Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

В лютому 2020 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (надалі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач-1), [PERSON] (надалі - відповідач-2), про стягнення заборгованості. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь 35786,68 грн. заборгованості за надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі також зареєстровані у вказаній квартирі та користуються послугами, наданими позивачем. Проте, відповідачі припинили оплачувати за надані позивачем послуги ще в травні 2017 року. У зв`язку із чим, станом на 01 лютого 2020 року заборгованість відповідачів перед позивачами становить 35786,68 грн. Відповідачі правом на подання відзиву не скористались. Судові засідання у справі проводились неодноразово, проте переносились у зв`язку із клопотаннями відповідачів. В судове засідання, яке відбулось 02 червня 2021 року, представник позивача не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначено про те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 29 вересня 2000 року, під реєстровим №3718, відповідачі є власниками квартири, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Будинок [ADDRESS] належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва від імені якої виступає Київська міська рада (власник будинку). Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112 вказаний будинок віднесено до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, а розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 (з урахуванням змін № 801 від 2.2016) будинок закріплений на праві господарського відання за Позивачем. Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 Позивача було перейменовано з «Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району»» на «Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»». Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачкою, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до приміщень відповідачів, а останні отримують та користуються вказаними послугами та відповідно зобов`язані здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. На підставі ст. 66, 67, 162 ЖК України, плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, яка діє з 09 червня 2018р., врегульовані відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно із ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг до аналогічного висновку дійшов Верховний суд України у постанові від 30.10.2013, у справі №6-59цс13. Відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] , за період 2010-2020, відповідачі, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в цей період послуг не виконували належним чином, внаслідок чого у останніх виникла заборгованість у розмірі 35786,68 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з того, що відповідачі нерегулярно вносять плату за надані житлово-комунальні послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і у зв`язку із задоволенням позову з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved