Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що АТ «Ощадбанк» 17.07.2012 р. уклав з [PERSON] договір №19944/02-ДК про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково - кассового обслуговування за дебетово-кредитною платіжною схемою зі сплатою 24 % річних на суму 20000,00 грн. З боку позивача всі зобов`язання за договором виконані належним чином, відповідачу виданий кредит у сумі 20000,00 грн. Між тим, у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 18.01.2017 р. має заборгованість в сумі 33061,44 грн., яка складається з заборгованості: за основним боргом (тіло кредиту) 19973,90 грн.; за нарахованими відсотками 9184,71 грн., інфляційне збільшення заборгованості 3335,20 грн., три проценти річних від прострочених сум заборгованості 567,63 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 33061,44 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду з заявою, про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 17.07.2012 року уклав з АТ «Ощадбанк» Договір №19944/02-ДК про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою. Відповідно до додатку №1,3 до договору, відповідачу відкрито кредитну лінію у розмірі 20000,00 грн. зі сплатою 24 % річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% річних за користування кредитом (а.с.9). Згідно з умовами договору банк відкрив клієнту рахунок для обліку по ньому грошових коштів (п.1.1.), надав позичальнику картку типу V.Electron платіжної системи Visa та ПІН-код (п.2.1.), відкрив клієнту кредитну лінію за заявою клієнта з лімітом 20000,00 грн. Строк дії кредитної лінії встановлено на строк дії платіжної картки (п.7.1). За користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в цьому договорі та Додатком №1 до нього. Відповідно до Додатку №1 до договору було змінено розділи 1-12 Договору, та надано відповідачу Платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН код до неї. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та складає 24 % річних і сплачується щомісячно. Проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 35 % річних.(п.1.1.4.). Проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування (п.7.2.3.). Клієнт зобовязався погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі (п.7.5.). Договір може бути розірвано з ініціативи однієї із сторін з письмовим попередженням за 30 днів другої сторони (п.11.6.). Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, [PERSON] належним чином свої зобов'язання за договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим станом на 18.01.2017 р. має заборгованість в сумі 33061,44 грн., яка складається з заборгованості: за основним боргом (тіло кредиту) 19973,90 грн.; за нарахованими відсотками 9184,71 грн., інфляційне збільшення заборгованості 3335,20 грн., три проценти річних від прострочених сум заборгованості 567,63 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Розмір та розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 33061,44 грн., яка складається з заборгованості: за основним боргом (тіло кредиту) 19973,90 грн.; за нарахованими відсотками 9184,71 грн., інфляційне збільшення заборгованості 3335,20 грн., три проценти річних від прострочених сум заборгованості 567,63 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути, судовий збір в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved