Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини на час навчання. Ухвалою суду від 23 лютого 2015 року провадження по справі в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання закрито. Посилалась на те, що з 05 травня 1994 року з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 жовтня 2014 року. Від шлюбу є діти: донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, та син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, знаючи, що син [PERSON] навчається у школі, потребує постійної батьківської уваги і допомоги. Всі витрати по утриманню дитини несе вона сама. Відповідач [PERSON] працює охоронцем в Державній службі охорони при УМВС України в Чернівецькій області, тому матеріально забезпечений, здоровий, інших дітей у нього немає, не одружений, а його батьки є працездатними. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 20% всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання заяви і до повноліття дитини з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, оскільки має регулярний заробіток, пояснив, що дійсно з позивачкою перебував в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду. Від шлюбу мають доньку [PERSON], яка є повнолітньою і на даний час проживає з ним, та сина [PERSON], який проживає з позивачкою. Згоден за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки від заробітку, так як це його батьківський обов'язок, він є здоровим і може сплачувати аліменти на утримання дитини в тому розмірі, який просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони з 05 травня 1994 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 01 жовтня 2014 року, що підтверджується копією рішення (а.с.6). Від даного шлюбу у позивачки і відповідача є двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), який проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що визнали сторони в судовому засіданні. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, знаючи, що син [PERSON] навчається у школі, потребує постійної батьківської уваги і допомоги, всі витрати по утриманню дитини несе позивачка. Згідно ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно працює охоронцем в Державній службі охорони при УМВС України в Чернівецькій області, має регулярний щомісячний дохід, здоровий, непрацездатних батьків немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, тому він має можливість і зобов'язаний утримувати свою дитину, що підтвердив в судовому засіданні, в зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача на користь позивачки належить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в частці від його заробітку в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, з чим погодився і відповідач, задовольнивши повністю змінені позовні вимоги. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а позов задоволено повністю, то суд вважає, що згідно вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України. На підставі викладеного, ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved