Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В листопаді 2013 року ТОВ «ТерраТарса Україна» звернулося до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 18.04.2012 року між ним та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручилася за виконання Селянським (фермерським) господарством «Волинець» всіх зобов'язань за договором купівлі-продажу обладнання для краплинного зрошення. 09.10.2013 року між ТОВ «ТерраТарса Україна» та [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] також поручився за виконання СФГ «Волинець» зобов'язань за договором купівлі-продажу обладнання для краплинного зрошення, але частково, в сумі 500,00 грн. С(Ф)Г «Волинець» свої зобов'язання за вказаним договором купівлі-продажу порушило, його прострочена заборгованість перед ТОВ «ТерраТарса Україна» складає 374118,76 грн. Просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] 500,00 грн. та 373618,76 грн. з [PERSON] боргу за договором поруки. 26.11.2013 року позивач подав до суду письмову заяву про зміну предмету позову і збільшення позовних вимог та остаточно просив суд стягнути з [PERSON] 374118,76 грн. та 500,00 грн. з [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні змісту заявленого позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи та наданих пояснень, судом були встановлені наступні обставини. 18.04.2012 року між ТОВ «ТерраТарса Україна» та [PERSON] був укладений договір поруки № 04/18-10. За даним договором відповідачка повністю поручилася перед позивачем за виконання С(Ф)Г «Волинець» зобов'язань за основним договором. Під основним договором в договорі поруки сторони домовилися розуміти договір купівлі-продажу № 04/18-10, укладений між ТОВ «ТерраТарса Україна» (постачальник) та С(Ф)Г «Волинець» (покупець) 18.04.2012 року. Згідно п. 1.1 договору купівлі-продажу, позивач мав передати у власність С(Ф)Г «Волинець» обладнання для краплинного зрошення, яке останнє мало прийняти та оплатити. Відповідно до п. 1.2 договору конкретні умови поставки обладнання та розрахунків за нього зазначалися у специфікаціях. У зв'язку з невиконанням покупцем за вказаним договором купівлі-продажу прийнятих на себе зобов'язань в частині розрахунку з позивачем за отримане обладнання, ТОВ «ТерраТарса Україна» пред'явило [PERSON] вимогу про виконання зобов'язання та сплату боргу. Відповідно до п. 3.1 укладеного договору поруки, у випадку невиконання зобов'язання за основним договором, позивач набуває права вимоги до відповідачки. Згідно п. 3.2 договору відповідачка мала здійснити виконання зобов'язання в обсязі зазначеному у вимозі протягом десяти днів з моменту її отримання шляхом перерахування коштів на рахунок позивача. Даних зобов'язань відповідачка не виконала. 09.10.2013 року між ТОВ «ТерраТарса Україна» та [PERSON] був укладений договір поруки № П-09/10/13. За цим договором відповідач частково поручився перед позивачем за виконання С(Ф)Г «Волинець» зобов'язань за договором купівлі-продажу № 04/18-10 від 18.04.2012 року, тобто тим самим договором, виконання зобов'язань за яким забезпечувалося порукою [PERSON] Згідно п. 1.3 договору обсяг відповідальності поручителя [PERSON] був обмежений сумою 500,00 грн. Відповідно до п. 2.2 договору поруки, у разі невиконання С(Ф)Г «Волинець» зобов'язань за договором купівлі-продажу, поручитель [PERSON] мав здійснити виконання зобов'язань за таким договором купівлі-продажу в обсязі 500,00 грн. протягом двох днів з моменту отримання вимоги позивача шляхом перерахування коштів на рахунок позивача. У зв'язку з невиконанням С(Ф)Г «Волинець» своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу, відповідачу була пред'явлена вимога про виконання зобов'язання та сплату боргу, яка відповідачем [PERSON] виконана не була. Таким чином, між сторонами по справі склалися правовідносини поруки, які регулюються ст. ст. 553-559 ЦК України. Приписами ч. 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а в ч. 