Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

В.о. голови Тарутинської райдержадміністрації Серек-Басан А.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що в Тарутинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської райдержадміністрації перебувають неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати дітей - [PERSON], померла [INFO]. Батько дітей - [PERSON] на території Лісненської сільської ради зарекомендував себе з задовільної сторони, але зловживає спиртними напоями, не працює, вихованням дітей не займається, був засуджений. Також з дітьми не проживає, не приймає участі в їх вихованні, утриманні та розвитку. Згідно повідомлення центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тарутинської райдержадміністрації при влаштуванні дітей до закладу, діти були не миті, з неприємним запахом, голодні та вдягнені не по сезону. Крім того, представник позивача просить стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на користь закладу, де перебуватимуть діти в розмірі 200 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття з індексацією відповідно до закону. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву, з якої вбачається, що вона позов підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутністю (а.с.26). Відповідач у судове засідання не з'явився. На адресу суду від відповідача надійшла заява, з якої вбачається, що відповідач згоден з вимогами позивача та просить розглядати справу без його участі (а.с.24), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, та відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3) та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Мати дітей - [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). 23 вересня 2015 року комісією було винесено висновок про необхідність направлення [PERSON] та [PERSON] до Тарутинського районного реабілітаційного центу, у зв'язку з тим, що після смерті матері вони фактично залишились без батьківського піклування (а.с.7). 24 вересня 2015 року Лісненська сільська рада Тарутинського району Одеської області винесла клопотання, в якому просить помістити до Тарутинського районного центру соціально-психологічної реабілітації, [PERSON], [INFO] тому, що дитина опинилася в тяжких життєвих умовах, так як мати - [PERSON] померла, а батько - [PERSON] проживає з другою сімє`ю та не виконує сої батьківські обов'язки. Наказом служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області №91 від 28 вересня 2015 року [PERSON] та [PERSON] поставлені на облік дітей які опинились в складних життєвих обставинах. 28 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до голови комісії з питань прав захисту дитини з заявою про надання йому висновку про доцільність позбавлення батьківських прав його батька [PERSON], у зв'язку з невиконанням останнім батьківських обов'язків (а.с.12). 30 вересня 2015 року адміністрація Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Тарутинської районної державної адміністрації звернулась до начальника служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації з повідомленням, що [PERSON] та [PERSON] влаштовані до закладу у зв'язку з вилученням з сім'ї (а.с.10). 13 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до голови комісії з питань прав захисту дитини з заявою про позбавлення батьківських прав його батька [PERSON], у зв'язку з невиконанням останнім батьківських обов'язків (а.с.11). З характеристики Лісненської сільської ради Тарутинського району Одеської області вбачається, що за місцем проживання відповідач зарекомендував себе з задовільної сторони, зловживає спиртними напоями, не працює, вихованням дітей не займається, був засуджений (а.с.9). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до виповнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника чи одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що відповідно до ч.3 ст.184 СК України позивач має право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву органу опіки та піклування Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід задовольнити, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. Згідно п.3 ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved