Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, в якій просив встановити факт належності померлій [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу, посвідченого 26.09.1978 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 5-3992, зареєстрованого в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 27.09.1978 року, записаного в реєстрову книгу № 353 за реєстровим № 113 в місті Дніпропетровськ, в якому зазначено що покупцем 11/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] є « [PERSON] ». В обґрунтування своєї заяви вказав на те, що він є спадкоємцем майна своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадкового майна належить 11/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Проте, постановою від 18 лютого 2019 року приватний нотаріус Барабаш Ю.В. відмовила йому у вчиненні нотаріальних дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв`язку з неможливістю встановити належності спадкодавцю вказаного майна. Зокрема зі свідоцтва про її смерть випливає, що прізвище спадкодавця [PERSON] , тоді як в договорі купівлі-продажу її прізвище зазначено як [PERSON] . З цих підстав приватним нотаріусом було йому рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, спадкоємець [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки у правовстановлюючому документі прізвище померлої зазначено як [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючих документів на 11/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , має для нього юридичне значення і іншим шляхом встановити даний факт неможливо. В судове засідання заявник не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду заяву, в якій просив розглянути дану справу за його відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. Також зазначив, що підтримує свою заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Ю.В. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала до суду клопотання, в якому просила розглянути дану справу без її участі. Представник Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть Серії [NUMBER] , виданим 23.07.2018 року Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис про смерть № 1461 від 23.07.2018 року (а.с.11). Судом встановлено, що заявник є рідним сином померлої [PERSON] , зі слів якого, після смерті його матері відкрилася спадщина на належні їй 11/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . вказав, що у зв`язку з розбіжностями в написанні її прізвища в свідоцтві про смерть і договорі купівлі-продажу він позбавлений можливості оформити свої спадкові права. В той же час, заявник стверджує, що у вищевказаному договорі купівлі-продажу була допущена технічна помилка в написанні прізвища його матері, а саме: вказано « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », і у зв`язку з розбіжностями в написанні її прізвища в свідоцтві про смерть і договорі купівлі-продажу він позбавлений можливості оформити свої спадкові права. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В силу же положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У зв`язку з вищевказаним, заявник звернувся до суду і просив суд встановити факт належності зазначеного вище договору купівлі-продажу саме його покійній матері - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Дійсно, судом встановлено, що 26 вересня 1978 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було посвідчено Договір купівлі-продажу за реєстром № 5-3992, за яким [PERSON] стала власником 11/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване за спадкодавцем в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в реєстровій книзі № 353 за реєстровим № 113, що підтверджується штампом Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради на самому договорі (а.с.9 на обороті). Сам по собі факт належності цього договору [PERSON] підтверджується копією її паспорту громадянина України Серії [NUMBER] , з якого випливає, що вона була зареєстрована у домоволодіння, розташованому за адресою: [ADDRESS] і її прізвищем було саме « [PERSON] », а також експертним висновком за № 056/569-т від 25.03.2019 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, яким встановлено, що попри розбіжності у документах, наданих для експертизи, прізвища [PERSON] та [PERSON] є ідентичними. Таким чином, з усього вищевказаного випливає, що договір купівлі-продажу дійсно належить саме [PERSON] , а різниця в прізвищах у договорі і в свідоцтві про її смерть виникла внаслідок невірного перекладу прізвища матері заявника з російської на українську мову при посвідченні договору купівлі-продажу. З урахуванням зазначеного вище, судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що договір купівлі-продажу від 26.09.1978 року належить саме [PERSON] не оспорюється, а подана її сином заява покликана на підтвердження наявності цього факту. Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права і інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту, у зв`язку з чим суд вважає можливим задовольнити дану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема щодо належності правовстановлюючого документу. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт належності померлій [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу, посвідченого 26.09.1978 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 5-3992, зареєстрованого в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 27.09.1978 року, записаного в реєстрову книгу № 353 за реєстровим № 113 в місті Дніпропетровськ, в якому зазначено що покупцем 11/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] є « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved