Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

В лютому 2018 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 2134618,47 грн., що складаються з суми основного боргу у розмірі 1513852,20 грн., 3% річних у розмірі 115592 грн., інфляційних втрат у розмірі 505174,27 грн., безпідставно набуті останньою за розпискою від 06.08.2015 року, а також стягнути з неї витрати на судовий збір та правничу допомогу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що приблизно у липні 2015 року знайомий [PERSON] на ім'я [PERSON] поцікавився в нього, хто хотів би придбати будинок у м. Дніпрі. На той час позивач проживала спільно з [PERSON] у фактичному шлюбі та була зацікавлена у придбанні житла. У фактичному шлюбі вони перебувають з 2009 року по теперішній час та мають трьох спільних дітей. У зв'язку з тим, що позивачка бажала придбати будинок, [PERSON] повідомив про це [PERSON], на що останній познайомив позивача з мешканцем м. Дніпра на ім'я [PERSON], родичі якого являються власниками будинку, що продавався. За свідченнями [PERSON], який являвся братом чоловіка власниці будинку - [PERSON], а також зі слів самої [PERSON], відчужуваний будинок вже давно належав їй, а рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року (з додатковим рішенням від 05 травня 2015 року) було всього лише розділено будинок із земельною ділянкою. Після отримання рішення суду, відповідач доручила [PERSON] знайти покупця на будинок. У липні 2015 року позивач спільно з [PERSON] прибули до м. Дніпра для огляду будинку. Будинок їм сподобався і було прийнято рішення придбати його (разом із земельною ділянкою), при цьому позивачем було узгоджено з [PERSON] остаточну вартість будинку в розмірі 80000 доларів США, в гривневому еквіваленті на момент укладання договору. Оскільки позивач знаходилась у декреті з другою дитиною, яка потребувала постійного догляду та уваги, що не дозволяло позивачеві надовго залишати дітей, для оформлення відповідних угод вона уповноважила [PERSON] довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 05.08.2015 року, реєстровий № 475. 06 серпня 2015 міде позивачем, в інтересах якої діяв представник - [PERSON], та відповідачем - [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. [ADDRESS], та договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0292 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Вказані договори були посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лобачовою О.В., реєстрові № № 300 та 301 відповідно. При купівлі вищевказаного домоволодіння було здійснено розрахунок в повному обсязі відповідно до попередньої домовленості сторін, а саме [PERSON] було передано [PERSON] грошові кошти в сумі 80000 доларів США, в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день укладання договорів, про що остання надала розписку від 06.08.2015 року. Грошові кошти, за які здійснювалась купівля домоволодіння та земельної ділянки, являлись особистою власністю позивача і були передані [PERSON], як її фактичному чоловікові, для укладання договорів купівлі-продажу. У подальшому позивачеві та [PERSON] стало відомо, що [PERSON] спільно з [PERSON], за відсутності будь-яких правових підстав, фактично вчинили заволодіння грошовими коштами в сумі 80000 доларів США шахрайським шляхом, оскільки заочне рішення суду від 16 квітня 2015 року та додаткове рішення від 05 травня 2015 року, на підставі яких за [PERSON] було зареєстровано право власності на вищевказані домоволодіння та земельну ділянку, на момент здійснення державної реєстрації прав власності не набрали чинності, про що [PERSON] було достовірно відомо, оскільки згадувані судові рішення ухвалені за її та [PERSON] зустрічними позовними заявами. Внаслідок таких порушень було прийнято рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року, яке набрало законної сили 24 листопада 2015 року, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] від 06.08.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лобачовою О.В., реєстровий номер 300, та договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0348 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] від 06.08.2015 року, реєстровий номер 301, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Лобачовою О.В.; скасовано державну реєстрацію прав власності за [PERSON] на вищевказані об'єкти нерухомого майна та витребувано це майно з чужого незаконного володіння на користь [PERSON] У вересні 2016 року позивач звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення [PERSON] та [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. На час укладення угод купівлі-продажу нерухомого майна та земельної ділянки ані [PERSON], ані [PERSON] взагалі нічого не знали про те, що даний будинок та земельна ділянка являються спірними. Очевидно, що вони б не стали купувати вказане домоволодіння та земельну ділянку, якби були своєчасно повідомлені про наявність істотних обставин, які перешкоджають його купівлі. Таким чином, внаслідок протиправних дій [PERSON] та [PERSON], остання безпідставно набула за вищевказаними договорами належні позивачеві грошові кошти на загальну суму 80000 доларів США, у гривневому еквіваленті. Позивачем було подано позов до Красногвардійського районного суду про стягнення з [PERSON] безпідставно набутих грошових коштів відповідно до Договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, за результатами розгляду якого на користь [PERSON] присуджено грошові кошти у сумі 211417 грн. у якості повернення сум зазначених в Договорах купівлі-продажу. Але кошти, що були передані відповідачеві за розпискою, не витребувались в зазначеному провадженні. Отже загальна сума, що наразі безпідставно перебуває у розпорядженні відповідача становить 1725269,20 грн. - 211417 грн. = 1513852,20 грн. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивача та просила задовольнити їх в повному обсязі, від виклику свідків відмовилась та зазначила, що всі наявні докази надані до позовної заяви. Справу просила розглянути за відсутності позивача та її представника без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Лобачова О.В. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 06 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON], від імені якої діяв [PERSON] на підставі нотаріальної довіреності, був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округа Лобачовою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 300 Крім того, 06 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON], від імені якої діяв [PERSON] на підставі нотаріальної довіреності, був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки [NUMBER] площею 0,0348 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округа Лобачовою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 301. При цьому, у пунктах 2 зазначених договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки вказано, що ці житловий будинок та земельна ділянка належать Продавцю, відповідачеві у даній справі, на підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2015 року по цивільній справі № 200/5925/15-ц. В свою чергу, заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2015 року по цивільній справі № 199/6692/15-ц, серед іншого, було скасовано державну реєстрацію прав власності [PERSON], ІПН [NUMBER], на домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, [ADDRESS] на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0348 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].; та витребувано з чужого незаконного володіння на користь [PERSON], ІПН [NUMBER], у [PERSON], ІПН [NUMBER], 58/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (на даний час зареєстровано як домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0348 га. Вищевказані обставини встановлені заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року у цивільній справі № 204/97/17, яке (рішення) скасоване не було та набрало законної сили - 03 жовтня 2017 року (а.с.24-25). Позивач стверджувала в своїй позовній заяві, що реально відповідач здійснила продаж вищевказаних об'єктів нерухомого майна не за ціною вказаною в договорах купівлі-продажу цих об'єктів, а за ціною 80000 доларів США, в гривневому еквіваленті по курсу НБУ, і тому, позивач вважає, що оскільки відповідач відчужила нерухоме майно та отримала за нього кошти, на яке вона не мала права власності, а відтак не мала права відчужувати ці об'єкти й відповідно отримувати за ці об'єкти кошти від покупця, просила стягнути з відповідача на її користь вищевказані кошти, як безпідставно набуті з урахуванням штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, було надано суду копію розписки, за змістом якої відповідач отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 80000 доларів США за курсом НБУ згідно договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, вищевказаним заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року у цивільній справі № 204/97/17, яке (рішення) скасоване не було та набрало законної сили - 03 жовтня 2017 року, було встановлено, що продаж житлового будинку [ADDRESS] вчинився між сторонами за 148666,00 грн., а продаж земельної ділянки [NUMBER] площею 0,0348 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], вчинився між сторонами за 62751,00 грн. В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, обставини справи щодо вартості домоволодіння та земельної ділянки, зокрема, суми за якою ці об'єкти нерухомого майна були відчужені, не підлягають доказуванню, оскільки вони встановлені заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року у цивільній справі № 204/97/17, яке набрало законної сили. Крім того, й в самих договорах купівлі-продажу зазначених об'єктів нерухомого майна, укладених (договорів) між [PERSON] та [PERSON], від імені якої діяв [PERSON] на підставі нотаріальної довіреності, вказані суми за які вони були відчужені на користь позивача, зокрема 148666,00 грн. та 62751,00 грн. відповідно. Таким чином, зазначені позивачем обставини спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, у зв'язку з чим суд вважає необґрунтованими позовні вимоги позивача та такими, які не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачеві в задоволенні її позовних вимог до [PERSON] повністю. Крім того, оскільки позивачеві відмовлено в задоволенні її позовних вимог, то й судові витрати не підлягають відшкодуванню на її користь з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed