Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона на підставі договору дарування є власником житлового будинку №38-б по вул.Зелена у м.Маріуполі. У зазначеному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які більше року за місцем реєстрації не проживають та не сплачують комунальні послуги, участь в утриманні будинку не приймають. Реєстрація відповідачів не дозволяє оформити субсидію. На підставі викладеного просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 38-б по вул. Зелена в м. Маріуполі. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, тому за наявності письмової згоди позивача суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 19 квітня 1996 року за реєстраційним № І-1450, [PERSON] на праві приватної власності належить жилий будинок з усіма надвірними прибудовами, які розташовані в м. Маріуполі по вул.Зеленої, 38 «б», право власності на яке зареєстровано в Маріупольському БТІ 28.06.1996 року за реєстраційним № 2798, про що зроблено відповідний реєстраційний запис на зворотному боці договору дарування. Відповідно до записів домової книги на домоволодіння №38 «б» по вул.Зелена в м. Маріуполі в будинку зареєстрованими є відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У відповідності до актів, складених квартальним селища Сартана, від 10.09.2015 року та від 19.12.2015 року, у будинку № 38 «б» по вул. Зелена в сел. Сартана зареєстровані, але не проживають відповідач [PERSON], [INFO], з 2005 року та [PERSON], [INFO], - з 2000 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено та не було спростовано відповідачами, що [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [INFO] «б» більше одного року без поважних причин, що також підтверджується актами квартального селища Сартана. За таких обставин справи, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] підлягають визнанню такими, що втратили право користування жилим будинком № 38 «б» по вул. Зелена в сел.Сартана м. Маріуполя. Оскільки у позовні вимоги позивача задоволено, а сплату судового збору при подачі позову до суду [PERSON] було відстрочено, то у порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, він підлягає стягненню у рівних частках з відповідачів на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved