Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

В липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання шлюбного договору недійсним. В обґрунтування позову зазначено, що сторони з 14.02.2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2019 року. 13.02.2009 року між сторонами було укладено шлюбний договір, яким сторони визначили взаємні права і обов`язки, зокрема, подружжя домовилось про те, що у разі розірвання шлюбу чоловік зобов`язується щомісячно виплачувати аліменти на користь непрацездатної дружини по 3500,00 грн. до зняття інвалідності, або до моменту появи у неї доходів від підприємницької діяльності або будь-яких інших видів доходів. Крім того, договором передбачено, що у випадках виникнення спору, цей шлюбний договір може бути змінений або розірваний на вимогу одного із подружжя в судовому порядку. Позивач зазначає, що вказаним договором порушені його інтереси. Так, на час укладення договору він мав стабільний заробіток, однак, в 2014 році в зв`язку з анексією Криму, він втратив роботу, закрив підприємство та переїхав до міста Києва. На роботу, в зв`язку з пенсійним віком, йому влаштуватись не вдалось, та сплата аліментів в розмірі, визначеному договором, ставитиме його у надзвичайно невигідне матеріальне становище. Позивач вказує на те, що шлюбний договір є вкрай обтяжливим та невигідним для нього, оскільки, одна сторона (відповідач) має тільки права, а на другу сторону (позивача) покладені лише обов`язки. Правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини чи на вкрай невигідних умовах, так званий «кабальний» правочин,- можна визнати недійсним, а тому зважаючи на те, що шлюбний договір ставить позивача у надзвичайно невигідне матеріальне становище, останній, звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати шлюбний договір від 13.02.2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського округу Литвиненко Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 358), - недійсним. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.07.2019 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.10.2019 року, у справі було закінчено підготовче провадження та розгляд справи призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з викладених в позові підстав. Одночасно вказали, що за обставин, які на даний час склались виконання умов договору ставитиме позивача у вкрай важке матеріальне становище, а тому наявні законні підстави для визнання шлюбного договору в цілому недійсним. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила суд в їх задоволенні відмовити, посилаючись на підстави, які викладені в письмовому відзиві. Одночасно зазначила, що при укладенні договору сторони усвідомлювали його значення та суть, підписали договір добровільно, без тиску та примушування. Позивач був ознайомлений із умовами договору, в тому числі і щодо утримання дружини після розірвання шлюбу, та майже впродовж десяти років з дня укладення договору у нього не виникало будь-яких сумнівів щодо невигідності зазначеної умови. Крім того, тяжкий фінансовий стан позивача не є підставою для визнання договору недійсним, а тому з огляду на пропуск позивачем строку позовної давності, а також безпідставність позову, відповідач вважала, що в задоволенні позову слід відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed