overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В листопаді 2014 р. позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісяця, посилаючись на те, що відповідач, проживаючи окремо, матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовільнити. Відповідач в суді позов в частині стягнення аліментів в розмірі по 1000 грн. щомісяця не визнав, пояснив, що вважає достатньою для стягнення аліментів суму по 340-350 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач матеріальну допомогу надає нерегулярно. Ці дані підтверджуються копією свідоцтв про одруження та про народження дитини, поясненнями сторін. Згідно із ч.3 ст.180 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні у нього немає, документів, що заперечують вказане відповідачем до суду не надано. Тому, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у сумі по 450 грн. щомісяця на утримання дитини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є підставними, відповідають чинному законодавству. Судові витрати відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача таким чином: судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст. ст. 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В листопаді 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначено, що 17.07.2010 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 461. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо з квітня 2014 року, між сторонами було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з*явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності без фіксування судового процесу технічними засобами, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, позов визнала в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачкою та той факт, що визнання відповідачкою позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

В листопаді 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом та вказав, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої він є спадкоємцем за заповітом. З поважних причин пропустив строк звернення до нотаріальної контори. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представника позивача позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Галузинецької сільської ради до суду не з'явилася, проте подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти її задоволення. Суд рахує за можливе проводити розгляд справи у її відсутність. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, та підлягають задоволенню. Факт смерті [PERSON] [INFO] року підтверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Мазниківською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області від [INFO] року (а.с. 5). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем до майна померлої за заповітом, що підтверджується заповітом, посвідченим Галузинецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області від 16 січня 2001 року (а.с. 6). Згідно із ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини у зв'язку із тим, що на його утриманні перебуває дочка яка є інвалідом та потребує стороннього догляду, тому він був позбавлений можливості своєчасно оформити свої спадкові права. Такі причини судом визнаються поважними і для забезпечення реалізації позивачем своїх прав як спадкоємця, суд вважає за доцільне надати додатковий строк для прийняття спадщини, який буде необхідним та достатнім у межах 2 місяців. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В листопаді 2014 р. позивачі звернулися до суду з позовом та вказали, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої вони є спадкоємцями за заповітом. З поважних причин пропустили строк звернення до нотаріальної контори. Просять визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Представник відповідача - Галузинецької сільської ради до суду не з'явилася, проте подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти її задоволення. Суд рахує за можливе проводити розгляд справи у її відсутність. Заслухавши позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, та підлягають задоволенню. Факт смерті [PERSON] [INFO] року підтверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Галузинецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області від [INFO] року (а.с. 4). Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями до майна померлої за заповітом, що підтверджується заповітом, посвідченим Галузинецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області від 2 серпня 2001 року (а.с. 6). Згідно із ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачами з поважної причини у зв'язку із тим, що їм не було відомо про наявність документів на спадкування, тому вони були позбавлені можливості своєчасно оформити свої спадкові права. Такі причини судом визнаються поважними і для забезпечення реалізації позивачами своїх прав як спадкоємців, суд вважає за доцільне надати додатковий строк для прийняття спадщини, який буде необхідним та достатнім у межах 2 місяців. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

В листопаді 2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 15 липня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 475. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивачка посилається на те, що вона з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. З 12 січня 2013 року сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розірвати шлюб. Підтвердив, що сторони не ведуть спільне господарство з 12 січня 2013 року. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] ([INFO].) та [PERSON] ([INFO]), про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 15.07.2011 р. (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). На момент розгляду справи у суді спору з приводу проживання дитини та поділу майна не має. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони з 12 січня 2013 року не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, проживають окремо, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В листопаді 2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 30 серпня 1996 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1055. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Позивачка посилається на те, що вона з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. З 13 січня 2013 року сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розірвати шлюб. Підтвердив, що сторони не ведуть спільне господарство з 13 січня 2013 року. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 30 серпня 1996 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між [PERSON] ([INFO] р.н.) та [PERSON] ([INFO] р.н.), про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 30.08.1996 р. (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). На момент розгляду справи у суді спору з приводу проживання дитини та поділу майна не має. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони з 13 січня 2013 року не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В листопаді 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом та вказала, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої вона є спадкоємницею за заповітом. З поважних причин пропустила строк звернення до нотаріальної контори. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, та підлягають задоволенню. Факт смерті [PERSON] [INFO] року підтверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно виконавчим комітетом Яськовецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від 23 жовтня 2014 року (а.с. 4). Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом до майна померлої, яке залишилося їй після смерті [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим Яськовецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області від 10.10. 2011 року (а.с. 5). Згідно заповіту від 28 липня 2010 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.) Спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] прийняв, що підтверджується заявою останнього, яка наявна в матеріалах спадкової справи. Відповідно до абзацу 4 п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно із ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З врахуванням встановлених судом обставин, та викладених норм законодавства, суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачкою з поважної причини у зв'язку із тим, що їй не було відомо про наявність документів на спадкування, тому остання була позбавлена можливості своєчасно оформити свої спадкові права. Такі причини судом визнаються поважними і для забезпечення реалізації позивачем своїх прав як спадкоємця, суд вважає за доцільне надати додатковий строк для прийняття спадщини, який буде необхідним та достатнім у межах 2 місяців. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

В листопаді 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом та вказала, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої вона є спадкоємцем за законом. З поважних причин пропустила строк звернення до нотаріальної контори. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Згароцької сільської ради до суду не з'явився, проте подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти її задоволення. Суд рахує за можливе проводити розгляд справи у його відсутність. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, та підлягають задоволенню. Факт смерті [PERSON] [INFO] року підтверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від [INFO] року. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] за законом, що вбачається із наявних в справі документів, а саме свідоцтва про народження позивачки, з якого вбачається, що її матір»ю була [PERSON] [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачкою з поважної причини у зв'язку із тим, що їй не було відомо про наявність правовстановлюючих документів на майно спадкодавця, тому вона була позбавлена можливості своєчасно оформити свої спадкові права. Такі причини судом визнаються поважними і для забезпечення реалізації позивачкою своїх прав як спадкоємця, суд вважає за доцільне надати додатковий строк для прийняття спадщини, який буде необхідним та достатнім у межах 2 місяців. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

В листопаді 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2013 р. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Подружжя проживає окремо, сторони спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка, згідно заяви, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.05.2013 р. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

В листопаді 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 1999 р. Подружжя має сина, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідно до заяви позивач просив про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 р. , мають дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved