Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

В.о. голови Тарутинської райдержадміністрації [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської РДА з 06 серпня 2015 року перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які залишились без батьківського піклування. Мати дітей - [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, ніде не працює, веде бродяжий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, залишає дітей без догляду. Відомості про батька дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Так, у жовтні 2014 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення Тарутинського РВ ГУМВС України в Одеській області про те, що [INFO] в с. Іванчанка Тарутинського району Одеської області померло немовля [PERSON], [INFO] . Згідно висновку лікаря мати дитини [PERSON] при обстеженні на предмет алкогольного сп'яніння знаходилась в стані алкогольного сп'яніння. 18 листопада 2014 року та 11 грудня 2014 року [PERSON] була запрошена на комісію з питань захисту прав дитини у зв'язку з неналежним виконанням батьківських обов'язків та проведення профілактичної роботи. На жодне засідання не з'явилась. У серпні 2015 року до служби у справах дітей надійшов лист управління соціального захисту населення про те, що 02 серпня 2015 року стався випадок вчинення насильства в сім'ї, а саме співмешканець [PERSON] - [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння вчинив фізичне насилля по відношенню до малолітньої [PERSON]. На момент вчинення насилля матері останньої вдома не було. 05 серпня 2015 року до служби у справах дітей надійшло клопотання Надрічненського сільського голови №161 щодо тимчасового влаштування до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської РДА малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що їх мати [PERSON] залишила їх без нагляду та поїхала у невідомому напрямку. Згідно акту про вилучення малолітніх дітей від 06 серпня 2015 року, діти знаходились вдома самі зі співмешканцем [PERSON]. Мати відсутня тривалий період часу, на телефонні дзвінки не відповідає, місце її перебування невідоме. Умови проживання в будинку були частково задовільні. Діти предстали перед комісією дуже брудні, нечесані, голі. На комісії з питань захисту прав дитини від 24 лютого 2016 року було заслухано директора центру соціально-психологічної реабілітації дітей, яка зазначила, що за час перебування дітей в закладі, а саме з 06 серпня 2015 року їх мати [PERSON] відвідала їх тільки один раз 31 серпня 2015 року. З того часу жодного разу не приходила, не дзвонила, не цікавилась життям та здоров'ям дітей, що підтверджується довідкою центру №02-02/63 від 25 лютого 2016 року. Також, сім'я [PERSON] перебувала під супроводом центру. Неодноразово з [PERSON] профілактичні бесіди з питань належного виконання батьківських обов'язків. Крім того, представник позивача просить стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на користь закладу, де перебуватимуть діти в розмірі 250 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття з індексацією відповідно до закону. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дити позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі . Прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась. На адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «адресат выбыл» (а.с.33,37). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається особі за адресою її місця проживання, перебування або реєстрації, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно адресної довідки Тарутинського РС ГУ ДМС України в Одеській області [PERSON] зареєстрована за адресою : 68525, будинок [ADDRESS] (а.с.29). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є матір'ю : [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження виданого 23 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5); [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження виданого 23 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 6); [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження виданого 08 квітня 2011 року виконавчим комітетом Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с. 7). Батько [PERSON] - [PERSON] записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується довідкою керівника відділу реєстрації актів цивільного Васильківського РУЮ Дніпропетровської області (а.с.8). Батько [PERSON] - [PERSON] записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актівцивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька №00012203383 від 23 травня 2013 року (а.с.9). Батько [PERSON] - [PERSON] записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області №10 від 08 квітня 2011 року (а.с.10). З повідомлення начальника Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області №7747 від 30 жовтня 2014 року вбачається, що [INFO] у матері [PERSON] померла дитина [PERSON], [INFO] (а.с.11) Згідно протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння №151 від [INFO] [PERSON] знаходилась в стані алкогольного сп'яніння (а.с.12). Засіданням комісії з питань захисту прав дитини Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області було вирішено: продовжити соціальне інспектування сім'ї [PERSON], запросити [PERSON] до служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді для проведення профілактичної бесіди, що підтверджується витягом з протоколу №12 від 11 грудня 2014 року (а.с.14). 02 серпня 2015 року стався випадок вчинення насильства в сім'ї, а саме співмешканець [PERSON] - [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння вчинив фізичне насилля по відношенню до малолітньої [PERSON], що підтверджується повідомленням начальника УСЗН (а.с.18). 05 серпня 2015 року Головою Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області було винесено клопотання щодо тимчасового влаштування до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської РДА малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що їх мати [PERSON] залишила їх без нагляду та поїхала у невідомому напрямку (а.с.16). 06 серпня 2015 року комісією було здійснено вилучення дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та влаштовано до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської РДА, що підтверджується актом про вилучення (а.с.17). 25 лютого 2016 року адміністрація Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської РДА звернулась до начальника служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації з повідомленням, що малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] влаштовані до закладу у зв'язку з вилученням з сім'ї (а.с.21). 14 березня 2016 року Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області було винесено висновок №01/01-12/381 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.27). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника чи одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивач має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву органу опіки та піклування Тарутинської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід задовольнити, так як позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Згідно п.3 ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved