Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

В липні 2018 року заявник [PERSON], від імені та в інтересах якого діє адвокат Павловський В.І., звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] Свідоцтва про право власності на житло, а саме: на ? квартири [ADDRESS], виданого 11.01.1994 року Виконкомом міської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області. Зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON], а [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті батьків відкрилась спадщина на нерухоме майно - на квартиру [ADDRESS], яка належала кожному з них по 1/2 частці. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, заявник отримав відмову, у зв'язку з наявністю розбіжностей в написанні прізвища матері: в свідоцтві про смерть матері заявника її прізвище зазначено «[PERSON]», при тому, що у правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло (квартиру), власником ? частини якої є мати заявника, її прізвище зазначено як «[PERSON]». Вказана відмова нотаріуса позбавляє його можливості належним чином реалізувати свої спадкові права після смерті матері, а тому заявник змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання заявник та його представник не з'явилися, представник заявника подав заяву, якою вимоги заявника підтримує повністю та просить суд розглядати справу у їх відсутності. Заінтересована особа - представник Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подано заяву, підписану міським головою Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області, якою Новоодеська міська рада проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує, просить розглядати справу у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що 30.08.1959 року [PERSON], 1932 р.н. та [PERSON], 1938 р.н. уклали шлюб, а/з № 15, після укладення шлюбу подружжю присвоєно спільне шлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 30.08.1959 р. Чижовською сільської радою Звенигородського району, Черкаської області. [INFO] народився [PERSON], батьками якого в свідоцтві про народження вказано [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим повторно 15.07.1987 р. З 1994 року подружжя [PERSON] почало проживати в м. Нова Одеса, Миколаївської області. 11.01.1994 року виконкомом міської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області, за реєстровим № 296, видано свідоцтво про право власності на житло (квартиру) на праві приватної сумісної власності по ? частці, яка розташована в [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та [PERSON]. [INFO] мати заявника - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. [INFO] помер батько заявника - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. З долученого до матеріалів справи роз'ясненя державного нотаріуса Новоодеської державної нотаріально контори від 12.09.2017 року вбачається, що заявник [PERSON] як спадкоємець звернуся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте, отримав відмову у спадкуванні майна матері у визначеному законом порядку, у зв'язку з наявністю розбіжностей у правовстановлюючих документах в написанні його прізвища та прізвища його матері. Правильність написання прізвища матері заявника як [PERSON], а не [PERSON] підтверджено іншими письмовими доказами, долученими до матеріали справи. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у Свідоцтві про право власності на житло, а саме: на ? квартири [ADDRESS], виданого 11.01.1994 року Виконкомом міської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області, допущена помилка у написанні прізвища одного з співвласників вказаної кавартири, а саме - замість правильного «[PERSON]», вказано «[PERSON]», усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON], яка померла [INFO] правовстановлюючого документа, а саме: Свідоцтва про право власності на житло за реєстровим № 296від 11.01.1994 року, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища у правовстановлюючому документі, позбавляє його можливості розпорядитись спадковими правами померлого та прийняти спадщину, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved