Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати його батьком [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що починаючи з 2005 року він та відповідачка почали проживати спільно однією сім'єю без укладення шлюбу у його батьків. [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Незважаючи на те, що позивач є батьком дитини відповідачка після її народження наполягала на тому, щоб він не був зазначений в документах про народження як батько. Як вона пояснила на той час, це дозволить їй отримати статус матері-одиначки та отримувати на утримання дитини відповідні кошти. Не розуміючи юридичних наслідків такої дії він погодився на це, однак пізніше зрозумів, що допустив велику помилку не наполягаючи на реєстрації його як батька у документах про народження. В березні 2007 року відповідачка пішла з сім'ї, що було пов'язано з наявністю непорозумінь та сварок між ними і стала проживати разом зі своїми батьками. В даний час їхня спільна донька проживає разом з матір'ю. Фактично з самого моменту народження дитини, у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки та осіб, які проживають разом із донькою, стосовно неможливості нормального спілкування позивача із його донькою. Всі його намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які позивач не може нормально зустрічатися з донькою. Права позивача, як батька сьогодні є порушеними. Після багатьох марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач був вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою. Пізніше представник позивача [PERSON] доповнив позовні вимоги позивача, а саме просив також внести зміни у актовий запис № 1018 від 28.11.2006 року про народження [PERSON], [INFO], а саме вказати батьком дитини - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше його представник [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача підтримав та просив задовольнити. Справу просив розглянути без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Справу просила розглянути без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 28.11.2006 року, актовий запис № 1018. Позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання батьківства та внесення змін у актовий запис про народження [PERSON], [INFO], в якому вказав, що саме він є біологічним батьком дитини. Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, по даній справі була проведена судово-медична молекулярно-генетична експертиза, за результатами проведення якої був складений висновок експерта № 256 від 17.10.2014 року (а.с.52-56), згідно якого громадянин [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. Згідно з положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши усі докази по справі та з урахуванням висновку експерта по проведеній судово-медичній молекулярно-генетичній експертизі, суд вважає за можливе визнати [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO], та внести зміни у актовий запис № 1018 від 28.11.2006 року про народження [PERSON], [INFO], а саме вказати батьком дитини - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved