Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

В квітні 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що 02.10.2010 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та ПАТ КБ ПРИВАТБАНК було укладено Договір №1 оренди приміщення. За умовами Договору Позивач передав Відповідачу у тимчасове користування приміщення, яке знаходиться за адресою: 39626 Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, буд. 63, має загальну площу 102,5 кв.м., що підтверджується актом прийому-передачі приміщення від орендодавця орендарю від 02.07.2010 року. Згідно п.2.2. Договору: орендна плата підлягає сплаті до 3 числа поточного місяця, із розрахунку 108, 1 грн. За 1 кв.м., всього 11080,25 грн. Без ПДВ за перший місяць оренди (квітень 2011 року). Розмір орендної плати за кожен наступний місяць підлягає індексації з коефіцієнтом рівним 1 (одиниці). Згідно п.7.7. Договору: орендар є платником податку на прибуток на загальних підставах за ставкою 25%. Орендар при нарахуванні доходів за цим договором на користь Орендодавця виступає податковим агентом останнього. 01 липня 2011 року приміщення, що знаходиться за адресою Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, буд. 63, має загальну площу 102,5 кв.м. [PERSON] було продане ТОВ ПРИВАТОФИС, що підтверджується договором купівлі-продажу нежилого приміщення. У зв'язку з наведеним між [PERSON] Та ПАТ КБ ПРИВАТБАНК було укладено додаткову угоду від 01.липня 2011 року до Договору оренди приміщення №1 від 02 липня 2011 року, відповідно до якої було розірвано договір оренди приміщення №1 від 02 липня 2010 року з 01 липня 2011 року. Було підписано 01 липня 2011 року акт прийому-передачі до договору оренди №1 від 02.07.2010 року, згідно якого приміщення було повернено орендодавцеві. Того ж дня [PERSON] передала приміщення ТОВ ПРИВАТОФИС у відповідності до укладеного договору купівлі-продажу, що підтверджується актом прийому-передачі від 01 липня 2011 року до договору купівлі-продажу від 01.07.2011 року. За період з 04.07.2011 року по 02.11.2012 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК було помилково сплачено на рахунок орендодавця 159 858,57грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та копіями платіжних доручень. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд Стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість у розмірі 132957,17 грн. Стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати повязані із сплатою судового збору в розмірі 1329,57 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, направила в судове засідання свого представника [PERSON], яка проти задоволення позову заперечувала, про що надала письмові заперечення. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов таким, що підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 02.10.2010 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та ПАТ КБ ПРИВАТБАНК було укладено Договір №1 оренди приміщення. За умовами Договору Позивач передав Відповідачу у тимчасове користування приміщення, яке знаходиться за адресою: 39626 Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, буд. 63, має загальну площу 102,5 кв.м., що підтверджується актом прийому-передачі приміщення від орендодавця орендарю від 02.07.2010 року. Згідно п.2.2. Договору: орендна плата підлягає сплаті до 3 числа поточного місяця, із розрахунку 108, 1 грн. За 1 кв.м., всього 11080,25 грн. Без ПДВ за перший місяць оренди (квітень 2011 року). Розмір орендної плати за кожен наступний місяць підлягає індексації з коефіцієнтом рівним 1 (одиниці). Згідно п.7.7. Договору: орендар є платником податку на прибуток на загальних підставах за ставкою 25%. Орендар при нарахуванні доходів за цим договором на користь Орендодавця виступає податковим агентом останнього. 01 липня 2011 року приміщення, що знаходиться за адресою Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, буд. 63, має загальну площу 102,5 кв.м. [PERSON] було продане ТОВ ПРИВАТОФИС, що підтверджується договором купівлі-продажу нежилого приміщення. У зв'язку з наведеним між [PERSON] Та ПАТ КБ ПРИВАТБАНК було укладено додаткову угоду від 01.липня 2011 року до Договору оренди приміщення №1 від 02 липня 2011 року, відповідно до якої було розірвано договір оренди приміщення №1 від 02 липня 2010 року з 01 липня 2011 року. Було підписано 01 липня 2011 року акт прийому-передачі до договору оренди №1 від 02.07.2010 року, згідно якого приміщення було повернено орендодавцеві. Того ж дня [PERSON] передала приміщення ТОВ ПРИВАТОФИС у відповідності до укладеного договору купівлі-продажу, що підтверджується актом прийому-передачі від 01 липня 2011 року до договору купівлі-продажу від 01.07.2011 року. За період з 04.07.2011 року по 02.11.2012 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК було помилково сплачено на рахунок орендодавця 159 858,57грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та копіями платіжних доручень. Відповідно до п. 2.35. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року №22 Кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. Указ Президента України «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України» від 16.03.95 р. № 227 - документ, яким визначаються строки повернення помилково перерахованих платником коштів. Так, згідно із ст. 6 цього Указу гроші потрібно повернути платникові протягом п'яти днів від дня зарахування їх на рахунок неналежного одержувача. Кошти протягом п'яти днів з дня їх зарахування не були повернені. Відповідача було повідомлено про необхідність повернути помилково отримані кошти. У результаті переговорів [PERSON] за період з 27.11.2012р по 30.10.2013 року було повернуто 26810,00 грн., а саме: - 27.11.2012 року - 14410,00 грн., - 25.02.2013 року 8400,00 грн., - 28.07.2013 року 2000,00 грн., - 30.10.2013 року - 2000,00 грн. 27.05.2014 року на адресу [PERSON] було направлено Претензію від 27.05.2014 №3.52.0.0.0/4-209 з розрахунком заборгованості та зазначенням про необхідність погасити заборгованість у розмірі 132957,17грн. На зазначену Претензію відповідь отримана не була, безпідставно набуті кошти Відповідачем не повернуто. У відповідності до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тому суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову.

Outcome: approved