Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

В квітні 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-3) до відповідача [PERSON], в якому просила суд, з урахуванням прийнятої судом заяви про зміну позовних вимог: стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від доходу але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004р. В шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], яка повністю знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. Дохід, який отримує позивачка є недостатнім, щоб забезпечити гідне життя і розвиток малолітньої дитини, при цьому позивачка вживала заходів для отримання з відповідача аліментів, проте останній відмовляється сплачувати аліменти в добровільному порядку. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, з урахуванням поданої заяви про зміну позову, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначав, що погоджується сплачувати аліменти на утримання спільної дитини сторін у розмірі ? частини з усіх видів заробітку /доходу/, просив врахувати суд, що він не ухиляється від сплати аліментів та має на утриманні ще двох малолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004р., який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2011р. по цивільній справі № 2-999/11, яке набрало законної сили. В шлюбі у сторін, [INFO] народилася донька - [PERSON]. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що спільна дитина сторін знаходиться на її утриманні, батько дитини - відповідач по справі, ухиляється від покладених на нього обов'язків щодо утримання дитини, однак судом встановлено, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання спільної дитини в розмірі, який визначив особисто. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки, суд враховує матеріальний стан позивачки та відповідача, потрібності дитини відповідного віку, визнання відповідачем заявлених вимог, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2017р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн., а також з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 1449,76 грн., при цьому судом враховано участь представника в судовому засіданні 16 хвилин, а також те, що для аналізу документів, складання позову та надання консультацій є достатнім 2 год. До того ж, суд не вбачає правовою допомогою підвищення рівня своєї кваліфікації представником позивачки, шляхом вивчення чинного законодавства зі спірних правовідносин. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved