівкою матері (відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України), оскільки на той час її матір не перебувала у шлюбі, а біологічний батько був одружений з іншою жінкою. Таким чином, прізвище батька (Г'рановський) було записано за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька за бажанням матері записали за іменем та по батькові її рідного брата ([PERSON]). Про свого справжнього батька вона дізналася приблизно у 2010 році, коли він запропонував їм з матір'ю переїхати з с. Козин Радивилівського району в його житловий будинок № 27 по вул. Сковороди в с. Верба Дубенського району. Даний будинок він набув після повернення із заробітків з Чехії, а офіційна угода щодо переходу права власності на це житло була оформлена трохи пізніше. Оскільки, матір жила в с. Козин, а працювала у с. Верба у Вербській школі- інтернаті, то вона погодилася переїхати, а перед цим переїздом вони з батьком ([PERSON]) розповіли правду про її походження. Свідками цієї розмови були також її бабуся по матері - [PERSON], [INFO], та рідний брат матері - [PERSON], [INFO]. Як з'ясувалося, [PERSON] зустрічався з її матір'ю - [PERSON] та мав з нею інтимні стосунки ще з 1996 року, але на той час він був офіційно одружений з іншою жінкою ([PERSON]). На момент її народження він взагалі був у відрядженні у м. Владивосток Російської Федерації, оскільки працював на залізниці. Після переїзду в будинок батька вони стали проживати разом. Батько з матір'ю не подали заяву в РАЦС для внесення змін щодо відомостей про батька в актовому записі про її народження. 8 червня 2018 року померла її мама, яка на момент смерті носила прізвище «Драновська», оскільки була одружена з [PERSON] у період з 30.05.1999 по 17.08.2007, а після розірвання даного шлюбу зміни прізвища вона не оформляла. Через деякий час після смерті матері вони з батьком звернулися до Дубенського РАЦСу за консультацією щодо процедури внесення змін до відомостей про батька в актовому записі про її народження, але їм повідомили, що тепер це питання можна вирішити лише в судовому порядку. Батько і матір зустрічалися і мали інтимні стосунки до її народження, а через деякий час після її народження проживали разом, спільно утримували і виховували її протягом приблизно 8 років. Усне визнання відповідачем свого батьківства при свідках, а також його письмові свідчення та свідчення інших її родичів з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Просить визнати [PERSON] її батьком. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові, який просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що дійсно є батьком [PERSON]. Просить задовольнити позов. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши учасників, дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що\~ [PERSON] народилась 19 березня 1998 року в с. Верба Дубенського району Рівненської області, про що Вербською сільською\~радою Дубенського\~району Рівненської\~області 10\~квітня 1998\~року зроблено актовий запис\~№ 13.\~Її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану № 00021614174 від 06.12.2018 (а.с. 8). [PERSON] зазначений власником житлового будинку № 27 на вул. Сковороди в с. Верба Дубенського району Рівненської області (а.с. 9). [PERSON] з 26.12.2012 зареєстрована за адресою: [INFO], про що свідчить відмітка у паспорті та талон реєстрації за місцем проживання (а.с. 6, 10). [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) також з 26.12.2012 була зареєстрована за адресою: [INFO], про що свідчить відмітка в паспорті (а.с. 16, 17). За тією є адресою з 26.12.2012 зареєстрований [PERSON] (а.с. 18, 19, 21). [PERSON] 03.11.1979 року уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] померла 08.06.2018, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ГЮ № 225112 (а.с. 20). Як зазначено у письмових поясненнях свідка [PERSON], який є рідним братом [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON]. У 1998 році у неї народилась донька [PERSON], по батькові якої зі слів матері записали його ім`я. Про те, що біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] він взнав у 2010 році, коли сестра з донькою переїхали до нього жити в с. Верба Дубенського району, де вони жили однією сім`єю до дня смерті сестри. [PERSON] продовжує проживати з батьком. Аналогічні пояснення зазначені у письмовій заяві [PERSON] (а.с. 13, 14). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (глава 1 розділу III), затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу МЮ від 24.12.2010 № 3307/5) не передбачають можливості внесення у позасудовому порядку змін щодо відомостей про батька у актовому записі про народження дитини, коли матір померла і спільна заява обох батьків до РАЦСу вже не може бути подана. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути\~визнане за\~рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в постанові від 27.04.2017 у справі за № 6-617цс17 положення ч. 2 ст. 129 СК України (щодо застосування позовної давності в один рік) не може бути поширене на положення про визнання батьківства, передбачені у статті 128 СК України. За змістом\~ч.\~2\~ст.\~128\~діючого СК\~України підставою\~для визнання\~батьківства є\~будь-які\~відомості,\~що засвідчують\~походження дитини\~від певної\~особи,\~зібрані відповідно\~до Цивільного\~процесуального кодексу\~України. Але відповідно до правової позиції Верховного Суду України в постанові від 25.02.2015 у справі № 6-20цс15 оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України. Оскільки [PERSON]\~народилася 19.03.1998,\~тому в\~даному випадку\~слід застосовувати\~підстави для\~визнання батьківства,\~визначені ст.\~53\~КпШС України.\~Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~53\~Кодексу про\~шлюб та\~сім'ю\~України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладене, а також те, що [PERSON] визнає себе батьком [PERSON], суд дійшов висновку про задоволення позову, який є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved