Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

В лютому 2016 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» звернулося до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON], який неодноразово уточнювався під час розгляду справи судом, та з урахуванням остаточних позовних вимог позивач просив: стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 26 120,13 грн. пропорційно до їхніх часток у праві власності на квартиру, а саме: з [PERSON] - 17 413,42 грн., з яких: 7 938,30 грн. - заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг; 1 048,83 грн. - 3% річних; 8 426,28 грн. - інфляційні втрати; з [PERSON] - 8 706,71 грн., з яких: 3 969,16 грн. - заборгованість за оплату житлово-комунальних послуги; 524,41 грн. - 3% річних; 4 213,14 грн. - інфляційні втрати. Також позивач просив сягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до Розпорядження Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 07 квітня 2005 року №? 871 житловий комплекс багатоквартирного будинку по [ADDRESS] (надалі - будинок) було передано на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» (надалі - ОСББ «Івана Франка, 4»), яке створене для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного та загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати платежів, передбачених законодавством. У зв'язку з чим, позивачем було укладено ряд договорів для забезпечення кваліфікованого, якісного, гарантованого утримання, обслуговування та ремонту житлового будинку, його технічного обладнання, дотримання санітарного стану при будинкової території для створення мешканцям будинку належних умов. Таким чином, на підставі чинного законодавства України позивач утримує будинок та його прибудинкову територію, а також надає житлово-комунальні послуги власникам квартир в будинку, а останні зобов'язані вчасно щомісяця сплачувати кошти за ці послуги. Разом з тим, в період з 16.03.2012 року по 28.02.2013 року власником 2/3 квартири [ADDRESS] була [PERSON], а власником 1/3 квартири [ADDRESS] був [PERSON] При цьому, відповідачі, споживаючи житлово-комунальні послуги, не сплачували за них, у зв'язку з чим у період з 16.03.2012 року по 28.02.2013 року у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 11 907,46 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням погасити заборгованість, але останні відмовлялися добровільно сплатити за отримані послуги та заперечували право позивача на отримання платежів. На підставі зазначеного позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідачів пропорційно до їхніх часток у праві власності на квартиру суму заборгованості, яка з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) становить 26 120,13 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, в матеріалах справи містяться заперечення відповідачів щодо позову (т.1, а.с. 146-155), згідно яких вони просять відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що останній пред'явлено поза межами трирічного строку позовної давності. Крім того, відповідачі вказують, що між сторонами відсутні договірні відносини, у зв'язку з чим він не є боржниками перед позивачем в розумінні Цивільного кодексу України. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 квартири [ADDRESS], а [PERSON] є власником 1/3 квартири [ADDRESS], про що свідчать наявні в матеріалах справи копії договору дарування квартири від 14.05.1998 року, договору дарування 1/3 частини квартири від 01.04.2003 року та довідка форми №3 щодо місця реєстрації відповідачів. При цьому, відповідно до Розпорядження Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 07 квітня 2005 року №? 871 житловий комплекс багатоквартирного будинку по [ADDRESS] (надалі - будинок) було передано на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» (надалі - ОСББ «Івана Франка, 4»). В свою чергу, як передбачено положеннями ч.1 ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об'єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об'єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об'єднання. Згідно п.2 Статуту ОСББ «Івана Франка, 4» метою діяльності об'єднання є організація обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів об'єднання, доходів від господарської діяльності (пасивних доходів), за рахунок фінансової допомоги від добровільних внесків, отриманих і використаних об'єднанням відповідно до мети його діяльності; забезпечення згоди власників квартир (житлових приміщень) будинку при реалізації ними своїх прав на володіння, користування та розпорядження об'єктами будинку, що перебувають у спільній власності членів об'єднання; забезпечення виконання власниками квартир (житлових приміщень) будинку вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року за №572. При цьому, у відповідності до п.10.1 Статуту для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право, серед іншого, здійснювати діяльність, пов'язану з утриманням житлового будинку і прибудинкової території відповідно до мети діяльності, передбаченої Статутом об'єднання, в тому числі укладати договори з фізичними та юридичними особами. Разом з тим, положеннями ст.ст. 151, 162 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має право: …; вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об'єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів; … . Згідно з ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, у відповідності до положень п. 5. ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні, за період з 16.03.2012 року по 28.02.2013 року у відповідачів перед позивачем утворилася заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 26 120,13 грн., з яких: 11907,46 грн. - заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг; 1 573,24 грн. - 3% річних; 12 639,42 грн. - інфляційні втрати, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, перевіреними у судовому засіданні. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості відповідачів перед позивачем, яка за період з 16.03.2012 року по 28.02.2013 року становить 26 120,13 грн., та складається з: основного боргу - 11907,46 грн.; інфляційних втрат - 12 639,42 грн.; 3% річних - 1 573,24 грн., є обґрунтованою і тому підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до їхніх часток у праві власності на квартиру, а саме: з [PERSON] на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» підлягає до стягнення 17 413,42 грн., з яких: 7 938,30 грн. - заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг; 1 048,83 грн.- 3% річних; 8 426,28 грн. - інфляційні втрати; з [PERSON] на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» підлягає до стягнення 8 706,71 грн., з яких: 3 969,16 грн. - заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг; 524,41 грн. - 3% річних; 4 213,14 грн. - інфляційні втрати. При цьому, судом не беруть до уваги посилання відповідачів на ті обставини, що між сторонами відсутні договірні відносини і тому відповідачі не є боржниками перед позивачем в розумінні ЦК України, оскільки наявність відносин між сторонами, а, отже, і виникнення цивільних прав та обов'язків, підтверджується діями сторін: позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг, а відповідачі зобов'язані здійснювати оплату за їх споживання відповідно до надісланих їм рахунків. Окрім того, враховуючи, що позивач в строки позовної давності звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, а саме в червні 2013 року, яка була задоволена судом, але за заявою відповідача суд ухвалою від 02.07.2013 року скасував цей судовий наказ та роз'яснив про необхідність звернення до суду в позовному провадженні, що і зробив позивач звернувшись до суду з даним позовом в лютому 2016 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, суд дійшов висновку, що посилання відповідачів на ті обставини, що позов пред'явлено поза межами трирічного строку позовної давності не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 та яка передбачає, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: з [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення 919,00 грн. судового збору, а з [PERSON] - 459,00 грн. судового збору. Отже всього разом з [PERSON] на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» підлягає до стягнення 18 332,42 грн., з яких: 7 938,30 грн.- заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг; 1 048,83 грн - 3% річних; 8 426,28 грн.- інфляційні втрати; 919,00 грн.- судові витрати, а з [PERSON] на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» підлягає до стягнення 9 165,71 грн. з яких: 3 969,16 грн. - заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг; 524,41 грн.- 3% річних; 4 213,14 грн. - інфляційні втрати; 459,00 грн. - судові витрати. Враховуючи викладене та

Outcome: approved