Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення їх сплати. Свої з урахуванням уточнених та доповнених вимог позивачка мотивує тим, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2013року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання даного рішення 06 червня 2013 року був виданий виконавчий лист, який направлений у відділ державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції до виконання. Однак з серпня 2014 року до 01 липня 2015 року відповідач аліменти не сплачував. За складеним державним виконавцем розрахунком заборгованість відповідача по несплаті аліментів за період з серпня 2014 року по 01 липня 2015 року становить 4356грн., а сума пені 7793,20грн. Посилаючись на ці обставини позивачка просила стягнути заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 4356грн. та 7793,20грн. пені. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що у звязку з втратою роботи відповідач був позбавлений можливості своєчасно сплачувати аліменти, тому в частині стягнення пені позов визнав повністю, а що стосується заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 4356грн., то в цій частині просив відмовити, оскільки вже є рішення про стягнення з нього аліментів, а подвійне стягнення заборгованості законом не передбачена. Заслухавши доводи та заперечення сторін, перевіривши матеріали та дослідивши обставини справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини на підставі яких суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання зазначеного рішення 06 червня 2013 року видано виконавчий лист на підставі якого відділом державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження. [PERSON] з серпня 2014 року по липень 2015 року не сплачував аліменти внаслідок чого допустив заборгованість, яка відповідно до довідки державного виконавця Гапонюка А.В. та його пояснень в судовому засіданні становить 4356грн., а сума пені 7793,20грн. Факт невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] з серпня 2014 року по липень 2015 року ним не заперечувався та підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складених помісячно державним виконавцем, позивачкою та поясненними державного виконавця Гапонюка А.В. Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає від дитини окремо. Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. ЇЇ завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені в помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Виходячи із щомісячного розрахунку заборгованості платника аліментів [PERSON], складеного державним виконавцем станом на 01.07.2015року становить 4356грн. Згідно наданого розрахунку сума пені за період 01.08.2014року по 01.07.2015року складає 7793,20грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] З розрахунком пені за вищевказаний період несплати аліментів відповідач погодився. Що стосується вимог позивача у частині стягнення виникнутої заборгованості у звязку з несплатою аліментів відповідачем у сумі 4356грн., вони задоволенню не підлягають, оскільки дана заборгованість підлягає стягненню в порядку виконання рішення суду. Аналогічні правові позиції містяться в постановах Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року та 01 липня 2015 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial