Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

В липня 2020 АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до Ружинського районного суду Житомирської області з позовом відповідно до якого просило стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяви про приєднання № 495739111 від 04.08..2018, станом на 28.04.2020, у розмірі 57406,22 грн., яка складається з 53445,61 грн. - загальна сума основної заборгованості ; 3332,96 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 406,65 грн. - загальна суму заборгованості за РКО% 3,50 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 197,87 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту ; 19,63 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених. Мотивувало тим, що 04.08.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії зі сплатою 30% річних. Позичальник, отримавши кредитні кошти систематично порушував договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту та відсотків, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається. Ухвалою Ружинського районного суду Житомирської області від 03.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. 28.12.2020 року винесено ухвалу Ружинським районнимо судом Житомирської області про заочний розгляд справи . Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про час та дату слухання справи на офіційному веб-сайті Судової влади України. Судом встановлено, що 04.08.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого останньому надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок у розмірі 56000,00 грн. , кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором та сплатою 30% річних за користування кредитними коштами (на 21-25 а.с.). Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на станом на 28.04.2020, має заборгованість у розмірі 57406,22 грн, яка складається з 53445,61 грн - загальна сума основної заборгованості ; 3332,96 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 406,65 грн. - загальна суму заборгованості за РКО%; 3,50 грн. - сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 197,87 грн. - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту ; 19,63 грн. - розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених. (на 6-9 а.с.). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, позовні вимоги належить задовольнити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 2102 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved