Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю - належною їй квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем її права власності на житло, яка, користуючись без достатньої правової підстави належним їй /[PERSON]./ майном, створює перешкоди у розпорядженні власністю. Просить ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням і виселити [PERSON]. разом з її малолітніми дітьми із спірного житлового приміщення, зобов'язавши останню звільнити належну їй квартиру від особистих речей.. До суду позивач не з'явилась, в судове засідання направила заяву з проханням розгляду справи у її відсутність. (а.с. 30). Відповідач до суду не з'явилась двічі. Про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 13, 22) . Представник органу опіки та піклування до суду не з'явився. До суду направлена відповідна заява про розгляд справи у відсутність третьої особи. Вирішуючи питання щодо можливості закінчення розгляду справи у відсутність відповідача, суд виходить з наступного: Відповідно до положень.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Отже, враховуючи характер спору та встановлені Законом розумні строки для розгляду цивільних справ, приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджене в матеріалах справи даними державного реєстру права власності на нерухоме майно (а.с. 38). Спірна квартира була придбана нею у власність 12 грудня 2014 року на умовах угоди купівлі-продажу з відповідачем [PERSON], яка на час її укладення діяла з відома органу опіки та піклування також в інтересах своїх малолітніх дітей (а.с. 5,6). За умовами угоди /п.1.3/ сторони домовились про те, що квартира, яка відчужується, буде повністю звільнена відповідачами для безперешкодного користування нею покупцем в день підписання угоди. Разом з тим, попри досягнутої домовленості у визначений сторонами термін відповідач не звільнила займану квартиру і відмовляється звільнити її до теперішнього часу та повернути ключі. Як вбачається із змісту позовної заяви відповідач разом із сім'єю до наступного часу користується житлом, і перешкоджає власнику розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд. Доводи позивача стосовно створених відповідачем перешкод в користуванні власністю свого спростування в судовому засіданні не знайшли. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В контексті ст.15 ЦК України право на захист порушеного права виникає у особи в разі його порушення, а способи захисту порушеного права прямо передбачені ст.16 ЦК України. Доводячи суду обгрунтованість заявлених вимог, позивач просить винести рішення про захист порушеного права шляхом виселення відповідачів, тобто припинити дію, яка порушує право. Отже, приймаючи до уваги, що користування відповідачами спірним житлом без достатньої правової підстави, перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися і розпоряджатися квартирою, а спосіб захисту порушеного права цілком відповідає вимозі ст.. 16 ЦК України, вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування власністю підлягають до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, понесені позивачем в зв'язку з оплатою судового збору та правової допомоги (а.с. 1, 33) покладені судом на сторону відповідача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved