Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частин від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей. Посилається на те, що з відповідачем мають двох дітей, які проживають з нею, матеріальної допомоги на утримання дітей їх батько не надає. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.03.2019 року відкрито провадження у даній справі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику осіб. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу від 20.01.2020 року визначено новий склад суд. 22.01.2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Зуб І.Ю. постановлено ухвалу про прийняття даної цивільної справи до провадження та призначено розгляд справи в порядку загального провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач не надає коштів на утримання дітей. Зазначила, що проживає з іншим чоловіком однією сім`єю, діти проживають з нею. З пояснень відповідача в судовому засіданні вбачається, що він позов визнає частково. А саме, не заперечує проти сплати аліментів, вважає, що може сплачувати на утримання двох дітей близько 2000 грн. Зазначив, що має іншу сім`ю, яку також утримує. Виразив незгоду щодо утримання аліментів на користь позивача. Пояснив, що офіційно не працює. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 21.06.2006 року серія [NUMBER] . Мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 10.08.2015 року та доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 21.07.2011 року. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки від 24.01.2019 року, що видана виконкомом Антонівської селищної ради у м. Херсоні, вбачається, що діти зареєстровані за адресою реєстрації позивача: [ADDRESS] . Таким чином встановлено, що діти проживають разом із позивачем, що не оспорювалось сторонами. Згоди щодо утримання дітей між батьками не досягнуто. Відповідач є особою працездатного віку, доказів щодо виконання ним обов`язку щодо утримання дітей не надав, доказів на підтвердження мінливого заробітку або неофіційного працевлаштування не надав, також не надав доказів на підтвердження факту утримання іншої сім`ї. За ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як було зазначено вище, згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З врахуванням вищенаведеного та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Датою звернення позивача [PERSON] до суду - є 07.02.2019 року, що вбачається з відмітки на штампі суду. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи дату ухвалення рішення, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840грн. 80коп.

Outcome: approved