Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

В липні 2020 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, а саме позбавити батьківських прав [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі 1109 гривень із індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача просить проводити заочний розгляд справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у уточненнях до позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечив, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Треті особи в судове засідання не з`явились, але подали до суду заяву в якій просить проводити розгляд без їхньої участі, проти позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2018 року позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] . Мати [PERSON] з 2012 року дитиною не опікувалася, а тому з березня 2012 року дитину було передано до Конотопської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату. Розпорядженням голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 22.06.2018 року № 332-ОД «Про влаштування неповнолітньої дитини у прийомну сім`ю» [PERSON] була влаштована у прийомну сім`ю [PERSON] і [PERSON] , яка 21.08.2018 року переведена із прийомної сім`ї у статус дитячого будинку сімейного типу. З 11.06.2018 року по сьогодні [PERSON] є вихованкою дитячого будинку сімейного типу, зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . 14.01.2020 року служба у справах дітей Конотопської районної державної адміністрації Сумської області письмово звернулася до [PERSON] з метою вияснення позиції батька відносно повернення йому малолітньої доньки [PERSON] на виховання та проживання, оскільки він, як батько, не позбавлений батьківських прав. [PERSON] з`явився на співбесіду до служби у справах дітей Хмельницької міської ради і висловив бажання забрати на виховання малолітню доньку [PERSON] та в подальшому проживати з нею разом. Але [PERSON] письмово повідомив службу у справах дітей про те, що він у термін з 16.01.2020 по 10.02.2020 не буде знаходитися у межах міста Хмельницький та пообіцяв працівникам служби повідомити про своє повернення. Але, незважаючи на свої обіцянки, громадянин [PERSON] більше на зв`язок не виходив і повідомлення від нього не надходили. Відповідно до довідки, наданої Недригайлівською СЗОШ-І-ІІІ ступенів [PERSON] є ученицею 7 класу вказаної школи, дитина ввічлива, урівноважена, чемна, має середній рівень знань, догляд за дитиною здійснюють батьки-вихователі [PERSON] і [PERSON] , ні мати, ні батько не цікавляться життям доньки. Із декларації № 001-Е0М6-Х200 вбачається, що дитина перебуває на обліку у сімейного лікаря, наглядається регулярно, на амбулаторні прийоми дитина приходить у супроводі матері-виховательки [PERSON] . Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров я дитини, и фізичний, духовний і моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальноприйнятих норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст.166, 182, 184 Сімейного кодексу України, гр. [PERSON] , не звільняється від обов`язку щодо утримання своєї дитини, а тому з нього слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1109 грн. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, оскільки відповідач неналежно виконує батьківські обов`язки відносно своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved