Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Вільнянська райдержадміністрація як орган опіки та піклування звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому вимагає позбавити їх батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідачів аліменти на їх утримання. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, відповідачі є батьками дітей [PERSON] та [PERSON], а відповідачка, окрім того, є матір'ю ще однієї дитини [PERSON]; відповідачі не виконують своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання дітей, фактично покинули їх та зовсім ними не цікавляться; враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні, пояснивши, що відповідачі покинули дітей напризволяще. Прокурор Мурашкіна Ю.Ю., яка приймала участь у судовому засіданні, також підтримала позов, просить врахувати доводи та обставини, наведені у позовній заяві, та задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з?явилися, про дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином, ніяких відомостей про причину неявки суду не надали. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідачів в порядку заочного провадження. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, та дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідачка [PERSON], окрім того, є матір'ю ще однієї дитини [PERSON], [INFO] Як свідчать довідки Любимівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, на території якої проживали відповідачі. відповідач [PERSON] після народження дітей покинув їх та проживає окремо, дітьми ніколи не цікавився; відповідачка [PERSON] хоча й проживала разом з дітьми в с.Грізне Вільнянського району Запорізької області, але дітьми зовсім не займалася і не спілкувалася. Обидва відповідачі не мали постійного місця роботи, характеризуються негативно. На момент розгляду справи діти [PERSON] та [PERSON] влаштовані до школи-інтернату, знаходяться на неповному державному забезпеченні; [PERSON] перебуває у будинку дитини. За час перебування дітей у школі-інтернаті та будинку дитини батьки ними не цікавилися. Згідно висновку Вільнянської райдержадміністрації як органу опіки та піклування, він вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей. Доказів, які б спростовували доводи позивача та наведені ним докази, суду не надано. Таким чином, надані суду докази свідчать про те, що відповідачі ухиляються від своїх обовязків по вихованню дітей, що відповідно до ч.2 ст.164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до положень ч.2 ст.166, ст.180, ч.3 ст.181 СК України, батьки дитини зобовязані утримувати її до досягнення нею повноліття; за рішенням суду на утримання дитини можуть бути присуджені аліменти у частці від доходу батьків, при цьому це питання може бути вирішено одночасно з позбавленням батьків батьківських прав. У звязку з цим позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліментів також підлягають задоволенню. Разом з цим, враховуючи матеріальний стан відповідачів, які не мають постійного місця роботи, стан здоров'я відповідачки [PERSON], яка є інвалідом ІІ-ї групи, а також те, що відповідачі мають утримувати відразу 3-х дітей, розмір аліментів визначається не як 1/4 частина заробітку, а як 1/6 його частина. На підставі викладеного,

Outcome: partial