Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

В лютому 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом про поділ майна подружжя. Посилався на те, що 25 травня 2007 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. Однак з [PERSON] вони перебували у фактичних шлюбних відносинах ще з 16 січня 2007 року. В шлюбі у них [INFO] народилась донька [PERSON] За час спільного проживання без реєстрації шлюбу ними було прийнято рішення про придбання квартири. При цьому частину коштів для купівлі квартири вони отримали в кредит. Таким чином, 13 березня 2013 року приватним нотаріусом [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Загальна вартість квартири становить 458 009 грн. 75 коп., але згідно з домовленістю між продавцем, 104 510 грн. вони сплатили одразу з його особистих коштів, а решту суми - 353 500 грн. необхідно було сплатити протягом п'яти банківських днів за рахунок кредитних коштів. В подальшому, на прохання дружини, він склав заповіт, за яким все майно, яке йому належить та буде належати він заповідав своїй доньці [PERSON] На початку осені 2012 року їх з відповідачкою стосунки погіршилися і вона вигнала його з квартири, зазначивши при цьому, що він не має жодного відношення до квартири. Окрім квартири 11 липня 2007 року в період шлюбу ними з відповідачкою було придбано паркомісце [ADDRESS] Також в 2009 році за спільні кошти ними на МТК «Калинівський ринок» було придбано торгівельний павільйон площею 60 м.кв. вартістю 17000 доларів США. Під час спільного проживання в квартирі [ADDRESS] вони спільно з [PERSON] придбали меблі та побутову техніку на загальну суму 195 200 грн. Крім того, в період шлюбу, протягом 2009-2012 рр. за спільні з відповідачкою кошти було здійснено капітальний ремонт в будинку в с.Зарожани Хотинського району Чернівецької області, який належить особисто [PERSON] Всього ними було витрачено на ремонт приблизно 240000 грн. Оскільки з осені 2012 року вони припинили шлюбні відносини, а добровільно вирішити спір щодо поділу спільного майна не можуть, просив суд визнати за ним право на 1/3 частки в квартирі [ADDRESS]; право власності на нежиле приміщення (паркінг); сягнути з відповідачки на його користь 97600 грн в рахунок відшкодування витрат на меблі та побутову техніку; 120000 грн. як вартість половини витрат, понесених на ремонт будинку в с.Зарожани Хотинського району, а також половину витрат на проведення товарознавчої експертизи. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, про що надали свої письмові заперечення. Просили у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ПАТ «Креді Агріколь Банк» під час розгляду справи не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, згідно вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 74 цього ж Кодексу передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, починаючи з 16.01.2007 року 25.05.2007 рік. Вказана обставина встановлена рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.01.2013 року, яке набрало законної сили, а тому відповідно вимог ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає. Під час перебування у фактичних шлюбних відносин [PERSON] спільно з [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS]. При цьому частину коштів на придбання житла було отримано в кредит. Зокрема, 26.06.2007 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №059(12) (а.с.176). Крім того, факт спільного придбання квартири підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON], який суду пояснив, що працює директором ТОВ «Галактика». Навесні 2007 року сім'я [PERSON] звернулася до нього з наміром придбати квартиру в будинку по [ADDRESS], забудовником якого є його підприємство. Після обговорення всіх деталей подружжя погодилось придбати квартиру [ADDRESS]. Зауважив, що саме [PERSON] вказував на те, що [PERSON] є його дружиною. Він просив оформити всі документи на дружину, оскільки це у нього другий шлюб. Гроші за квартиру вносили разом. В подальшому всі платіжки виписувались на дружину, так як вона підписала договір кредиту на квартиру. Таким чином, згідно договору купівлі-продажу від 13.03.2007 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.13-14). 25 травня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с.10). 11.07.2007 року [PERSON] придбала у ТОВ «Галактика» нежитлове приміщення (паркінг), паркомісце [NUMBER] вартістю 40000 грн.(а.с.18-20). Зазначена обставина була підтверджена в судовому засіданні також свідком [PERSON] Крім того, під час перебування у шлюбі подружжям [PERSON] було придбано торговельний павільйон площею 60 м.кв., який розташований в торгівельному секторі №8, торговельне місце [NUMBER] на МТК «Калинівський ринок» (а.с.21,98-99). Вказаний факт підтвердила в судовому засіданні й відповідачка [PERSON], яка була допитана у якості свідка. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначене вище майно було придбано сторонами спільно під час перебування у фактичних шлюбних відносинах та у зареєстрованому шлюбі, а тому підлягає поділу як спільне сумісне майно подружжя. При цьому судом не беруться до уваги покази відповідачки [PERSON] дані нею у якості свідка про те, що кошти на придбання квартири та решту майна були її особистими, які вона отримала від своїх родичів, оскільки доказів на підтвердження вказаної обставини нею надано не було. До того ж, на підтвердження своєї платоспроможності позивачем було надано декларацію (довідку) про доходи станом на 2007, 2012 роки, що дає суду підстави вважати, що посилання позивача на те, що перший внесок на квартиру було внесено з його особистих коштів, відповідає фактичним обставинам справи. Також судом встановлено, що під час шлюбу сторонами за спільні кошти було придбано меблів та побутової техніки на загальну суму 192 200 грн. Для підтвердження своїх позовних вимог позивачем було заявлено клопотання про призначення товарознавчої експертизи. Разом з тим, як вбачається із висновку експерта, при виїзді експерта-оцінювача на місце за адресою м.Чернівці, вул.Руська, 245/15, мешканці квартири не дозволили фактично оглянути місце та об'єкт оцінки, що унеможливило здійснити експертне дослідження (а.с.1 том 2). У зв'язку з цим, представнику відповідачки [PERSON] - [PERSON] судом було роз'яснено положення ст.146 ЦПК України щодо наслідків ухилення від участі в експертизі, однак він пояснив, що оскільки позивач також зареєстрований у спірній квартирі, у нього була можливість надати експерту-оцінювачу житло для огляду. Втім, в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] з осені 2012 року не проживає у спірній квартирі, хоча там і зареєстрований. Однак слід зауважити, що відповідачка [PERSON], будучи допитаною у якості свідка, не заперечувала факт придбання спільно з [PERSON] меблів та побутової техніки, яка зазначена у позові. Таким чином, суд визнає факт придбання сторонами за спільні кошти меблів та побутової техніки на загальну суму 192 200 грн. Крім того, на думку суду, обґрунтованими є позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачки на його користь витрат, понесених ним на проведення капітального ремонту будинку в с.Зарожани Хотинського району Чернівецької області, який належить на праві власності [PERSON] Разом з тим, позов у цій частині підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Так, судом встановлено, що відповідачці [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] (а.с.61) У вказаному будинку позивачем [PERSON] протягом 2009-2012 рр. здійснювався капітальний ремонт. Наведені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], а також не заперечувала й сама відповідачка [PERSON] Зокрема, свідки підтвердили, що проводили ремонтні роботи в будинку в с.Зарожани на замовлення позивача [PERSON], який з ними і розраховувався. Він привозив будівельні матеріали, а також контролював роботу. Однак в останній день роботи з ними розраховувалася дружина [PERSON] Для підтвердження вартості проведених ремонтних робіт в будинку в с.Зарожани Хотинського району Чернівецької області позивачем було заявлено клопотання про призначення товарознавчої експертизи. Разом з тим, як вбачається із висновку експерта, при виїзді експерта-оцінювача на місце за адресою Чернівецька область, с.Зарожани, Хотинського району, мешканці домоволодіння не дозволили фактично оглянути місце та об'єкт оцінки, що унеможливило здійснити експертне дослідження (а.с.1 том 2). Як пояснив представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні, його довірителька свідомо не бажала надавати будинок експерту-оцінювачу для огляду. Таким чином, виходячи зі змісту ст.146 ЦПК України, а також враховуючи фактичне визнання самою відповідачкою факту проведення ремонтних робіт у її будинку її колишнім чоловіком, суд визнає факт проведення позивачем [PERSON] ремонтних робіт в будинку [ADDRESS]. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він витратив на проведення ремонту 240 000 грн. Натомість, до матеріалів справи позивачем було додано платіжні доручення на придбання будівельних матеріалів на суму 183 668 грн., у зв'язку з чим, на думку суду, з відповідачки необхідно стягнути 91 834 грн., що складає половину вартості понесених та фактично підтверджених [PERSON] витрат на проведення капітального ремонту в будинку [ADDRESS]. Враховуючи наведене,

Outcome: partial