Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

В квітні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2008 року. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.01.2018 року шлюбі між ними розірвано. В період шлюбу у 2016 році за спільні кошти подружжям було набуте спірне майно - легковий автомобіль RENAULT, 2012 року випуску, колір чорний, № кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля є відповідачка. Після припинення спільного проживання сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеного автомобіля. Відповідачка не визнає права позивача на спірний автомобіль та вважає, що він належить їй, оскільки на неї зареєстрований. Автомобіль, право власності на який оформлено на відповідача та який цим автомобілем користується, коштує приблизно 300 000 грн. Враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю, а спільне користування ним є неможливим, просимо суд стягнути з відповідачки вартість своєї частки у спільному майні, а автомобіль залишити у власності відповідача. Позивач просить поділити спільне майно подружжя - легковий автомобіль RENAULT, 2012 року випуску, колір чорний, № кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , залишивши його у власності [PERSON] та стягнувши з неї на користь [PERSON] компенсацію вартості належної йому Ѕ частки автомобіля в розмірі 150 000,00 грн. Судові витрати покласти на відповідачку. Згідно відзиву на позовну заяву відповідачка вважає, що визначено позивачем вартість автомобіля є значно завищеною. Також зазначає, що на даний час на утриманні [PERSON] знаходяться двоє малолітніх дітей та мати, яка страждає на хронічні захворювання здоров`я, що потребує значних матеріальних витрат. За період з 08.11.2017 року по 13.09.2018 року нею отримано аліментів від позивача на суму 52,5 тис. грн.., цих коштів є недостатньо для матеріального забезпечення дітей, можливості оплачувати їм заняття в спортивних секціях та дитячих гуртках. За таких обставин просить суд відступити від засад рівності часток подружжя та виділити позивачу Ѕ компенсації спірного транспортного засобу у розмірі 30% від його ринкової вартості (а.с. 41-43). 25.04.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 28). 15.05.2018 року ухвалою суду задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на автомобіль «Рено», 2012 року випуску, чорного кольору, № кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 29-30). 04.10.2018 року ухвалою суду призначено у справі судову авто товарознавчу експертизу (а.с. 40). 25.04.2019 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 82). 23.01.2020 року ухвалою суду призначено у справі судову авто товарознавчу експертизу (а.с. 97-98). 13.03.2020 року ухвалою суду поновлення провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с. 115). 16.06.2020 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.124). Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від позивача та відповідача на адресу суду надійшли заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності (а.с.138, 143). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання не здійснювалась. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва державним центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб, відповідно до актового запису №2591від 20.09.2008 року (а.с. 6). 16.07.2016 року за [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль RENAULT MEGANE, 2012 року випуску, чорного кольору, № кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 14-15). 19.014.2018 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 16-17). Судом встановлено, що відповідно до висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи №3894/20-54 від 04.03.2020 року середня ринкова вартість автомобіля, аналогічного автомобілю марки Renault модель Megane, 2012 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , на дату оцінки - 04.03.2020, складає: 211980,00 грн. (а.с. 108-114). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд не приймає до уваги наданий відповідачкою звіт №65_9850 про оцінку транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи міститься висновок судової експертизи за результатами проведення автотоварознавчої експертизи (а.с. 108-114). Також суд не приймає до уваги доводи відповідачки щодо виділення позивачу Ѕ компенсації спірного транспортного засобу у розмірі 30% від його ринкової вартості, оскільки на утриманні відповідачки перебувають двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та їй не достатньо коштів для матеріального забезпечення дітей, можливості оплачувати дітям заняття в спортивних секціях та дитячих гуртках, у зв`язку із тим що відповідно до рішення суду (про що зазначає сама відповідачка), позивач сплачує на її користь аліменти на утримання дітей та відповідачкою не надано жодного доказу еа підтвердження своїх доводів. При цьому, суд також не приймає до уваги доводи відповідачки щодо виділення позивачу Ѕ компенсації спірного транспортного засобу у розмірі 30% від його ринкової вартості, оскільки на її утриманні перебуває мати [PERSON] , яка страждає на хронічні захворювання здоров`я, що потребує значних матеріальних затрат, у зв`язку з тим, що .на підтвердження своїх доводів відповідачкою не надано жодного доказу. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним Кодексом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦПК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦПК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. При цьому у разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності (п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя»). Суд вважає необхідним 1/2 частину автомобіля марки Renault модель Megane, 2012 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] залишити у власності [PERSON] , виділивши в порядку поділу майна подружжя у власність позивачу 1/2 частині автомобіля, без його реального поділу, та присудити позивачу компенсацію вартості належної йому Ѕ частки автомобіля у розмірі 105 990 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судові витрати. На підставі викладеного ст.ст. 57, 60, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 206 , 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial