Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 12.04.2015 року на а/д Виступовичі - Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті якої пошкоджено обидва транспортні засоби. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира визнано [PERSON] винним у вчиненні зазначеної ДТП. Цивільно-правову відповідальність відповідачем застраховано в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» на підставі полісу №АІ/2726405. Власник автомобіля марки «ЗАЗ», [PERSON] на момент ДТП був застрахований у ПАТ «СК «ВУСО». 03.08.2015 ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» перерахувала на безготівковий рахунок ПАТ «СК «ВУСО» суму страхового відшкодування у розмірі 16 052,15 грн., тому в порядку регресу просить стягнути дану суму та судовий збір з відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с44). Відповідач у судове засідання не з'явився, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19.06.2014 року між ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» та [PERSON] укладено Поліс № АІ/2726405 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечено транспортний засіб - автомобіль марка Volkswagen Transporter д.н.з. [NUMBER], з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну 150 000,00 грн., розмір франшизи 0 грн., строк дії якого із 20.06.2014 до 19.06.2015 (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2015 року [PERSON] на а/д Виступовичі-Житомир керуючи автомобілем [NUMBER], виконуючи обгін транспортного засобу, не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.6,7). Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.06.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної ДТП (а.с.8). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] була забезпечена договором добровільного страхування наземного транспортну № 1830370-02-06-01 від 24.03.2015, укладеного із ПАТ «СК «ВУСО» (а.с.10-13). Згідно страхового акту №150000035296 від 29.07.2015 року (а.с.32) та розрахунку суми матеріального збитку від 29.07.2016 року (а.с.33) сума страхового відшкодування (збитку) склала 16 052,15 грн. 16.06.2015 року ПАТ «СК «ВУСО» звернулася до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» із регресною вимогою на суму 16 052, 15 грн. (а.с.9). Судом встановлено, що 03.08.2015 ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» здійснила виплату ПАТ «СК «ВУСО» страхового відшкодування в розмірі 16 052,15 грн. Зазначена обставина підтверджується платіжним дорученням № 3Р040072 від 03.08.2015року (а.с.34). Відповідно п.п. в) 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат. У п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27 березня 1992 року №6 вказано, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Враховуючи, що судом встановлено вину [PERSON] у скоєні ДТП та факт сплати ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» суми страхового відшкодування потерпілому, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування у розмірі 16 052,15 грн., а тому останні підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що становлять 1378 грн. судового збору.

Outcome: approved