Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 2/15 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходяться в м.Коломиї, по вул. Козланюка, 9 (раніше №92), а також 1/2 частина земельних ділянок площами 0,0044 га, 0,0057 га та 0,0009 га, призначених для будівництва та обслуговування вказаних житлового будинку, господарських будівель і споруд, належали батьку сторін [PERSON]. 15.04.2013 року останній помер. Позивач як син померлого прийняв спадщину, вступивши в управління вказаним спадковим майном, та, звернувшись із відповідною заявою до приватного нотаріуса. Однак, остання відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючих документах на спірне спадкове майно, в свідоцтвах про народження і смерть спадкодавця, а також в свідоцтві про народження позивача наявні розбіжності щодо зазначення імені та по батькові померлого. Тому позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно, а саме на 2/15 частин спірного житлового будинку, господарських будівель та споруд та 1/2 частину зазначених земельних ділянок. Позивач та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні 08.06.2015 року уточнені позовні вимоги підтримали з вищевказаних підстав. Позивач просить вказані вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, 12.05.2015 року він звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, а справу просить розглядати без його участі. В судовому засіданні 08.06.2015 року відповідач особисто підтвердив визнання ним позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову з урахуванням його уточнення не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом також встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 168338, виданого 15.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] помер 15.04.2013 року, актовий запис № 187 (а.с.14). У свідоцтвах про народження сторін їх батьком вказано на російській мові «Горошко Яков Варфоломеевич» та «Горошко Яков Варфоломийович» (а.с.10,13). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину, виданим 22.11.1995 року державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрованим в реєстрі за № Д-2004, спадкоємці майна [PERSON] в рівних частинах вказані як «Горошко Яків Ворфоломеевич» та «Горошко Ігор Якович». Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 4/15 частин спірних жилого будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Право власності на вказану частину будинку зареєстровано за вказаними особами 28.11.1995 року в Коломийському МБТІ в реєстрову книгу за №1376 (а.с. 6). Державними актами серій ЯЛ №296710, ЯЛ №296711, ЯЛ №296712 на право власності на вищевказані спірні земельні ділянки, виданими 03.11.2011 року на підставі рішення Коломийської міської ради від 07.10.2009 року №2292-42/2009 та додатками до них «Список співвласників земельних ділянок» підтверджується право спільної власності [PERSON] та [PERSON] на вказані земельні ділянки. Кадастрові номери останніх відповідно 2610600000:24:003:0044, 2610600000:24:003:0045, 2610600000:24:003:0046. (а.с.7-9, 19-21). Відповідно до довідки №1131, виданої абонентним відділом комунального підприємства Житлоінфоцентр 15.10.2013 року, спадкодавець [PERSON], [INFO], з 21.08.1972 року по день смерті 15.10.2013 року був зареєстрований в [INFO], а позивач [PERSON] - з 04.08.1978 року по час видачі цієї довідки (а.с.24). Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП Коломийське МБТІ, виданої 29.12.2014 року за №51926, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на 4/15 (2/15+2/15) частини спірного житлового будинку загальною площею 154,9 кв.м., житловою площею 100,5 кв.м., та господарські будівлі і споруди в м.Коломия, по вул.Козланюка, 9 (92), на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину зареєстровано за [PERSON] Варфоломеєвичем та [PERSON] (а.с.61). Згідно з копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП Коломийським МБТІ 05.01.2015 року, інвентаризаційна вартість спірних будинку, господарських будівель і споруд становить 87 525 грн. Рік побудови цього будинку -1939. Спірне майно складається з житлового будинку, вищевказаними загальною та житловою площами та господарських будівель і споруд: сараю літера Б, вбиральні літера В, огорожі № (а.с.25-27). Із відповіді приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] від 13.12.2013 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що у правовстановлюючих документах на спірне спадкове майно, виданих на ім'я спадкодавця, в свідоцтвах про його народження та смерть, а також в свідоцтві про народження позивача наявні розбіжності щодо зазначення по батькові померлого, а саме «Варфоломійович» та «Варфоломієвич» та інші вищевказані розбіжності (а.с.22). Відповідно до положень ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що в звязку з вищенаведеними розбіжностями, зумовленими використанням в певний історичний період російської мови як державної та перекладом на українську мову по батькові спадкодавця, позивач як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті свого батька, не взмозі оформити свої права на вказане нерухоме майно. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст. 392 ЦК України та,

Outcome: approved