Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

В листопаді 2015 р. позивач звернулася до суду позовом, в якому просить поділити в натурі житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з одноквартирного у двохквартирний відповідно до висновку судово-будівельної експертизи. В обґрунтування вимог позову зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАО № 954 895 від 19.08.2015 р., вона є власницею 1\\2 частки житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Іншою співвласницею зазначеного будинку являється її сестра - [PERSON], відповідач по справі. Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАО № 954896 від 19.08.2015 р. позивач є власницею ? частки земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою розташування спірного житлового будинку по [ADDRESS]. Однак, між сторонами виникають спірні питання щодо розпорядження та користування спільною власністю, що й стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.01.2017 р. справу було прийнято до провадження судді Кравченко Л.М. В подальшому, ухвалою суду від 26.03.2018 р., у зв'язку з набранням чинності змін, внесених до Цивільного процесуального кодексу України, було призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі та провести розподіл спірного житлового будинку по першому варіанту, першому співвласнику згідно висновку експерта. Відповідач також в судове засідання не з'явилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі та провести розподіл будинку по першому варіанту згідно висновку експерта. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В силу вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Судом достовірно встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2015 р. є власницею 1\\2 частки житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Іншим співвласником ? частки будинку є відповідач - [PERSON] (а.с. 4-6). Крім того, сторони по справі згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.08.2015 р., є співвласниками в рівних долях (по 1/2 частині) земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території [ADDRESS] ( а.с. 7-9). Згідно технічного паспорту на спірний житловий будинок встановлено, що останній має загальну площу 110,80 кв.м, з яких житлова становить 58,50 кв.м та службова - 52.30 кв.м (а.с.-10-12). В силу вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Умовами ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За правилами ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Зі змісту ст. 364 ЦК України виходить, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (п. 6), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Верховний Суд України у постанові від 03.04.2013 р. висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію та зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Не маючи згоди щодо поділу житлового будинку та з метою визначення ринкової вартості останнього, позивачкою було порушено питання призначення судової будівельно-технічної експертизи, за результатом розгляду якого ухвалою суду від 21.01.2016 р. у справі було призначено комплексну будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу (а.с.37). Однак, 06.12.2016 р. справа була повернута до суду без виконання експертизи (а.с.73-74). В подальшому, ухвалою суду від 23.12.216 р. у справі було призначено повторну комплексну будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу для з'ясування питань щодо визначення ринкової вартості спірного будинку та можливості його поділу в натурі. З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 02.03.2018 р. за № 950/17-42/4343/18-42, проведеної експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що дійсна ринкова вартість домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в цінах станом на 16.02.2018 р. становить 666307 грн., в тому числі вартість земельних поліпшень, а саме: житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 452208 грн.; вартість земельної ділянки 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд -169709 грн., вартість земельної ділянки 0, 1071 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства - 44709 грн. Крім того, вищевказаним висновком встановлено, що розділити спірний будинок між співвласниками згідно ідеальних часток 1/2 та 1/2 не можливо; розподіл можливий при умові відступу від ідеальних часток співвласників та запропоновано 3 (три) варіанти розподілу житлового будинку на дві ізольовані квартири. Враховуючи, що сторони дійшли згоди щодо першого варіанту розподілу будинку, суд вважає, що розподіл будинку необхідно провести відповідно до варіанту № 1 поділу наступним чином: - позивачу [PERSON] виділити приміщення: веранда І площею 18,1 кв.м, коридор 1-1-1 площею 3,2 кв.м, кухня 1-2-1 площею 8,6 кв.м, сан.вузол 1-3-1 площею - 4,6 кв.м, коридор 1-7-2 площею 65 кв.м, житлова 1-9.1. площею 16,4 к.в.м, мезонін ІІ площею 15,8 кв.м, всього по житловому будинку 73,20 кв.м.; та господарські будівлі і споруди: сарай (курник) Б площею 27,22 кв.м, колодязь питний № 1, ворота № 2, огорожа - 1\\2 № 3, вимощення - ? № 4, що складає 0,568/0,546 частки відносно площі житлового будинку, загальною вартістю 247057 грн., що на 20 953,00 грн. більше від ідеальної частки; - відповідачу [PERSON] виділити приміщення: житлова 1-8-1 площею 17,8 кв.м., коридор 1-7-1 площею 8,6 кв.м, сан. вузол 1-6-1 площею 4,3 кв.м, кухня 1-6-2 площею 7,9 кв.м, коридор 1-5-1 площею 5,0 кв.м, житлова 1-4 площею 12,1 кв.м., а всього по житловому будинку 55,70 кв.м, та господарські будівлі і споруди: погріб з шийкою В, сарай (майстерня) Б площею 20,96 кв.м, огорожа - ? № 3, вимощення - 1\\2 № 4 що складає 0,432/0,454 частки відносно площі житлового будинку, загальною вартістю 205151 грн., що на 20 953,00 грн. менше від ідеальної частки. Таким чином, з позивача на користь відповідача слід стягнути за перевищення вартості виділеної частки від вартості ідеальної частки у будинку грошову компенсацію в розмірі 20953 грн. Також, приймаючи до уваги експертний висновок, для забезпечення ізольованого користування житловим приміщеннями, які пропонується виділити в користування співвласників, в житловому будинку необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи: улаштування вхідної групи до приміщення 1-7-1 (коридор) (також можливе улаштування вхідної групи до приміщення 1-5. Влаштування вхідної групи може бути обрано за проектним рішенням); улаштування перегородки між приміщеннями 1-7-1 (коридор) та 1-7-2 (коридор); замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-7-1( коридор) та 1-6-1 (сан.вузол); замурувати дверний проріз між приміщеннями 1-7-2 (коридор) та 1-4 (житлова); улаштування перегородки між приміщеннями 1-6-1 (сан.вузол) та 1-6-2( кухня); улаштування дверного прорізу в приміщення 1-6-1 (сан.вузол) з боку приміщення 1-5-1 (коридор); улаштування дверного прорізу в приміщення 1-6-2 (кухня) з боку приміщення 1-5-1(коридор); улаштування дверного прорізу в приміщення 1-4 (житлова) з боку приміщення 1-5-1 (коридор); демонтаж існуючої перегородки в приміщенні1-8-1(житлова); улаштування перегородки між приміщеннями 1-8-1 (житлова) та 1-9-1 (житлова); демонтаж існуючої перегородки між приміщеннями 1-3-1 (сан.вузол) та 1-2-1 (кухня); улаштування кутової перегородки між приміщеннями 1-2-1 (кухня) та 1-3-1 (сан.вузол); демонтаж існуючої перегородки між приміщеннями 1-2-1 (кухня) та 1-1-1 (коридор); улаштування перегородки між приміщеннями 1-2-1 (кухня) та 1-1-1 (коридор); улаштування дверного прорізу в приміщення 1-2-1 (кухня) з боку приміщення 1-1-1 (коридор). Втрати щодо переобладнання будинку з одноквартирного у двоквартирний згідно із варіантом № 1 судової будівельно-технічної експертизи від 02.03.2018 р. за № 950/17-42/4343/18-42 суд вважає за необхідне покласти на обидві сторони в рівних частинах. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України, майно, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Крім того, в силу вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачем в сумі 3272,75 гривень, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved