Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову позивач вказувала, що право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване в 1/2 частині за її свекром [PERSON] та в 1/2 частині за першою дружиною свекра [PERSON] на підставі рішення Харківського народного суду. Після смерті [PERSON] спадщину у виді 1/2 частини вказаного житлового будинку прийняв [PERSON] , оскільки вступив в управління спадковим майном та проживав за вказаною адресою, але право власності на спадкове майно за життя він так і не зареєстрував. Проте підтвердити факт родинних відносин між подружжям позивач [PERSON] не має можливості, так як свідоцтво про укладення шлюбу не збереглося. Крім того в правовстановлюючих документах на житловий будинок ім`я власниці [PERSON] зазначено, як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть її ім`я записано, як « [PERSON] ». Тому позивач, у позові, виклала вимоги про встановлення фактів перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] , а також встановлення того, що [PERSON] , що зазначена в рішенні суду та [PERSON] , що зазначена в свідоцтві про смерть є однією ж і тією особою. [INFO] [PERSON] помер, а тому відкрилася спадщина у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину у виді вказаного житлового будинку прийняв син спадкодавця та чоловік позивача [PERSON] , так як вступив в управління спадковим майном та подав до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, але за життя право власності на вказаний житловий будинок він так і не зареєстрував. [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина у виді вказаного житлового будинку, яку прийняла позивач по справі, тому що вступила в управління спадковим майном. Однак, оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі вона так і не має можливості, оскільки відсутні документи, що підтверджують факт родинних відносин між подружжям [PERSON] та [PERSON] . Саме тому вона була змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі її представника. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Спірним є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 28,00 кв.м., загальною площею 67,20 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, що розташований\~ за адресою: [ADDRESS] , право власності на який згідно із копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №24434417, виданого Люботинським бюро технічної інвентаризації 12 листопада 2009 року, зареєстровано в 1/2 частині за [PERSON] та в 1/2 частині за [PERSON] на підставі рішення народного суду другої ділянки Харківського району та області від 25 березня 1959 року. Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] станом на 20 квітня 2020 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , були побудовані в 1953 році: житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», прибудовою літ. «А2-1», ґанком літ. «а», загальною площею 67,20 кв.м, житловою площею 28,00 кв.м, підсобною площею 39,20 кв.м., а також сарай літ. «Б», з сіньми літ. «б», погребои літ. «бп», літній душ літ. «В», туалет літ. «Г», колонка літ. «К», зливна яма літ. «Я», огорожа 1-2.\~\~ Факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією рішення народного суду другої ділянки Харківського району від 25 березня 1959 року, з якого вбачається, що [PERSON] в 1951 році втупила в зареєстрований шлюб з [PERSON] , що також підтверджується копією актового запису про шлюб №4, складеному 16 лютого 1951 року виконавчим комітетом Черемушнянської сільської ради Валківського району Харківської області, та витребуваного на запит суду, відповідно до якого « [PERSON] », 1924 року народження, уклав шлюб із « [PERSON] », 1927 року народження. При реєстрації шлюбу в актовий запис були внесені відомості про паспортні документи подружжя, а саме паспорт « [PERSON] » серія [NUMBER] , виданий Валківським РВМ МВС 02 грудня 1949 року, та паспорт « [PERSON] » серія [NUMBER] , виданий Валківським РВМ МВС. А як вбачається із копії книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] , громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] мали паспортні документи, номера та серії яких відповідають номерам та серіям паспортних документів осіб, що вказані в актовому записі про укладення шлюбу. Крім того, [PERSON] та [PERSON] переїхали до м. Люботина із с. Черемушної Валківського району Харківської області, про що є відмітка у вказаній книзі для реєстрації місця проживання громадян за [INFO] . Тим паче, [PERSON] [INFO] була знята з реєстраційного обліку в зв`язку із обміном паспортного документу та знову зареєструвалася за вказаною адресою 28 квітня 1954 року під прізвищем « [PERSON] » на підставі паспорту серія [NUMBER] . Таким чином у суду не виникає сумнівів з приводу того, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 1951 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Черемушнянською сільською радою Валківського району Харківської області 10 вересня 1967 року. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 20 травня 2020 року із відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) було витребувано актовий запис про смерть №14, складений 25 серпня 1964 року виконавчим комітетом Черемушнянської сільської ради Валківського району Харківської області, відносно [PERSON] , з якого вбачається, що остання померла [INFO] . З приводу факту того, що « [PERSON] », якій належала 1/2 частина житлового будинку, та яка вказана в рішенні народного суду Другої ділянки Харківського району та області від 25 березня 1959 року та « [PERSON] », яка зазначена в свідоцтві про смерть серія [NUMBER] , виданого Черемушнянською сільською радою Валківського району Харківської області 10 вересня 1967 року, та яка померла [INFO] , і « [PERSON] », котра вказана у актовому записі про смерть №14, складеному 25 серпня 1964 року виконавчим комітетом Черемушнянської сільської ради Валківського району Харківської області, та яка померла [INFO] , є однією і тією ж особою, суд встановив наступне. Так, в актовому записі про смерть №14, складеному виконавчим комітетом Черемушнянської сільської ради Валківського району Харківської області, та витребуваного на запит суду, вказано, що [PERSON] , померла [INFO] в селі Черемушна Валківського району Харківської області у віці тридцяти семи років. Також до зазначеного актового запису про смерть були внесені паспортні дані померлої, а саме паспорт серія [NUMBER] . А з копії книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою на підставі паспорту серія [NUMBER] . А тому у суду не виникає сумнівів в тому, що [PERSON] дійсно померла [INFO] та невірне зазначення її імені та дати смерті у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] , виданому Черемушнянською сільською радою Валківського району Харківської області 10 вересня 1967 року є помилковими. Зазначені відомості додатково підтверджують, що [INFO] померла саме дружина [PERSON] [PERSON] . Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] , тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв`язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Згідно ст. 549 ЦК УРСР (редакції 1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцем на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є її чоловік [PERSON] , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Відповідно до повідомлення Харківського обласного державного нотаріального архіву №1595/01-21\~ від 10 червня 2020 року за наявними в архіві даними, згідно із записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ за 1964-2000 роки Валківської державної нотаріальної контори Харківської області заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Тобто, спадщину у виді 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та використовував житловий будинок для проживання, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] . Таким чином [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON] став володіти житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в цілому, хоча право власності на успадковану ним 1/2 частину житлового будинку за життя він так і не зареєстрував. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Люботинським міським відділом РАГС Харківської області 18 червня 1997 року, актовий запис про смерть №273. Спадкоємцем на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його син [PERSON] , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №326/01-16/П від 12 травня 2020 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину за період з 1997 року по 2020 рік нікому не видавалися. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства серія [NUMBER] , виданого Харківським районним бюро ЗАГС 12 вересня 1969 року. Тобто відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (редакції 1963 року) після смерті [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки вступив в управління спадковим майном та використовував житловий будинок для проживання, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області 19 вересня 2003 року, актовий запис про смерть №441. Спадкоємцем на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його дружина [PERSON] , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №326/01-16/П від 12 травня 2020 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину за період з 2003 року по 2020 рік нікому не видавалися. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] . та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00025351470 від 25 січня 2020 року. Тобто відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (редакції 1963 року) після смерті [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки вступила в управління спадковим майном та використовує житловий будинок для проживання, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею, яка прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] спадщину у виді житлового будинку з господарським будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому задовольняє позов повністю і визнає за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в поряду спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved