Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

В листопаді 2017 року Виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі виплаченого відшкодування за неправомірно використану путівку у сумі 5140,80 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що виконавчий комітет Павлоградської міської ради отримав від Павлоградської МрВД згідно основного плану розподілу путівок на 2 квартал 2014 року за накладною № 0193 від 28.03.2014 року путівку № 0328 до санаторію «Сонячний» для лікування дорослого з профілем захворювання - нервова система та хребет, в двомісний номер з терміном заїзду 14.05.2014 року загальною вартістю 6426,00 грн., тривалістю 21 день. Згідно із протоколом засідання комісії із соціального страхування виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 9/1 від 30.04.2014 року путівка була виділена відповідачу [PERSON] , як застрахованій особі за рішенням комісії з оплатою 20% її вартості на підставі особистої заяви від 07.04.2014 року та медичної довідки. Павлоградською МрВД ФССзТВП на підставі направлення від 10.05.2017 року № 111, проведено перевірку у виконавчому комітеті Павлоградської міської ради щодо правомірності використання коштів Фонду за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року, за результатами проведеної перевірки складено акт перевірки № 107 від 17.05.2017 року про дотримання порядку використання страхових коштів Фонду. Перевіркою встановлено факт неправомірного використання коштів Фонду, призначених для фінансування соціальних послуг в сумі 5140,80 грн., а саме неправомірного виділення путівки № 0328, оскільки профіль даної путівки не відповідає профілю захворювання вказаному у довідці форми № 070/о. Так, відповідачем була використана путівка на санаторно-курортне лікування в санаторії «Сонячний», яка була видана з порушенням профілю захворювання, факт використання підтверджується зворотнім талоном до путівки. Повна вартість путівки складає 6426,00 грн., у зв`язку з тим, що 20% вартості путівки було відраховано із заробітної плати відповідача згідно поданої ним заяви, залишок вартості путівки складає - 5140,80 грн. Виконавчим комітетом вся сума в повному обсязі сплачена Фонду. Відповідач відшкодувати заподіяну шкоду у добровільному порядку відмовився, у зв`язку з цим відповідачем виконавчому комітету було завдано матеріальної шкоди в сумі 5140,80 гривень. Тому, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму матеріальних збитків у розмірі виплаченого відшкодування за неправомірно використану путівку. 18.03.2018 року заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (суддя Головін В.О.) позов Виконавчого комітету Павлоградської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Виконавчого комітету Павлоградської міської ради матеріальні збитки у розмірі виплаченого відшкодування за неправомірно використану путівку у сумі 5140,80 грн. та судовий збір в сумі 1822,00 грн. Ухвалою суду від 13.11.2018 року заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року у цивільній справі № 185/8973/17 за позовом Виконавчого комітету Павлоградської міської ради до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу скасовано та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 24.01.2019 року [PERSON] надала до суду відзив відповідно до якого просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на наступне. З червня 2001 року по серпень 2018 року [PERSON] працювала посадовою особою органу місцевого самоврядування. Перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу трудових відносин та умов праці ПМР 07.04.2014 року звернулась до голови комісії із соціального страхування виконавчого комітету ПМР про надання санітарно-курортної путівки. Довідка за формою № 070/о від 31.03.2014 року [PERSON] була надана СМСЧ № 15 де остання перебувала на обліку за місцем проживання оформлена відповідно до вимог чинного законодавства із зазначенням профілю захворювання органів опори та руху. Комісія виділила [PERSON] путівку до санаторію «Сонячний» тривалістю лікування 21 день з 14.05.2014 з оплатою 20% її вартості, яка складала 1285,20 грн., які були утримані з заробітної плати та перераховані на рахунок Павлоградської МРВД Дніпровського ФСС з ТВП. На час перебування у санаторії [PERSON] знаходилась у черговій відпустці. Путівка була видана [PERSON] відповідно до медичних показань, а саме - захворювання органів руху. Чому в путівці зазначено профіль захворювання «неврологія» останній не відомо. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити, зазначила, що шкоду повинна відшкодувати відповідач так як вона використала путівку не за призначенням, в путівці було зазначено профіль захворювання «неврологія», а не захворювання органів опори та руху. Рішення про видачу путівки приймала комісія, рішення комісії не оскаржувалось, була перевірка, потім рішення суду, жодна службова перевірка в виконкомі не по акту комісії, не по рішенню суду не проводилась, винна особа не встановлювалась. Відповідач в судовому засіданні підтримала відзив, просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, зазначила, що її вина повністю відсутня, так як путівка їй була видана за профілем захворювання органів опори та руху та була використана нею за призначенням, а саме отримання лікування по профілю захворювання органів опори та руху, що повністю підтверджується самою путівкою № 0328, де на зворотній стороні зазначено показання для лікування в санаторії - захворювання органів опори та руху, санаторно-курортною книжкою санаторія «Сонячний» за путівкою № 0328 де зазначено її діагноз по профілю захворювання органів опори та руху та призначене відповідне лікування по цьому профілю, яке вона отримувала. Хто винен та чому в путівці зазначено профіль захворювання «неврологія» останній не відомо, але вона вважає, що ці обставин повинен був встановити позивач. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, вислухавши позиції сторін по справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07 квітня 2014 року відповідач зверталася з медичною довідкою, де зазначено, що останній рекомендовано санаторно-курортне лікування з захворювання органів опори та руху (арк.с.11) та заявою про видачу їй санаторно-курортну путівку до комісії із соціального страхування виконавчих органів Павлоградської міської ради.(арк.с.12). Протоколом комісії із соціального страхування виконавчих органів Павлоградської міської ради вирішила надати путівку до санаторію відповідачу, профіль - захворювання органів опору та руху. (арк.с.9,68). Загальна вартість путівки до санаторію становить 6426,00 грн.(арк.с.10). З заробітку відповідача, за її заявою(арк.с.16) відраховано 20% загальної вартості путівки, що становить 1285,20 грн.(арк.с.15). Відповідач отримала та використала путівку № 0328 до санаторію «Сонячний» де пробула 21день.(арк.с.13-14). Путівка № 0328 була видана позивачу за рішенням комісії за профілем захворювання органів опори та руху та була використана нею за призначенням, а саме отримання лікування по профілю захворювання органів опори та руху, що повністю підтверджується рішенням комісії (а.с. 9,68), самою путівкою № 0328 (а.с. 69), де на зворотній стороні зазначено показання для лікування в санаторії - захворювання органів опори та руху, санаторно-курортною книжкою санаторія «Сонячний» за путівкою № 0328 де зазначено діагноз позивача по профілю захворювання органів опори та руху та призначене відповідне лікування по цьому профілю, яке вона отримувала (а.с. 75-77). Відповідно до копії акту перевірки № 107 від 17.05.2017 року при проведенні ревізій та перевірок неправомірності використання коштів Фонду за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року, виявлено порушення, а саме санаторно-курортна путівка №328 з датою заїзду 14.05.214 року до санаторію «Сонячний» видана застрахованій особі страхувальника [PERSON] , у не відповідності до рекомендацій медичних показань, які вказані в довідці форми № 070/о. Фондом прийнято рішення № 56/14 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства від 30.05.2017, в тому числі й щодо неправомірних витрат на суму 6426,00 грн., що є вартістю путівки, наданої відповідачу. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2017 року по справі 804/3877/17 в задоволенні адміністративного позову Виконавчого комітету Павлоградської міської ради до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропетровське обласне відділення Павлоградська міжрайонна виконавча дирекція про скасування рішення відмовлено. Зазначена постанова набрала законної сили 07.08.2017, та постановою встановлено, зокрема, що «…На путівці вказано, що одним із профілів лікування курортної установи є, зокрема, лікування органів опори та руху. Проте, Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності здійснено оплату за надання застрахованій особі послуг з лікування за профілем путівки «неврологія». Таким чином, Виконавчим комітетом Павлоградської міської ради допущено порушення ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та п. 4.1 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,здійснено видачу путівки на санаторно-курортне лікування, профіль якої не відповідає профілю захворювання, вказаному в довідці форми № 070/о….. Порушенням, яке призвело до незаконного використання коштів Фонду, є саме видача путівки на санаторно-курортне лікування, профіль якої не відповідає профілю захворювання, вказаному в довідці форми № 070/о.». Відповідно до ч 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вищезазначених норм права для покладання на особу відповідальності за завдання майнової шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди. Наявність усіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обов`язку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має. Встановлені у статті 1166 ЦК України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, що входять до глави 82 ЦК України, тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави. Названі умови разом із фактом заподіяння шкоди є підставами і юридичної відповідальності, вони утворюють одночасно і склад правопорушення. Тобто, частина перша статті 1166 ЦК України містить пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов`язкову підставу деліктної відповідальності. В даному випадку актом перевірки № 107 від 17.05.2017, рішенням № 56/14 від 30.05.2017, Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2017 року по справі 804/3877/17, яка набрала законної сили 07.08.2017, встановлено факт порушення законодавства, зобов`язано Виконком Павлоградської міської ради усунути порушення шляхом повернення коштів, що і було зроблено позивачем, також зазначеною постановою суду від 12.07.2017 встановлено винну особу, а саме, що Виконавчим комітетом Павлоградської міської ради допущено порушення ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та п. 4.1 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. З позовом до відповідача позивач звернувся в порядку регресу з посиланням на ст. 1191 ЦК України, зазначаючи, що саме відповідач є винною особою так як використала путівку не за призначенням, але зазначене твердження позивача не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, воно повністю суперечить висновкам суду, викладеним в постанові від 12.07.2017 року по справі 804/3877/17, де зазначено що порушення відбулось саме з вини Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, а саме здійснено видачу путівки на санаторно-курортне лікування, профіль якої не відповідає профілю захворювання, вказаному в довідці форми № 070/о та відповідна винна особа позивачем не встановлена, так як жодна перевірка (службова або інша) в Виконавчому комітеті Павлоградської міської ради не проводилась, та не встановлено, чому при наявності рішення комісії із соціального страхування виконавчих органів Павлоградської міської ради про надання путівки до санаторію відповідачу, профіль - захворювання органів опору та руху, путівка була видана та Фондом здійснено оплату путівки саме по профілю «неврологія». Відповідачем, в свою чергу, повністю доведено належними та допустити доказами відсутність її вини в використанні путівки не за призначенням, як зазначає позивач, а саме путівка була видана позивачу відповідним рішення комісії за профілем захворювання органів опори та руху та була використана нею за призначенням, а саме отримання лікування по профілю захворювання органів опори та руху, що повністю підтверджується самою путівкою № 0328 (а.с. 69), де на зворотній стороні зазначено показання для лікування в санаторії - захворювання органів опори та руху, санаторно-курортною книжкою санаторія «Сонячний» за путівкою № 0328 де зазначено діагноз позивача по профілю захворювання органів опори та руху та призначене відповідне лікування по цьому профілю, яке вона отримувала (а.с. 75-77). На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed