overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивачка вказала, що з 16 квітня 2002 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторони припинили, діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не дає, хоча зобов'язаний це робити і має можливість, оскільки працює. Тому [PERSON] просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, про що надав суду відповідну заяву. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 16 квітня 2002 року. Від даного шлюбу вони мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки [PERSON] коштів на утримання дітей не дає, хоча як батько відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття. Згідно довідок №№ 5097, 5098 від 03.12.2014 року, виданих Чортківським СІЗО УДПтСУ в Тернопільській області, старший прапорщик внутрішньої служби [PERSON] дійсно проходить службу в Чортківському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області з 26.05.1998 року по теперішній час, і його грошове утримання за період з січня по листопад 2014 року становить 23 018,69 гривень. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує матеріальне становище дітей, сторін та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243 гривень 60 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04 вересня 2008 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 1455. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, в грудні 2011 року вони припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сім'ї були відсутність порозуміння та поваги, що спричинено систематичним зловживанням відповідачем алкогольними напоями, відповідач взагалі перестав забезпечувати утримання їх дитини та допомагати їй вести домашнє господарство, поклавши обов'язок утримання їх сім'ї лише на неї. Така поведінка відповідача продовжується протягом тривалого часу, що приносить їй та доньці лише негативні емоції, душевні страждання та значні фінансові витрати. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, на примирення не згоден, просить справу розглянути у його відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в грудні 2011 року остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду сім'ї сторін була відсутність порозуміння та поваги внаслідок зловживання відповідачем алкогольними напоями, його небажання забезпечувати утримання дитини та допомагати позивачці вести домашнє господарство протягом тривалого часу, що унеможливило нормальне спілкування між ними, спричиняло позивачці та доньці лише негативні емоції, душевні страждання та значні фінансові витрати, призвело до втрати почуттів поваги, довіри та любові позивачки до відповідача, на примирення сторони не згідні, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітню доньку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 19 листопада 1999 року в управлінні РАГС Чернівецької міської ради за актовим записом № 1733. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, на протязі тривалого часу вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, хоча проживають разом в одній квартирі. Причинами розпаду сім'ї були різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та стягнути з нього понесені судові витрати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить справу розглянути у її відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу і пояснив, що сім'я дійсно розпалась з тих причин, на які посилається позивачка, вже більше двох років тому вони припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, хоча проживають в одній квартирі, на примирення не згоден, подальше збереження сім'ї та шлюбу буде суперечити його інтересам. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони більше двох років не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, хоча проживають разом в одній квартирі. Причинами розпаду сім'ї сторін були різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, що приводило до конфліктів, між ними втрачені почуття поваги та любові один до одного, на примирення вони не згодні, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матір'ю [PERSON] Оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволені, то суд вважає, що згідно вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. згідно квитанції (а.с.4). На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що з 24 грудня 2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини, а тому вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії 1 КЕ № 055871, виданого 05 грудня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної ради м. Полтави, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с.4). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.12.2014 року в справі № 553/4480/14-ц, провадження № 2/553/1552/2014, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позов [PERSON] задоволено, шлюб зареєстрований у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, 01.09.2008 року, актовий запис № 130 між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], він зобовязаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 28 липня 2014 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, коштів на утримання дитини не дає, що змусило її звернутись до суду. Посилаючись на те, що він ніде не працює, не має регулярного доходу, позивачка просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Чортківського районного суду від 28 липня 2014 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки відповідач коштів на утримання дитини не дає, хоча відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України як батько зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище відповідача, який ніде не працює, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. У відповідності з вимогами ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 11 лютого 2015 року. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, коштів на утримання дитини не дає, що змусило її звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини, але в меншій сумі, посилаючись на те, що він в даний час не працює. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Чортківського районного суду від 11 лютого 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки відповідач коштів на утримання дитини не дає, хоча відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України як батько зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище відповідача, який ніде не працює, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дитини, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 гривень судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок. В позовній заяві вона вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], а [INFO] померла мати [PERSON]. Батькам на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Після смерті батька мати фактично прийняла спадщину на 1/2 частину майна, однак не оформила нотаріально. На даний час позивачка не може прийняти спадщину після смерті батьків, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок, і державний нотаріус своїм листом від 13.02.2015 року рекомендував звернутись в суд для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно. Відповідач [PERSON] відмовляється від спадщини, тому [PERSON] є єдиними спадкоємцем і просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування майна за законом після смерті батьків. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON], а [INFO] померла її мати [PERSON], після їх смерті позивачка відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем майна за законом і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі від якого в них народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідач коштів на утримання дитини не дає, добровільно сплачувати аліменти на утримання сина не бажає. Дитина перебуває на утриманні і вихованні позивачки. Позивачка [PERSON] вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає частково, вказує, що він не працює, є інвалідом 3 групи, матеріально не спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 600 гривень на дитину, спроможний сплачувати в розмірі 400 гривень. Подав пенсійне посвідчення інваліда третьої групи серія [NUMBER] на його ім'я. Враховуючи заяви сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, підтвердженими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2008 року. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною. Відповідач не має постійного місця праці, а відтак його доход встановити є неможливим. Він є інвалідом 3 групи, не має зобов'язань по сплаті аліментів на інших дітей. Згідно довідки № 57 від 16.02.2015 Шманьківчицької сільської ради Чортківського району, позивачка [PERSON] спільно з сином [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS] Згідно копії пенсійного посвідчення серія [NUMBER] виданого 05.02. 2014 року, термін дії 30.09.2015 року, [PERSON] є інвалідом третьої групи. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а саме, що він не працює і є інвалідом 3 групи, матеріальне становище відповідачки та дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення шляхом визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі по 400 гривень на дитину, враховуючи, що такий розмір буде відповідати матеріальному становищу відповідача, та не буде перевищувати розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, яка перебуває на утриманні позивачки.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн., щомісяця до досягнення повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач не утримує дитину, не надає добровільно матеріальну допомогу, участь у вихованні дитини не приймає. Позивачка зазначає, що сама несе витрати по утриманню дитини, в зв'язку з цим позивачка звернулася з позовом до суду. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісяця для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved