Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та просив суд зменшити розмір аліментів стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/3 частки до 1/6 частини зі всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2014 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду позивач не оскаржував та контролював бухгалтерію підприємства про вчасне відрахування аліментів. 31.05.2016 року позивач звільнений з роботи та не має можливості сплачувати аліменти у повному розмірі. На даний час існують обставини, які є підставою для зменшення розміру визначених аліментів, оскільки позивач має ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] , який також потребує належного матеріального забезпечення, тому подальша сплата аліментів у повному розмірі є неможливою. З огляду на вказане, позивач вважає є підстави для зменшення розміру аліментів, тому звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Суду пояснив, що на даний час працює неофіційно підсобником на будівництві та має нерегулярний невеликий заробіток, а також на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, тому позивач не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі визначеному судовим рішенням від 06.06.2014 року. Просив витрати по сплаті судового збору залишити за ним. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Панасюк І.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пославшись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 35-43). Суду пояснив, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що матеріальний стан значно погіршився, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. [PERSON] отримує невелику заробітну плату, самостійно сплачує за комунальні послуги у відповідному співвідношенні за кожного члена сім`ї. Крім того, стан здоров`я малолітньої [PERSON] суттєво погіршився, дитина дуже часто хворіє на ГРВІ та бронхіти, їй діагностовано ряд захворювань, які потребують лікування дороговартісними медичними препаратами та засобами (окуляри). Також відповідачка [PERSON] постійно хворіє та витрачає значні кошти на своє лікування. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2014 року (а.с. 9-10). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року стягнуто з позивача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-8). На підставі даного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Вінницькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 30.04.2019 року складає 40399,73 грн. (а.с. 25-26). Крім того, позивач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з цивільною дружиною [PERSON] та сином [PERSON] (а.с. 27). З копії трудової книжки позивача вбачається, що в травні 2016 року позивач [PERSON] був звільнений з роботи, а в грудні 2016 року йому припинено виплату допомоги по безробіттю (а.с. 11-15). Відповідно до довідки про склад сім`ї №334 від 20.05.2019 року, виданої квартальним комітетом «Тяжилів», неповнолітня донька сторін [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] За цією ж адресою зареєстровані та проживають також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 47). Відповідачка [PERSON] з лютого 2019 року працює вчителем наставником з дошкільного виховання у благодійному фонді «Благодійна організація «Амадея», сума її доходу за період з 14.02.2019 року по 30.04.2019 року без урахування аліментів становить 2679,38 грн. (а.с. 44-46). Відповідачкою надано суду лист КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Вінниці» та консультативний огляд дитячого офтальмолога, з яких вбачається, що малолітня [PERSON] неодноразово зверталася за медичною допомогою і їй було встановлено ряд діагнозів (гострий бронхіт, сколіотична постава, астигматизм делекозорий, тощо) (а.с. 51-52). Також, відповідачкою надано копії медичних документів, які підтверджують, що відповідач [PERSON] має захворювання та витрачає кошти на лікування (а.с. 53-64) За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.05.2019 року встановлено, що зареєстроване на праві власності за [PERSON] нерухоме майно відсутнє (а.с. 87). З пояснень позивача в судовому засіданні суд встановив, що позивач [PERSON] має періодичні заробітки, офіційно не працює і не має стабільного щомісячного доходу, на його утриманні крім доньки [PERSON] знаходиться ще також малолітній син [PERSON] , 2017 року народження, а мати сина [PERSON] не працює, так як здійснює догляд за дитиною до досягнення останнім 3-х років, тому позивач не має можливості сплачувати аліменти за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року на утримання малолітньої доньки [PERSON] , 2012 року народження у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» визначено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). У зв`язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров`я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов`язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. Суд вважає доведеними належними доказами позивачем [PERSON] фактичні обставини справи щодо зміни його матеріального стану, зокрема, що позивач в даний час має періодичні заробітки, офіційно не працює і не має стабільного щомісячного доходу, а також обставини зміни його сімейного стану, оскільки у позивача в січні 2017 року народилася ще одна дитина, яка фактично знаходиться на його утриманні, тому позивач не має можливості сплачувати аліменти за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року на утримання малолітньої доньки [PERSON] , 2012 року народження у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні неповнолітньої доньки [PERSON] , взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені обставини щодо зміни матеріального та сімейного стану позивача, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим та обґрунтованим зменшити та визначити позивачу сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/5 частки з усіх видів доходів платника аліментів [PERSON] , але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання даним рішенням суду законної сили, та до досягнення дитиною повноліття. Судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України, а також враховано сімейний і матеріальний стан платника та одержувача аліментів, інтереси малолітньої [PERSON] Виконавчий лист, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року відкликати з Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, виконаним станом на день набрання даним рішенням суду законної сили. За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним.

Outcome: dismissed