Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В лютому 2014 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом,в якому зазначає, що вона є бабусею [PERSON],[INFO],матір*ю якого є відповідачка [PERSON] В зв*язку з тим,що відповідачка перешкоджає спілкуватися з онуком та брати участь у його вихованні,позивачка зверталася до органу опіки і піклування з заявою про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з ним. За її зверненням було надано роз*яснення про вирішення спірних питань в судовому порядку. Оскільки відповідачка категорично відмовила позивачці бачитися з онуком,проте спілкування з бабусею є корисними для його розвитку та є бажаними для дитини,просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з онуком [PERSON],[INFO]та участі у його вихованні,зобов*язати [PERSON] надавати можливість [PERSON] спілкуватись з онуком [PERSON],[INFO],кожної п*ятниці протягом 3-х годин та кожної суботи протягом 2-х годин за місцем його проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON]підтримала позовні вимоги в повному обсязі з посиланням на те,що відповідачка після припинення шлюбних відносин з її сином [PERSON]в вересні 2013 р.через незрозумілі обставини перешкоджає позивачці спілкуватись з онуком та брати участь у його вихованні. Таке ставлення відповідачки і до спілкування батька дитини з сином,що також було предметом розгляду органів опіки та суду.За станом здоров*я ані позивачка,ані дитина не мають перешкод для спілкування між собою,між ними є взаємна прихильність,бабуся з народження брала участь у вихованні онуки,а в період тривалого захворювання матері дитини,навіть забирала онука до себе на постійне проживання. Відвідування онука є корисними для його розвитку,сприяють всебічному та повноцінному усвідомленню кола рідних осіб.Просила суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON]в судове засідання не з*явилася,викликалася шляхом направлення судової повістки,яку отримала завчасно особисто під підпис,про що у справі є поштове повідомлення. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідачка суд не повідомила. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається такою,що повідомлена належним чином та не з*явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа надала письмову заяву про розгляд справи без участі їхнього представника через службову зайнятість,позов [PERSON]підтримали. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши пояснення позивача ,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено,що [PERSON]є матір*ю [PERSON]та відповідно бабусею [PERSON],2012 р.,що підтверджено копіями свідоцтв про народження. За поясненнями позивача,з вересня 2013 р.її син [PERSON]не проживає спільно з матір*ю дитини [PERSON],з цього ж часу вона як бабуся дитини не має можливості бачитися з онуком та брати участь у його вихованні. На теперішній час онук мешкає разом з матір*ю по пров.Сторожевому 7 в м.Запоріжжі. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини,ч.7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року,дитина повинна зростати в умовах турботи,та згідно ст.9,18 Конвенції про права дитини, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками та їх рідними. В судовому засіданні суд встановив,що між сторонами справи виникли розбіжності щодо права позивачки як бабусі на спілкування з онуком та участь у його вихованні. Листом № К-0016 від 28.01.2014 р.районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району повідомила позивачку про судовий порядок вирішення спірного питання усунення перешкод у спілкуванні з онуком. З пояснень позивачки суд встановив,що вона не має можливості ні в який спосіб реалізувати свої права як бабуся дитини через перешкоди,які чинить відповідачка без жодних для того об*єктивних підстав. Відповідно до ст.257 СК України бабуся дитини є суб'єктом сімейних відносин з правом не лише на спілкування, а й брати участь у вихованні онуки. При вирішенні порядку і способу спілкування позивачки з онуком,суд на підставі вимог закону та з урахуванням обставин справи дійшов до наступного висновку. З пояснень позивачки суд встановив,що до припинення шлюбних відносин між батьками онука,вона з народження допомагала у його вихованні,дитина знає позивачку як свою бабусю,вона не є для дитини сторонньою або незнайомою людиною,бабуся бажає спілкуватися з онуком та його виховувати,має з дитиною особисту прихильність. Позивачка є медичним працівником, характеризується позитивно,має постійне місце проживання. Жодних негативних даних про особу позивачки або її неадекватне ставлення до онука,стан здоров'я, зловживання алкогольними напоями або наркотичними засобами не встановлено. Ніяких об*єктивних обставин про те,що спілкування дитини із бабусею буде шкодити її розвитку,здоров*ю або матиме інші негативні наслідки,суд не встановив ,а відповідачка ніяких доказів або заперечень на спростування доводів позивачки не надала. З урахуванням віку дитини та окремого проживання від бабусі,спілкування її з онуком має відбуватися за попередньою домовленістю із матір*ю дитини та у її присутності. Підстав відмовити позивачці у праві на спілкування з онуком у вказаний нею спосіб суд не вбачає. На підставі ч.1 ст.3,9,18 Конвенції про права дитини,ч.7,8 ст.7, 257 СК України,ст.3,10,11,57,60,212-215,218 ЦПК України,суд-

Outcome: approved