Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (надалі - заявники), звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дитину, в якій просять розірвати шлюб між заявниками. В обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у шлюбі з 11 вересня 2004 року, однак за останні роки сімейне життя поступово погіршувалося, наслідком чого стало фактичне припинення шлюбних відносин. Подружжя досягло взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, визначення розміру аліментів, визначення місця проживання дитини та участі батьків у вихованні дитини після розірвання шлюбу. Вказані обставини передбачено нотаріально посвідченим договором від 05 квітня 2021 року, під реєстровим номером №399. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі. В судове засідання, яке відбулось 15 червня 2021 року, учасники справи не з`явились, на адресу суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, заяву повністю підтримали. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що з 11 вересня 2004 року заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис №1395 та видано свідоцтво про одруження, серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі в заявників, [INFO] народився син, [PERSON] , про що 25 жовтня 2008 року зроблено відповідний актовий запис №1992 та видано повторно свідоцтво про народження, серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що причинами розпаду стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо визначення розміру аліментів, визначення місця проживання дитини та участі батьків у вихованні дитини після розірвання шлюбу. Вказані обставини передбачено нотаріально посвідченим договором від 05 квітня 2021 року, під реєстровим номером №399. Суд вважає, що причини, які спонукають заявників наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved