Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що з 05.10.2002 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не займається їх вихованням, не цікавиться інтересами дітей, матеріальним становищем сім'ї, а кошти на утримання дітей позивачка змушена надавати самостійно. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться, у повторний шлюб він не вступав, інших утриманців не має. Позивачка зазначає, що відповідач працює штукатуром в Івано-Франківській філії концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та має постійний заробіток. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 09.09.2015 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 09.09.2015 року він звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позову та розгляд справи в його відсутності. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом також встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб сторони одружилися 13.09.1973 року (а.с.4). Відповідно до копій свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Факт проживання дітей сторін з позивачкою стверджується довідкою №547, виданою Воронською сільською радою Коломийського району 15.07.2015 року (а.с.7). Судом встановлено, що згідно із довідкою, виданою 17.07.2015 року за №ІФ000000021, [PERSON] працює на посаді штукатура 5-го розряду в Івано-Франківській філії концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та загальна сума його доходу за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року становить 24 744,85 грн. (а.с.8). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного і,

Outcome: approved