Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її доньки [PERSON], [INFO], уродженки міста Білгород-Дністровський, паспорт серії [NUMBER] виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області 19.10.2000 року, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], - недієздатною. Заявник в судовому засіданні підтримала свою заяву та просила суд її задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконкому Білгород-Дністровської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], її матір'ю значиться [PERSON]. Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК від 24.10.2002 р. [PERSON] є інвалідом другої групи, з дитинства, безстроково. Потребує постійного стороннього нагляду. Згідно з довідкою № 180 КП «ЖЕО - №1» від 13.07.2017 р. в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають заявник, її син [PERSON], та донька [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно п. 2 ст. 105 ЦПК України, призначення експертизи є обов'язковим, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. Ч.1 ст. 298 ЦПК України: суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 серпня 2017 року у даній справі було призначено амбулаторну комісійну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання: Чи хворіє [PERSON], [INFO], яка знаходиться на стаціонарному лікуванні в ОПЛ № 4 на психічну хворобу? Чи розуміє вона значення своїх дій та чи здатна керувати ними? Чи є доцільним визнання [PERSON] недієздатною? Відповідно до висновку судово-психіатричних експертів № 391 КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» від 13.09.2017 р. [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді «Помірної розумової відсталістю із значними порушеннями поведінки, що потребують догляду та лікування, внаслідок органічного ураження центральної нервової системи, епілепсія», внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує встановлення над нею опіки. У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню та [PERSON], [INFO], слід визнати недієздатною. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: approved