Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що з весни 1993 року по весну 1997 року вона проживала з [PERSON] однією сім'єю. Від проживання з відповідачем сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO]. [INFO] доньці виповнилося вісімнадцять років. З 01 вересня 2013 року донька навчається в Вищому навчальному закладі Укоопспісли «Полтавський університет економіки і торгівлі» на першому курсі денного відділення, що підтверджується доданою до заяви копією договору з місця навчання. Донька не отримує стипендію, так як навчається на комерційній основі, потребує матеріальної допомоги. У відповідності з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач працює, має постійний заробіток, на інших осіб аліменти не сплачує, тому має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд стягувати з [PERSON], аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не пізніше як до досягнення нею 23 років. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд беручи до уваги відсутність з боку представника позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 199 цього Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на отримання аліментів в даному випадку припиняється у випадку припинення навчання дитиною. Судом достовірно встановлено, що з весни 1993 року по весну 1997 року позивач проживала з [PERSON] однією сім'єю. Від проживання з відповідачем сторони по справі мають доньку [PERSON], [INFO]. [INFO] доньці виповнилося вісімнадцять років. З 01 вересня 2013 року донька навчається в Вищому навчальному закладі Укоопспісли «Полтавський університет економіки і торгівлі» на першому курсі денного відділення, що підтверджується доданою до заяви копією договору з місця навчання. Донька не отримує стипендію, так як навчається на комерційній основі, потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved