Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В липні 2015 року позивач - [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в обгрунтування якого вказала, що вона є власницею квартири [ADDRESS]. Відповідачка - [PERSON] є її сусідкою та проживає у квартирі № 35 цього ж будинку, і влітку 2014 року вона самовільно, без належного дозволу та без згоди усіх інших сусідів, у коридорі загального користування облаштувала комірне приміщення шляхом встановлення дверей між шахтою ліфту та стіною квартири № 32, що належить позивачці. Позивачка зазначає, що внаслідок таких дій відповідачки, було порушено її право на користування приміщенням загального користування - коридору, і відгороджена та стіна, що прилягає до її квартири, чим створюються перешкоди для належного догляду за нею. В позасудовому порядку відповідачка відмовляється демонтувати встановлені нею двері та звільнити самовільно захоплену частину приміщення загального користування, через що позивачка була змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому вона просить: ●зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні приміщенням загального користування - коридору, що розташований на 9 поверсі біля квартири [ADDRESS], шляхом демонтування встановлених нею дверей та звільнення самовільно захопленого приміщення. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання по справі була повідомлена своєчасно та належним чином, причина її неявки суду невідомі. Представник третьої особи без самостійних вимог - Адміністрації Корабельного району м. Миколаєва у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог - КП ДЄЗ «Океан» у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Тому зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи без самостійних вимог, та дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка - [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 12.03.2015 року, виданого державним нотаріусом П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори. Вказана квартира розташована на 9 поверсі 10-поверхового житлового будинку, є однокімнатною, та має загальну площу 43,6 кв.м., і житлову площу 19,1 кв.м. Судовим розглядом встановлено, що відповідачка - [PERSON] проживає у квартирі № 35 цього ж багатоквартирного житлового будинку. Із наявного у справі листа Адміністрації Корабельного району м. Миколаєва № 2152/05.01.02-09 від 26.12.2014 р. вбачається, що проведеною перевіркою було встановлено, що у коридорі загального користування було самовільно облаштоване комірне приміщення шляхом встановлення дверей між шахтою ліфта та стіною квартири № 32, яке використовується мешканцями квартири № 35 для зберігання побутових речей. Із листа Управління ДАБК у Миколаївській області № 1011-155-15 від 19.01.15 р. вбачається, що документів декларативного характеру щодо переобладнання частини коридору загального користування за вищевказаною адресою, до цього Управління не надходило. Комунальним підприємством ДЄЗ «Океан» відповідачці - [PERSON] було направлено припис № 127 від 14.10.2014 р. про термінове звільнення комірного приміщення, однак відповідачка вимоги припису не виконала. Постановою № 150 від 10.12.2014 року, винесеною адміністративною комісією Адміністрації Корабельного району відповідачка - [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП, тобто за порушення правил користування жилими будинками і жилими приміщеннями. Стаття 150 КУпАП визначає, що порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій, порушення правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарне їх утримання, а також самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень, використання їх не за призначенням, псування жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об'єктів благоустрою. За вказане адміністративне порушення на відповідачку був накладений штраф у розмірі 34 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року (справа N 1-2/2004) вказав, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Частина перша ст. 369 ЦК України визначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із врахуванням вищенаведеного, суд заходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути сплачений при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved