Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.02.2005 р. його прийнято на роботу на посаду майстра виробничого навчання в Клеванський професійний ліцей, 31.08.2005 р. - переведено на посаду викладача спецдисциплін. За наказом Клеванського професійного ліцею від 20.03.2015 р. № 185-к його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани за неякісне та недобросовісне виконання своїх посадових обов'язків. З даним наказом Клеванського професійного ліцею не згідний, вважає його незаконним та безпідставним, з наступних підстав. В Клеванському професійному ліцеї позивач викладає спецдисципліну «Правила дорожнього руху» в учнів кількох груп, в своїй роботі керується навчальними планами, методичними рекомендаціями та високими морально-етичними принципами педагога. Так, викладання предмета «Правила дорожнього руху» проводилося на високому рівні, оскільки знань та вмінь учнів було достатньо, щоб у січні 2015 року вони успішно скласти іспит з спецдисципліни «Правила дорожнього руху». Згідно вимог частини 1 пункту 21 Порядку до складання іспитів у центрі Державтоінспекції допускаються слухачі, що успішно склали заліки та іспити в закладі або його філії. Відповідачем не було з'ясовано, а відповідно не зазначено в наказі від 20.03.2015 р. № 185-к у чому конкретно виявлено порушення, яке стало приводом для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, та чи могло воно бути підставою для оголошення йому догани. Відповідно до частини 1 статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Пояснення адміністрацією Клеванського професійного ліцею були витребувані від позивача лише щодо повідомлення Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Рівне, Рівненського та Здолбунівського районів від 20.02.2015 р. № 35/24-877, а пояснень щодо службової записки заступника директора з навчально-виробничої роботи [PERSON] від 06.03.2015 р. в позивача ніхто не витребовував. Даний трудовий спір виник на ґрунті неприязного ставлення до позивача директора Клеванського професійного ліцею [PERSON] Такі незаконні дії відповідача призвели до моральних переживань, позивач втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані. Він не міг працювати, оскільки на фоні душевних переживань загострились хронічні хвороби, був змушений піти на лікарняний. Витратив багато коштів на лікування, на його утриманні перебуває старенька матір [INFO], яка потребує стороннього догляду. Тому, враховуючи викладені обставини, а також положення ст. 237-1 КЗпП України, відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. За таких обставин позивач просить суд постановити рішення, яким визнати наказ Клеванського професійного ліцею від 20.03.2015 р. № 185-к про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді - догани до [PERSON], викладача спецдисциплін - незаконним та скасувати його; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив суду про обставини, що описані вище. Додав, що за підготовку учнів з предмету «Правила дорожнього руху» також відповідають майстри - практичне засвоєння матеріалу, викладач з медицини - завдання щодо надання першої медичної допомоги (з двадцяти питань екзаменаційного білета - 2 питання щодо надання першої медичної допомоги). Також зазначив, що всі учні з третього разу успішно склали іспити в ДАІ, отримали посвідчення водія певної категорії. Отже, це ще раз підтверджує про його високий рівень викладання. Щодо несвоєчасного затвердження навчальних планів, то пояснює це перебуванням на лікарняному. Наголошує на тому, що він ніколи не вимагав від дітей гроші за здачу іспитів, а написані з цього приводу заяви вважає наклепом. За таких умов просить суд задовольнити заявлений позов. Представники відповідача позов не визнали. Пояснили суду, що викладач [PERSON] за останні роки знизив свій професійний рівень. Він несвоєчасно подає на затвердження поурочно-тематичні плани; не заповнює журнали у відповідності до вимог, що визначені відомчими нормативно-правовими актами; якість викладання дисципліни перебуває на неналежному рівні, про що свідчить низька успішність групи, де проводить заняття даний викладач; він є єдиним викладачем, щодо якого надходили скарги про вимагання грошей за здачу екзаменів, і такі заяви були подані учнями та батьками; видання наказу про оголошення догани не є результатом неприязного ставлення керівництва навчального закладу, а результатом неналежного виконання позивачем своїх професійних обовязків. Таким чином вважають, що заявлений позов є безпідставним та недоведеним, а тому в його задоволенні просять відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач перебуває в трудових відносинах з відповідачем. 20.03.2015 року наказом № 185-к Клеванського професійного ліцею його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани за неякісне та недобросовісне виконання своїх посадових обов'язків. В ході розгляду справи не були встановлені обставини, які б надавали підстави для визнання цього наказу незаконним та його скасування. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стало повідомлення №35/24-877 від 20.02.2015 року начальника Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Рівне, Рівненського та Здолбунівського районів про низьку якість викладання Правил дорожнього руху викладачами закладу. В обґрунтування наказу відповідач покликається на підстави притягнення [PERSON] до відповідальності, а саме: повідомлення Центру та службову записку заступника директора з навчально-виробничої роботи [PERSON] В ході розгляду справи позивач вказував на те, що несвоєчасність затвердження поурочно-тематичного плану (26.09.2014 року) була викликана його тимчасовою непрацездатністю. Проте, з наявного листка непрацездатності серії АГЕ №213323, позивач мав тимчасову непрацездатність з 24.08.2014 р. по 05.09.2014 р. Отже, за наявності вчасно розробленого поурочно-тематичного плану такий міг бути затверджений після 06.09.2014 року в найближчий робочий день, а в даному випадку затвердження відбулося 26.09.2014 р. Позивач зазначає, що низька успішність викликана тим, що за складеним розкладом його уроки проводилися передостанніми та останніми. Але дана обставина не підтвердилася в ході розгляду справи, оскільки як вбачається з наданого розкладу занять, такі заняття ставилися як на 1-2 урок, так і на 3-4, в певні дні останні-передостанні. Позивач зазначає, що ним виконувалися приписи посадової інструкції, проте й дана обставина не знайшла свого підтвердження в ході розгляду справи. Так, з наданих суду копій журналу групи (оригінал був оглянутий в судовому засіданні), викладачем не були виставлені результати оцінювання учнів з практичних занять (24.11. та 25.11). Позивачеві надавався для огляду протокол № 5 від 30.01.2015 року іспитів осіб, що закінчили підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, і позивач не зміг чітко вказати: в цьому протоколі виставлені оцінки, чи зазначена кількість помилок, які допустив учень при складанні іспиту. В кінцевому результаті наполягав на тому, що в протоколі зазначена кількість помилок, які допустив учень при складанні іспиту. Представники відповідача пояснили суду, що в цих протоколах зазначаються оцінки, які отримали учні, а не кількість допущених ними помилок. Відповідно до п.2 розділу «Обовязки» посадової інструкції (в редакції 2013 року) викладач здійснює ведення в установленому порядку документацію групи; здійснює поточний контроль за відвідуванням і успішністю учнів за прийнятою в ліцеї системою, виставляє оцінки в учнівський журнал і своєчасно подає дирекції звітні дані. Таким чином твердження позивача про те, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності є безпідставним та необґрунтованим, оскільки відсутні порушення зі сторони позивача щодо порядку ведення документації, надання її директору чи у інший спосіб відповідним працівникам ліцею - не відповідають фактичним обставинам справи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду показання про те, що позивач не звертався до нього з доповідними про низьку відвідуваність учнів, хоча мав би це зробити зважаючи на кількість відсутніх учнів під час проведення занять. Додав, що в протоколах здачі екзаменів виставляється оцінка, а не зазначається кількість допущених помилок. А свідок [PERSON] надав суду показання про те, що майстри відповідають за надання учням практичних навичок водіння автомобіля, а викладанням Правил дорожнього руху займаються інші викладачі. Тому твердження позивача про те, що за якість знань учнями Правил дорожнього руху мають відповідати й інші викладачі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. В матеріалах справи наявна копія колективної заяви учнів про те, що вони зібрали грошові кошти та передали їх позивачеві «за екзамен з Правил дорожнього руху». Тому твердження позивача про те, що він в своїй діяльності керується високими морально-етичними принципами, а оголошена догана є помстою чи наслідком неприязних відносин зі сторони керівництва навчального закладу, не заслуговують на увагу. Відповідно до частини 1 статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Такі пояснення у виді доповідної були надані позивачем, про що свідчить наявна копія в матеріалах справи. До слова, в даній доповідній позивач припустився семи граматичних помилок. За наведеного вище суд вважає, що наказ від 20.03.2015 р. № 185-к про оголошення позивачеві догани був виданий за наявності підстав для такого, та з дотриманням вимог чинного законодавства. Згідно діючого законодавства, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За положення ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження порушення відповідачем законних прав позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача 10 000 грн. за завдану позивачеві моральну шкоду, оскільки така йому не була завдана. Отже, заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України, і покладаються на державу.

Outcome: dismissed