Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2020 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 10 жовтня 2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Ридодубівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 3. Від шлюбу у них є дитина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~З відповідачем разом не проживають 2,5 роки, спільного господарства не ведуть, [PERSON] проживає в с. Ридодуби Чортківського району, не бажає жити з дружиною та дитиною. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникали між ними. Фактично їх сім`я розпалася, існує лише формально, тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] , дитину залишити проживати з нею. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явився, просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, від нього надійшов відзив на позов, в якому зазначив, що за спільним рішенням його та дружини поїхав за кордон на заробітки, після чого між ними погіршились стосунки, позивачка обмежила йому спілкування з сином, тому він не заперечує щодо розірвання шлюбу, просив справу розглядати за його відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 10 жовтня 2009 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Ридодубівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 3. Від шлюбу у них є дитина [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають 2,5 роки, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки та суперечки, що виникали між ними. Фактично їх сім`я розпалася, існує лише формально. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітнього сина сторін суд залишає проживати з матір`ю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved