Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21.04.2011 року він був прийнятий на роботу начальником Антонівського виробничого підрозділу ВАТ «Хмельницькрибгосп», де працює по даний час. 30.07.2014 року він отримав від ВАТ «Хмельницькрибгосп» довідку про заборгованість по заробітній платі, яка станом на 30.07.2014 року становить 40913,50грн. На його неодноразові звернення до керівництва щодо виплати йому заборгованості по заробітній платі, він отримував пояснювали, що підприємство зараз у дуже скрутному фінансовому становищі. Відповідно до ст. 15 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки , встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця , погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом ( а в разі відсутності таких органів- представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. З вище викладеного просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» нараховану але не виплачену йому заробітну плати в сумі 40913,50 грн. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити в повному об»ємі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином, що стверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки і дає підстави для винесення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючим задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні позивач з 21.04.2011 року прийнятий на роботу на посаду начальника Антонінського виробничого підрозділу ВАТ «Хмельницьке виробниче сільськогосподарське-рибоводне підприємство», що стверджується наказом № 66/1-К від 21.04.2011р. Відповідачем заробітна плата [PERSON] не сплачується, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі, станом на 30.07.2014 року в сумі 40913,50 грн., що підтверджується довідкою виданою Хмельницьким виробничим сільськогосподарсько-рибоводним підприємством» від 30 липня 2014року вихідний № 182/14. Згідно ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Так, у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно врахувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи. Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця , погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом ( а в разі відсутності таких органів- представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Враховуючи розмір заборгованості по невиплаченій заробітній платі, суд прийшов до висновку, що відповідачем порушено право позивача на оплату його праці і позивач правомірно вимагає повернення заборгованої заробітної плати у примусовому порядку, посилаючись на норми чинного законодавства. Відповідно до ст.233 КЗпП України у разі порушеня законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягненя належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно п.2 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у разів винесення рішення на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір від сплати якого позивача звільнено. На підставі викладеного,

Outcome: approved