Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

В липні 2021 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), третя особа: Білокуракинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 25.08.2001 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають двох дітей - [PERSON] та [PERSON] . На думку позивача, він не є батьком [PERSON] , тому він просить суд виключити відомості про особу як батька дитини з актового запису про народження. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, надав аналогічні викладеним у позовній заяві пояснення, просив позов задовольнити. Представник позивача, адвокат Малойван Є.І. у судовому засіданні надав аналогічні викладеним у позові пояснення, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні свою правову позиції по справі надати відмовилась, проте - позов не визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Ухвалою суду від 01.09.2021 призначено судову судово-генетичну експертизу, а провадження у справі до закінчення проведення експертизи зупинено. 09.12.2021 року до канцелярії суду від Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшов висновок експерта, згідно якого біологічне батьківство позивача [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] - виключається (а.с.45-57). Згідно копії паспорту [PERSON] народився [INFO] (а.с.3-4). Згідно копії паспорту [PERSON] народилася [INFO] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про одруження між сторонами 25.08.2001 року зареєстровано шлюб (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьки - [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). Рішенням Білокуракинського районного суду від 03.02.2016 року по справі № 409/1050/15-ц шлюб між сторонами розірвано (а.с.9) До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України (надалі за текстом - СК України). Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У відповідності зі ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Крім того, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 визначено, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України, визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги експертний висновок, який є науковим підтвердженням того, що біологічне батьківство позивача відносно дитини [PERSON] виключене, однак, у актовому записі про народження позивач записаний як батько, суд вважає необхідним позов задовольнити та виключити відомості про його батьківство з актового запису . Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 908,00 грн та витрати не проведення експертизи у розмірі 7614,00 грн..

Outcome: approved