Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбних відносинах. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких рішенням Дубенського міськрайонного суду від 02.10.2017 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2016 і до досягнення дітьми повноліття. З 21.10.2016 по 20.06.2020 відповідач аліменти не сплачував. Згідно довідки-розрахунку №19814 від 23.06.2020 Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей станом на 23.06.2020 становить 80733, 83 грн. Вважає, що відповідач свідомо ухилявся від сплати аліментів призначених судом. Згідно розрахунків, доданих до позовної заяви, розмір неустойки (пені) нарахованої на суму заборгованості по аліментах за період з 21.10.2016 до 24.06.2020 становить 24321, 44 грн. Розрахунки проведені наступним шляхом: сума заборгованості за місяць х кількість прострочених днів х 1%. Враховуючи вимоги, викладені у ст.196 СК України, вважає, що є усі підстави для стягнення пені у вказаному розмірі. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, про що повідомлені належним чином учасники. У судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Мацей А.М. позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові. Позивачка зокрема зазначила, що з часу винесення рішення відповідач не сплатив жодних коштів на утримання дітей та не надав будь-якої іншої допомоги. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, показав, що аліменти не сплачував, оскільки мав проблеми зі здоров`ям, тому не мав можливості заробляти. Окрім того, має сумніви щодо батьківства та вважає, що кошти підуть не за призначенням. Згідний платити аліменти лише на рахунки дітей. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 02 жовтня 2017 року. Цим же рішенням з [PERSON] стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7-8). 20 листопада 2017 року Дубенським міськрайонним судом видано виконавчий лист (а.с. 9). Згідно довідки-розрахунку №19814 від 23.06.2020 Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей станом на 24.06.2020 становить 80733, 83 грн.(а.с. 10). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказаний висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України. Згідно розрахунку позивачки, з яким погоджується суд, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 21 жовтня 2016 року до 24 червня 2020 року становить 24321, 44 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення пені за несплату аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] , відповідно до рішення суду, зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 21.10.2016 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей станом на 24.06.2020 становить 80733, 83 грн., зазначена заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки він не довів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього пеню за прострочення сплати аліментів, як стимул належного виконання обов`язку. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 840 гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: approved