Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

В лютому 2019 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в 2001 р. померла її мати [PERSON] ,яка на праві приватної власності мала земельну ділянку площею 4,94 га , що знаходиться на території Краснокутської селищної ради . За життя мати склала заповіт ,яким все своє майно заповідала позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач має намір оформити спадщину та успадкувати земельну ділянку , однак , в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо , оскільки нотаріус відмовив в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно. У судове засідання позивач не з`явилася , подала заяву слухати справу у її відсутність , позов підтримала ,просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов визнав. Суд, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим відділом РАГСу Краснокутського РУЮ в Харківській області від 05.12.2003 року. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.10.2001 р. , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,94 га для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва , яка розташована на території Краснокутської селищної ради . Згідно довідки відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 08.05.2019 р. , на час розпаювання , земельні ділянки відносилися до земель колективної власності бувшого КСП « Маяк» ,відповідно до наказу Держкомзему від 23.07.2010 року №548-01.01. , цільове призначення земельної ділянки наданої у власність [PERSON] : для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оголошенням в районній газеті « Промінь» підтверджується, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.10.2001 р., виданий на ім`я [PERSON] , втрачений. Відповідно до заповіту , посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори від 24.12.1999 р. , [PERSON] заповідала все своє майно дочці [PERSON] Після [PERSON] відкрилася спадщина , яка складається з вище вказаної земельної ділянки. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері , де заведена спадкова справа № 191/2001 .Однак, постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 26.09.2018 року , [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку . Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в ред. 2003 р.) правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини ,яка відкрилася , але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... \~ \~ \~ \~ Як передбачає ст. 1223 ЦК України, право на спадкування визначені у заповіті. В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за заповітом . Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] , інші спадкоємці ,які б мали право на обов`язкову частку у спадщині ,відсутні . До складу спадкового майна входить земельна ділянка , яка знаходиться на території Краснокутської селищної ради . Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. Крім того , судом встановлено , що [PERSON] землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не для ведення самостійного сільськогосподарського виробництва ,як зазначено в Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER] . Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших.

Outcome: approved