Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що 09.04.2009 року помер його батько. Спадкоємцями майна після його смерті є позивач та відповідачі (діти брата позивача, який помер 15.04.2006 року). Серед спадкового майна є два автомобілі: ЗІЛ-157КД та ВАЗ-2121 «Нива». Протягом тривалого часу зазначене майно залишається не поділене між позивачем та відповідачами. В справі наявний висновок про вартість майна, який не оспорюється. Проте на даний час це майно викрадене відповідачами та реалізоване ними невстановленим особам. За таких умов позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачів, в солідарному порядку, грошову компенсацію в розмірі 11\~566 грн.; та судові витрати в розмірі 115, 66 грн., а всього 11\~682 грн. 47 коп. В зустрічному позові позивачі [PERSON] та [PERSON] зазначають, що вони та позивач є спадкоємцями майна після смерті дідуся. Спадкове майно підлягає поділу наступним чином: позивачеві 1/2 частина, та відповідачам разом 1/2 частина (кожному по 1/4 частині). Однак відповідач за зустрічним позовом всіляко ухиляється від такого розподілу майна. Автомобілі, про які зазначає позивач за первісним позовом, є в наявності, та зберігаються в господарстві [PERSON], в с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області. За наявності спадкового майна просять суд постановити рішення, яким виділити їм один автомобіль, а інший автомобіль виділити відповідачеві; та визнати за сторонами право власності на відповідне виділене майно. Позивачі не оспорюють вартість майна, про яку зазначає позивач за первісним позовом. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] позов підтримав та пояснив суду про обставини, що описані вище. Наголосив що відповідачі, його племінники, реалізували автомобілі ЗІЛ-157КД та ВАЗ-2121 «Нива», а тому їх поділити неможливо. З заявами з приводу самовільної реалізації цих автомобілів до правоохоронних органів не звертався. За таких умов вважає, що заявлений позов про стягнення компенсації за спадкове майно підлягає до задоволення. Зустрічний позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. В послідуючі судові засідання [PERSON] неодноразово не зявлявся. Від нього надходили заяви про відкладення розгляду справи через неможливість зявитися до суду через незадовільний стан здоровя. Причому практично щоразу такі заяви надходили в день судового засідання. Зважаючи, що до таких заяв не були додані довіреності на представництво, учасники процесу наголошують на тому, що ці заяви були подані особисто позивачем за первісним позовом. Приймаючи до уваги, що позивач надав вичерпні пояснення як з приводу заявленого ним позову, так і з приводу зустрічного позову; а заяви про відкладення слухання справи поступали щодо судових засідань: 10.12.2014 р., 18.02.2015 р., 01.04.2015 р., 22.04.2015 р., 21.05.2015 р., суд вважає за можливе закінчити розгляд справи без участі [PERSON] Згідно до повідомлення медичного закладу, з зазначеними у довідках діагнозами [PERSON] пересуватися самостійно може, перебування на суворому постільному режимі та стороннього догляду не потребує. А в останнє призначене судове засідання 04.06.2015 р. саме 04.06.2015 р. [PERSON] була подана чергова заява, але вже про зупинення провадження у справі через перебуванні на лікуванні. Інші учасники процесу наполягають на завершенні розгляду справи, оскільки вважають, що поведінка первісного позивача є несумлінною, спрямована на затягування розгляду справи, оскільки з 2009 року вони не можуть користуватися спадковим майном через постійні судові процеси. Суд зважає, що діючим ЦПК України передбачено, що особа може приймати участь в судовому процесі як безпосередньо, так і через свого представника. Позивачеві [PERSON] нічого не перешкоджало оформити представництво своїх інтересів, і в судових засіданнях міг би приймати участь його представник. Суд також зважає на те, що до клопотання про зупинення провадження у справі надані фотокопії документів, які належним чином не завірені, а тому суд не може приймати їх як належні докази на підтвердження тих обставин, про які наголошує заявник. Суд вважає, що при вирішенні клопотань про відкладення розгляду справи (а суд за такими заявами пять разів відкладав розгляд справи) слід враховувати, що інші учасники процесу мають такі ж права і обовязки, як і первісний позивач. А систематичне подання суду заяв про відкладення розгляду справи явно спрямоване на затягування процесу, що призводить до порушення майнових прав відповідачів за зустрічним позовом. Враховуючи, що позивач за первісним позовом надав суду пояснення, суд вважає за доцільне не залишати позов без розгляду (на підставі ч.3 ст. 169 ЦПК України), а постановити рішення, враховуючи усталену з цього приводу судову практику. В судовому засіданні позивачі за зустрічним позовом свій позов підтримали та додатково пояснили, що спірні автомобілі є в наявності, перебувають на зберіганні в с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області, і з 2009 року ними ніхто не користується. Вони згідні на будь-який варіант розподілу майна, але пріоритетним вважають виділення їм у власність автомобіля «ЗІЛ-157 КД». Первісний позов не визнають та просять відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає до задоволення; а зустрічний позов [PERSON] та [PERSON] підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 09.04.2009 року помер батько [PERSON]. Спадкоємцями майна після його смерті є позивач за первісним позовом та відповідачі (діти брата позивача, який помер 15.04.2006 року). Серед спадкового майна є два автомобілі: ЗІЛ-157КД та ВАЗ-2121 «Нива». Протягом тривалого часу зазначене майно залишається не поділене між позивачем та відповідачами. В ході розгляду справи [PERSON] та [PERSON] надали пояснення про те, що технічні паспорти на ці автомобілі перебувають у [PERSON], який їх не надає для оформлення спадкових прав через нотаріуса. В свою чергу [PERSON] заперечує наявність у нього таких документів (хоча до позовної заяви додав їх фотокопії) пояснивши, що ці копії були зроблені раніше, а на даний час документи відсутні. Природно, що за умов ненадання нотаріусу оригіналів документів щодо спадкового майна нотаріальна дія не може бути вчинена. Тим паче, що між сторонами існує спар щодо поділу такого майна. Тому суд вважає за можливе розгляд справи за відсутності постанови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Сторони не оспорюють вартість майна, яка складає: автомобіль ЗІЛ-157КД 11460,47 грн.; ВАЗ-2121 «Нива» - 11673,15 грн. Оскільки сторонами не надані інші докази щодо вартості оспорюваного майна ніж ті, що наявні, суд не може не прийняти до уваги заявлену з цього приводу позицію сторін. Сторони по справі спадкують майно в таких частках: [PERSON] 1/2 частина; [PERSON] та [PERSON] - 1/2 частина (по 1/4 частині кожному). Дана обставина не оспорюється сторонами. Ці частки визначені в силу положень статтей 1261, ч.1 ст. 1266, ч.1 ст. 1267 ЦК України. Позивач [PERSON] стверджує, що зазначені автомобілі відсутні, оскільки вони були реалізовані. Протилежне ствердили [PERSON] та [PERSON] В ході розгляду справи було встановлено, що автомобілі ЗІЛ-157КД та ВАЗ-2121 «Нива» є в наявності, та перебувають на зберіганні за адресою: вул. Князя Володимира, 24, с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області. Про дані обставини ствердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Отже, зважаючи на наявність майна, яке з 2009 року перебуває за адресою: вул. Князя Володимира, 24, с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області, суд вважає за можливе поділити це майно між співвласниками. Позивач [PERSON] не надав суду доказів та не довів перед судом ту обставину, що спадкове майно відсутнє. Отже, в суду немає правових підстав для задоволення позову [PERSON] про присудження йому з відповідачів грошової компенсації за майно, яке ніби то відповідачі незаконно реалізували. Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин наявні підстави для задоволення зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] Суд вважає, що таке рішення буде відповідати принципам розумності і справедливості, та не порушувати права інших учасників процесу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). За нормами ЦК підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини. До цих способів належить набуття права в порядку спадкування після смерті громадянина (ст. 1216 ЦК). Про свою відмову від спадкування майна ніхто з сторін не заявляв. Небажання позивача [PERSON] отримувати внатурі спадкове майно не може слугувати підставою для задоволення його позову про стягнення з інших спадкоємців грошової компенсації за вказане майно. Адже, отримавши належне [PERSON] майно він може ним розпорядитися, і таким чином отримати за нього грошові кошти. Зважаючи, що [PERSON] та [PERSON] не були подані заяви в порядку ст. 267 ЦК України, то питання щодо поновлення строку позовної давності позивачеві [PERSON] судом не вирішувалося, оскільки його право на судовий захист ніхто не оспорював. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України. Понесені [PERSON] та [PERSON] судові витрати складають з сплати судового збору та витрат в порядку ст. 84 ЦПК України, про що є відповідні квитанції.

Outcome: approved