Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (приватне). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 серпня 2015 року о 14 годині [PERSON] в порушення п.16.11 Правил дорожнього руху України в м. Красноармійську на перехресті нерівнозначних доріг вулиці [PERSON] проспект Шахтобудівників, керуючи автомобілем ВАЗ-2109, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], не надав перевагу в русі автомобілю «Сузукі-Вітара», державний номерний знак [NUMBER] під його керуванням, коли він рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), автомобілі зазнали механічні пошкодження. ДТП сталася з вини відповідача. Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області [PERSON] кримінальне провадження було закрито за відсутністю в діях відповідача складу злочину, передбаченого ст.286 КК України. Постановою судді Красноармійсього міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2015 року, яка набрала законної сили 29 грудня 2016 року, відповідача було визнано винним за ст.124 КУпАП і накладено штраф в розмірі 340 грн. Свою вину в ДТП відповідач визнав повністю, але не здійснив жодних дій, спрямованих на добровільне погашення спричиненої йому матеріальної шкоди. Згідно ремонтної калькуляції № 05453 38 від 25 листопада 2015 року розмір ремонту його автомобіля становить 156\~575,68 грн. Як страхове відшкодування третьої особою на його користь було сплачено грошові кошти в розмірі 42\~500 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому різницю між завданою матеріальною шкодою та сплаченим страховим відшкодуванням в сумі 114\~075,68 грн. Крім того, внаслідок ДТП він знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Красноармійської ЦРЛ з 20 серпня 2015 року по 11 вересня 2015 року і поніс витрати, повязані з купівлею ліків, які були призначені йому для лікування, в розмірі 2610,49 грн. З моменту ДТП відповідачем не зроблено жодних дій, спрямованих на добровільне відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди, що свідчить про те, що він не бажає вирішити питання в позасудовому порядку, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду з позовом. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь на відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодження транспортного засобу, 114\~075,68 грн., на відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоровя, 2610,49 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, за участю представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю. Відповідач позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що вважає себе винним в ДТП, постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності не оскаржував, розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу, становить 42500 грн., яка не перевищує ліміту відповідальності і повністю відшкодована позивачу страховою компанією. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав і суду пояснив, що надані позивачем докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди, є неналежними, оскільки суду повинні бути надані або висновок експерта або висновок спеціаліста в області автотоварознавства. Надана ж позивачем ремонтна калькуляція на є належним доказом, оскільки невідомо ким виготовлена та ніким не підписана. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, не перевищив ліміт відповідальності 50\~000 грн. і повністю відшкодована позивачу в розмірі 42\~500 грн. Зазначив, що позивач із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної здоровю, до страхової компанії не звертався, у звязку з чим позивач не зобовязаний її відшкодовувати. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (приватне) - надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника, а також письмові пояснення, згідно яких позивачем 7 грудня 2015 року була надана заява про страхове відшкодування від 7 грудня 2015 року, згідно якої розмір завданої йому шкоди становить 42500 грн., а отже АТ «СГ «ТАС» (приватне) та позивач досягли згоди про розмір завданого збитку в порядку ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» без проведення автотоварознавчого дослідження. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Позивач є власником автомобіля «Сузукі-Вітара», державний номерний знак [NUMBER], що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 428297. У володінні відповідача знаходиться автомобіль ВАЗ 219060 110 40 ЗНГ, державний номерний знак [NUMBER], що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК 764020 [PERSON] 20 серпня 2015 року о 14 годині [PERSON] в порушення п.16.11 в м. Красноармійську на перехресті нерівнозначних доріг вул. [PERSON] просп. Шахтобудівників, керуючи автомобілем ВАЗ 2109, держномер ВА 1571 ВА, зареєстрованим в Кіровоградському МРЕВ, що належить [PERSON], не надав перевагу в русі автомобілю «Сузуки-Вітара», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталася ДТП, автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Зазначені обставини встановлені постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2015 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., яка набрала законної сили 29 грудня 2015 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як володільця наземного транспортного засобу застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС» (приватне), що підтверджується копією полісу № АЕ/3924916 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30 травня 2015 року зі строком дії з 31 травня 2015 року по 30 травня 2016 року. Відповідно до укладеного договору страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., за шкоду, заподіяну життю і здоровю, становить 100\~000 грн., розмір франшиза становить 0 грн. Позивач знаходився на лікуванні Красноармійсьій центральній районній лікарні з 20 серпня 2015 року по 11 вересня 2015 року з діагнозом ЗСМТ: забій головного мозку легкого ступеня, забій мяких тканин голови, невралгія першої вітки, тройничного нерву справа, отримував лікування. Вартість лікування позивача в лікувально-профілактичній установі не підтверджена належними доказами, оскільки суду надані незавірені копії фіскальних чеків. Правовідносини, що винили між позивачем, відповідачами та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 липня 2004 року № 1961-1У з наступними змінами та доповненнями (далі Закон № 1961). Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Закон № 1961 регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до положень п.22.1 ст.22 Закону № 1961 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Під шкодою, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, ст.28 Закону № 1961 включає в себе, зокрема, шкоду, пов'язану з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу. Згідно ст.29 зазначеного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як зазначено у п.36.1 ст.36 Закону № 1961 страховик,

Outcome: dismissed