Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

В листопаді 2014р. позивачі ТОВ «Кий Авіа Лізинг» (далі по тексту - позивач 1), ПрАТ «СК «Кий Авіа Гарант» (далі по тексту - позивач 2) звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просили суд: стягнути з відповідача на користь позивача 1 суму грошових коштів у розмірі 7037,31 грн.; на користь позивача 2 суму грошових коштів у розмірі 15500,57 грн. Свої позовні вимоги позивачі 1, 2 обґрунтовували тим, що 02 серпня 2013р. в м. Києві на вул. Андрющенка сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) з участю автомобілів: «Шкода» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності позивачу 1, і яким було укладено 18 грудня 2012р. з позивачем 2 договір № 12/539/МН (далі по тексту - договір страхування) і «ДЕУ» д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2013р. вказана ДТП сталася з вини відповідача. Згідно із Звітом № 31 від 14 серпня 2013р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП складає 15040,74 грн., а втрата товарної становить 7037,31 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER] склала 15500,57 грн., які позивач 2 сплатив позивачу 1 на підставі договору страхування та страхового акту. Оскільки відповідач в досудовому порядку відмовляється здійснити виплату зазначених сум страхового відшкодування та втрати товарної вартості позивачам 1, 2, останні вимушені були звернутись о суду з вказаним позовом, для захисту своїх прав. До судового засідання стороною позивачів 1, 2 було подано на адресу суду заяву, про розгляд справи у відсутність їх представників, заявлені позовні вимоги сторона позивачів 1, 2 підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судові засідання не з'являвся, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивачів 1, 2 не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що між позивачами 1, 2, 18 грудня 2012р. було укладено договір страхування, відповідно до якого позивач 2 у разі настання страхового випадку зобов'язується здійснити страхове відшкодування страхувальнику (позивачу 1), а страхувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору страхування. Згідно з п. 1.1. договору страхування об'єктом страхування за цим договором є майнові інтереси, які не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом - автомобілем «Шкода» д.н. [NUMBER]. Вигодонабувачем за договором страхування є позивач 1 (п. 1.12 договору страхування). 02 серпня 2013р., з вини відповідача, згідно із постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 серпня 2013р. сталася ДТП, за участю автомобілів: «Шкода» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності позивачу 1 і «ДЕУ» д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже вказана ДТП мала місце під час дії договору страхування, укладеного між позивачами 1, 2. Згідно з Звітом № 31 від 14 серпня 2013р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП складає 15040,74 грн., а втрата товарної становить 7037,31 грн. Судом достовірно встановлено, що позивачем 2 було здійснено виплату позивачу 1, як вигодонабувачу за договором страхування, суму страхового відшкодування у розміру 15500,57 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). За змістом ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що умовами договору страхування, передбачено, що позивач 2 не здійснює виплату втрати товарної вартості автомобіля, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача 1 про стягнення з відповідача на свою користь втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 7037,31 грн. підлягають задоволенню. Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги (регресу), яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, до позивача 2 перейшло право вимоги до відповідача в межах фактичних витрат. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача 2 про стягнення з відповідача 15500,57 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача 1 підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 76,06 грн.; на користь позивача 2- 167,54 грн.

Outcome: approved