Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 22 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 274. Після укладення шлюбу відповідач змінив своє прізвище із [PERSON] ) на [PERSON]). Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що після одруження добрі стосунки позивачки з відповідачем зберігалися короткий час, так як відповідач керувався інтересами, що суперечать сім`ї, в подальшому це призвело до припинення шлюбних відносин, втрати почуття взаємної любові та поваги. Останній рік їхні стосунки супроводжуються постійними сутичками, образами та непорозуміннями. Дотримуючись сімейних принципів та усвідомлюючи необхідність виховання дитини у повноцінній сім`ї у сторін були спроби примирення, однак примирення виявилося нетривалим. Відповідач належних висновків не зробив, а тому шлюб розпався. Сторони проживають, окремо, спільний бюджет відсутній. Наділа перебувати у шлюбі з відповідачем позивачка не бажає, примирення неможливе. Просить шлюб розірвати. Сина [PERSON] , [INFO] залишити проживати з нею. Судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Позивачка у судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 24). Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату,час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 22 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 274, відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . [PERSON] , народився [INFO] , його батьками зазначені сторони по справі (а.с. 7). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем не було надано жодних заперечень, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що спору щодо місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати його з позивачкою. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПУ України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 768, 40 грн. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved