Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], Головного управління Держземагенства у Хмельницькому районі, Хмельницької районної державної адміністрації, садівничого товариства «Нива-3» про визнання недійним рішення, скасування державного акту, визнання безпідставною відмови від погодження меж, визнання незаконним та скасування протоколу, в обґрунтування якого вказав, що на підставі рішення виконкому Лісовогринівецької сільської ради №5-А від 31.01.1995р. позивачу видано державний акт на право приватної власності на землю від 14.03.2012 року, площею 0,06га, яка розташована на землях садівничого товариства «Нива-3». Звернувшись до державного кадастрового реєстратора про внесення відомостей про власну земельну ділянку до державного земельного кадастру, позивач отримав відмову, з якої дізнався, що його земельна ділянка на 98% перетинається із земельною ділянкою відповідача [PERSON] Позивач від земельної ділянки не відмовлявся, згоди на приватизацію власної земельної ділянки відповідачем не надавав, у звязку з чим звернувся до суду. [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], виконавчого комітету Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району про визнання рішення виконавчого комітету недійсним та скасування державного акту, в обґрунтування якої вказав, що є власником земельної ділянки площею 0,12 га, що розташована на території садівничого товариства «Нива-3». Дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю надано розпорядженням Хмельницької РДА від 16.03.2009р. № 281/09-р та від 10.07.2009. № 810/09-р., технічну документацію виготовило ПП «Діоріт плюс», після чого [PERSON] вчинив всі необхідні дії в процесі виготовлення технічної документації. Розпорядженням Хмельницької РДА від 01.04.2010р. № 471/10-р було затверджено технічну документацію та передану у власність вказану земельну ділянку. В вересні 2015 року [PERSON] дізнався, що рішенням виконавчого комітету Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району від 31.01.1995р. № 5-А [PERSON] передану у приватну власність земельну ділянку № 51 на території садівничого товариства «Нива-3», у 2002 році [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю. [PERSON] вважає, що виконавчий комітет Лісовогринівецької сільської ради не мав повноважень на передачу земельних ділянок у власність, у звязку з чим вказане рішення є недійсним. Крім цього, 14.05.1998 року [PERSON] звернувся до садівничого товариства «Нива-3» із заявою про перерозподіл земельної ділянки № 51 площею 0.06 га з його користування у звязку із відмовою. Таким чином при видачі державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] не погодив межі земельної ділянки із [PERSON] У звязку з чим [PERSON] просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Лісовогринівецької сільської ради № 5-А від 31.01.1995 в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки, визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю. Ухвалою від 24.11.2015 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду із первісним позовом. Представники позивача-відповідача в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримали та просили задовольнити в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову просять відмовити. Представник Головного управління Держземагенства у Хмельницькому районі в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник Хмельницької РДА в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник садівничого товариства «Нива-3» в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення в яких вказав, що [PERSON] написав заяву про відмову від земельної ділянки, яку розглянули на засіданні [PERSON] товариства від 23.05.1998 року, вказану земельну ділянку надано [PERSON], оригінали вказаних заяв та протоколу не збереглися, в подальшому в судове засідання не зявився, повідомлений про день та час слухання справи в установленому законом порядку. [PERSON] в судовому засіданні зустрічну позовну заяву підтримав та просив задовольнити, в задоволенні первісного позову просить відмовити. Представник відповідача-позивача в судовому засіданні зустрічну позовну заяву підтримала та просила задовольнити, в задоволенні первісного позову просить відмовити. Представник Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про слухання справи за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] на підставі рішення виконкому Лісовогринівецької сільської ради №5-А від 31.01.1995р. видано державний акт на право приватної власності на землю від 14.03.2012 року, площею 0,06га, яка розташована на землях садівничого товариства «Нива-3». Рішенням №РВ-6800092892015 від 23.06.2015 року державного кадастрового реєстратора [PERSON] відмовлено про внесенні відомостей про власну земельну ділянку до державного земельного кадастру, оскільки його земельна ділянка на 98% перетинається із земельною ділянкою відповідача [PERSON], державний акт серія ЯЛ № 622019 від 16.11.2010р., кадастровий номер 6825083600:03:002:1137. Розпорядженням Хмельницької РДА від 16.03.2009 року № 281/09-р [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва, садівниче товариство «Нива-3» на території Лісовогринівецької сільської ради. В подальшому розпорядженням від 10.07.2009р. № 810/09-р на підставі заяви [PERSON] від 30.03.2009р. внесено зміни до вищевказаного розпорядження, а саме змінено слова «ділянку площею 0,06 га» на «ділянку площею 0,12 га». Підставою для внесення змін також слугував витяг з протоколу № 11 засідання Ради СТ «Нива-3» від 23.05.1998 року. відповідно до якого проведено додаткове розподілення звільненої земельної ділянки № 51 на користь [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З 01 січня 2002 року набув чинності Земельний кодекс України, відповідно до ч. 5 ст. 116 (в редакції на день виникнення спірних правовідносини) якого передбачено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Разом з тим, судом встановлено, що земельна ділянка надана у приватну власність [PERSON] у встановленому порядку у нього не вилучалась. Суд критично оцінює заяву [PERSON] про відмову від земельної ділянки та витяг з протоколу № 11 засідання Ради СТ «Нива-3» від 23.05.1998 року, відповідно до якого проведено додаткове розподілення звільненої земельної ділянки № 51 на користь [PERSON], оригіналів вказаних документів садовим товариством не представлено, а [PERSON] заперечує написання заяви про відмову від земельної ділянки. Згідно із ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно зі ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 471/10-р від 01 квітня 2010 року щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,12га в садівничому товаристві «Нива-3» на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району «за межами населеного пункту» належить визнати недійсним, оскільки до площі земельної ділянки 0,12 га безпідставно включено земельну ділянку, належну на праві власності [PERSON] У звязку з чим державний акт на імя [PERSON] серії ЯЛ № 621019 на право приватної власності на землю площею 0,12 га, кадастровий номер 682583600:03:002:1137, що розташована на землях садівничого товариства «Нива-3» на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району «за межами населеного пункту», що виданий 16.11.2010 року, підлягає скасуванню. Позовні вимоги [PERSON] щодо визнання безпідставною відмови від погодження меж, визнання незаконним та скасування протоколу № 11 засідання Ради СТ «Нива-3» від 23.05.1998 року, відповідно до якого проведено додаткове розподілення звільненої земельної ділянки № 51 на користь [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки виходячи із змісту ст. 15,16 ЦК України, скасуванню підлягає рішення, а не форма його прийняття. Щодо визнання безпідставною відмови від погодження меж, то судом враховано наступне, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Усунення перешкод у реалізації права власності на земельну ділянку шляхом визнання безпідставною відмови від підпису під актом як спосіб захисту права чинним законодавством не передбачено. Частиною 3 ст. 158 ЗК України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. За змістом ст. 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. За таких обставин дана вимога позивача не узгоджується із способами захисту прав на земельну ділянку, визначеними ст. 152 ЗК України, саме по собі визнання судом неправомірною відмову [PERSON] в дачі згоди на приватизацію спірної земельної ділянки не поновить порушене право [PERSON], за захистом якого він звернувся до суду, в обраний ним спосіб. Щодо вимог зустрічного позову, то вимоги [PERSON] про скасування рішення виконкому Лісовогринівецької сільської ради №5-А від 31.01.1995р. про надання у приватну власність земельної ділянки [PERSON] та державного акту на його імя на право приватної власності на землю від 14.03.2012 року, площею 0,06га, яка розташована на землях садівничого товариства «Нива-3» задоволенню не підлягають, оскільки спірна земельна ділянка в користування [PERSON] у встановленому законом порядку не передавалась. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог, в сумі 794,80грн.

Outcome: partial