Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

В липні 2014 р. позивач ПАТ «Дельта банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5850,65 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 жовтня 2006 р. між ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № 49.29/03516/06-ТК001100053 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до якого відповідач отримав 4247,0 грн. з розрахунку 24,0% річних за користування кредитом. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, погашення кредиту не здійснюються, заборгованості не повертається. Станом на 16 травня 2014р. заборгованість за договором становить 5850,65 грн. та складається з: 4996,47 грн. - тіло кредиту; 854,18 грн. - відсотки. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 02 жовтня 2006 р. між ВАТ КБ «Кредитпромбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 4247,0 грн. на придбання позичальником (відповідачем) майна згідно з переліком та у сумі 749,47 грн. на здійснення оплати комісії за переказ коштів за дорученням клієнта на договірне списання з карткового рахунку, зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 24% процентів річних, з остаточним терміном повернення кредит у та сплати процентів не пізніше ніж 10 жовтня 2007р. (п.1.1 кредитного договору). Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 кредитного договору позичальник (відповідач) зобов'язувався повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за його користування щомісяця в період з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за звітним, починаючи з 03 жовтня 2006р., а також виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за цим договором не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого в п.1.1 цього договору. Згідно п. 9.2 кредитного договору банк за цим договором має право здійснити відступлення права вимоги за цим договором у будь-якій формі будь-якій особі відповідно до чинного законодавства України. 20 травня 2013р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та позивачем було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) позивачу права вимоги, як існуючі, так і на майбутні, як наявні, так і умовні, у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні ПАТ «Кредитпромбанк», щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення. Відповідно до витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 20 травня 2013р., ПАТ «Кредитпромбанк» відступив позивачу право вимоги по кредитному договору № 49.29/03516/06-ТК001100053, укладеним з відповідачем. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 16 травня 2014р. заборгованість за кредитним договором становить 5850,65 грн. та складається з: 4996,47 грн. - тіло кредиту; 854,18 грн. - відсотки. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором у розмірі 5850,65 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved