Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

в інтересах [PERSON] представник [PERSON], звернулася до суду, з позовною заявою, та просила визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 1,90 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах В'язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, в порядку спадкування за заповітом [PERSON], який помер [INFO] в с. В'язівок Городищенського району Черкаської області, та яка належала його померлій [INFO] дружині, [PERSON], на підставі Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], який в даний час втрачено, спадщину після якої він прийняв, але свідоцтва про право на спадщину не отримав. В обґрунтування пред'явленої вимоги вказує, що [INFO] в с. В'язівок, Городищенського району Черкаської області померла [PERSON]. На день смерті, [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 1,90 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах В'язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, та на її ім'я був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER], який є втраченим. Оголошення про втрату правовстановлюючого документа, подано та опубліковано 26.08.2016 року в газеті «Вісник Городищини», №35. [PERSON] була постійним жителем села Вязівок, Городищенського району Черкаської області, з нею проживав чоловік - [PERSON], що помер [INFO]. На момент смерті [PERSON] у с. В'язівок, Городищенського району Черкаської області, проживала донька, [PERSON]. 21.07.2009 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений В'язівською сільською радою Городищенського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі №77, на користь дочки [PERSON]. Звернувшись до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Соколової О.М., позивач 30.08.2016 року отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа, який би підтвердив власність покійного. Вартість земельної ділянки, за даними Відділу Держгеокадастру у Городищенському районі Черкаської області від 17.11.2016 року №29-28-0.4-2825/1/15-16 складає 89414,00грн.. До судового засіданні сторони не з'явилися, повідомлені належним чином. Надійшла заява представника позивача про уточнення позовних вимог, за якими просила визнати право власності на спадкове майно, земельну ділянку, після смерті матері [PERSON], та про розгляд матеріалів цивільної справи за її відсутності як представника, без участі позивача, вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач надіслав клопотання, з проханням слухати справу без участі представника сільської ради, визнають. Розгляд матеріалів цивільної справи здійснюється з урахуванням положень ч.2 ст.158, ст.169 ЦПК України. Суд, розглянувши позов в межах заявлених/уточнених позовних вимог, врахувавши думку учасників судового розгляду, та вивчивши наявні докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення, що узгоджується з ст.174 ч.4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною першою ст.16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За нормами п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права. Із матеріалів судового провадження вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (актовий запис №37 від 01.07.2002 року, свідоцтво про смерть, повторне, Серія [NUMBER] від 13.10.2010р.), що була дружиною [PERSON] (актовий запис №14 від 02.03.1951 року за Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя), котрий помер [INFO] (актовий запис №19 від 19.04.2010 року, свідоцтво про смерть Серія [NUMBER]). За даними відділу Держгеокадастру у Городищенському районі Черкаської області №29-28-0.7-2326/15-16 від 09.09.2016р., №29-28-0.4-2825/1/15-16 від 17.11.2016 року, на ім'я [PERSON] виготовлений Державний акт на право на земельну ділянку частку (пай) Серії [NUMBER], по В'язівській сільській раді Городищенського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,90 га, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації держаних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №681 від 03.10.2002 року. Дата та підпис про отримання власником вказаного Державного акту на право власності не землю відсутні. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 01.01.2016 року становить 89414,00грн.. Дані щодо наявності облікованих земельних ділянок (паїв) на ім'я [PERSON], у списках громадян членів КСП «Покрівське», КСП «Україна», відсутні. Отже, належність спадкового майна, земельної ділянки (паю) площею 1,90 га в адміністративних межах В'язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, покійній [PERSON] є підтвердженою. Відповідно до ст.524 Цивільного кодексу України в редакції 1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. [PERSON], позивач у справі, за даними: актового запису №9 від 07.02.1952 року, свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 25.06.2009 року, повторне; актового запису №42 від 22.10.1970 року за Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища; актового запису №52 від 16.01.1998 року, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER], повторне, є дочкою покійних [PERSON], [PERSON]. За даними Інформаційної довідки із Спадкового реєстру за №46111568 від 10.12.2016р., за №46111578 від 10.12.2016р., заповіти/спадкові договори [PERSON], за місцем посвідчення Городищенський район Черкаської області, відсутній, наявний чинний заповіт [PERSON] на ім'я дочки [PERSON], посвідчений 21.07.2009 року В'язівською сільською радою Городищенського району Черкаської області. Відповідно листа В'язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 22.08.2016 року №870, від 26.09.2016 року №955, [PERSON] була простійним жителем [ADDRESS], та на момент її смерті з нею проживав чоловік [PERSON]. [PERSON], позивач у справі, також проживала за вказаною адресою на момент смерті спадкодавця [PERSON]. Інших спадкоємців подружжя [PERSON], [PERSON], не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України в редакції 1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Будучи єдиним спадкоємцем [PERSON], позивач у справі, звернулася до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Соколової О.М., та 30.08.2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючого документа. Отже, у пергу чергу право на спадкування за законом після померлої [PERSON], за відсутності інших спадкоємців, має дочка [PERSON], позивач у справі. Пунктом 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», роз'яснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В пункті 3.3 вищенаведеного листа роз'яснено, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою, спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, то його право має бути визнано в судовому порядку, і судам слід задовольняти вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Із матеріалів провадження вбачається, що через втрату оригінального примірника Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку частку (пай), позивачем у справі, в газеті «Вісник Городищини» №35, 26.08.2016 рік, розміщено оголошення про те, що Державний акт на право на земельну ділянку ч астку (пай) Серія [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], вважати недійсним. У разі втрати, пошкодження Державного акту про право приватної власності на земельну частку (пай), за роз'ясненням п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», аналогічного порядку видачі нового Державного акту на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. З огляду на те, що позивач [PERSON], являючись спадкоємцем померлої [PERSON] використала можливість оформити спадкове майно через нотаріальну контору, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та позбавлена можливості в інший спосіб реалізувати свої права, в частині успадкування нерухомості, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved