Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 5 156,24 грн. майнової шкоди, завданої несплатою комунальних послуг, на користь позивача. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснивши, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю його та відповідача. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2014 року за позовом ОСББ «КУТ» з позивача було вирішено стягнути 10 312,48 грн. заборгованості за несплату комунальних послуг за період з 01.03.2009 року по 01.11.2012 року. Вказану суму [PERSON] сплатив самостійно, проте, так як відповідач також є власником вказаної квартири, тому він просить стягнути з неї половину сплаченої ним заборгованості в сумі 5 156,24 грн. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, оскільки рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2014 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «КУТ» заборгованість за несплату комунальних послуг за період з 01.06.2011 року по 01.11.2012 року. Однак у вказаний період [PERSON] не проживала у квартирі [ADDRESS], так як з 25.05.2011 року її було з неї виселено позивачем по справі, а вселено 26.03.2013 року Державною виконавчою службою Дарницького району м. Києва на виконання рішення суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Як передбачено ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2012 року (а.с.3-4), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.12.2012 року (а.с.26-27), вирішено визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], вселити [PERSON] у вказану квартиру та зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в користуванні даною квартирою. Крім того, описаним рішенням встановлено, що [PERSON] з 25.05.2011 року перешкоджав [PERSON] користуватись спірною квартирою. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.07.2014 року за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності за кожним по 1/2 частині квартири [ADDRESS] (а.с.41-44). Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2014 року з [PERSON] на користь ОСББ «КУТ» було вирішено стягнути заборгованість за несплату житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] в сумі 10 093,68 грн. за період з 01.06.2011 року по 01.11.2012 року (а.с.5-7). Як вбачається з акту державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва від 26.03.2013 року, на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2012 року, [PERSON] вселено до квартири [ADDRESS] 26.03.2013 року (а.с.28). Аналізуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити [PERSON] у задоволенні його вимог про стягнення з [PERSON] половини сплаченої ним суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки в період, за який стягнено вказану заборгованість, [PERSON] не проживала у квартирі [ADDRESS] з вини позивача, який перешкоджав їй у користуванні житлово-комунальними послугами її частини власності, а вона тому не могла користуватися цими послугами. Суд не може покласти в основу рішення доводи позивача, що оскільки [PERSON] є власником 1/2 частини вказаної квартири, тому вона зобов`язана нести тягар по утриманню цього майна, оскільки право спільної сумісної власності на дану квартиру було визнано судом за [PERSON] 04.12.2012 року, що також виходить за період нарахування заборгованості.

Outcome: dismissed