Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом уточненим в процесі розгляду справи, в якому зазначає, що їй на праві власності належить 2/3 частини будинку [ADDRESS], решта будинку належить її сусідам. Син позивачки -відповідач [PERSON] з 11.05.2006 року був зареєстрований в належній позивачці частині будинку [ADDRESS] та проживав у вищевказаному будинку, однак у 2008 році відповідач поїхав у невідомому напрямку. Рішенням Шевченківського районного суду від 10.10.2011 року, відповідача було визнано таким що втратив право користування та він був виписаний з даного будинку. Проте в жовтні 2014 року позивачка дізналася що [PERSON] знову був зареєстрований в належній позивачці частині будинку [ADDRESS], на що вона як власник згоди не давала. Посилаючись на те, що відповідач не проживає в будинку позивачки більш, ніж три роки, з невідомих причин, не платить комунальні послуги, чим порушує її права як власника, позивачка змушена звернутись до суду, в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням з підстав передбачених ч. 2 ст. 405 КК України. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій прохає суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин, викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалів справи видно, що відповідач зареєстрований за адресою,вказаною позивачем в позовній заяві,а саме в [ADDRESS] За вказаною адресою реєстрації [PERSON] були направлені судова повістка з додатками,які повернуті суду установою пошти за закінченням терміну зберігання. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавала,таким чином не повідомляла про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування,невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа [PERSON] не з*явилася з невідомих причин, викликалася шляхм направлення судової повістки, причин неявки суду не повідомила, суд на підставі ст.. 169 ЦПК України розглянув справу за відсутності представника третьої особи. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею 2/3 частин будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину та копією технічного паспорту. З наданої копії рішення Шевченківського районного суду від 10.10.2011 року вбачається, що відповідач був визнанний таким що втратив право користування будинком [ADDRESS], з підстав передбачених ч. 2 ст. 405 КК України. Проте з копії домової книги та відповіді ОАБ вбачається, що [PERSON] з 25.09.2013 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відомості адресно-довідкового бюро підтверджують факт реєстрації [PERSON] у зазначеному приміщенні, яка є власністю позивача. Водночас, згідно довідок голови квартального комітету від 23.10.2014року № 604 року відповідач за вищевказаною адресою не проживає, як зазначила позивач, більше 6 років. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд виходить з того, що 2/3 частини будинку [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON], що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що відповідач відсутній в зазначеному приміщенні більш шести років без поважних причин, доказів протилежного відповідачем суду не надано, в зазначеному приміщенні відповідач був зареєстрований як член сім'ї власника житла, проте без згоди власника. Зібрані докази не містять відомостей щодо поважності причин відсутності [PERSON] понад встановлені ст. 405 ЦК України строки у будинку [ADDRESS]. З огляду на досліджені докази, суд прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у зв'язку із добровільним вибуттям з даного місця проживання та відсутності без поважних причин понад один рік у зазначеному житловому примішенні. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved