Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] , який 23 лютого 2018 року був зареєстрований Бериславським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області, актовий запис №29. Відомості про батька згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України зазначені за заявою [PERSON] Після народження дитини написала заяву про тимчасове влаштування малюка до КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради, але вагалася у своєму рішенні, покинула дитяче відділення та стала проживати в житлі родичів. ЇЇ заяву двічі розглядали на комісії з питань захисту прав дитини Бериславської районної державної адміністрації. 23.02.2018 року було видано наказ Служби у справах дітей Бериславської РДА «Про взяття на облік малолітнього [PERSON] ». Перевіркою умов проживання родини 30.03.2018 року встановлено, що в винайманому житлі була низька температура в будинку, повна відсутність дитячого одягу, відсутність продуктів харчування та засобів гігієни, дитина мала підвищену температуру тіла, висипи на шкірі. мати з дитиною разом була доставлена до лікувального закладу, де було зафіксоване захворювання та значне погіршення стану здоров`я дитини. Після цього, [PERSON] остаточно погодилася влаштувати малюка до ОБД, як єдиний прийнятний варіант. Розпорядженням голови Бериславської РДА №153 від 02.04.2018 року направлено малолітнього [PERSON] до комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» через відсутність житла та неможливість створення повноцінних умов для проживання та утримання дитини, тимчасово на 6 місяців. Під час перебування дитини у закладі малолітнього [PERSON] відвідували бабуся (двічі) та мати (тричі). 06.11.2018 року спеціалістами ССД та районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було встановлено, що за місцем проживання відповідача взагалі не створено умов для проживання та утримання дитини. Комісією 19.11.2018 року було розглянуто питання «Про доцільність продовження терміну перебування в КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» малолітнього [PERSON] » та 23.11.2018 року видано розпорядження, у зв`язку з неможливістю повернення за місцем проживання матері. [PERSON] не скористалася наданим часом для створення належних умов для малюка, від соціального супроводу відмовилася, як наслідок дитина не може бути повернута матері, яка злісно не створила гідних умов для свого малолітнього сина та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до характеристики Бериславської міської ради [PERSON] . підтримує дружні стосунки з особами, які ведуть анти суспільний спосіб життя, в громадському житті міста участі не приймає. Протягом тривалого часу відсторонюється від виховання та утримання сина, не має постійного місця проживання, доходу, не цікавиться його життям та здоров`ям. Крім того, відповідач є матір`ю трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно яких позбавлена батьківських прав. Отже, дитина потребує всебічного соціального захисту та підтримки, що можливо за умови встановлення відповідного правового статусу. У зв`язку з чим позивач просить суд, на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та передати дитину до органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Ухвалою суду від 01.03.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 17.04.2019 року підготовче засідання у справі закрито, та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явилася, заявою від 29.03.2019 року просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Додатково виклик відповідача в судове засідання було здійснено через офіційний веб-портал судової влади, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів від сторін, у тому числі і клопотань про призначення експертизи клопотань від сторін не надходило. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до ч.2 ст. 150, ч.2 ст. 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 17.05.2017 року [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.4). Відомості про батька згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України зазначені за заявою [PERSON] (а.с.5). Заявою про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини [PERSON] , [INFO] , просила прийняти її дитину, [INFO] , до КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради строком на 6 місяців, у зв`язку з відсутністю власного житла та неможливістю створення повноцінних умов для дитини (а.с.18). 23.02.2018 року наказом Служби у справах дітей Бериславської РДА №1 [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік дітей, які опинилися у складних життєвих ситуаціях (а.с.17). Відповідно до акту обстеження №18 від 30.03.2018 року комісією встановлено, що за місцем проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , умови для проживання новонародженої дитини незадовільні, в будинку не прибрано, холодно, продуктів харчування немає. Будинок взагалі не опалюється. Дитина незабезпечена одягом та памперсами, відсутні засоби гігієни. Через відсутність коштів мати неналежним чином дбає про свою дитину (а.с.23). На підставі заяви матері [PERSON] , розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації від 02.04.2018 року № 153 [PERSON] було направлено до КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради (а.с.20). Адміністрація КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради від 08.10.2018 року № 748 повідомила, що за час перебування в закладі малолітнього [PERSON] відвідували 30 травня, 01 червня 2018 року - бабуся та 01, 02 червня та 20 вересня 2018 року - мати (приносили дитині памперси, печево та банани). Будинок дитини просить вирішити питання щодо подальшого перебування дитини у закладі, оскільки на початку жовтня 2018 року 6-ти місячний термін перебування закінчився (а.с.25). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 06.11.2018 року, яка винаймає житло, будинок зовні та всередині потребує капітального ремонту: крізь голі вікна видно відсутність підлоги (зірвані дошки), стіни та стеля обідрані та не білені. Мати дитини не має сталого заробітку, веде асоціальний спосіб життя. [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно трьох дітей, яких народила раніше. На телефонні дзвінки матір не відповідає і уникає контакту (а.с.27). Комісією з питань захисту прав дитини Бериславської районної державної адміністрації на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] . прийнято рішення про доцільність продовження терміну перебування в КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради від 19.11.2018 року № 77 малолітнього [PERSON] , [INFO] , як наслідок розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації від 23.11.2018 року № 590 подовжено термін перебування дитини в КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради (а.с.28). Відповідно до громадської характеристики від 27.11.2018 року [PERSON] , зареєстрована за адресою в [ADDRESS] . За вищевказаною адресою не проживає, місце проживання постійно змінює, останнє відоме місце проживання по [ADDRESS] . [PERSON] зарекомендувала себе негативно, позбавлена батьківських прав відносно трьох неповнолітніх дітей, яким не приділяла належної уваги. [INFO] народила сина [PERSON] , який по теперішній час знаходиться в обласному Будинку дитини. [PERSON] підтримує дружні стосунки з особами, які ведуть анти суспільний спосіб життя (а.с.15). У відповідності з ч. 4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи вищезазначене, орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації від 19.02.2019 року зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , як такого, що злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Оскільки, [PERSON] не скористалася наданим часом для створення належних умов для малюка, від соціального супроводу відмовилася, як наслідок дитина не може бути повернута матері. При цьому, в березні сплине повторний термін перебування дитини в КЗ «Херсонський обласний Будинок дитини» ХОР. Дитина потребує всебічного соціального захисту та підтримки, що можливо за умови встановлення відповідного правового статусу та влаштування в сімейну форму виховання. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, не створює сприятливих умов для навчання та підготовкою до самостійного життя, не забезпечує дитину відповідними умовами для проживання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що докази, зібрані в ході розгляду справи, дають підставу для висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав в порядку п.2 ч.1 ст.164 СК України. І хоча позбавлення батьківських прав вважається крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини, беручи до уваги принципи викладені в Декларації прав дитини, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача перш за все буде відповідати інтересам малолітнього [PERSON] , [INFO] . Крім того, статтею 169 СК України передбачено поновлення батьківських прав, якщо відповідач підтвердить, що змінилося її ставлення до обов`язків з виховання дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідач на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved