Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі прожиткового мінімуму для дитини. В обґрунтування позову зазначила наступне: З 31.03.2001 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 30.09.2010 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу [PERSON] проживав разом з матір'ю до листопада 2015 року. Батько участі у вихованні сина не приймав, а відповідач у листопаді 2015 року створила іншу сімю та виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Позивач призначена піклувальником дитини. Так як відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, позивач звернулася до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. 14.08.2018 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 від доходів щомісячно. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини неявки суд не інформувала. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об'єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено,\~що 11.07.2001 року у [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими було розірвано, народився син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО №252227 (а.с.7). Згідно заяви від 27.10.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом [PERSON] дала згоду [PERSON] про прийняття на неї відповідальності за виховання, життя та здоровя її сина [PERSON] (а.с.8). З матеріалів справи встановлено, що батько дитини участі в його житті не приймає, вихованням не займається. Мати [PERSON] та батько [PERSON] позбавлені батьківських прав щодо дитини на підставі рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 16.05.2017 року (а.с.9). Розпорядженням керівника Військово-цивільної адміністрації м.Торецька №75р від 18.09.2017 року [PERSON] призначено піклувальником дитини (а.с.11). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved