overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Вказуючи на те, що в архівній довідці від 19 червня 2014 року за номером 01-28/91, виданої Трудовим архівом Шишацького району, неповністю зазначено його ім'я по батькові « [PERSON] » замість « [PERSON] », [PERSON] звернувся з заявою до суду про встановлення факту належності йому вказаної довідки, що необхідно для оформлення пенсії. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання вимог та розгляд справи у його відсутність / а. с. 17/. Заінтересована особа, - управління Пенсійного фонду України в Шишацькому районі Полтавської області, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надіславши суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність її представника. З приводу вирішення заяви [PERSON] покладається на розсуд суду. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON], виходячи з наступного. Так, повні анкетні дані заявника значаться як « [PERSON], [INFO] », що підтверджується ксерокопіями сторінок паспорта, картки фізичної особи - платника податків, свідоцтва про народження, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців / а. с. 4-7 /. Відповідно до копії трудової книжки від 30 листопада 1974, яка видана на ім'я [PERSON], [INFO], останній дійсно в період часу з 1985 по 1989 рік працював в Шишацькій міжгосподарській пересувній механізованій шляховій колоні № 25 Полтавського облміжколгоспбуду / а. с. 9 - 10 /. За таких обставин, архівна довідка Трудового архіву Шишацького району від 19 червня 2014 року за номером 01-28/91 про дані у книгах обліку заробітної плати Шишацької міжгосподарської пересувної механізованої шляхової колони № 25 Полтавського облміжколгоспбуду за період часу з 1985 по 1989 рік належить [PERSON], [INFO]. З огляду на наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Вказуючи на те, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ - ПЛ № 001580 від 29 серпня 2003 року неправильно вказано її прізвище « Мельніченко », замість « Мельниченко », що перешкоджає реєстрації належного їй права у Державному земельному кадастрі, [PERSON] звернулася з заявою до суду про встановлення факту належності даного правовстановлюючого документа. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про підтримання вимог та розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи Пришибської сільської ради Шишацького району до суду не зявився, надавши суду заяву про розгляду справи у його відсутність / а. с. 10 /. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що повні анкетні дані заявника значаться як « [PERSON], [INFO] », що підтверджується ксерокопіями сторінок паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру / а. с. 3- 4 /. Як слідує з даних паспорта заявника [PERSON], вона зареєстрована в [INFO] / а. с. 4 /. На підставі рішення 13 сесії 23 скликання Пришибської сільської ради народних депутатів від 13 березня 2001 року [PERSON], як мешканці с. Пришиб Шишацького району Полтавської області, передана у власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.48 га, що розташована на території Пришибської сільської ради Шишацького району Полтавської області / а.с.5 /. За таких обставин, Державний акт про право приватної власності на землю серії ІІІ - ПЛ № 001580 від 29 серпня 2003 року належать [PERSON], [INFO]. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Вказуючи на те, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії І - ПЛ, № 023821 від 19 квітня 2001 року, реєстраційний номер - 432, неправильно вказано ім'я по батькові її нині померлої матері « [PERSON] », замість « [PERSON] », що перешкоджає оформленню спадщини, [PERSON] звернулася з заявою до суду про встановлення факту належності її матері [PERSON], яка померла [INFO] року, даного правовстановлюючого документа. Заявник [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] подали до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи Куйбишевської сільської ради Шишацького району Полтавської області, до суду не з'явився, надавши суду заяву про розгляду справи у його відсутність, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував / а. с. 19 - 23 /. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що повні анкетні дані матері заявника значаться як « [PERSON], [INFO] », яка померла [INFO] року в с. Маначинівка Шишацького району Полтавської області, що також підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу та смерть, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру та витягом про реєстрацію в такому реєстрі / а. с. 5-6, 10 -11/. Як слідує з довідки, виданої виконавчим комітетом Куйбишевської сільської ради Шишацького району, на момент смерті [PERSON] разом з нею в с . Маначинівка Шишацького району проживала її донька - [PERSON] / а. с. 9 /. Згідно довідки, виданої Куйбишевським сільським головою, [PERSON], яка померла [INFO] року, дійсно був виданий Державний акт серії І - ПЛ № 023821, який зареєстрований за номером 432 / а. с. 21 /. За таких обставин, Державний акт про право приватної власності на землю серії І - ПЛ, № 023821 від 19 квітня 2001 року, що зареєстрований за номером 432, належать нині померлій [PERSON]. З огляду на наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідачка [PERSON], яка є його колишньою дружиною, зареєстрована у\~ належному йому та його брату [PERSON] на праві спільної часткової власності житловому будинку по пров. Бузковому /раніше - Тельмана/, 2 в смт. Диканька Полтавської області, але протягом останніх дванадцяти років за вказаною адресою не проживає без поважних причин, позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, а надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи, виходячи з визнання відповідачкою позову, по суті у підготовчому засіданні без його участі. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, а надала суду письмову заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи в підготовчому засіданні без її участі. Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідач по справі [PERSON] згідно укладеного договору № PLXRRX06630337 від 25. 04. 2008 року з позивачем отримав кредитні кошти у розмірі 1270 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 12,00 % на суму залишку заборгованості та зобовязаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця, але відповідач по справі даний кредит не погашає, згідно чого станом на 12. 07. 2016 року зявилася заборгованість в загальній сумі 18 301 грн. 95 коп. Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору, а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, а до суду надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутність при цьому вказав, що свої позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час слухання справи був повідомлений шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з договору № PLXRRX06630337 від 25. 04. 2008 року позивач дійсно надав відповідачу по справі [PERSON] кредитні кошти у розмірі 1270,79 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості. З наведеного вище вбачається, що відповідач по справі [PERSON] як позичальник договірні зобовязання взяті на себе згідно вказаної вище угоди не виконує, згідно чого зявилася заборгованість в загальній сумі 18 301 грн. 95 коп., що є порушенням ст. ст. 530, 549, 1048, 1049 ЦК України, тому суд вважає за необхідне стягти з відповідача вказану суму боргу в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦК України стягнути з відповідача по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду, які необхідно стягувати в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідач по справі [PERSON] згідно укладеного договору № б/н від 02. 12. 2014 року з позивачем отримала кредитні кошти у розмірі 11 003 грн. 50 коп. від останнього у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобовязана здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця, але відповідач по справі даний кредит не погашає, згідно чого станом на 01. 08. 2016 року зявилася заборгованість в загальній сумі 23 728 грн. 82 коп. Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору, а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, а до суду надав письмову заяву, в якій просив розгляд справи провести в його відсутність при цьому вказав, що свої позовні вимоги він підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча про час слухання справи була повідомлена шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не подала. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з договору № б/н від 02. 12. 2014 року позивач дійсно надав відповідачу по справі [PERSON] кредитні кошти у розмірі 11 003 грн. 50 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості. З наведеного вище вбачається, що відповідач по справі [PERSON] як позичальник договірні зобовязання взяті на себе згідно вказаної вище угоди не виконує, згідно чого зявилася заборгованість в загальній сумі 23 728 грн. 82 коп., де 11 003 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом, 3 350 грн. 56 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7 121 грн. 52 коп. - заборгованість за пенею та комісією, штраф відповідно до угоди 2 253 грн. 24 коп., що є порушенням ст. ст. 530, 549, 1048, 1049 ЦК України, тому суд вважає за необхідне стягти з відповідача вказану суму боргу в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦК України стягнути з відповідача по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду, які необхідно стягувати в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідач по справі [PERSON] згідно укладеного договору № б/н від 14. 02. 2013 року з позивачем отримав кредитні кошти у розмірі 2 400 грн. від останнього у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та зобовязаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця, але відповідач по справі даний кредит не погашає, згідно чого станом на 30. 06. 2016 року зявилася заборгованість в загальній сумі 27 579 грн. 44 коп. Позивач звернувся з позовом до суду та просить стягти з відповідача вказану заборгованість по кредитному договору, а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, а в своїй позовній заяві зазначив, що вразі його неявки в судове засідання розгляд справи, просив розгляд справи провести в його відсутність при цьому вказав, що позовні вимоги позивача він підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час слухання справи був повідомлений шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з договору № б/н від 14. 02. 2013 року позивач дійсно надав відповідачу по справі [PERSON] кредитні кошти у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості. З наведеного вище вбачається, що відповідач по справі [PERSON] як позичальник договірні зобовязання взяті на себе згідно вказаної вище угоди не виконує, згідно чого зявилася заборгованість в загальній сумі 27 579 грн. 44 коп., де 2393 грн. 91 коп. - заборгованість за кредитом, 20 346 грн. 03 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3050 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи: 500 грн. (фіксована частка), 1289 грн. 50 коп. (процентна складова), що є порушенням ст. ст. 530, 549, 1048, 1049 ЦК України, тому суд вважає за необхідне стягти з відповідача вказану суму боргу в повному обсязі. Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦК України стягнути з відповідача по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду, які необхідно стягувати в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Вказуючи на те, що від спільного проживання з відповідачем вона має малолітніх дітей сина [PERSON], 04. 09. [INFO] та сина [PERSON], 26. 08. 2010 року, але відповідач ніякої матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягти з відповідача на її користь на утримання синів [PERSON], 04. 09. [INFO] та [PERSON], 26. 08. [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надіслала на адресу суду письмову заяву в якій вказала, що підтримує свій позов та попрохала розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час слухання справи був повідомлений шляхом направлення поштового повідомлення за зареєстрованим місцем проживання в порядку, визначеному ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не подав. Вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони проживали разом тривалий час у незареєстрованому шлюбі, та від сумісного життя мають малолітніх синів [PERSON], 04. 09. [INFO] та [PERSON], 26. 08. [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Сторони проживають окремо, відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 цього ж кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Вказуючи на те, що від спільного проживання з відповідачем вона має малолітню дитину сина [PERSON], 05. 07. [INFO], але відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягти з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], 05. 07. [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. В судове засідання позивач не з'явилася, але надіслала на адресу суду письмову заяву в якій вказала, що підтримує свій позов та попрохала розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, а надіслав на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд його у його відсутність. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, що у сторін під час їхнього спільного проживання у незареєстрованому шлюбі народилася дитина - син [PERSON], 05. 07. [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Вказуючи на те, що від спільного проживання з відповідачем, сторони мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], 26. 03. [INFO] та сина [PERSON], 06. 08. [INFO], але відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає. Тому, позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягти з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей - доньки [PERSON], 26. 03. [INFO] та сина [PERSON], 06. 08. [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. В судове засідання позивач не з'явилася, але надіслала на адресу суду письмову заяву в якій вказала, що підтримує свій позов та попрохала розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, а надіслав на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони проживали разом у зареєстрованому шлюбі, який потім було розірвано. Від спільного життя сторони малолітніх дітей - доньку [PERSON], 26. 03. [INFO] та сина [PERSON], 06. 08. [INFO], які проживають разом в одному будинку, в смт. Диканька, по вул. Горького, 14-а, але відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи обставини справи у їх сукупності, те що батько дітей - відповідач по справі проживає від дітей окремо, в іншій місцевості, матеріальної допомоги на дітей не надає, хоча є працездатною особою, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved