Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

В липні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що 22 липня 2007 року помер її брат [PERSON]. На час його смерті разом з ним проживали та були зареєстровані батько [PERSON], мати [PERSON] та [PERSON] (сестра померлого). 12 липня 2017 року помер батько позивачки [PERSON]. Дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Після смерті брата та батька відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд № 15 по вул. Шевченка в с. Росохач Чортківського району (кожному із спадкодавців належало по 1/4 частині будинку). Спадкодавцями не було зареєстровано право власності на даний будинок, а тому державний нотаріус надав письмову відповідь № 102/02-164 від 09 лютого 2018 року про неможливість оформити спадкові права у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. Шевченка, 15 в с. Росохач Чортківського району Тернопільської області в порядку спадкування після смерті брата та батька. В підготовчому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити. Від відповідача Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області надійшла заява про слухання справи без участі представника, позовні вимоги сільська рада визнає. Представник третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи нотаріальна контора повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 22 липня 2007 року помер брат позивачки [PERSON], а 12 липня 2017 року помер її батько [PERSON]. Після їх смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем їх майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. Шевченка, 15 в с. Росохач Чортківського району Тернопільської області. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачі позовні вимоги визнають, суд приходить до висновку про повернення [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 1320 гривень згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 35 від 9 липня 2018 року, що становить 660 гривень.

Outcome: approved