Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

в лютому 2017 року ТОВ «Ліко-житлосервіс» звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира знаходиться у багатоповерховому будинку, утримання й експлуатацію якого здійснює ТОВ «Ліко-житлосервіс» на підставі акту прийому-передачі житлового будинку від 09.09.2006 року. 18.12.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №60-А/129 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, згідно якого ТОВ «Ліко-житлосервіс» забезпечує обслуговування житлового будинку, утримання прибудинкової території, надання комунальних та інших послуг, а відповідач зобов'язується своєчасно вносити плату за спожиті послуги. [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого за період з 01.11.2011 року по 30.06.2016 року у відповідача утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 10760,25 грн. В травні 2016 року відповідачу було направлено припис-претензію з вимогою сплатити заборгованість за житлово-комунальні послуги, однак відповідачем не було сплачено суму боргу та наступні рахунку, що призвело до збільшення заборгованості. Просили стягнути зі [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 10760,25 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації, однак судову повістку повернуто до суду за закінченням встановленого строку зберігання. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався, відзиву на позовну заяву суду не надав. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 04.06.2007 року, виданого головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (а.с. 5). 09.09.2009 року на підставі Акту прийому-передачі житлового будинку ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг», згідно Розпорядження Голосіївської районної у м. Києві Державної адміністрації від 20.02.2006 року №124 «Про затвердження Акта Державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта «Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та згідно Розпорядження Голосіївської районної у м. Києві Державної адміністрації від 29.09.2006 року №1079 «Про затвердження Акта Державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта «Житловий будинок за адресою [ADDRESS]», передав, а ТОВ «Ліко-житлосервіс» прийняв на обслуговування введений згідно акту «Про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта» №105 від 10.04.2006 року житловий будинок на 44 квартири (2 секція) загальною площею 4380 кв. м. та акту «Про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта» №369 від 04.10.2006 року житловий будинок на 87 квартир (1 та 3 секції) загальною площею 8102 кв. м. (а.с. 6). 18.12.2006 року між ТОВ «Ліко-житлосервіс» та [PERSON] було укладено договір №60-А 129 (далі - Договір), відповідно до якого ТОВ «Ліко-житлосервіс» (власник будинку) забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою [ADDRESS], а [PERSON] (співвласник будинку) приймає участь у витратах на виконання названих робіт (а.с. 7). Пунктами 2.1.1., 2.1.2. Договору визначено, що власник будинку зобов'язується забезпечувати виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створенню необхідних умов мешкання в будинку згідно з вимогами «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями»; надавати комунальні та інші послуги за діючими тарифами і розцінками, у тому числі по обслуговуванню технічного обладнання квартири та ведення особистого рахунку. Відповідно до пунктів 2.2.1., 2.2.3. Договору співвласник зобов'язується дотримуватись вимог «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями»; не пізніше 15 числа поточного місяця вносити плату за минулий місяць на рахунок власника будинку або підприємства, що обслуговує будинок, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку відповідно загальній площі квартири, на ремонт відповідно відновної вартості квартири, а також за комунальні та інші послуги. Згідно довідки про нарахування та сплату коштів за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2011 року по 30.06.2016 року помісячно з розщепленням платежів у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 10760,25 грн. станом на червень 2016 року (а.с.9). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2016 року ТОВ «Ліко-житлосервіс» було відмовлено у відкритті провадження про видачу судового наказу про стягнення зі [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с. 12). Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 610. ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Outcome: approved