Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на його користь за договором про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00272812 від 25.06.2014 року проценти за вкладом у розмірі 1570,19 доларів США та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання з повернення вкладу у розмірі 367,87 доларів США, а за договором про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00368424 від 25.06.2015 року проценти за вкладом у розмірі 886,78 доларів США та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання з повернення вкладу у розмірі 207,76 долара США. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що між ним та відповідачем були укладені вищевказані договори про розміщення вкладу. Позивач свої зобовязання за цими договорами виконав в повному обсязі, а відповідач не виконав вимоги позивача повернути всю суму та грошові кошти не повернув. Тому, кошти були стягнуті з відповідача рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року по цивільній справі № 204/5327/15-ц. Відповідач виконав рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року через касу банка у період с 11 липня 2016 року по 18 липня 2016 року. Таким чином, відповідач повернув позивачу заборгованість за вкладами та нараховані проценти за вкладами (12,7% річних) і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання з повернення вкладів із розрахунку по 07.08.2015 року. Оскільки банк суму заборгованості за вкладами вчасно не виплатив, то закінчення терміну дії договору не свідчить про припинення зобовязання і не звільняє банк від сплати відсотків за весь час перебування грошових коштів у відповідача. З огляду на зазначене, відповідач повинен повернути позивачу за Договорами № 00272812 від 25.06.2014 року та № 00368424 від 25.06.2015 року нараховані проценти до дня фактичної виплати, а саме: з 07.08.2015 року по 11.07.2016 року. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду письмові заперечення, в яких просила розглянути справу за відсутності представника відповідача та відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог повністю. При цьому, вказала, що нарахування відсотків за договорами та 3% річних за період з 07.08.2015 року по 11.07.2016 року є невірним та безпідставним, оскільки рішенням від 10.12 2015 року сума, що підлягає стягненню була визначена з розрахунків станом на 07.08.2015 року. При цьому, позивач мав право на збільшення позовних вимог в період розгляду судом справи (з 07.08.2015 по 10.12.2015 роки), тобто з дня подачі позову до дня ухвалення рішення у справі, але позивач своїм правом не скористався. Іншими словами, в даному позові позивач повторно просить стягнути суми за період, який включає в себе період, за який суму до стягнення вже було вирішено. У випадку задоволення позову відповідача буде притягнуто до подвійної цивільно-правової відповідальності, що є недопустимим та незаконним. Крім того, неодноразово у період, що вказаний у даній позовній заяві, Банк пропонував позивачу отримати кошти. Рішення було виконане банком повністю. При цьому, затримка у виплаті коштів була зумовлена лише небажанням позивача прибути на відділення банку для отриманні коштів. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 25 червня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» був укладений договір № 00272812 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», відповідно до умов якого Банк приймає від Вкладника на Вкладний рахунок № 26207571923701 грошову суму у розмірі 18368,08 доларів США та зобов`язується повернути Вклад та сплатити проценти за користування Вкладом на умовах та у порядку, передбачених договором. Строк зберігання вкладу до 25.09.2014 року. Відповідно до п. 2.2 умов вищевказаного договору, строк зберігання Вкладу подовжується на той самий строк, якщо Вкладник не звернувся до Банку за Вкладом в дату його повернення. Крім того, 25 червня 2015 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» був укладений договір № 00368424 про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», відповідно до умов якого Банк приймає від Вкладника на Вкладний рахунок № 26300571923705 грошову суму у розмірі 7473,88 доларів США та зобов`язується повернути Вклад та сплатити проценти за користування Вкладом на умовах та у порядку, передбачених договором. Відповідно до п. 1.2 Вкладник доручає Банку без додаткового узгодження та без надання платіжного доручення здійснити перерахування коштів в сумі Вкладу з поточного/карткового рахунку № 26207571923701 на вкладний рахунок № 26300571923705. Строк зберігання вкладу до 24.09.2015 року. Відповідно до п. 2.2 умов вищевказаного договору, строк зберігання Вкладу подовжується на той самий строк, якщо Вкладник не звернувся до Банку за Вкладом в дату його повернення. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за вищевказаними договорами виконав в повному обсязі, а відповідач не виконав та на звернення позивача не повернув всю суму вкладу. Вищевказані обставини встановлені заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року по цивільній справі № 204/5327/15-ц (а.с.13-15), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року (а.с.16-18). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, зазначені обставини не потребують доказування, оскільки вони встановлені судовим рішенням по вказаній цивільній справі, що набрало законної сили. Цим же заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року по цивільній справі № 204/5327/15-ц (а.с.13-15), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року (а.с.16-18) - було стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на користь [PERSON] грошові кошти: за договором про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00272812 від 25.06.2014 року у розмірі 10894,20 доларів США - заборгованість за вкладом, 2499,71 доларів США - проценти за вкладом, 37,52 доларів США - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення вкладу, а всього разом на загальну суму 13431,43 доларів США, що станом на 07.08.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 288 562,13 грн.; та за договором про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00368424 від 25.06.2015 року у розмірі 7473,88 доларів США - заборгованість за вкладом, 109,87 доларів США - проценти за вкладом, 12,87 доларів США - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з повернення вкладу, а всього разом на загальну суму 7596,62 доларів США, що станом на 07.08.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 163206,51 грн. Разом з тим, фактично стягнуті судом суми були сплачені Банком лише у період з 11.07.2016 року по 18.07.2016 року. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки штрафні санкції були нараховані Банку станом на 07.08.2015 року, а фактично суми виплачені позивачу у період з 11.07.2016 року по 18.07.2016 року, то позивач має право на відшкодування штрафних санкцій, передбачених положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України, з 07.08.2015 року по дату фактичного розрахунку. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням вищевказаного, суд вважає обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на його користь трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобовязання з повернення вкладу за договором про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00272812 від 25.06.2014 року та за договором про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00368424 від 25.06.2015 року у розмірі 207,76 долара США, а всього 575,63 доларів США. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» на користь [PERSON] три проценти річних за прострочення виконання грошового зобовязання з повернення вкладу за договором про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00272812 від 25.06.2014 року у розмірі 367,87 доларів США та за договором про розміщення вкладу «Готівка щомісяця» № 00368424 від 25.06.2015 року у розмірі 207,76 долара США, а всього 575,63 доларів США. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача процентів за вкладами, то ці вимоги суд вважає необґрунтованими по наступним підставам. Так, проценти передбачені умовами договорів. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Спірні договори припинені з липня 2015 року, з чим погодився й позивач. Таким чином, оскільки спірні договори є такими, що припинили свою дію, суд вважає безпідставними вимоги позивача про нарахування процентів у даному позові. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 551 грн. 20 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial