Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, пізніше уточненою позовною заявою (а.с.188-191), стверджуючи, що в період з 25.11.2006 року по 10.09.2015 року він перебував у шлюбі з [PERSON] Позивач вказує, що у шлюбі вони набули спільне майно, а саме: - квартиру № 12, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; - 3/10 частки нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Так як угода між сторонами про добровільний розподіл спільного майна не була досягнута, просить суд: Визнати право власності за позивачем на 3/20 частки нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], прийняти за грошову компенсацію за вартість ? частки квартири № 12, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та за побутову техніку та меблі відповідно. Припинити часткову власність подружжя, відносно квартири № 12, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та 3/10 частки нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Визнати право власності [PERSON] на № 12, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та 3/20 частки нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. 09 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя. Також позивачка за зустрічним позовом вказує в позові, що двохкімнатна квартиру [ADDRESS] в рівних частках від 11.02.2011 року за свідоцтвом про право власності. Крім того в шлюбі було придбано побутову техніку, а саме: 1. Варильна поверхня марки «Siemens» вартістю 3 400 гривень, 2. Пилосос марки «PHILIPS» вартістю 2 064 гривень, 3. Пральна машина марки «Hotpoint Ariston» вартістю 3 000 гривень, 4. Кухонний гарнітур вартістю 22 665 гривень, 5. Шафа купе вартістю 13 600 гривень, 6. Ліжко «Венеція» вартістю 2 610 гривень, 7. Матрац «Magniflex» вартістю 6 250 гривень, 8. Телевізор марки «Samsung» вартістю 5 000 гривень, 9. Тумба з умивальником «Руно» вартістю 4 095 гривень, 10. Дзеркальна шафа вартістю 1 690 гривень, 11. Мийка «Modern» вартістю 175 гривень, 12. Витяжка вартістю 175 гривень, 13. Кондиціонер марки «Midea» вартістю 5 500 гривень, 14. Кондиціонер марки «Neooclima» вартістю 4 500 гривень, 15. Холодильник марки «Westfrost» вартістю 7 600 гривень, 16. Бойлер вартістю 2 000 гривень. На загальну суму 84 334,00 гривень. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] вважає, що вимоги щодо поділу майна на ? частини квартири № 12, яка розташована за адресою: [ADDRESS] слід залишити без задоволення. У зв'язку з цим позивач просить суд: - визнати за [PERSON], 3/20 частки нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]; - розподілити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши [PERSON], 1. Варильна поверхня марки «Siemens» вартістю 3 400 гривень, 2. Пральна машина марки «Hotpoint Ariston» вартістю 3 000 гривень, 3. Шафа купе вартістю 13 600 гривень, 4. Ліжко «Венеція» вартістю 2 610 гривень, 5. Матрац «Magniflex» вартістю 6 250 гривень, 6. Телевізор марки «Samsung» вартістю 5 000 гривень, 7. Холодильник марки «Westfrost» вартістю 7 600 гривень, Всього майно на суму 41 460,00 гривень. - розподілити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, виділивши [PERSON], 1. Пилосос марки «PHILIPS» вартістю 2 064 гривень, 2. Кухонний гарнітур вартістю 22 665 гривень, 3. Тумба з умивальником «Руно» вартістю 4 095 гривень, 4. Дзеркальна шафа вартістю 1 690 гривень, 5. Мийка «Modern» вартістю 175 гривень, 6. Витяжка вартістю 175 гривень, 7. Кондиціонер марки «Midea» вартістю 5 500 гривень, 8. Кондиціонер марки «Neooclima» вартістю 4 500 гривень, 9. Бойлер вартістю 2 000 гривень. На загальну суму - 42 874,00 гривень. 05 грудня 2016 року позивачка за зустрічним позовом надала суду уточнену позовну заяву, в якій зазначила, що має право на проживання в квартирі яка є спільної часткової власності, просила суд: визначити порядок користування та володіння двокімнатною квартирою [ADDRESS]. Виділивши в користування [PERSON] кімнату, площею 22,2 кв.м., а [PERSON] кімнату, площею 18,1 кв.м. інші приміщення залишити у загальному користуванні. Також як зазначалося в зустрічному позові - розподілити майно так як зазначалося раніше. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та представник позивача підтримали позов в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Позивач за первісним позовом [PERSON] зазначив, що перебував з відповідачем [PERSON] у шлюбі з 2006 року, від шлюбу народилася дитина, донька, яка проживає з відповідачем, перебуваючи у шлюбі придбали квартиру, яку на даний час не можливо поділити в натурі, але користуватися обом вважає неможливим так як перебуває в стосунках з іншою жінкою, яка на даний час вагітна, а колишня дружина провокує конфлікти. Проти задоволення зустрічного позову заперечили, просили суд відмовити в його задоволенні, мотивуючи його безпідставністю. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом, та позивач за зустрічним позовом [PERSON] заперечили проти задоволення первісного позову та позову в останній редакції, просили суд задовольнити зустрічний позов з підстав викладених у ньому. Наполягали виділити в користування в спільній квартирі кімнату, у зв'язку з тим, що нема де проживати з дитиною, що народилася у шлюбі між сторонами, а саме між [PERSON] та [PERSON]. Позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON], пояснила суду, що з осені 2015 року з дитиною з'їхала з квартири [ADDRESS], та на сьогодні проживає та зареєстрована у своїх батьків, за адресою; [ADDRESS]. Згодна на грошову компенсацію за побутову техніку, та нежитлове приміщення яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали цивільної справи судом встановлено такі факти та відповідні їм правові відносини. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON], суду повідомив, що сторона по справі, колишня дружина [PERSON], з якою проживали дев'ять років. Від шлюбу мають дев'ятирічну доньку, що проживає з матір'ю за адресою; [ADDRESS]. У вересні 2015 року розлучилися за ініціативою дружини. Перебуваючи у шлюбі на праві сумісної власності набули квартиру [ADDRESS], та набули 3/10 частки нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], допомагали батьки, заперечує проти сумісного проживання, так як колишня дружина провокувала до цього конфлікти, на компенсацію не згоден. Зазначив, що на сьогодні перебуває у стосунках з іншою жінкою яка є вагітною, а тому не бачить можливості у спільному проживанні з колишньою дружиною в одній квартирі. Відповідно копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.11.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 9). Згідно копії рішення Овідіопольського районного суду Одеської області 10.09.2015 року шлюб було розірвано (а.с.10). У шлюбі сторони набули спільне майно: Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме вбудоване приміщення від 12.07.2010 року та тех.паспорт № 92825 від 15.04.2015 року на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] зазначене приміщення належить [PERSON] у 3/10 частки (а.с.11-17). - двокімнатну квартиру № 12, яка розташована за адресою: [ADDRESS], свідоцтва про право власності від 11.02.2011 року та технічного паспорту від 21.12.2010 року реєстровий номер 818-4-24-21(а.с.18-22). Квартира зареєстрована на [PERSON] до [PERSON] у рівних частках. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1437 від 12.08.2016 року ринкова вартість 3/10 частки нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] станом на день дослідження складає 331 110,00 гривень, ринкова вартість квартири за № 12, яка розташована за адресою: [ADDRESS] складає 1 704 658 гривень (а.с.114-157). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1437 від 12.08.2016 року зазначено що квартира № 12, яка розташована за адресою: [ADDRESS], не підлягає поділу на дві самостійні квартири з окремими входами, кожна з яких мала б в своєму складі житлові та підсобні приміщення (а.с. 156). Згідно положень ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно положень ч.2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.68 СК України розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному із подружжя. Відповідно до наведеного, суд приходить до висновку про задоволення уточненого позову позивача [PERSON] та часткового задоволення зустрічного позову [PERSON]

Outcome: partial