Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. 1-2). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що зареєстрований та проживає у житловому приміщені (квартирі) за адресою: [ADDRESS]. Також, в зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON], яка є матір'ю Позивача. Окрім цього, Відповідач є власником особового рахунку на дану квартиру, але з 2008 року за вказаною адресою не проживає, у житловому приміщені відсутні її особисті речі. Відповідачка припинила виконувати обов'язки члена сім'ї та припинила брати участь в оплаті комунальних послуг. В судовому засіданні 28.02.2017р. за клопотанням Позивача було допитано свідків [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] пояснила суду, що приблизно з 2007 року ні [PERSON], ні [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживали. Вказала, що вона проживає на 4 поверсі, під квартирою сторін та вони її часто заливали. Коли у 2007 році [PERSON] звернулася до [PERSON] щодо залиття квартири та просила вжити заходів, з'ясувалося, що там ніхто не проживає. На даний час у квартирі ремонт, який почали робити з осені, та, як відомо свідку, його робить [PERSON]. Як зазначає свідок, у вересні - жовтні 2016 року Позивач звертався до неї з приводу заміни труб в квартирі. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом Позивача та Відповідачки, [PERSON] не бачив з 2008 року. Як відомо свідку Позивач проживав в інтернаті, приходив до квартири, проте в ній постійно не проживав. Приблизно з початку 2016 року [PERSON] почав займатися ремонтом квартири. За період з 2008 року Відповідачку [PERSON] свідок не бачив, при обстежені квартири №28 особистих речей відповідачки не бачив. В судовому засіданні Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідно до Довідки Форми 3 №3836 від 31.10.2016р., виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», у квартирі [ADDRESS] зареєстровано [PERSON], власника особового рахунку та її сина [PERSON] (а.с. 6). Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 24 червня 2009 року було позбавлено батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] (а.с. 8). Наявними у матеріалах справи Актами, складеними комісією у складі: майстра т/д [PERSON], майстра т/д [PERSON], бригадира т/д [PERSON], підтверджується, що відповідач - [PERSON], не проживає в квартирі [ADDRESS] протягом тривалого часу, а саме з 2008 року, тобто більше 6 місяців. Дана обставина встановлена у Актах, складених комісією у складі: майстра т/д [PERSON], майстра т/д [PERSON], бригадира т/д [PERSON] від 31 жовтня 2016 року, 20 січня та 24 лютого 2017 року, які складені про те, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає (а.с. 7, 29-30). Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Статтею 65 Житлового кодексу Української РСР визначено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно із ч. 1 ст. 163 ЖК Української РСР у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, оскільки Відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] більше 6 місяців, тобто більше встановленого законом строку, доказів, які б підтверджували поважність причин відсутності останньої за зареєстрованим місцем проживання в матеріалах справи не міститься, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, на підставі 64, 65, 71, 72, 163 Житлового кодексу Української РСР, та

Outcome: approved