Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення з нього грошових коштів неповернутих за договором позики у розмірі 160000 гривень. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 07.08.2007 року [PERSON] взяв у неї в борг 5000 доларів США, які зобовязався повернути 31.12.2007 року зі сплатою 16% річних від суми займу. 22.10.2007 року [PERSON] повторно отримав у борг грошові кошти в розмірі 1000 дол.США. 22.11.2007 року [PERSON] втретє отримав в заєм грошові кошти в розмірі 1000 дол.США. з кінцевим терміном повернення боргу як зазначено у розписці 31.12.2007 року. На підтвердження укладення договорів позики, були оформлені розписки. У встановлений строк [PERSON] суму боргу не повернув. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 160000 грн., та судовий збір в розмірі 1600 гривень. Згодом позовні вимоги уточнила, вказавши, що станом на 24.11.2015 року , НБУ встановив офіційні курси валют на рівні 2406,3619 гривень за 100 доларів США , таким чином заборгованість відповідача на день звернення до суду з позовом складає 7000 дол. США, що еквівалентно 168420 гривням та судовий збір в розмірі 1684,20гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, просила розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутністю або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з цим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Між [PERSON]Я та [PERSON], 07.08. 2007 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 5000 доларів США, із сплатою процентів у розмірі 16% на місяць від суми боргу. Гроші [PERSON] зобовязався повернути до 31.12.2007 року. На підтвердження договору відповідачем власноруч була написана розписка. 22.10.2007 року [PERSON] повторно отримав у [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 1000 доларів США. Факт отримання займу підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою від 22.10.2007 року. Строк та умови повернення боргу 31.12.2007року. 22.11.2007 року [PERSON], втретє отримав грошові кошти у розмірі 1000 доларів США. що підтверджується розпискою від 22.11.2007 року. Строк та умови повернення боргу 31.12.2007 року. 31.12.2007 року борг у розмірі 7000 доларів США відповідач позивачці не повернув, мотивуючи це тим, що має скрутне матеріальне становище і не може виплатити борг у повному обсязі, та прохав надати йому відстрочку по сплаті боргу ще на деякий строк. Згідно роздруківки 24.11.2015 року НБУ встановлює такі офіційні курси 2406,3619 гривень за 100 дол.США. Таким чином у звязку з тим, що відповідач умови договору позики не виконав, його заборгованість становить 7000 дол.США , шо згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 168420 гривням. Згідно зі ст.\~1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею\~1047 ЦК України\~передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до вимог ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки зобовязання за договором позики [PERSON] не виконав, з нього підлягає стягненню сума боргу у розмірі 168420 гривень. Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, а саме суму судового збору 1684,20 гривень На підставі вище викладеного та

Outcome: approved