Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з теплопостачання квартири [ADDRESS] в сумі 2563,35 грн, нарахованої за період з 01.10.2008 по 30.04.2013 включно і не сплачених добровільно. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що відповідачу надавались послуги з централізованого теплопостачання, однак та не сплачувала їх у строки, встановлені п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затв. Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005. В видачі судового наказу відмовлено через наявність спору про право (пропущений строк позовної давності). До початку судового засідання представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала повністю, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, в розмірі 1563,35 грн, посилаючись на внесення готівкою в касу позивача 28 січня 2014 року 1000 грн в рахунок погашення заборгованості, що не враховано позивачем при зверненні до суду. Судом встановлено, що відповідач була власником квартири на підставі договору купівлі - продажу від 02 серпня 2007 року по 29 квітня 2013 року, на неї згідно її заяви був оформлений особовий рахунок в цей період, що свідчить про фактичне укладання договору. Отже, відповідач є споживачем послуг з теплопостачання за зазначеною адресою з 02.08.2007 по 29.04.2013, а тому, незалежно від місця фактичного проживання, згідно ст. 322 ЦК України повинна нести тягар утримання майна. Позивач надавав послуги теплопостачання на вищевказаний будинок, в тому числі і в квартиру відповідача, що визнано відповідачем. Тобто, позивач у даному випадку, є виробником послуг і, згідно законодавства, діяв на підставі договору, укладеному з виконавцем послуг, ОСББ. Відносини з приводу теплопостачання фізичним особам регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затвердженими постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року (зі змінами, внесеними постановою КМУ № 1268 від 31.10.2007 року). Відповідно до ст.. 13, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст..1,19,24 Закону України «Про теплопостачання», п.п. 7,23,30 Правил користування тепловою енергією, затв. Постановою КМУ від 3 жовтня 2007 року № 1198, споживач - фізична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору, зобов'язаний щомісяця, до 20 числа наступного за розрахунковим, здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману (спожиту) теплову енергію. Оскільки судом встановлено, що відповідач був споживачем послуг з теплопостачання за зазначеною адресою з 02.08.2007 по 29.04.2013, а згідно копії особового рахунку заборгованість за надані послуги за цей період з урахуванням внесених 28.01.2014 р 1000 грн складає 1563,35 грн, позов підлягає частковому задоволенню, а порушене право поновленню шляхом стягнення з відповідача фактичної заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial