Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

В лютому 2012 року Кременчуцький міжрайонний екологічний прокурор , звернувся до суду в інтересах держави в особі Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавськоїобласті , Орлицької сільської ради Кобеляцького району, ДП «Кременчуцьке лісове господарство» з позовом до [PERSON] , третя особа ГУ Держкомзему в Полтавській області, про визнання недійсним та скасувння державного акту на право власності на земельну ділянку. В позовній заяві зазначав, що при проведенні перевірки щодо законності надання земель лісового господарства та водного фонду у приватну власність на території Кобеляцького району було встановлено , що розпорядженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації № 566 від 22.07.2008 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва за межами населеного пункту на території Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області . На підставі розпорядження [PERSON] видано деравний акт на право приватної власності на земельну ділянку ( серії ЯЗ № 017971 від 09.10.2008 року) площею 0,08 га. Вказана земельна ділянка надана з порушенням вимог земельного законодавства , оскільки згідно матеріалів лісовпорядкування вона відноситься до земель державного лісового фонду та належить до категорії земель сільськогоподарського призначення , а проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] не розроблявся та відповідними органами не погоджувався. Крім того, виділена у власність [PERSON] земельна ділянка знаходиться в нормативно встановленій прибережній захисній смузі Дніпродзержинсьекого водосховища та є ділянкою з обмеженим режимом господарської діяльності і не може надаватись у власність та використовуватись для будівництва. Кременчуцький міжрайонний екологічний прокурор прохав суд поновити строк звернення до суду, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 017971 від 09.10.2008 року на земельну ділянку площею 0,08 га, виданий [PERSON] для індивідуального дачного будівництва на території Орлицької сільської ради та повернути земельну ділянку до земель запасу Орлицької сільської ради Кобеляцького району. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04.03.2013 року в задоволенні позову Кременчуцького міжрайонного екологічного прокурора відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від20.05.2013 року рішення Кобеляцького районного суду від 04.03.2013 року залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України від 23.10.2013 року рішення Кобеляцького районного суду від 04.03.2013 року та ухвалу апеляійного суду Полтавської області від 20.05.2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В судовому засіданні прокурор Кременчуцької екологічної прокуратури позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов не визнав і пояснив суду, що діяв в межах земельного законодавства, про відсутність дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки та про відсутність проекту та експертизи землевпорядної документації йому нічого не відомо . Представники Кобеляцької РДА, Орлицької сільської ради , ДП «Кременчуцьке лісове господарство» , третьої особи ГУ Держкомзему в Полтавській області в судове засідання не з»вились, будучи належним чином повідомлені , від них надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача [PERSON] адвоката [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволеню. Судом встановлено, що розпордженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації № 566 від 22.07.2008 року погоджено проекти землеустрою та передано у власність громадянам згідно із списком земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Орлицької сльської ради Кобеляцького району Полтавської області , зокрема [PERSON], площею 0,08 га ( а.с.6,7). На підставі даного розпорядження 09 жовтня 2008 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії серії ЯЗ № 017971 , який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею , договорів оренди землі за номером 010855700058, відповідно до якого відповідач набув право власності на земельну ділянку ( кадастровий номер 53 218 857 00:00:003:0118 ) площею 0,08 га цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва на території Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтаської області ( а.с. 8). Відповідно до ст.118 ЗК України , в редакції , що діяла на час виникнення спірних правовідносин, , статті 50 Закону України Про землеустрій» , порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №677 , громадяни , зацікавлені в одержанні безплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд подають заяву до відповідної районної , Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки із зазначенням бажаних розмірів земельної ділянки та мети її використання . В разі згоди на передачу земельної ділянки у власність відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями , які мають відповідні дозволи ( ліцензії) на виконання цих видів робіт, погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронними і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування , який приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Згідно ст.62 Закону України «Про землеустрій» , абзацу сьомого статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» в ред. Закону від 17.06.2004 року № 1808-1V, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягали обов»язковій державній експертизі з метою забезпечення її відповідності вихідним даним та технічним умовам , вимогам законів України, іншим нормативно-правовим актам. З матеріалів кримінальної справи № 1-29/12 по обвинуваченню [PERSON] за ст.364, ч.1, ст.366 ч.1 КК України, та [PERSON] за ст. 367 ч.1 КК України , які досліджені в судовому засіданні, вбачається, що в порушення вимог ст.118 ЗК України , ст.62 Закону України «Про землеустрій», абзацу сьомого статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» в ред. Закону від 17.06.2004 року № 1808-1V , дозвіл нарозробку проекту відведення земельної ділянки [PERSON] не надавався, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для індивідуального дачного будівництва на території Орлицької сільської ради не розроблявся та відповідними органами не погоджувався , експертиза землевпорядної документації не проводилась. Рішення про передачу спірної земельної діянки , що відноситься до земель державного лісового фонду ( квартал 17 виділ 10 Ново-Орлицького лісництва) у власність [PERSON] було прийнято місцевою державною адміністрацією на підставі завідомо неправдивих офіційних документів - титульної сторінки проекту землеустрою. Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку кадастровий номер 53 218 85700:00:003:0118 [PERSON] на території Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області , технічну документацію із землеустрою було розроблено Кобеляцьким відділом ПРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» лише після прийняття та на підставі розпорядження Кобеляцької РДА № 566 від 22.07.2008 року, згідно якого у власність [PERSON] передпно 0,08 га сільськогосподарських угідь , зайнятих багаторічними насадженнями , щодо яких за висновками Відділу Держкомзему у Кобеляцькому районі Полтавської області та Відділу містобудування , архітектури та житлово-комунального господарства від 12.09.2008 року існують спеціальні обмеження та обтяження у вигляді : заборони розорювання земель ( крім підготовки грунту для залуження і заліснення), а також садівництва та городництва, зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництва будь-яких споруд ( крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних);влаштування звалищ сміття , гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки. При цьому вилучення земельної ділянки із землекористування ДП «Кременчуцьке лісове господарство» в порядку ,встановленому ст.ст.149, 150 ЗК України не здійснювалось. Відповідно до ст.20 ЗК України, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснювалось на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування , які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування , вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об»єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з врахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. На момент передачі спірної земельної ділянки у власність відповідача цільове призначення земельних угідь змінено не було. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель відповідно до ст.21 ЗК України є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання ( передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам та визнання недійсними угод щодо земельних ділянок. Доводи відповідача щодо відсутності підстав для визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку за недоведеності незаконності рішення органу державної влади , на підставі якого видано оспорюваний державний акт, не грунтується на нормах матеріального права та обставинах справи. Верховним судом України сформована правова позиція згідно якої порушення визначеного законом порядку набуття у власність земельної ділянки є підставою для визнання у судовому порядку незаконними рішень органів місцевого самоврядування про передачу землі у власність, а також - недійсним державного акту про право власності на землю. У спорах , пов»язаних із правом власності на земельні ділянки , недійсними можуть визнаватися як відповідні рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування , на підставі яких видано державні акти , що посвідчують право власності на земельні ділянки, так і самі акти на право власності власності на земельні ділянки . Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним , належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона изобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Посилання прокурора на місцезнаходження спірної земельної ділянки в нормативно встановленій прибережній захисній смузі Дніпродзержинського водосховища не доведені в судовому засіданні належними доказами. Відповідно до ст.ст.256, 257, 261, 264 ЦК України позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність переривається у разі пред»ялення особою позову до одного із кількох боржників , а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Як встановлено в судовому засіданні, Полтавський міжрайонний природоохоронний прокурор 08.07.2011 року звернувся з адміністративним позовом до Полтавського окружного адміністративного суду про оскарження розпорядження Кобеляцької РДА № 566 від 22.07.2008 року , на підставі якого [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку ( а.с.9). Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2012 року у задоволенні адміністративного позову прокурора в інтересах ДП «Кременчуцьке лісове господарство» , ГУ Держкомзему у Полтавській області до Кобеляцької РДА, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування розпорядження - відмовлено. Оскільки підстави для прокурорського реагування виникли лише за наслідками вказаної перевірки, поданням позову в адміністративній справі перебіг позовної давності щодо оскарження державного акту на право власності на земельну ділянку перервався та почався заново , суд вважає, що , що строк звернення до суду прокурором пропущено не було , отже відсудні підстави для поновлення такого строку. На підставі викладеного та

Outcome: approved