Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 лютого 2014 року задоволено її позов про стягнення з відповідача аліментів. Даним рішенням з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно. На даний час відповідач звільнився з постійного місця роботи Дубенського газового господарства і аліменти не сплачує взагалі. Станом на сьогоднішній день між ними не досягнуто домовленості з приводу подальшого утримання дітей, а відповідач не виконує свого обов»язку щодо їх утримання, що змушує її звернутися до суду. Батько дітей має нерегулярний, такий, що міняється заробіток (дохід), що робить неможливим стягненням аліментів в дольовому співвідношенні до його заробітку (доходу). Враховуючи те, що відповідач фізично здоровий, отримує заробітну плату від виконання інших робіт, яка дозволяє сплачувати аліменти на утримання дітей по 1500 гривень на кожну дитину. Просить змінити розмір аліментів визначений рішенням Дубенського міськрайонного суду від 20.02.2014 та стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно з наступною індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, просить позов задоволити (а.с.10). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 700 грн. на кожну дитину щомісяця і до досягнення дітьми повноліття. Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO]. [PERSON] народився [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Їх батьками є сторони по справі (а.с.4,5). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20 лютого 2014 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно (а.с.3). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком дo 6 років з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1167 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1228 грн., з 01 грудня - 1313 грн. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, відсутність інформації про наявність інших утриманців, те, що відповідач є працездатний, має задовільний стан здоров'я, визнає позовні вимоги частково, вважає що є підстави для зміни розміру визначених раніше судом аліментів та стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 700 грн. на кожну дитину. Сума аліментів у розмірі 700 грн. на дитину не є завищеною в нинішніх умовах проживання, відповідає засадам розумності і справедливості з урахуванням віку малолітніх, їх потреб та такою, що створить відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру. Згідно ч.2,3 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, вимоги позивачки щодо індексації аліментів відповідно до закону є безпідставними. Стосовно судових витрат, пов»язаних з розглядом справи, а саме: судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. За таких обставин,

Outcome: approved