Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] заявлений позов про визнання недійсним укладеного з ПАТ «Платинум Банк» Кредитного договору зі страхуванням життя позичальника (каса) №698/4182BCL1C від 16.11.2012р. в частині третейського застереження з посиланням на те, що у відповідності до п.п.5.1 вказаного договору сторонами було визначено, що всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні кредитного договору чи у зв'язку з ним або випливають з нього, у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають розгляду в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українській банків або в постійного діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» відповідно до їх регламентів за вибором Позивача. Позивач зазначає, що зазначений пункт договору суперечить ст. 6 Закону України «Про третейські суди», оскільки зазначена норма забороняє третейським судам розглядати справи щодо захисту прав споживачів, у томі числі споживачів послуг банку. А тому, розгляд справи в порядку третейського судочинства, на переконання Позивача, суттєво обмежує його права захищати свої інтереси, оскільки він позбавлений можливості належним чином захищати свої права згідно з положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного процесуального кодексу України. Вважаючи зазначені положення договору такими, що суперечать чинному законодавству, Позивач просить визнати недійним третейське застереження. У судове засідання Позивач та його представник не з'явились, від представника Позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити. Представник Відповідача до суду не з'явився, подав письмові заперечення проти позову, наполягаючи на тому, що жодні права Позивача обумовленим у договорі третейським застереженням не порушуються, оскільки Позивач має право за захистом своїх прав звертатись безпосередньо до суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. 16 листопада 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було підписано Кредитний договір зі страхуванням життя позичальника (каса) №698/4182BCL1C, у відповідності до якого банк зобов'язався надати Позивачу споживчий кредит в сумі 9440 гривень на строк 36 місяців. У відповідності до п.5.1 договору всі спори, розбіжності та вимоги, які виникають при виконанні кредитного договору чи у зв'язку з ним або випливають з нього, у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або визнання недійсним, підлягають розгляду в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українській банків або в постійного діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» відповідно до їх регламентів за вибором Позивача. Сторони домовилися, що розгляд справ у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків здійснюється третейським суддею Волошиновичем О.П. одноособово, а у разі якщо спір не може бути розглянутий визначеним у даному пункті суддею, призначення третейського судді сторони доручають голо постійно діючого Третейського суду при АУБ. Розгляд справ у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» здійснюється третейським суддею одноособово за призначенням голови Третейського суду. Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами. Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Враховуючи, що [PERSON] у відносинах з банком є споживачем кредитних послуг, вирішення спору між сторонами не відноситься до компетенції третейських судів згідно з чинним законом, а тому, відповідно, вимоги Позивача про визнання недійсним третейського застереження є обгрунтованими. Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 травня 2015 року у справі №6-63цс15.

Outcome: approved