Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В липні 2013 року Бердянський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся до суду із позовом в інтересах держави до Бердянської міської ради, [PERSON], управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, про визнання про визнання незаконним та скасування п.п.1.71 п.1 рішення Бердянської міської ради №12 від 24.12.2009 року, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію, повернення земельної ділянки. В обґрунтування позову прокурор зазначив, що п.п.1.71 п.1 рішення сімдесят сьомої сесії Бердянської міської ради V скликання №12 від 24.12.2009 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва» затверджено технічну документацію та передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0600га, що перебуває у користуванні, для ведення садівництва в межах норм безоплатної приватизації, розташовану у ОСК «Гроно». На підставі зазначеного рішення 09.07.2010 року за [PERSON] проведена державна реєстрація за реєстраційним номером 011026500811 державного акту на право власності серії ЯИ №488011 на зазначену земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0600га, для ведення садівництва на території ОСК «Гроно», кадастровий номер 2310400000:12:007:0613. Факт членства [PERSON] в ОСК «Гроно» і набуття права користування спірною земельною ділянкою ні чим не підтверджено. Проведеною прокурорською перевіркою встановлено, що рішенням Бердянської міської ради від 29.10.2009 року № 23 «Про погодження місця розташування та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСК «Гроно» останньому лише надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 18,37га, розташованої в східній частині м. Бердянська, для розміщення та використання земель загального користування садівничого товариства із зазначенням необхідності розробити проект відведення та погодити його відповідно до норм чинного законодавства в термін до 01.10.2010 року для затвердження та прийняття рішення на сесії міської ради. Зазначені вимоги і умови надання земельної ділянки ОСК «Гроно» не виконані, рішення міської ради щодо затвердження проекту землеустрою і відведення земельної ділянки площею 18,37га та надання ОСК «Гроно» в постійне користування або в оренду не приймалося. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку (акт на право постійного користування, договір оренди) у ОСК «Гроно» відсутні, тому сесія Бердянської міської ради V скликання, приймаючи рішення №12 від 24.12.2009 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва», всупереч вимогам чинного законодавства України, незаконно розпорядилась землею комунальної власності. Проект відводу земельної ділянки, всупереч вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій», ст. 118 ЗК України, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року №677 «Про затвердження порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» [PERSON] не розроблявся та відповідно не затверджувався. Окрім того, вироком Бердянського міськрайонного суду від 01.12.2010 року, який набрав чинності, голову правління ОСК «Гроно» [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Вироком встановлено, що [PERSON] протягом 2009-2010 років, діючи умисно, незаконно складав та видавав особам, в тому числі і [PERSON], довідки, в яких вказав відомості, що не відповідають дійсності, а саме: про членство в ОСК «Гроно» та знаходження в користуванні земельних ділянок, розташованих на території орієнтовною площею 18,37га в східній частині м. Бердянська. Також, вироком Бердянського міськрайонного суду від 05.04.2011 року засуджено за ч.1 ст.367 КК України, начальника управління Держкомзему у м. Бердянську [PERSON], який у період з 2009 по 2010 роки незаконно погодив членам ОСК «Гроно» технічну документацію щодо відведення земельних ділянок, які не перебували у користуванні вказаного кооперативу. На підставі викладеного прокурор просить визнати незаконними та скасувати п.п.1.71 п.1 рішення сімдесят сьомої сесії Бердянської міської ради V скликання №12 від 24.12.2009 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва», визнати недійсним державний акт на право власності серії ЯИ №488112 на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0600га для ведення садівництва на території ОСК «Гроно», що виданий на ім'я [PERSON], зобов'язати управління Держземагентства у Бердянському районі скасувати запис про державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер: 2310400000:12:007:0613, серії ЯИ №488011, здійснену в «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі» за реєстраційним номером 011026500811 від 09.07.2010 року, зобов'язати [PERSON] повернути земельну ділянку вартістю 216 грн. [NUMBER] площею 0,0600га, розташовану в ОСК «Гроно» в м. Бердянську Запорізької області, межі якої визначені в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №488011, виданому [PERSON], територіальній громаді в особі Бердянської міської ради. Прокурор Глянь О.С. в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.45). Відповідач Бердянська міська рада в судове засідання надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, позовні вимоги визнають у повному обсязі (а.с.43, 44). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, про що свідчить повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.18, 42). Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень проти позову не надав. Представник відповідача управління Держземагенства у Бердянському районі в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень проти позову не надав (а.с.40). Суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб, на підставі наявних у ній даних в заочному порядку. У зв'язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Приписами ст. 13 Конституції України встановлено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗК України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Набуття права на землю громадянами України здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з вимогами ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, Положеннями ст.118 ЗК України, передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Місцеві органи самоврядування виступають у відповідності зі ст.83 ЗК України, суб'єктами права комунальної власності в межах населеного пункту. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки та заповнення державного акта на право приватної власності на землю здійснюють органи місцевого самоврядування або органи виконавчої влади в залежності від місця знаходження земельної ділянки. Судом встановлено, що п.п. 1.71 п.1 рішення сімдесят сьомої сесії Бердянської міської ради V скликання №12 від 24.12.2009 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва» було затверджено технічну документацію та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку [NUMBER], площею 0,0600га, що перебуває у користуванні для ведення садівництва в межах норм безоплатної приватизації, розташовану в ОСК «Гроно» (а.с.5). На підставі зазначеного рішення [PERSON] було отримано державний акт на право власності серії ЯИ №488011 на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,0600га, розташовану на території ОСК «Гроно», для ведення садівництва. Державним підприємством «Центр Державного земельного кадастру» 09.07.2010 року проведено реєстрацію зазначеного державного акту на право власності на земельну ділянку, про що в «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі» зроблено відповідний запис за №011026500811. Що підтверджується світлокопією державного акту на право власності на земельну ділянку, світлокопією інформаційного листа (а.с.7, 11). Частиною 2 ст.25 Закону України «Про землеустрій» серед видів документації із землеустрою передбачено: пункт д) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; п. і) технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до ст.50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Бердянської міської ради від 29.10.2009р. №23 «Про погодження місця розташування та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСК «Гроно» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ОСК «Гроно» земельної ділянки орієнтовною площею 18,37га, розташованої в східній частині м. Бердянська, для розміщення та використання земель загального користування садівничого товариства із зазначенням необхідності розробити проект відведення та погодити його відповідно до норм чинного законодавства в термін до 01.10.2010 року для затвердження та прийняття рішення на сесії міської ради. До теперішнього часу зазначені вимоги ОСК «Гроно» не виконані, рішення міської ради щодо надання земельної ділянки площею 18,37га ОСК «Гроно» в постійне користування або за договором оренди не приймалося. Таким чином, ОСК «Гроно» не є землекористувачем зазначеної вище земельної ділянки. Земельна ділянка фактично перебуває у комунальній власності, а тому повноважень щодо розпорядження нею ОСК «Гроно» не мало. Згідно вироку Бердянського міськрайсуду Запорізької області від 01.12.2010 року, який 17.12.2010 року набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України. У даному вироку, серед іншого, зазначено, що протягом 2009-2010 років голова правління ОСК «Гроно» [PERSON] як посадова особа, діючи навмисно складав і видавав довідки на ім'я громадян, в тому числі й [PERSON], у яких вказував завідомо неправдиві відомості про те, що громадяни є членами ОСК «Гроно» і мають у користуванні земельні ділянки. При цьому він вказував земельні ділянки, що не знаходяться у користуванні ані СТ «Гроно», ані ОСК «Гроно». Рішення про вступ до кооперативу громадян загальними зборами членів кооперативу не приймалось і, таким чином, громадяни не перебували членами ОСК «Гроно». Ці довідки у 2009-2010 році подавались до виконавчого комітету Бердянської міської ради для вирішення питання про отримання Державних актів на земельні ділянки (а.с.16-17). Крім того, вироком Бердянського міськрайонного суду від 05.04.2011 року [PERSON] засуджено за ч.1 ст. 367 КК України. Відповідно до даного вироку [PERSON], працюючи начальником управління Держкомзему у м. Бердянську, незаконно погодив технічну документацію із землеустрою особам, в тому числі і [PERSON], внаслідок чого 157 особам незаконно було передано у власність 9,758га земель (а.с.14-15). Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Крім цього, факт членства у ОСК «Гроно» [PERSON], та факт надання земельної ділянки площею 18,37га ОСК «Гроно» в постійне користування або за договором оренди, не підтверджується жодними доказами. У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно ч. 2 ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) встановлено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Також, Конституційним Судом України було дано роз'яснення положень п. 5 ст.121, п.9 розділу XV Перехідні положення Конституції України, згідно з яким на прокуратуру України покладено нагляд за додержанням прав і свобод людини і громадянина, додержання законів з цих питань органами місцевого самоврядування. Закон України «Про прокуратуру», прийнятий до набуття чинності Конституції України, є чинним у частині, що не суперечить Основному Закону України, і передбачає зупинення рішень органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України. Цим законом установлено, що при виявлені порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право опротестувати акти виконавчих органів місцевих рад та вносити подання або протести на рішення місцевих рад залежно від характеру порушень. Протест прокурора приноситься до органу, який видав цей акт і зупиняє його дію, прокурору надається право звернутися із заявою до суду про визнання акта незаконним, і подача такої заяви зупиняє дію правового акта (ч.1,3,4 ст.21 Закону України «Про прокуратуру»). У зв'язку з наведеним Конституційний Суд України дійшов висновку, що за змістом ч.2 ст.144 Конституції України, ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються прокурором у встановленому Законом України «Про прокуратуру» порядку з одночасним зверненням до суду. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що передача у власність [PERSON] земельної ділянки на підставі п.п.1.71, п.1 рішення Бердянської міської ради №12 від 24.12.2009 року відбулася з порушенням норм закону, факт його членства в ОСК «Гроно» і набуття права користування спірною земельною ділянкою нічим не підтверджується. Земельна ділянка у власність чи користування в ОСК «Гроно» не передавалась, межі земельної ділянки не були встановлені та визначені в натурі (на місцевості). Проект відведення земельної ділянки [PERSON] всупереч вимогам Земельного Кодексу України, не розроблявся та, відповідно, не затверджувався. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути. Спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах м. Бердянська. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з 1 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. При цьому землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved