Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання її рідного брата [PERSON], [INFO], недієздатним та встановлення над ним опіки, посилаючись на те, що останній страждає психічним захворюванням і являється інвалідом ІІ-групи з дитинства довічно, у зв'язку з чим не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Метою визнання брата заявниці недієздатним є встановлення над ним опіки та захисту його законних прав та інтересів. В ході судового розгляду заявник та її представник підтримали заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області в судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], який проживає із сестрою [PERSON] по [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року, яка була матір»ю [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з довідки виданою управлінням праці та соціального захисту населення від 22.03.2017 року [PERSON] проживає в с. Копачівка Деражнянського району Хмельницької області перебуває на обліку при Деражнянському управлінні соціального захисту населення і отримує державну соціальну допомогу як інвалід - дитинства ІІ групи. Даний факт також підтверджується висновком лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 25 [PERSON] являється інвалідом ІІ групи. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 489 від 26.07.2018 року [PERSON] страждає на стійких хронічний психічний розлад у формі легкої розумової відсталості зі значними поведінковими розладами, не розуміє значення своїх дій і не здатний ними керувати. [PERSON] за своїм психічним станом потребує стороннього догляду, встановлення над нею опіки. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 39 ЦК України та ч. 1 ст. 41 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що наявні підстави для визнання [PERSON] недієздатним. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Крім того, згідно із ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Водночас, в силу ст. 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені та поведінка та інтереси якої, суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON] перебуває в сімейних відносинах з [PERSON], а саме є його сестрою, має нормальний стан здоров'я, є соціально адаптованою особою, не позбавлена можливості виконувати обов'язки опікуна. З огляду на викладене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що поведінка та інтереси заявниці суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки, суд вважає за можливе заяву [PERSON] задовольнити та призначити її опікуном недієздатного [PERSON], з наданням їй відповідних цивільних прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved