Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

В квітні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь держави шкоду заподіяну незаконним виловом водних біоресурсів у розмірі 4080 (чотири тисячі вісімдесят) гривень та зарахувати на розрахунковий рахунок Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 13.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Представник третьої особи у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 04.03.2019 року [PERSON] , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 04.03.2019 року [PERSON] , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП Відповідно до копії розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення водних біоресурсів, зробленого на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) водних біоресурсів» № 1209 від 21.10.2011 року та протоколу про адміністративне правопорушення № 000036 від 05 лютого 2019 року, відповідачами [PERSON] та [PERSON] спричинена шкода державі незаконним виловом водних біоресурсів на загальну суму 4080 гривень. Отже, відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушили правила рибальства, чим спричинили шкоду навколишньому природному середовищу в сумі 4080 гривень. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховується до спеціального фонду в складі місцевого бюджету, тобто до місцевого природоохоронного фонду за місцем нанесення шкоди довкіллю. Враховуючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідачів на користь держави заподіяну матеріальну шкоду та зарахувавши грошові стягнення за спричинену шкоду до спеціального фонду в складі місцевого бюджету Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позовні вимоги визнані відповідачами до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 960,50 грн. Решту сплаченого судового збору необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

Outcome: approved