Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є його батьком. Позивач є студентом другого курсу Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця, першого рівня вищої освіти «бакалавр», денного відділення факультету менеджменту і маркетенгу (бюджет без стипендії). Дата закінчення ВУЗу 30.06.2020 року. Просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на період навчання до 30.06.2020 року, але не більше ніж 23 років. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надсилав, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Частиною 4 статті 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи ( ч. 1 ст. 280 ЦПК України). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з'явився повторно в судове засідання без повідомлення причин неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду. Судовим розглядом встановлено, що батьками [PERSON] (позивача), [INFO] є [PERSON] ( відповідач по справі) та [PERSON] (а.с.6). [PERSON] є студентом другого курсу першого рівня вищої освіти « бакалавр», денного відділення факультету менеджменту і маркетингу Харківського національного економічного університету ім. С. Кузнеця. Термін навчання до 30 червня 2020 року ( а.с.9). Позивач за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року доходів не отримував, що підтверджується копією довідки про доходи ( а.с.10). Відповідач, [PERSON], перебуває на обліку в Ізюмському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ( а.с.13). Згідно копії довідки ТОВ « УкрЛан» від 08 листопада 2013 року відповідач здає в оренду ТОВ « УкрЛан» земельний пай та отримує орендну плату (а.с.12). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Як вбачається зі змісту ст. 199 СК України підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей у цьому разі є такий склад юридичних фактів: -походження дітей ( родинний зв'язок батьків та дітей); -продовження повнолітніми дітьми навчання; -потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі; -здатність батьків таку допомогу надавати. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до СК України. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у статті 182 СК України. Згідно з положеннями ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 11 листопада 2017 року. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до ст. 200 СК України аліменти на повнолітню дитини стягуються у частині від заробітку ( доходу) платника аліментів, без урахування 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 430 ЦПК України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved