Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

В листопаді 2020 року позивач звернувся з позовом до суду до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості 22043,32 грн. за кредитним договором№47-04/19І від 1.04.2019 року, враховуючи наявність договору поруки №47-04/19І 1.04.2019 року в т.ч. 10 410 грн.-заборгованість за кредитом, 3171,28 грн.- заборгованість за відсотками, 8462,04 грн.-неустойка. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 7 грудня 2020 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує повністю з врахуванням уточнень, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися про час та місце судового розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Крім цього, відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідачів, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 1 квітня 2019 року між Кредитною спілкою «Спільна справа» та [PERSON] був укладений кредитний договір №47-04/19І, за яким останній отримав кредит в сумі 25000грн. під 60 відсотків річних на строк до 1 квітня 2020 року. В забезпечення виконання цього зобов`язання позивачем прийнято поручительство відКарпець- [PERSON] -договір поруки№47-04/19І від 1.04.2019 року, за умовами якого(п.п.1.3.,2.1.) поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором на рівні із боржником за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій. Отримавши кредит [PERSON] неналежним чином виконував кредитні зобов`язання, що стало підставою звернення до суду. Сформувалась заборгованість по кредиту у розмірі 22043,32 грн., в т.ч. 10 410 грн.-заборгованість за кредитом, 3171,28 грн.- заборгованість за відсотками, 8462,04 грн.-неустойка. Таким чином, всупереч вимогам ст.ст.526 та 629 ЦК України, які відповідно встановлюють обов`язковість виконання договору сторонами, належність виконання зобов`язання, відповідно до умов договору і вимог чинного цивільного законодавства, відповідач [PERSON] допустив прострочку виконання зобов`язання. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 1 статті 553 цього ж Кодексу передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. В силу ст. 554 ч.ч.1,2 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки кредитні зобов`язання з повернення грошових коштів позивачу не виконані, а тому з відповідачів слід стягнути заявлену суму. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст.141 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: approved