Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

В липні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання\~права власності\~на спадкове\~майно. В позовній заяві вона зазначила, що 01 січня 2017 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Українська, 18 в м. Чортків Тернопільської області, земельна ділянка за кадастровим номером 6125584900:01:001:0206 та транспортний засіб марки «ЗІЛ» з причепом. Спадкодавець [PERSON] все належне йому майно заповів сторонам. Нотаріус відмовив в оформленні спадкових справ через відсутність належної реєстрації правовстановлюючих документів, що змусило звернутися до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, при визнанні позову відповідачами просять повернути половину судового збору. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнають, не заперечують проти його задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, в суд надійшла заява про слухання справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Вислухавши позивачку, її представника, відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище Маркевич) [PERSON] 15 листопада 1986 року в с. Косів Чортківського району Тернопільської області зареєструвала шлюб з [PERSON]. 01 січня 2017 року помер чоловік позивачки та батько відповідачів [PERSON], про що 04 січня 2017 року Косівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №01 та видане свідоцтво про смерть. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Українська, 18 с. Косів Чортківського району Тернопільської області, земельної ділянки за кадастровим номером 6125584900:01:001:0206 та транспортного засобу марки «ЗІЛ» з причепом. Згідно заповіту від 07 грудня 2016 року, посвідченого секретарем Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області Г.Д. Стець за реєстровим номером № 72, спадкодавець [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON], земельну ділянку за кадастровим номером 6125584900:01:001:0206 [PERSON], транспортний засіб марки «ЗІЛ» з причепом [PERSON]. Як зазначено у листі нотаріуса [PERSON] від 08.06.2018 року за № 640/02-14, згідно довідки Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 03 липня 2017 року за № 862, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи, разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно листа нотаріуса будь-яких заяв про відмову від спадщини сторони по справі не подавали. Так як позивачка та відповідачі не заявляли про відмову від спадщини та проживали разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вони вважаються такими, що прийняли спадщину. В червні 2018 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями за адресою вул. Українська, 18 с. Косів Чортківського району Тернопільської області, яке він успадкував згідно заповіту від 12 листопада 2009 року, посвідченого секретарем Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області Г.Д. Стець за реєстровим номером № 85 після смерті його матері [PERSON], яка померла 15 березня 2010 року, яка в свою чергу успадкувала 1/2 частини будинковолодіння за адресою с. Косів буд. 18 по вул. Українська Чортківського району Тернопільської області після смерті її чоловіка та батька [PERSON] - [PERSON], який помер 30 жовтня 2003 року. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на належне спадкодавцю будинковолодіння відмовлено, так як позивачем не подано правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Дана відмова мотивована тим, що померлі батьки [PERSON] не здійснили в свій час державної реєстрації права власності на належні їм частки в житловому будинку з господарськими спорудами та будівлями. Належність померлим [PERSON] та [PERSON] на праві часткової власності житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями № 18 по вул. Українська с. Косів Чортківського району Тернопільської області підтверджується довідкою Косівської сільської ради № 548 від 06 червня 2018 року, згідно якої будинок з господарськими спорудами та будівлями № 18 по вул. Українська с. Косів Чортківського району Тернопільської області станом на 01.07.1990 року числиться за гр. [PERSON] та [PERSON]. Двір колгоспника. З погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 264, сторінка № 152. Згідно із інвентаризаційною справою на житловий будинок з господарськими будівлями № 18 по вул. Українська с. Косів, власником вказаного нерухомого майна була [PERSON]. Листом нотаріуса підтверджується, що згідно спадкової справи № 499/2010, заведеної 20.08.2010 року, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], яка померла 15 березня 2010 року. Також у листі нотаріуса зазначено, що спадкову справу до майна померлого 30 жовтня 2003 року [PERSON] не заведено. Згідно довідки Косівської сільської ради № 547 від 06 червня 2018 року, на момент смерті [PERSON] разом з ним в будинку № 18 по вул. Українська с. Косів була зареєстрована та проживала по день своєї смерті його дружина [PERSON], яка в силу ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (чинного на момент смерті [PERSON]) вважається такою, що прийняла спадкове майно після смерті її чоловіка [PERSON], так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавця та задовольнити позовні вимоги, визнавши право власності на вказане майно. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивачки і повернення їй з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved