Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Вказуючи на те, що позивач є власником 1/2 частки спільної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,9731 га, що розташована в адміністративних межах Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області, право власності на яке виникло на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації. Інша 1/2 частина земельної ділянки належить відповідачу [PERSON] На даний час позивач бажає виділити свою частку із спільного майна в натурі в установленому законом порядку на своє ім'я, у зв'язку з чим вона звернулася до відповідача для досягнення домовленості, але отримала відмову. Тому, позивач звернулася з позовом до суду та просить виділити їй 1/2 частину у праві спільної часткової власності на вказану земельну ділянку з наступним визнанням за нею права власності на дану частину. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, але на адресу суду надіслали письмову заяву про підтримання позовних вимог позивача та з проханням розгляду вказаної позовної заяви у їхню відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, але на адресу суду надіслала письмову заяву про визнання нею позову із проханням розглянути дану справу у її відсутність. Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач його визнав, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні без участі позивача та відповідача. Розглянувши матеріали справи, та дослідивши наявні по справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації 45-з, виданий 16. 02. 2017 року позивач є власником 1/2 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,9731 га, що розташована в адміністративних межах Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області. Набувачем прав на іншу 1/2 частину відповідно до вказаного розпорядження вказаної земельної ділянки є відповідач по справі. Згідно зі статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїми майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділена в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Частиною 2 ст. 367 ЦК України встановлено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є спільній частковій власності. Згідно зі ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. За правилами ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Так, відповідно до позовної заяви позивача видно, що з відповідачем усно домовлялися про надання згоди на виділ в натурі його частки земельної ділянки, проте відповіді на дане звернення не було отримано. Отже, з наявних у справі доказів, а саме схеми поділу земельної ділянки вбачається, що реальний виділ можливий, шляхом реального поділу її на дві окремі земельні ділянки однакового розміру, а саме по 2,4866 га із загальної площі земельної ділянки 4,9731 га. Крім того, при отриманні вказаної земельної ділянки у власність протягом всього часу після його укладення будь-яких заперечень чи вимог щодо спірної земельної ділянки заявлено не було. Відповідно до довідки виданої відділом Держгеокадастру у Диканському районі Полтавської області від 10. 03. 2017 року було встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки (середній розмір паю) станом на 01. 01. 2017 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області складає 120 241 грн. 70 коп. Враховуючи правове становище зазначеної земельної ділянки, її розташування і подальше використання та фактичну відокремленість, незалежність та непов'язаність з господарською діяльністю власників нерухомого майна між собою, також між співвласниками немає жодних умов про спільне використання земельної ділянки та зазначення частки і площі у правовстановлюючому документі позивача, що є підставою для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved