Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на його утримання на період навчання. Вказував, що в даний час навчається на денній формі навчання у Військовому коледжі сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформації, тому потребує матеріальної допомоги, просив стягнути з відповідача аліменти на свою користь на навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з дня предявлення позову. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотним поштовим повідомленням, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Батьками [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. 07.05.2014 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки № 1/16/246 від 11.11.2016 року виданої Військовим коледжом серджантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації, [PERSON] дійсно є курсантом Військового коледжу серджантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації з 28.07.2016 року, наказ наальника (по особовому складу) від 26.07.2016 року № 29 і перебуває на повному державному утриманні. Форма навчання денна. Термін закінчення навчання 28.02.2019 року. Згідно наявної у справі копії довідки МСЕК, [PERSON] є інвалідом з дитинства. 25.07.2014 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з [PERSON], [INFO] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2014 року і до повноліття дитини. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Доказів на підтвердження неможливості надавати вказану допомогу, а також заперечень на позовну заяву відповідач до суду не надав. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку за можливе задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки позивач не досяг 23-х років та продовжує навчання, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: approved