Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з первісним позовом та обґрунтовувала його тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], якому належав житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS], земельна ділянка пло-щею 0,1193 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташована в с. Вишеньки Борис-пільського району, грошові кошти, що зберігаються на рахунках, відкритих на ім'я спадкодавця в ПАТ КБ «Приватбанк», частка у статутному капіталі ТОВ «Торгова марка «Соня» та майнові права інтелектуальної власності на торгову марку «[INFO]». За час свого життя [PERSON] не склав заповіт. Тому після його смерті спадкування здійснюється за законом. [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом. Вона вчасно у встановленому порядку прийняла спадщину, що відкрилась після смерті її батька. Тому [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на 1/6 част-ку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS], на 1/6 частку в земельній ділянці площею 0,1193 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, на 1/6 частку в грошових коштах, що зберігаються на рахунках, відкритих на ім'я спадкодавця в ПАТ КБ «Приватбанк», на 1/6 частку в частці у статутному капіталі ТОВ «Торгова марка «Соня» та на 1/6 частку в майнових правах інтелектуальної власності на торгову марку «[INFO]». В ході розгляду цивільної справи [PERSON] подала заяву про часткову зміну предмета первісного позову (а.с.141-143 т.1) та обґрунтовує її тим, що 11 травня 2016 року державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори видав [PERSON] свідоцтво про право власності на 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [INFO]. Крім того, право інтелектуальної власності на тор-гову марку «[INFO]» зареєстровано за ТОВ «ВК «Соня», а не [PERSON] Ця об-ставина свідчить про те, що це майно не входить у склад спадщини, яка відкрилась після його смерті. Тому [PERSON] просить суд скасувати свідоцтво про право влас-ності [PERSON] на 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS], а також визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку цьому об'єкті нерухомого майна, на 1/6 частку в земельній ділянці площею 0,1193 га з кадас-тровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, на 1/6 частку в грошових коштах, що зберігаються на рахунках, відкритих на ім'я спадко-давця в ПАТ КБ «Приватбанк» та на 1/6 частку в частці у статутному капіталі ТОВ «Тор-гова марка «Соня». Крім того, [PERSON] пред'явила зустрічний позов (а.с.109-112 т.1) та об-грунтовувала його тим, що з серпня 2006 року вона проживала однією сім'єю з [PERSON] У вересні того ж року вони уклали церковний шлюб. 29 грудня 2006 року вони придбали земельну ділянку площею 0,1193 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будин-ку, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району. На той час [PERSON] перебувала на шостому місяці вагітності від [PERSON] 13 квітня 2007 року вони уклали шлюб. Тому [PERSON] просила суд встановити факт, що вона проживала однією сім'єю з [PERSON] без укладення з ним шлюбу в період часу з 1 серпня 2006 року по 13 квітня 2007 року; а також визнати придбану ними земельну ділянку об'єктом їх спільної сумісної власності. В ході розгляду цивільної справи представник відповідача [PERSON] подав заяву про часткову зміну предмета зустрічного позову (а.с.89 т.2): просить встановити факт, що [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] без укла-дення з ним шлюбу в період часу з 1 серпня 2006 року по 13 квітня 2007 року; а також в порядку припинення спільної сумісної власності визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1193 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтриму-ють первісний позов та наполягають на його задоволенні. Вони не визнають зустрічний позов та заперечують проти його задоволення. Представник відповідача [PERSON] підтримує зустрічний позов та наполягає на його задоволенні. Він також визнає первісний позов в частині вимог про визнання за [PERSON] права власності на 1/12 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS], на 1/12 частку в земельній ділянці площею 0,1193 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуго-вування жилого будинку, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, а також на 1/12 частку в грошових коштах, що зберігаються на рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк». Однак підстави для скасування свідоцтва про право власності [PERSON] на 1/2 частку у вказаному домоволодіння, а також для визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частку в переліченому вище майні відсутні. Крім того, як вбачається з п.3.2.4 статуту ТОВ «Торгова марка «Соня», частка в статутному капіталі переходить до спадкоємця учасника цього товариства ви-ключно за згодою іншого учасника. [PERSON] категорично заперечує проти переходу до [PERSON] будь-якої частки в статутному капіталі ТОВ «Торгова марка «Соня». Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні первісного позову в частині інших вимог. Інші учасники цивільного процесу не з'явились в судове засідання. Вони були не-одноразово завчасно у встановленому порядку повідомлені про час та місце розгляду ци-вільної справи. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він був духовним на-ставником [PERSON] В червні 2006 року [PERSON] запросив його в гос-ті. На той час він проживав в квартирі на Оболоні. Під час гостювання [PERSON] дізнався про те, що [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON] Він просив [PERSON] допомогти повінчатись з нею. [PERSON] не міг відмовити, оскільки він дізнався про те, що [PERSON] була вагітною. У вересні 2006 року [PERSON] повінчав їх. Наприкінці 2006 року [PERSON] продовжував проживати з [PERSON] в її квартирі у Печерському районі. Вони проживали однією сім'єю до смерті [PERSON] Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є прихожан-кою церкви, яку відвідував [PERSON] 10 червня 2006 року відбулось вінчання [PERSON], на якому [PERSON] був свідком. На початку серпня 2006 року він запросив [PERSON] та її чоловіка в гості. На той час [PERSON] проживав в квартирі на [ADDRESS] Під час гостювання [PERSON] діз-налась про те, що [PERSON] завагітніла від [PERSON] Вони запросили на своє вінчання, призначене на вересень 2006 року. Наприкінці 2006 року [PERSON] дізналась про те, що [PERSON] продав квартиру та разом з [PERSON] переїхав жити в її квартиру у Печерському районі в м. Києві. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в 2005 році вона хрестила [PERSON] Їй відомо про те, що в 2006 році [PERSON] при-пинив проживати з [PERSON] В тому ж році він почав проживати з [PERSON] в його квартирі на Оболоні. [PERSON] неодноразово була в гостях у них та бачила, що [PERSON] та [PERSON] вели спільний побут. У вересні 2006 року вони обвінчались. Після продажу квартири [PERSON] продовжував про-живати з [PERSON] в її квартирі, розташованій в центрі м. Києва. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона працювала у [PERSON] на посаді головного бухгалтера у фірмі «Октопус». На деякий час [PERSON] була переведена на фірму «Тако». В 2006 році вона неодноразово при-ходила до квартири [PERSON], що розташовувалась на [ADDRESS]. [PERSON] складала бухгалтерські звіти та бачила, що [PERSON] також проживала в цій квартирі. [PERSON] неодноразово казав: «Це моя кохана жінка». Наприкінці 2006 року він продав квартиру та разом з [PERSON] переїхав жити в її квартиру. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона також працювала у [PERSON] в фірмі «Тако», яка спеціалізувалась на реалізації чаю торгової марки «Dilmah». В червні 2006 року [PERSON] звільнилась з роботи. Однак вже в липні того ж року [PERSON] просив її допомогти в упорядкуванні доку-ментації, що зберігалась в його квартирі. 12 липня 2006 року [PERSON] прийшла до квартири [PERSON] та упорядковувала документи по його фірмам. Вона не бачила [PERSON] Однак [PERSON] казав їй про те, що у нього є [PERSON], яка проживає разом з ним. Крім того, прибиральниця повідомила, що в квартирі з'яви-лась нова господиня. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що в 2000 році він познайомився з [PERSON] В 2002 - 2003 роках [PERSON] влашту-вався на роботу в фірму «Октопус». Він працював водієм-експедитором. В 2005 році [PERSON] хрестив [PERSON] Влітку 2006 року він познайомився з [PERSON] Вже тоді [PERSON] представив її як майбутню дружину. [PERSON] неодноразово був в квартирі [PERSON] та бачив, що в ній постійно проживала [PERSON] У вересні 2006 року [PERSON] повінчався з [PERSON] Наприкінці 2006 року він продав квартиру та разом з [PERSON] переїхав жити в її квартиру, розташовану неподалік від Києво-Печерської лаври. В матеріалах цивільної справи міститься письмове засвідчення №229/16 від 12 трав-ня 2016 року (а.с.113 т.1), з якого вбачається, що 11 вересня 2006 року [PERSON] уклав церковний шлюб з [PERSON] Крім того, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с.115 т.1) вбачається, що [INFO] року у них народився син [PERSON] Ця обставина додатково свідчить про те, що вже в вересні 2006 року [PERSON] та [PERSON] фактично мали взаємні права та обов'язки подружжя. 13 квітня 2007 року вони уклали шлюб. Ця обставина підтверджується копією сві-доцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 квітня 2007 року (а.с.114). З огляду на це суд вважає, що належить встановити факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] без укладення з ним шлюбу в період часу з 1 серпня 2006 року по 12 квітня 2007 року. У зв'язку з тим, що 13 квітня 2007 року шлюб між ними був укладений, підстави для встановлення факту їх проживання однією сім'єю без укладення шлюбу саме 13 квіт-ня 2007 року відсутні. Тому у задоволенні зустрічного позову в частині цієї вимоги [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної влас-ності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно з п.3 ч.1 ст.57 цього ж Кодексу особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Встановлено, що 29 грудня 2006 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу (а.с.148-149 т.1), за яким він сплатив [PERSON] грошові кош-ти в розмірі 2272500 гривень та придбав у нього земельну ділянку площею 0,1193 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району. 14 травня 2007 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.117-118 т.1). В матеріалах цивільної справи міститься копія договору-купівлі квартири (а.с.2 т.2), з якого вбачається, що 22 грудня 2006 року [PERSON] продав за 2020000 гривень його квартиру [ADDRESS] Однак представники позивача [PERSON] та [PERSON] не подали жодного доказу на підтвердження того, що грошові кошти, отримані від продажу квартири, були витрачені [PERSON] саме на придбання спірної земельної ділянки. Натомість, придбання земельної ділянки відбулось аж через тиждень після продажу квартири. Крім того, продаж квартири був здійснений за 2020000 гривень, а земельна ділянка була придбана за 2272500 гривень. Таким чином, ціна земельної ділянки пере-вищила ціну квартири більше, ніж на 250000 гривень. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] був дуже совісною та скрупульозною людиною. В 2006 році він дуже переживав з приводу того, що у нього були фінансові труднощі, внаслідок яких виникла заборгованість по ви-платі його працівникам заробітної плати. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] займався продажем чаю. У нього виникли істотні фінансові труднощі. Наприкінці 2006 року він був вимушений продати його квартиру для того, щоб владнати їх. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в 2006 році у [PERSON] виникли борги, пов'язані зі здійсненням ним господарської діяльнос-ті. Крім того, декілька місяців поспіль була заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам, які працювали на фірмах [PERSON] Для того, щоб погасити за-боргованість та повернути борги, він був вимушений продати його квартиру. Це від-булось наприкінці 2006 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що у [PERSON] була заборгованість по виплаті заробітної плати працівникам, які працювали на його фірмах. В грудні 2006 року він продав квартиру для того, щоб погасити заборгованість. Зокрема, наприкінці грудня 2006 року [PERSON] приїхав до [PERSON] та від-дав їй грошові кошти. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] не виплачував йому заробітну плату протягом 1 року поспіль. Наприкінці грудня 2006 року він продав квартиру та розрахувався з [PERSON] У судовому засіданні була допитана також свідок [PERSON], яка, навпаки, наполягала на тому, що на фірмах [PERSON] ніколи не було заборгованості по виплаті заробітної плати. Однак достовірність показань цього свідка спростовується по-казаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Ретельний аналіз письмових доказів та показань свідків безумовно свідчить про те, що земельна ділянка не придбавалась виключно за особисті грошові кошти [PERSON] та не була об'єктом його особистої власності. Натомість, вона була набута [PERSON] та [PERSON] за час їх проживання однією сім'єю без укладення шлюбу. З огляду на це суд вважає, що вони набули право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1193 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташо-вану в с. Вишеньки Бориспільського району. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, нале-жить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч.2 ст.61 цього ж Кодексу об'єктом права спільної сумісної власності є будь-які доходи, одержані одним із подружжя. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №290 від 19 квітня 2007 року (а.с.170 т.1) за [PERSON] було оформлено право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS]. 13 червня 2007 року [PERSON] отримав свідоцтво [NUMBER] про право влас-ності на цей об'єкт нерухомого майна (а.с.71 зворот т.1). Крім того, з листа провідного інженера ПАТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-2016 0927/2347 від 29 вересня 2016 року (а.с.20 т.2), а також виписок по карткам (а.с.21-34 т.2) вбачається, що починаючи з грудня 2011 року на ім'я [PERSON] були відкриті рахунки, на яких збереглись грошові кошти в загальному розмірі 211 гривень 38 копійок (209,17 + 2,21). Аналіз цих обставин свідчить про те, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а також грошові кошти були набуті під час перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] Крім того, з копії договору підряду на ремонтно-будівельні роботи від 4 січня 2007 року (а.с.223-224 т.1), а також копій квитанцій до при-буткових касових ордерів №1 від 8 січня 2007 року, №4 від 2 лютого 2007 року та №12 від 21 березня 2007 року (а.с.225 т.1) вбачається, що ще до укладення шлюбу [PERSON] витратила грошові кошти в розмірі 93000 гривень на ремонт вказаного житлового будинку. З огляду на це суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] набули право спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та господар-ськими спорудами по [ADDRESS], а також на грошові кошти в загальному розмірі 211 гривень 38 копійок, що збереглись на рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк». [INFO] року [PERSON] помер. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 2012 року (а.с.6, 47 т.1). У зв'язку зі смертю [PERSON] право спільної сумісної власності припини-лось. [PERSON] набула право власності на 1/2 частку в житловому будинку з на-двірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS] на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1193 га з када-стровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, а також на 1/2 частку в грошових коштах в розмірі 211 гривень 38 копійок, що зберігають-ся на рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою осо-бою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що [PERSON], її представники [PERSON] та [PERSON] категорично не визнають того, що [PERSON] набула право власності на 1/2 част-ку у вказаній вище земельній ділянці. Ця обставина свідчить про те, що право власності на частку в цьому об'єкт нерухомого майна є оспорюваним. З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності нале-жить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1193 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначен-ням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району. Крім того, 11 травня 2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з по-дружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нота-ріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя. Таке свідоцтво може бути ви-дано на половину спільного майна. Аналогічне правило міститься в п.1.1 глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року. Встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами був об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] У зв'язку зі смертю [PERSON] право спільної сумісної власності на цей об'єкт нерухомого майна припинилось. В такому випадку частки кожного подружжя в спільному майні вважаються рівними. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] цілком законно отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS]. З огляду на це суд вважає, що підстави для скасування цього правовстановлюючого документа відсутні. Тому у задоволенні первісного позову в частині цієї вимоги нале-жить відмовити. Інша 1/2 частка в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS], 1/2 частка в земельній ділянці площею 0,1193 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташова-ній в с. Вишеньки Бориспільського району, а також 1/2 частка в грошових коштах в роз-мірі 211 гривень 38 копійок, що зберігаються на рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк», ввійшли до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті. За час свого життя спадкодавець не склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є: його дружина [PERSON], а та-кож його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 квітня 2007 року (а.с.47 зворот т.1), а також копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 2001 року, серії [NUMBER] від 19 травня 2005 року, серії [NUMBER] від [INFO] року, серії [NUMBER] від 29 липня 2011 року (а.с.48-50 т.1). Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для вчинення цієї дії встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що станом на день відкриття спадщини [PERSON] був не-повнолітньою дитиною, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були малолітніми дітьми. Крім того, 26 січня 2013 року [PERSON], діючи від власного імені та імені її дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON], подала до Бориспільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.43 т.1). 10 квітня 2013 року [PERSON], діючи від імені її дочки [PERSON], також подала до Бориспільської районної держав-ної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.43 зворот т.1). Аналіз цих обставин свідчить про те, що всі шість спадкоємців за законом у встановленому порядку прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] Розмір їх часток в спадковому майні становить 1/12 (1/2 : 6). З огляду на це суд вважає, що [PERSON] набула право власності на 1/12 частку в житловому будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по [ADDRESS], на 1/12 частку в земельній ділянці площею 0,1193 га з кадастровим номером [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, а також на 1/12 частку в грошових коштах в роз-мірі 211 гривень 38 копійок, що зберігаються на рахунках, відкритих на ім'я [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк». Підстави для визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частку в пере-ліченому майні відсутні. Тому у задоволенні первісного позову в частині цієї вимоги належить відмовити. Відповідно до ч.5 ст.147 ЦК України частка у статутному капіталі товариства з об-меженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступ-ника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Згідно з ч.1 ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи було порушено, має право виключно на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Дійсно, з копії статуту ТОВ «Торгова марка «Соня» (а.с.94-105 т.1) вбачається, що [PERSON] був учасником цього господарського товариства та мав частку в його статутному капіталі. Водночас, за правилами, передбаченими в п.3.2.4 та п.3.2.5 цього ж статуту, частка у статутному капіталі переходить до спадкоємця учасника лише за зго-дою інших учасників. У відсутності такої згоди спадкоємець має право одержати лише компенсацію вартості частки в статутному капіталі. Іншим учасником ТОВ «Торгова марка «Соня» є [PERSON] Вона категорично заперечує проти переходу до [PERSON] будь-якої частки в статутному капіталі господарського товариства. Ці об-ставини свідчать про те, що [PERSON] не набула право власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Торгова марка «Соня». Її представники [PERSON] та [PERSON] обрали неналежний та неефективний спосіб захисту цивільного права. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання за [PERSON] права власності на частку в статутному капіталі ТОВ «Торгова марка «Соня» відсутні. Тому у задоволенні первісного позову в частині цієї вимоги належить відмовити також. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, по-переджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав. Згідно з ч.1 ст.11 цього ж Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ході розгляду цивільної справи суд роз'яснював представникам позивача [PERSON] та [PERSON], що вони мають право подати заяву про зміну предмета позову та вимагати стягнення на користь їх довірителя компенсації вартості частки в статутному капіталі ТОВ «Торгова марка «Соня». Для того, щоб вони могли порадитись з [PERSON], суд навіть оголошував перерву у розгляді цивільної справи. Не зважаючи на це, представники позивача [PERSON] та [PERSON] відмовились від вжиття цього процесуального заходу та наполягали на розгляді первісного позову в заявленій редакції. З огляду на це суд у виконання ч.1 ст.11 ЦПК України не вирішував питання про стягнення на користь [PERSON] компенсації вартості частки в статутному капі-талі ТОВ «Торгова марка «Соня». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Якщо позов задоволено частково, витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1537 гривень. Крім того, [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1363 гривень 7 копійок (811,86 + 551,21). Ці обставини підтверджуються квитанціями (а.с.12, 107, 108 т.1). Однак первісний позов задоволений на 50%, а зустрічний позов фактично задоволений повністю. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 768 гривень 50 копійок (1537 : 2). Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати в розмірі 1363 гривень 7 копійок.

Outcome: partial