Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернувлая в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 листопада 2001 року між сторонами було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів громадського стану управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 2433. Від сумісного проживання у сторін є спільна неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, різні життєві принципи та цілі. Під час сумісного проживання чоловік недбало ставився до виконання сімейних, зокрема, батьківських обов'язків, не виявляв належної турботи про дитину, не дбав про її розвиток, виховання та утримання. В зв'язку з цим між сторонами часто виникали конфліктні ситуації. Позивач зазначає, що в сім'ї створилась несприятлива психологічна обстановка, тому подальше сумісне життя з відповідачем стало недоцільним. Сторони проживають окремо біля шести років. Спору щодо поділу спільно набутого в шлюбі майна не мають. Питання щодо його участі в утриманні дитини, позивач повідомляє, що буде вирішуватись в судовому порядку. Оскільки, шлюб фактично розпався, [PERSON] прийшла до переконання про недоцільність подальшого формального збереження шлюбу, тому звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати її шлюб з відповідачем; визначити їй після розірвання шлюбу прізвище «Писарська» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, повязані з розглядом справи в сумі 1204,80 грн., в тому числі витрати на правничу допомогу адвоката в суму 500,00 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 704,80 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додала, що з січня 2016 року вони проживають окремо. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, а в частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката - ні, оскільки [PERSON] сама могла написати позовну заяву. Просив позов задовольнити частково. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії І-АМ № 071238, виданого 17.11.2001 року, судом встановлено, що 17.11.2001 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів громадського стану управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № (а.с. 4). Під час шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження серії 1-АМ № 082063, видане 31.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з січня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідач виявила бажання залишитись на прізвищі чоловіка, то суд залишає за нею шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн. 00 коп., що підтверджено документально (а.с. 1, 7). На підставі викладеного,

Outcome: approved