Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19 листопада 2015 року уклав з Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 64 Біляк Вікторії Володимирівни договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті. Згідно з умовами відповідного договору ним було передано, а банком прийнято грошову суму в розмірі 1 500,00 дол США. Відповідна сума була перерахована на вкладний рахунок № 2630.5.178459.001. Факт внесення ним відповідної грошової суми підтверджується копіями квитанцій № 14 - 21 від 19 листопада 2014 року, в яких у графі призначення платежу вказано «внесення коштів за депозитним договором». За умовами згаданого договору (п. 1, п. 2) банк зобов'язався 19 лютого 2015 року повернути йому, [PERSON] вклад та сплатити 10 % річних по даному вкладу. Відповідно до пункту 1 договору розміщення вкладу здійснюється на умовах, визначених у договорі-заяві та в основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит». Згідно з пунктом 3 договору виплата процентів, нарахованих на вклад, здійснюється банком щомісячно у порядку та на умовах, викладених у п. п. 4.2, 4.3.2 основних умов. Пунктом 7 договору передбачено, що строк розміщення вкладу може бути продовжено в порядку, строки та на умовах, визначених положеннями п. 5.2 основних умов. Відповідно до абз. 2 п. 5.2 основних умов в разі, коли вкладник не надав банку зазначену письмову вимогу та не вимагає повернення вкладу після закінчення строку, визначеного договором-заявою, строк розміщення строкового вкладу вважається продовженим з наступного дня, після закінчення строку, визначеного договором-заявою, на строк, що дорівнює початковому строку розміщення строкового вкладу. У абз. 1 пункту 5.2 основних умов передбачено яким чином має оформлятися згадана письмова вимога. Зокрема, у зазначеній вимозі вкладник обов'язково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із вказанням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). При цьому, така вимога подається не пізніше дати закінчення строку договору. Оскільки, банківські працівники не проконсультували його про особливості оформлення такої вимоги, а сам текст основних умов під час підписання договору-заяви від 19.11.2014 йому не вручався, то до 19.02.2015 так і не подав необхідної заяви про бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати належні йому кошти та припинити дію договору. Тому згаданий договір автоматично пролонгувався ще на 3 місяці, тобто до 19 травня 2015 року. Згідно з п. 5.2 основних умов протягом строку, на який продовжено розміщення строкового вкладу, банк нараховує i виплачує вкладнику проценти за ставкою, що встановлена банком для банківських строкових вкладів (депозитів) відповідного виду вкладу. Вимогу ним було подано відповідачу 15 травня 2015 року і в цей же день згаданий документ був отриманий і зареєстрований банком, що підтверджується відміткою на копії заяви (вимоги). Виходячи з положень п. п. 1, 6, 7 договору-заяви і п. 5.2 основних умов, день закінчення строку його вкладу настав 19 травня 2015 року. Саме у вказаний день йому мали повернути кошти разом із відсотками. За змістом п. 6 договору-заяви від 19.11.2014 після закінчення строку, визначеного п. 1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 основних умов. Згідно з абз. 3 п. 5.2 основних умов після закінчення кожного строку, на який було продовжено розміщення строкового вкладу, кошти зі строкового вкладного рахунку можуть бути повернуті вкладникові за його письмовою вимогою на умовах, визначених у абзаці першому цього пункту основних умов, а дія договору припиняється. Незважаючи на те, що ним завчасно було подано вимогу про повернення банківського строкового вкладу із відповідними процентами, а строк дії договору закінчився 19 травня 2015 року, банк відмовляється повертати кошти, ігноруючи тим самим умови договору і приписи чинного законодавства. Позивач та його представник подали суду заяву, згідно якої позовні вимоги підримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просять справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача в зал судового засідання не з»явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, судовими повістками. В судовому засіданні встановлено, що 19 листопада 2015 року [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення № 64 Біляк Вікторії Володимирівни договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті. Згідно з умовами відповідного договору ним було передано, а банком прийнято грошову суму в розмірі 1 500,00 дол США (а.с.9). Відповідна сума була перерахована на вкладний рахунок № 2630.5.178459.001. Факт внесення [PERSON] відповідної грошової суми підтверджується копіями квитанцій № 14 - 21 від 19 листопада 2014 року, в яких у графі призначення платежу вказано «внесення коштів за депозитним договором» (а.с.10, 11, 12, 13, 14, 15, 16,17). Вимогу [PERSON] було подано відповідачу 15 травня 2015 року і в цей же день згаданий документ був отриманий і зареєстрований банком, що підтверджується відміткою на копії заяви (а.с.21). Чатиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно з ч. 2 ст. 1066 глави 72 Цивільного кодексу України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначається, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, обставини викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження шляхом дослідженням судом наявних письмових доказів в матеріалах справи. Сума судового збору визначається судом із розрахунку 2067,88 грн. за 100 доларів США по курсу НБУ на день звернення до суду з позовними вимогами.

Outcome: approved