Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

В листопаді 2013 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій вказав, що [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) [NUMBER] в розмірі 5,805 гектар вартістю 123245,06 гривень. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадкова справа не відкривалась. Просив визнати відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 5,805 га вартістю 123245,06 гривень, на яку [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) [NUMBER], визнати за територіальною громадою Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району право власності на земельну ділянку (пай) площею 5,805 га, вартістю 123245,06 гривень, після смерті [PERSON]. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 02 грудня 2013 року заяву прокурора Олександрівського району Донецької області в інтересах Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району про визнання спадщини відумерлою, задоволено: визнано відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки після смерті [PERSON] та визнано за територіальною громадою Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району право власності на земельну ділянку (пай), що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Спасько-Михайлівською сільською радою. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду, постановити нове, яким відмовити в задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON], оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права, а саме, суд не залучив до участі у справі спадкоємців, не перевірив наявність спадкоємців після смерті [PERSON], чим допустив суттєву неповноту, послався на обставини, які не були доведені заявником, не дав належної оцінки доказам, які були у справі. В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень,підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 02 грудня 2013 року в частині задоволення заяви прокурора Олександрівського району Донецької області в інтересах Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району про визнання права власності за територіальною громадою Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району на спадщину після смерті [PERSON] скасовано, заяву прокурора Олександрівського району Донецької області в інтересах Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району в частині визнання права власності за територіальною громадою Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району на спадщину після смерті [PERSON] залишено без розгляду. Апеляційний суд вважає що висновок суду першої інстанції в частині задоволення вимог про визнання відумерлою спадщину після смерті [PERSON] не відповідає вимогам закону та обставинам справи. Судом першої інстанції встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,805 га, сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) [NUMBER] вартістю 123245,06 гривень. Також, судом першої інстанції встановлено, що після смерті [PERSON] у спадковому реєстрі дані щодо наявності спадкової справи відносно [PERSON] відсутні. Задовольняючи заявлені вимоги в частині визнання спадщини після смерті [PERSON] відумерлою, суд першої інстанції керувався ст. 1220 ЦК України та ст. 278 ЦПК України. Але, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо. На підставі ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст.378 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. В той же час інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, надана 12 листопада 2013 року, щодо [PERSON], яка померла [INFO], тобто на іншу особу (а.с. 5). Отже, суд першої інстанції взагалі не перевірив наявність спадкоємців. Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що є підставами для скасування рішення в оскаржуваній частині з ухваленням нового про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Outcome: partial