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Доказів існування обставин, з якими ч. 1-3 ст. 559 ЦК України пов'язують припинення поруки, матеріали справи не містять. Зокрема судом не встановлено припинення поруки через припинення забезпеченого нею зобов'язання, зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, відмови позивача прийняти після настання строку виконання зобов'язання належне його виконання, переведення боргу на іншу особу. Визначаючись з наявністю підстави припинення наданої [PERSON] поруки згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, суд відзначає наступне. Відповідно до п. 4.1 договору поруки між ТОВ «ТерраТарса Україна» та [PERSON], договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення його печаткою ТОВ «ТерраТарса Україна» і діє до повного виконання зобов'язань за основним договором та зобов'язань поручителя за цим договором. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Таким чином, строк дії договору поруки між позивачем та відповідачкою [PERSON] встановлений не був, а порука в даному випадку мала припинитися в разі, коли позивач не пред'явить вимогу до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Вимога № 49 про виконання зобов'язання та сплату боргу була пред'явлена ТОВ «ТерраТарса Україна» [PERSON] 11.03.2012 року, що вбачається з відбитку календарного штемпеля на описі вкладення до направленого на її адресу цінного листа, в той час як основне зобов'язання мало бути виконане С(Ф)Г «Волинець» згідно підписаних до договору купівлі-продажу специфікацій в період з 23.04.2012 року до 01.10.2012 року. Як зазначено в п. 24 вищенаведеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, з огляду на вимоги ст. 526 ЦК України вирішальне значення для визначення моменту настання строку виконання зобов'язання, має саме момент настання строку його виконання в повному обсязі, а не частково. Оскільки строк повного виконання С(Ф)Г «Волинець» зобов'язань за укладеним з позивачем договором купівлі-продажу припадає на 01.10.2012 року, вимога № 49 про виконання зобов'язання та сплату боргу була пред'явлена ТОВ «ТерраТарса Україна» [PERSON] до спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. Строк дії договору поруки між позивачем та відповідачем [PERSON] встановлений в його п. 4.2 до 31.12.2014 року. Вимога про виконання зобов'язання та сплату боргу № 284, була пред'явлена позивачем відповідачу [PERSON] 11.10.2013 року, що вбачається із наявної на ній відмітки відповідача про її отримання. Як вбачається зі змісту рішення господарського суду Одеської області від 30.10.2013 року у справі № 916/2169/13 позивач поставив на адресу С(Ф)Г «Волинець» товарів за договором купівлі-продажу № 04/18-10 від 18.04.2012 року на суму 756267,35 грн., в тому числі 667282,43 грн. сама вартість цих товарів та 88984,92 гр. проценти за користування товарним кредитом. С(Ф)Г «Волинець» свої зобов'язання за договором виконало частково, сплативши позивачу лише 382148,59 грн., а його заборгованість за отриманий товар, без урахування процентів річних та пені, складає 374118,76 грн. Дане рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, судом достовірно встановлено, що С(Ф)Г «Волинець» має невиконане грошове зобов'язання перед ТОВ «ТерраТарса Україна» за отримані товари в розмірі 374118,76 грн. згідно з договором, виконання зобов'язань за яким, забезпечене порукою відповідачів. Ця обставина встановлена щодо ТОВ «ТерраТарса Україна» зазначеним судовим рішенням. Оскільки С(Ф)Г «Волинець» свої зобов'язання за договором купівлі-продажу перед позивачем належним чином не виконує, останній правомірно звернувся до відповідачів, як поручителів, з вимогою про стягнення суми боргу. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову. Суд приймає заяву позивача про зміну предмету позову від 25.11.2013 року, оскільки така заява поданим ним 26.11.2013 року, тобто до початку розгляду справи по суті. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а з урахуванням того, що відповідачка [PERSON] поручилася за виконання зобов'язань С(Ф)Г «Волинець» повністю, а відповідач [PERSON] лише частково, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] 374118,76 грн. та з [PERSON] 500,00 грн.

Outcome: approved