Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

В липні 2019 року позивач [PERSON] в особі свого представника звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Юнівес», [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 47121,34 грн та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що 16.08.2017 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Чорноморського Козацтва, 78 в м. Одесі, скоїв зіткнення із транспортним засобом «BMW 320D», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 01.09.2017 постановою Суворовського районного суду м. Одеси [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» відповідно до полісу № АМ/0046962. В травні 2018 скаржником отримано лист від ПрАТ «СК «Юнівес» про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з неподанням документів, що підтверджують право [PERSON] на отримання страхового відшкодування. У відповідь на вказаний лист позивач надав всі необхідні документи. Разом з тим, ПрАТ «СК «Юнівес» не визначило розмір шкоди та не надіслало ні згоди ні відмови у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до Звіту № 288/08/17 від 26.03.2019 транспортний засіб є конструктивно загиблим. Ринкова вартість авто до дорожньо-транспортної пригоди становить 76240,16 грн, ринкова вартість авто після дорожньо-транспортної пригоди становить 29118,82 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду щодо стягнення з відповідачів невиплаченого страхового відшкодування та стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. від 16.09.2019, відкрито провадження у справі. Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 406 від 12.06.2020 «Щодо призначення автоматизованого розподілу судової справи» здійснено повторний розподіл судової справи. В червні 2020 дана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю. В судове засідання з`явився представник позивача, який зазначив, що страховик не зазначив, яких саме документів йому не вистачало, крім того, останній міг самостійно витребувати необхідні документи. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судове засідання з`явився представник відповідача-1 Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Юнівес», який заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що позивач не є потерпілим, крім того, до звіту не долучена ремонтна калькуляція. Відповідач-2 [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.08.2017 об 11 год. 25 хв. водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Accent», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Чорноморського Козацтва, 78 в м. Одесі, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW 320D», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 01.09.2017 постановою Суворовського районного суду м. Одеси, справа № 523/12113/17, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у вигляді стягнення штрафу на користь держави. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai Accent», державний номерний знак [NUMBER] застрахована ПрАТ «СК «Юнівес» за полісом № АМ/0046962 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 03.10.2017 з метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся із відповідною заявою на виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «Юнівес», що не заперечується сторонами. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як вбачається з положень п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбання лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Законом непередбачено відшкодування витрат, які можуть бути понесені в майбутньому на проведення операції. Згідно п. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, документи, що підтверджують правомірність вимог [PERSON] надані не були, натомість останнім було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW 320D», державний номерний знак [NUMBER] , відповідно до якого його власником ТОВ «РезарКонтинентал» (Болгарія, м. Плодів). Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Таким чином [PERSON] не є потерпілим в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при цьому потерпілою особою є власник транспортного засобу «BMW 320D», державний номерний знак [NUMBER] , тобто ТОВ «РезарКонтинентал». 22.10.2018 [PERSON] надано довіреність, відповідно до тексту якої йому надано право представляти інтереси керівника ТОВ «РезарКонтинентал» Назара Ужвого. Надана довіреність 13.09.2018, посвідчена нотаріусом Республіки Болгарія Енчо Енчев. Таким чином, суд приходить до висновку, що з 13.09.2018 [PERSON] було уповноважено представляти інтереси [PERSON] , який в свою чергу, уповноважений представляти інтереси керівника ТОВ «РезарКонтинентал» Назар Ужвий на підставі довіреності з реєстраційним номером 10470/ 26.03.2018 нотаріуса № 558 РС Софії. Аналізуючи вищевикладене, позивачем не надано документів, які посвідчують право заявника на отримання страхового відшкодування та право користування автомобілем на момент дорожньо-транспортної пригоди та складання заяви про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 246 ЦК України встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи. Як вбачається в матеріалах справи відсутні належним чином посвідчені копії документів, на підставі яких можна прийти до висновку про існування юридичної особи ТОВ «РезарКонтинентал» (Болгарія, м. Плодів) як на момент дорожньо-транспортної пригоди, так і на момент розгляду справи. Згідно листа ПрАТ «СК «Юнівес» вих. № 18/10/24-13 від 24.10.2018 адресованого [PERSON] повідомлено, що посвідчення повноважень для підтвердження статусу потерпілого - юридичної особи ТОВ «РезарКонтинентал» та повноважень [PERSON] та [PERSON] , які уповноважили позивача щодо розпорядження майном юридичної особи ТОВ «РезарКонтинентал» та її коштами є копія легалізованого витягу з торгового, банківського чи судового реєстру або нотаріально засвідчене реєстраційне посвідчення уповноваженого органу іноземної держави про реєстрацію відповідної юридичної особи. В матеріалах справи наявна копія документа, який має назву «Посвідчення вих. № 20160916162004/16.09.2016», яким реєстраційне агентство засвідчує, що станом на 16.09.2016 ТОВ «РезарКонтинентал» зареєстровано в торговому реєстрі. Проте, суд зауважує, що на підставі вказаного документа не можливо зробити висновок про статус юридичної особи ТОВ «РезарКонтинентал» (Болгарія, м. Плодів) ані на момент дорожньо-транспортної пригоди, ані на момент посвідчення довіреності на ім`я [PERSON] , ані на момент складання заяви на виплату страхового відшкодування. Крім того, не можливо перевірити повноваження [PERSON] та [PERSON] , які уповноважили позивача ніби то розпорядження майном юридичної особи ТОВ «РезарКонтинентал». Відповідно до Звіту № 288/08/17 від 26.03.2019, складеного ТОВ «Універсал ЛТД» транспортний засіб «BMW 320D», державний номерний знак [NUMBER] є конструктивно загиблим. Ринкова вартість авто до дорожньо-транспортної пригоди становить 76240,16 грн, ринкова вартість авто після дорожньо-транспортної пригоди становить 29118,82 грн. За таких обставин, автомобіль «BMW 320D», державний номерний знак [NUMBER] вважається у розумінні Закону та Методики фізично знищеним, а його ремонт вважається економічно необґрунтованим, адже вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Як встановлено судом, суб`єкт оціночної діяльності у своїх висновках Звіту визначає тільки ринкову вартість автомобіля «BMW 320D», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням пошкоджень та не розраховує розмір завданої матеріальної шкоди, тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Крім того, до вказаного Звіту не долучена ремонтна калькуляція, на яку посилається суб`єкт оціночної діяльності та яка має містити визначення запчастин, матеріалів, ремонтних робіт. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що документи, на якому базуються вимоги позивача не можуть бути використані для підтвердження розміру заподіяних збитків. ПрАТ «СК «Юнівес» на направлення № 179/2019-13-3 від 04.09.2019 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг щодо здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі звернення [PERSON] (в інтересах [PERSON] ) з 11.09.2019 по 13.09.2019 проводилась перевірка дотримання вимог законодавства під час розгляду заяви про виплату страхового відшкодування [PERSON] . Згідно Акту від 13.09.2019 № 1561/13-3/2 порушення не виявлені. Водночас, покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлений 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Юнівес», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed