Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 30 вересня 2013 року ПАТ Банк «ТРАСТ» отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R111.006-TEK.0035833 від 30.09.2013 року, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивач надав відповідачу кредит в розмірі 35400 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,99% річних та 1,47% комісії за обслуговування кредиту, строком на 41 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Окрім того, 30 вересня 2013 року ПАТ Банк «ТРАСТ» отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R111.006-TEK.0035843 від 30.09.2013 року, в якій відповідач пропонував позивачу відкриття йому поточного рахунку з використанням кредитної картки. Позивач надав відповідачу кредит в розмірі 500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99% річних та 2% комісії за обслуговування кредиту, строком до 30 жовтня 2014 року з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Окрім того, 12 лютого 2014 року ПАТ Банк «ТРАСТ» отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R111.006-TEK.0042036 від 12.02.2014 року, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивач надав відповідачу кредит в розмірі 12521 грн. 25 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та 1,75% комісії за обслуговування кредиту, строком на 42 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Стверджує, що в порушення умов договорів відповідач зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконує, тому позичальник вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. У звязку з чим ПАТ Банк «ТРАСТ» просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору № R111.006-TEK.0035833 від 30.09.2013 року в сумі 50232 грн. 63 коп., що утворилася станом на 10 липня 2015 року та яка складається з: - 31194 грн. 74 коп. основної суми заборгованості за кредитом; - 4201 грн. 20 коп. - відсотків за фактичне користування кредитом; - 8204 грн. 66 коп. комісії за обслуговування кредиту; - 6632 грн. 03 коп. пені за прострочення платежів; заборгованість по кредитному договору № R111.006-TEK.0035843 від 30.09.2013 року в сумі 525 грн. 01 коп., що утворилася станом на 15 липня 2015 року та яка складається з: - 356 грн. 79 коп. основної суми заборгованості по кредиту; - 33 грн. 17 коп. - відсотків за фактичне користування кредитом; - 53 грн. 42 коп. комісії за обслуговування кредиту; - 81 грн. 63 коп. пені за прострочення платежів; та заборгованість по кредитному договору № R111.006-TEK.0042036 від 12.02.2014 року в сумі 16378 грн. 96 коп., що утворилася станом на 10 липня 2015 року та яка складається з: - 12155 грн. 27 коп. основної суми заборгованості по кредиту; - 00 грн. 88 коп. - відсотків за фактичне користування кредитом; - 2278 грн. 55 коп. комісії за обслуговування кредиту; - 1944 грн. 26 коп. пені за прострочення платежів; а разом стягнути 67136 грн. 60 коп., а також судові витрати по справі. Представник позивача надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав частково, а саме не визнає нараховану пеню, оскільки вважає, що по ній сплинув строк позовної давності, а також просить розглянути справу за його відсутністю. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). В п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України зазначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № R111.006-TEK.0035833 від 30.09.2013 року, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 35400 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,99 % річних та 1,47% щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 41 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Крім того, 30 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № R111.006-TEK.0035843 від 30.09.2013 року, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 500 грн. 00 коп. з відкриттям поточного рахунку з використанням кредитної картки та погодився, що складовими частинами договору є заява, тарифи, умови, розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту і графік платежів. Також, 12 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № R111.006-TEK.0042036 від 12.02.2014 року, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 12521 грн. 25 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних та 1,75% щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 42 місяці з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 10 липня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору № R111.006-TEK.0035833 від 30.09.2013 року в сумі 50232 грн. 63 коп., яка складається з: - 31194 грн. 74 коп. основної суми заборгованості за кредитом; - 4201 грн. 20 коп. - відсотків за фактичне користування кредитом; - 8204 грн. 66 коп. комісії за обслуговування кредиту; - 6632 грн. 03 коп. пені за прострочення платежів; станом на 15 липня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору № R111.006-TEK.0035843 від 30.09.2013 року в сумі 525 грн. 01 коп., яка складається з: - 356 грн. 79 коп. основної суми заборгованості по кредиту; - 33 грн. 17 коп. - відсотків за фактичне користування кредитом; - 53 грн. 42 коп. комісії за обслуговування кредиту; - 81 грн. 63 коп. пені за прострочення платежів; а також станом на 10 липня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору № R111.006-TEK.0042036 від 12.02.2014 року в сумі 16378 грн. 96 коп., яка складається з: - 12155 грн. 27 коп. основної суми заборгованості по кредиту; - 00 грн. 88 коп. - відсотків за фактичне користування кредитом; - 2278 грн. 55 коп. комісії за обслуговування кредиту; - 1944 грн. 26 коп. пені за прострочення платежів. Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно сплину строку позовної давності до позовних вимог в частині стягнення пені, оскільки позивачем надано розрахунки заборгованості по кредитним договорам № R111.006-TEK.0035833 від 30.09.2013 року, № R111.006-TEK.0035843 від 30.09.2013 року, № R111.006-TEK.0042036 від 12.02.2014 року, в яких пеня за прострочення платежів розрахована за 12 місяців на день розрахунку заборгованості (а.с. 19, 32, 44). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, що утворилася станом на 10 липня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору № R111.006-TEK.0035833 від 30.09.2013 року в сумі 50232 грн. 63 коп., яка складається з: - 31194 грн. 74 коп. основної суми заборгованості за кредитом; - 4201 грн. 20 коп. - відсотків за фактичне користування кредитом; - 8204 грн. 66 коп. комісії за обслуговування кредиту; - 6632 грн. 03 коп. пені за прострочення платежів; станом на 15 липня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору № R111.006-TEK.0035843 від 30.09.2013 року в сумі 525 грн. 01 коп., яка складається з: - 356 грн. 79 коп. основної суми заборгованості по кредиту; - 33 грн. 17 коп. - відсотків за фактичне користування кредитом; - 53 грн. 42 коп. комісії за обслуговування кредиту; - 81 грн. 63 коп. пені за прострочення платежів; а також станом на 10 липня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору № R111.006-TEK.0042036 від 12.02.2014 року в сумі 16378 грн. 96 коп., яка складається з: - 12155 грн. 27 коп. основної суми заборгованості по кредиту; - 00 грн. 88 коп. - відсотків за фактичне користування кредитом; - 2278 грн. 55 коп. комісії за обслуговування кредиту; - 1944 грн. 26 коп. пені за прострочення платежів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, тобто сторони, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені останнім по справі, в сумі 671 грн. 37 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved