Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

В листопаді 2014 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Наказом № 201 від 17 жовтня 2002 року по виробничій одиниці Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Краснолиманська тепломережа» позивача було прийнято на роботу на посаду слюсаря третього розряду, де працює по теперішній час. Відповідач заробітну плату не виплачує. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 8073 грн. 15 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати та моральну шкоду в розмірі 1500 грн., яка заподіяна порушенням відповідачем строків виплати заробітної плати, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, відсутності об'єктивної можливості придбати необхідний набір продуктів харчування, необхідності докладати додаткові зусилля для організації свого життя. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги, навів доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог, просив їх задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 10273 грн. 07 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати в сумі 134грн. 13 коп. та моральну шкоду в сумі 1500 грн.. Представник відповідача Бордюгова В.В., яка діє на підставі довіреності (а.с 43), в засіданні суду не заперечувала проти задоволення позову, стягнення заборгованості по заробітній платі,компенсації втрати частини заборгованості плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, заперечувала проти задоволення вимог в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 1500,00 гривень. Суд, вислухавши в судовому засіданні сторони та їх представників, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм трудові правовідносини. Судом встановлено, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомун-енерго» є юридичною особою, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 302341 ( а.с. 81). Виробнича одиниця «Краснолиманська тепломережа» не є юридичною особою, є структурним підрозділом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомун-енерго» без права юридичної особи (довідка серії АА № 5478342 з ЄДРПОУ) ( а.с. 80). Наказом № 201 від 17 жовтня 2002 року по виробничій одиниці Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Краснолиманська тепломережа» позивача було прийнято на роботу на посаду слюсаря третього розряду, де працює останній по теперішній час (а.с 38). Згідно з довідкою № 985 від 30.09.2014 року станом на 24.09.2014 року заборгованість по заробітній платі складала 8073,15 грн. (а.с 21). Відповідно до довідки №1204 18.11.2014 року заборгованість роботодавця перед позивачем станом на 13.11.2014 року складала 10673,07 грн.(а.с 37). Довідкою №2055/1239 розмір заборгованості станом на 19.11.2014 року уточнений - 10273,07 грн. (а.с 48) Відповідно до довідки розрахунку заборгованості по заробітній платі, наданої відповідачем, за період з травня 2014 року по жовтень 2014 року [PERSON] нараховане 21710,20 грн., з яких станом 25 листопада 2014 року виплачено 3363,03 грн., сума компенсації втрати частини доходу 83,89 грн.; заборгованість по заробітної платі складає 950397 грн., в тому числі: за травень 2014 року було нараховане заробітну плату 1959,90 грн. після утримання обов'язкових та інших платежів до видачі визначена сума 1190,64 грн. 24.07.2014 року виплачено 297,66 грн., та компенсацію за затримку заробітної плати 2,98 грн. 11.11.2014 року - 250,00 грн., та компенсацію - 19,25 грн. Залишок до сплати 642,98 грн.; за червень 2014 року нараховане - 3602,74 грн., після утримання до видачі визначена сума 2179,96 грн. 23.09.2014 року виплачено 200,00 грн., та компенсацію за затримку заробітної плати 2,40 грн. 02.10.2014 року виплачено 1445,37 грн , компенсацію - 59,26 грн. Залишок до сплати 534,59 грн.; за липень 2014 року нараховане - 4170,75 грн., після утримання до видачі визначена сума 2502,08 грн.; виплата не проводилися; за серпень 2014 року нараховане - 4543,94 грн., після утримання до видачі визначена сума 2698,13 грн.; виплата не проводилися.; за вересень 2014 року нараховане - 4436,14 грн., після утримання до видачі визначена сума 2612,47 грн.; виплата не проводилися; за жовтень 2014 року нараховане - 2996,73 грн., після утримання до видачі визначена сума 1682,82 грн. 20.11.2014 року виплачено 400 грн. 24.11.2014 року відповідачем дано платіжне доручення №2316 банку платнику АТ «Златобанк» на перерахування заробітної плати в розмірі 770 грн. (а.с .79). Залишок до сплати 512,82 грн. (а.с. 69). Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. З урахуванням проведених виплат заборгованості на час розгляду справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог в частині стягнення заборгованості по заробітної платі в розмірі 9503,07 грн. Вирішуючи вимогу про стягнення компенсації частини втраченого доходу у зв'язку порушенням строків виплати, суд виходить з наступного. Згідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати працівникам також проводиться компенсація втрати частини заробітної плати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. На підставі ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно зі ст. 2 Закону від 19 жовтня 2000 року № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих громадянам доходів (заробітної плати). Відповідно до ст. 4 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III виплата громадянам суми компенсації проводиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. За даними Державної служби статистики України розмір індексу інфляції становив: у червені 2014 року 101,0 %, у липні 2014 року 100,4 %, у серпні 2014 року 100,8 %, у вересні 2014 року 102,9 %, у жовтні 2014 року 102,4 %. Таким чином, величина приросту споживчих цін за періоди затримання виплати заробітної плати складає: за травень 2014 року при виплаті в листопаді 2014 року - шляхом множення місячних індексів інфляції за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року включно мінус 100 %: 1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*100 ) - 100 = 7,7 за червень 2014 року при виплаті в листопаді 2014 року - шляхом множення місячних індексів інфляції за період з липня 2014 року по жовтень 2014 року включно мінус 100 %: 1,004*1,008*1,029*1,024*100 -100= 6,63 за липень 2014 року при виплаті в листопаді 2014 року - шляхом множення місячних індексів інфляції за період з серпня 2014 року по жовтень 2014 року включно мінус 100 %: 1,008*1,029*1,024 - 100 = 6,21 за серпень 2014 року при виплаті в листопаді 2014 року - шляхом множення місячних індексів інфляції за період з вересня 2014 року по жовтень 2014 року включно мінус 100 %: 1,029*1,024*100 - 100 = 5,36 за вересень місяць 2014 року при виплаті в листопаді 2014 року - шляхом множення індексу інфляції за жовтень 2014 року включно мінус 100 %: 1,024*100 - 100 = 2,4 Сума компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати обчислюється позивача відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за відповідний місяць на коефіцієнт приросту споживчих цін за період затримання виплати заробітної плати, при цьому б інфляції місяця, за який виплачується доход та індексу споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Виходячи з даних, наведених в розрахунку заборгованості (а.с. 69), розмір компенсації втрати заробітної плати при виплаті заборгованості в листопаді 2014 року складає: за травень 2014 року - 642,98 * 7,7 /100 = 49,51 грн. за червень 2014 року - 534,59 * 6,63 /100 = 35,44грн. за липень 2014 року - 2502,08 * 6,21 /100 = 155,38 грн. за серпень 2014 року - 2698,13 * 5,36 /100 = 144,62грн. за вересень 2014 року - 2612,47 * 2,4 /100 =62,70 грн. За жовтень 2014 року розрахунок компенсації відповідно до ст. 2 Закону від 19 жовтня 2000 року № 2050-III не проводиться. Загальний розмір компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з травня 2014 року по жовтень 2014 року складає49,51+ 35,44+155,38+144,62+62,70=447,65 грн. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Заявою про збільшення розміру позовних вимог від 21.11.2014 року (а.с 49-55) позивачем був визначений розмір компенсації втрати частини заробітної платі в сумі 121,40 грн. В судовому засіданні [PERSON] було роз'яснені положення статей 10, 11 ЦПК України, у позивача з'ясовувалось чи бажає він змінити розмір раніше визначеної суми компенсації, однак позивач наполягав на стягнення компенсації втрати частини заробітної платі на підставі проведених ним розрахунків. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в межах заявлених вимог в сумі 121,40 грн. Заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмір 1500 грн. підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного Право на відшкодування моральної шкоди передбачено ст.237-1 КЗпП України. Згідно роз'яснення наданого Пленумом Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам необхідно врахувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин(незаконного звільнення або переведення, невиплата належних йому сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності чи галузевої належності. Суд вважає, що права позивача на своєчасне отримання заробітної плати відповідачем порушені, що призвело до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв'язків, необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Проте, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує усі фактичні обставин справи та виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, тому вважає, що її розмір 300 грн. у грошовому виразі є достатнім. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача в частині відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, з посиланням на Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили (а.с. 39) ВО КПО «Донецьктеплокомуненерго» «Краснолиманська тепломережа» з 02 червня 2014 року, у зв'язку з проведенням АТО, з тих підстав, що зазначений висновок має відношення лише при здійснені господарської діяльності на території Донецької області та дотримання законодавчих актів України , які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати за один місяць. Задовольняючи вимоги позивача майнового та немайнового характеру, суд згідно з положеннями ч.3 ст. 88 ЦПК України стягує відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. (243,60 *2 =487,20).

Outcome: partial