overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила суд стягнути з відповідача\~аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надає, але в недостатньому розмірі, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2006 року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 681. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач, своє батьківство відповідач не оскаржував. Матеріалами справи встановлено, що станом на теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її забезпеченні, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, у зв'язку з чим позивач була змушена звернутись до суду з вищевказаним позовом. У відповідності до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, відповідач працює, стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб немає, позов визнав у повному обсязі, що не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб тому, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та у відповідності зі\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила суд стягувати з відповідача\~аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає, просить стягнути аліменти за рішенням суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2006 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького району Кіровоградської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 89. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач, своє батьківство відповідач не оскаржував. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітьої дитини не надає, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, у зв'язку з чим позивач була змушена звернутись до суду з вищевказаним позовом. У відповідності до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач працює, стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб немає, позов визнав у повному обсязі, що не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб тому, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та у відповідності зі\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в дохід держави в розмірі 640, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила суд стягувати з відповідача\~аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб з чоловіком розірваний, сторони проживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає в добровільному порядку, тому позивач просить стягнути аліменти за рішенням суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обзізі, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2007 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 308. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.02.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач, своє батьківство відповідач не оскаржував. В судовому засіданні судом встановлено, що станом на теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її забезпеченні, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, у зв'язку з чим позивач була змушена звернутись до суду з вищевказаним позовом. У відповідності до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, відповідач працює, стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб немає, позов визнав у повному обсязі, що не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб тому, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та у відповідності зі\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2001 року по червень 2011 року. Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився оскільки перебуває в місцях позбавлення волі, на адресу суду надійшла заява відповідачапро розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 2001 року по 2011 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач, своє батьківство відповідач не оскаржував. Як встановлено у судовому засіданні станом на теперішній час сторони проживають окремо, неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на повному забезпеченні позивача, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, відповідач ухиляється від обовязку утримувати малолітню дитину. У відповідності до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказувала, що з 21.11.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають доньку Вікторію, [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, через те, що вони з відповідачем зовсім різні люди, мають різні характери, стремління та вподобання, по різному відносяться до життя та виховання дітей, між ними постійно виникають сварки та лайки по різних причинах, тому їхня сімя розпалася та примирення між ними не можливе, просила шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21.11.2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1595 - розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Довга». Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 21.11.2009 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1595 (а.с. 5). Від спільного життя подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути 640 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Деражнянським районним відділом ЗАГС Хмельницької області 23 листопада 1991 року, актовий запис за № 105. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено в силу відсутності спільних поглядів на життя та подружньої зради . Враховуючи вказані обставини вважає за доцільне розірвати шлюбні відносини із відповідачем. Позивач в ході судового розгляду позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав викладених у заяві, після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Алексова». Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнаючи позов. За таких обставин, суд вважає за можливе завершувати розгляд вказаного спору за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. \~ Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що 23.11.1991 року між сторонами був зареєстрований шлюб Деражнянським районним відділом ЗАГС Хмельницької області за № 105 (а.с.4) Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони припинили шлюбні стосунки із березня 2016 року з підстав відсутності спільних інтересів та подружньої зради відповідача. Крім того, відповідач вчиняв насильство відносно позивачки, що підтверджується постановою судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02.07.2016 року (а.с.17). Таким чином, суд не вбачає підстав для збереження сім'ї, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. При цьому, враховує, що сторони тривалий час спільно не проживають та не ведуть господарство, відповідач вчиняв психологічне насильство в сім'ї, з цих підстав суд не вбачає за доцільне надавати сторонам термін для примирення, оскільки таке буде суперечити їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. В силу ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулася із заявою до суду, в якій вказала, що з відповідачем з 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Подружні стосунки не склалися і спільного господарства не ведуть, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, подружнє життя з відповідачем не склалось, через несумісність характерів, у звязку з чим подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідач в судовому засіданні позов визнав просить розірвати шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 липня 2000 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Олешинської сільської ради Хмельницького району, актовий запис № 11. Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, а примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, не підтримують шлюбних відносин не ведуть спільного господарства з червня 2016 року, за час примирення сімейних відносин не відновили, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин сім'ю неможливо зберегти без доброї на те волі сторін, а подальше сумісне життя подружжя та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача. Позивач та відповідач вказали, що спору щодо майна не має. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямпосилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. За даною адресою зареєстрована відповідач. З 01 січня 2013 року відповідач в квартирі не з`являлась. Тому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою. Позивач в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності. (а.с.3) Як зазначає позивач, [PERSON] є її онукою. Довідкою Форма № 3 підтверджується, що на даний час в квартирі зареєстровано дві особи: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.6) Актом від 07.02.2017 року, складений майстром ЖРЕО-409 [PERSON], вбачається, що [PERSON] з 2013 року не проживає у спірній квартирі. (а.с.7) Відповідач, відповідно до ст. 31 ЦПК України, скористалась своїм правом і визнала позовні вимоги. (а.с.16) Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

В лютому 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що відповідач є батьком, повнолітньої [PERSON], яка з вересня 2016 року навчається у Державному вищому навчальному закладі «Донбаський Державний педагогічний університет» на 1 курсі, заочної форми навчання, факультету спеціальної освіти, тому не має можливості працевлаштуватися, знаходиться на утриманні у матері і потребує батьківської матеріальної допомоги. Просять суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] щомісяця починаючи з дня подання заяви на період її навчання, або до досягнення 23 років. Позивачі, [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки ( а.с.9). [PERSON] є студенткою 1 курсу Державного вищого навчального закладу «Донбаський Державний педагогічний університет», заочної форми навчання, факультету спеціальної освіти ( а.с.7) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Як вбачається зі змісту ст. 199 СК України підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей у цьому разі є такий склад юридичних фактів: -походження дітей ( родинний зв'язок батьків та дітей); -продовження повнолітніми дітьми навчання; -потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі; -здатність батьків таку допомогу надавати. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до СК України. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у статті 182 СК України. Згідно з положеннями ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 24 лютого 2017 року. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved