Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

В лютому 2014 року КС «Метроном» звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.04.2012 року між КС «Метроном» та [PERSON] було укладено договір кредиту №К116/12, за умовами якого відповідачу було надано кредит на споживчі цілі у розмірі 25000,00 грн., зі сплатою 36% річних та з терміном повернення кредиту - до 18.04.2014 року. В той же день з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором від 18.04.2012 року між КС «Метроном» та [PERSON], [PERSON] були укладені відповідні два договори поруки. В рахунок забезпечення своєчасності виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № К116/12-1-п від 18.04.2012 року. Згідно вищевказаних договорів поруки [PERSON], [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Однак позичальник [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 17.02.2014 року складає 32422,26 грн. з яких: 3155,74 грн. - залишок заборгованості за договором, 16656,93 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу, 12609,59 грн. - прострочена заборгованість по відсотках. Оскільки в добровільному порядку заборгованість відповідачами перед кредитною спілкою не погашається, остання змушена була звернутися з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача Чабан Г.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо задоволення позову. Суду пояснив, що йому відомо про існування боргу, однак він не сплачує кошти у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.04.2012 року між кредитною спілкою «Метроном» та [PERSON] було укладено договір кредиту №К116/12, за умовами якого відповідачу надається кредит на споживчі цілі у розмірі 25000,00 грн., зі сплатою 36% річних та з встановленням дати остаточного повернення кредиту до 18.04.2014 року. Повернення кредиту здійснюється згідно з графіком погашення кредиту наведеному в додатку до Кредитного договору який є його невід'ємною частиною (а.с. 4-5). КС «Метроном» виконала свої зобов'язання за кредитним договором та надала відповідачу кошти в сумі 25000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 18.04.2012 року (а.с. 12). З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором №К116/12 від 18.04.2012 року між КС «Метроном» та [PERSON] укладено договір поруки № К116/12-п від 18.04.2012 року, а також між КС «Метроном» та [PERSON] було укладено договір поруки № К116/12-1-п від 18.04.2012 року (а.с. 7, 10). Згідно вищевказаних договорів поруки відповідачі [PERSON], [PERSON] відповідають перед кредитором КС «Метроном» як солідарні боржники. Відповідно до п. 3.3. кредитного договору №К116/12 від 18.04.2012 року та графіку погашення кредиту наведеному в Додатку до кредитного договору, [PERSON] повинен починаючи з травня 2012 року по квітень 2014 року, сплачувати позивачу в рахунок погашення кредиту встановлені в графіку суми щомісячно. А також згідно п. 3.7. кредитного договору за будь-яких умов, у разі не своєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит буде визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 72 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Однак [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 17.02.2014 року складає 32 422,26 грн., з яких: 3155,74 грн. - залишок заборгованості за договором, 16 656,93 грн. - прострочена заборгованість по основному боргу, 12 609,59 грн. - прострочена заборгованість по відсотках (а.с. 13). Відповідно до п. 5.4.2 договору кредиту №К116/12 від 18.04.2012 року, КС «Метроном» має право достроково розірвати договір та вимагати повернення кредиту, сплати нарахованих процентів у разі порушення відповідачем кредитного договору. У зв'язку із порушенням зобов'язань по кредитному договору позичальнику [PERSON] і поручителям [PERSON], [PERSON] кредитною спілкою неодноразово надсилались письмові вимоги щодо виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с. 14-21), проте ні позичальник, ні поручителі належним чином кредитні зобов'язання не виконали і позичені кошти до теперішнього часу не повертають. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Внаслідок прострочення погашення кредиту та несплати відсотків за користування кредитними коштами кредитній спілці завдано істотної шкоди, у зв'язку з чим остання позбавилася того, на що розраховувала при укладенні кредитного договору. З урахуванням обставин справи та наданих сторонами доказів суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідачів боргу за договором кредиту на загальну суму 32 422,26 грн. та розірвання кредитного договору. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 324,22 грн., тому відповідно до ст. 88 ЦПК України сума сплаченого судового збору підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved