Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення суми збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який в грудні 2016 року уточнила та просила стягнути з ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» на її користь різницю між вартістю відновлювального ремонту та матеріальним збитком у розмірі 12210 грн. 98 коп. В обґрунтування уточнених позовних вимог [PERSON] зазначила, що 26 листопада 2015 року о 07-20 год. на перехресті вул. Запорізьке шосе та вул. Яснополянської (поворот на с. Дослідне Дніпропетровської області), на 414 км а/д Бориспіль-Запоріжжя Н-08, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Рено» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Сузукі». За постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року винним у скоєні ДТП визнано водія автомобіля «Рено» д/н [NUMBER] [PERSON]. На момент ДТП цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Рено» д/н [NUMBER] було застраховано в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АІ/8456569. Відповідно до Висновку судового експерта [PERSON] №ZU01121500 від 04.12.2015 року, вартість матеріального збитку завданого автомобілю [NUMBER] склала 17485 грн. 61 коп. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 16485 грн. 61 коп. за вирахуванням франшизи, що передбачена полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/8456569 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у розмірі 1000 грн. 13 жовтня 2016 року ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» була компенсована сума франшизи, що передбачена полісом ОСЦПВВНТЗ № АІ/8456569 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в розмірі 1000 грн. На момент ДТП [PERSON] знаходилася в трудових відносинах з ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» та на момент скоєння ДТП виконувала свої службові обовязки. А тому, позивачка просила стягнути з ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» суму завданої шкоди автомобілю [NUMBER] в розмірі 12210 грн. 98 коп. на підставі ст. 1172 ЦК України, за якою юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі посилаючись на обставини, зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Представник третьої особи за довіреністю [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. У відповідності до вимог ст.ст.979, 980, 981, 984 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати, страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. У судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2015 року о 07-20 год. на 414 км а/ш Бориспіль-Запоріжжя Н-08, на перехресті вул. Запорізьке шосе та вул. Яснополянської (поворот на с. Дослідне Дніпропетровської області), [PERSON] керуючи автомобілем «Рено» державний номерний знак [NUMBER], не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, в результаті чого здійснила наїзд на попереду стоячий на забороняючий рух червоний сигнал світлофора, автомобіль [NUMBER] (який на праві власності належить [PERSON]), під керуванням водія [PERSON]. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 17 лютого 2016 року винним у ДТП за ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] (а.с.21). Автомобіль «Рено» державний номерний знак [NUMBER] належить ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № САА 042086 виданим Запорізьким ВРЕР №2УДАІ УМВС України в Запорізькій області (а.с.62). На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] (дівоче прізвище Оніщенко) Н.В. перебувала в трудових відносинах з ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ», що підтверджується Наказом №34/к від 30 листопада 2000 року про прийняття на роботу на посаду ветеринарного лікаря (а.с.61). На час пригоди автомобіль «Рено» державний номерний знак [NUMBER] було застраховано у ПрАТ «СК«Арсенал Страхування» згідно полісу № АІ/8456569 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який дійсний з 01 серпня 2015 року по 31 липня 2016 року, та зі сплатою страхової суми в разі завдання шкоди майну в розмірі 50 тис. грн.(а.с.37). Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №ZU01121500 від 04 грудня 2015 року, розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] склав 17485 грн. 61 коп. (а.с.6-14). У відповідності зі ст. 990 ЦК України, 10 березня 2016 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило [PERSON] страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 13571,34 грн. (а.с.39-40,45). Вже після ремонту автомобіля та надання страховику Рахунку та Актів виконаних робіт ФОП [PERSON] було складено Страховий акт № АІ/8456569-1-2 (а.с.41-42) та Страховий акт № АІ/8456569-1-3 (а.с.43-44), на підставі яких 12 травня 2016 року та відповідно 26 травня 2016 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило перерахування доплати [PERSON] у розмірі 1914,27 грн. (а.с.46), та відповідно у розмірі 1000 грн. (а.с.47), на карткових рахунок позивачки, зі зменшенням на суму франшизи у розмірі 1000 грн., що передбачено п.п. 1 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», яку позивачка отримала від ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ». Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в ч. 2 ст. 16 ЦК України. Позивачка вправі вибрати відповідача по справі на свій розсуд між заподіювачем шкоди та страхувальником. Таке право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Така позиція суду відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16. Обставини, які викладені позивачем в позовній заяві та в судовому засіданні підтримані представником позивача, свідчать про те, що [PERSON] отримала страхове відшкодування у розмірі 16485 грн. 61 коп. та ще намагається отримати 12210 грн. 98 коп. від відповідача, однак з такими вимогами позивачки суд погодитися не може, виходячи з наступного. Порядок визначення розміру матеріальних збитків, завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ здійснюється на підставі [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року № 1335/5/1 159, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395. [PERSON] розроблена згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. [PERSON] є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин ( пункт 1.3. Методики). У відповідності до пункту 4.4. підпункт «н» [PERSON] у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ серед іншого зазначаються відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів. По тексту Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №ZU01121500 від 04 грудня 2015 року, у першому абзаці розділу «Определение стоимости материального ущерба, причиненного владельцу колесного транспортного средства» останній посилається на використання даних про характер ушкоджень автомобілю [NUMBER], а також на можливість їх усунення, що містяться в документі під назвою «Протокол огляду ТЗ». Жодним нормативно-правовим актом форма даного документу не передбачена. Всі відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт з їх усунення чи інших способів урахування дефектів повинні бути викладені в тексті висновку. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту (пункт 8.2 [PERSON]). На підтвердження вартості матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля експертом ПП «Центру судових експертиз та оцінки» [PERSON]А надав Висновок №ZU01121500 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків від 04.12.2015 року за яким вартість матеріальної шкоди складає саме 17485,61 грн. з урахуванням зносу. [PERSON] № АІ/8456569 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] страховиком ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» були відшкодовані дійсні матеріальні збитки на суму 16485 грн. 61 коп. і з цією сумою вона погодилася та отримала їх в повному обсязі, що підтверджено матеріалами справи та не заперечувалося сторонами у справі. В обґрунтування суми різниці між вартістю відновлювального ремонту та матеріальним збитком [PERSON] надає суду Рахунок № 169 від 12.04.2016 року (а.с.72) та [PERSON] прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 52 від 18.04.2016 року (а.с.73) надані ФОП [PERSON], однак суд не приймає до уваги вищевказані докази, так як клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи позивачем не заявлялось, а Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №ZU01121500 від 04 грудня 2015 року сторонами не оспорювався при виплаті страхового відшкодування. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що сторона позивача не надала переконливих доказів, які б ставили під сумнів правильність Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №ZU01121500 від 04 грудня 2015 року про визначення вартості матеріального збитку, складеного суб'єктом оціночної діяльності ПП «Центр судових експертизи та оцінки». Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На позивача покладений обовязок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - позивач повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини. Однак, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження суми завданої відповідачем матеріальної шкоди, що була вказана нею в уточненому позові. В звязку з вищевикладеним, суд з урахуванням повного та всебічно зясованих обставин справи, дослідженими в судовому засіданні доказів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню приходить до висновку, про те, що у відповідності до вимог чинного законодавства [PERSON] було відшкодовано усі належні до виплати кошти, а тому підстави для стягнення інших коштів з відповідача відсутні. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виконало свої обовязки по виплаті страхового відшкодування в повному обсязі сплативши страхове відшкодування у розмірі 16485,61 грн., а ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» в свою чергу сплатив позивачці суму франшизи у розмірі 1000 грн. Інші доводи позивача, не спростовують вказаних судом підстав для відмови в задоволені позову, а тому з огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ «ІНТЕР-ЗАПОРІЖЖЯ» суми різниці між вартістю відновлювального ремонту та матеріальним збитком у розмірі 12210 грн. 98 коп. не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, у звязку з чим не підлягають задоволенню. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed