Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Спільного господарства сторони не ведуть. Від спільного проживання подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на утриманні матері, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно з 12.04.2017 р. до досягнення сином повноліття та стягнути на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно з 12.04.2017 р. до досягнення сином трьох років. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, згідно заяви, визнав заявлені вимоги в повному обсязі. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року. Від спільного проживання мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Разом з тим, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно з 12.04.2017 р. до досягнення сином повноліття. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 12.04.2017 року і до досягнення ним повноліття, з урахуванням індексу інфляції. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги позивачці відповідач в добровільному порядку не надає. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що на утриманні позивачки перебуває її малолітня дитина, позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання - підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 280 грн. 00 коп. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved