Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

В квітні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон-Транс» (далі по тексту - позивач) звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.11.2018 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 2711/2018 року, за умовами якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар - бетон БСГ В15 Р3 F50, а відповідач зобов`язався здійснити його оплату в сумі 157590,90 грн. Позивач передав відповідачеві товар 28.11.2018 року, що підтверджується видатковою накладною, проте відповідач не здійснив оплату товару. Посилаючись на викладене, а також умови укладеного договору, позивач просив суд стягнути з відповідача 157590,90 грн., 16942,10 грн. пені та 1411,84 грн. трьох процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України. Ухвалою суду від 09.04.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 20.05.2019 року. В судовому засіданні 20.05.2019 року судом було оголошено перерву до 10.06.2019 року для надання можливості відповідачу подати відзив на позов та позивачу надати заяву про зменшення позовних вимог у випадку погашення боргу відповідачем. В судове засідання, призначене на 10.06.2019 року сторони не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, а тому розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України було відкладено на 16.07.2019 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд про його задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надавав та не просив розглядати справу за його відсутності. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що 27.11.2018 року між позивачем як продавцем та відповідачем як покупцем було укладено договір купівлі-продажу № 2711/2018, за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю товар - БСГ В15 Р3 F50 в кількості 90 м3, а покупець зобов`язався прийти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах договору. Згідно із п. 8.1. договору, оплата поставленого товару і вартості його доставки здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дати доставки (підписання товарно-транспортної накладної або іншого документу). Із матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договором та передав покупцеві товар, а саме БСГ В15 Р3 F50 в кількості 90 м3 на суму 157590,90 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-816/1 від 28.11.2018 року, копія якої міститься в матеріалах справи. Відповідач в свою чергу, не здійснив оплату переданого товару, чим не виконав умови укладеного договору. Доказів зворотного відповідачем суду не надано. 05.02.2019 року позивач звернувся до відповідача із претензією, в якій просив здійснити оплату в сумі 157590,90 грн. та штрафні санкції станом на 04.02.2019 року. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за договором купівлі-продажу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього на користь позивача суми боргу в розмірі 157590,90 грн. Також позивач просив суд стягнути з відповідача 16942,10 грн. пені та 1411,84 грн. трьох процентів річних. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із п. 13.2. договору, за несвоєчасну оплату доставленого товару покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченої заборгованості за поставлений товар за кожен день прострочення. Оскільки відповідач не оплатив поставлений йому товар з 28.11.2018 року по 12.12.2018 року (10 робочих днів), починаючи з 13.12.2018 року у позивача виникло право на стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченої заборгованості за поставлений товар за кожен день прострочення. З огляду на зазначене, вимоги позивача про стягнення пені в сумі 16942,10 грн. за період з 13.12.2018 року по 31.03.2019 року, підлягають задоволенню за розрахунком, який перевірений судом. Також, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 1411,84 грн. за період з 13.12.2018 року по 31.03.2019 року також визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача 157590,90 грн., 16942,10 грн. пені та 1411,84 грн. трьох процентів річних. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача також підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 2639,18 грн.

Outcome: approved