Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним в якому вказували, що 01 квітня 1999 року між батьком позивачів - [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] придбав в останнього житловий будинок [ADDRESS]. В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській філії Південної товарної біржі за № 0162. Всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. В подальшому як покупець, так і продавець померли. Під час оформлення спадщини після смерті батька позивачі дізналися, що біржовий договір є недійсним. Оскільки нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об'єктивних причин неможливе, відсутність такого посвідчення перешкоджає позивачам належним чином оформити спадщину після смерті батька, а тому останні просили суд визнати його дійсним. В подальшому позивачами було подано уточнений позов з тим же предметом та з тими ж підставами, проте з іншим складом осіб. В зв'язку з поданням такого позову ухвалою суду від 03 березня 2014 року первісних відповідачів замінено належним - Вознесенською міською радою Миколаївської області. Крім цього [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які втратили статус відповідачів, залучено до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] не з'явилися, проте останньою через канцелярію суду подано письмову заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Треті особи без самостійних вимог - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте надіслали на адресу суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд вважає за необхідне розглянути справу в заочному порядку з винесеннням заочного рішення, оскільки представник позивачів в своїй заяві проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 01 квітня 1999 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській філії Південної товарної біржі про що в журнал реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис №0162. Від нотаріального посвідчення договору сторони відмовилися. В подальшому покупець ([INFO]) та продавець ([INFO]) померли. Під час оформлення спадщини після смерті батька позивачі дізналися, що біржовий договір є недійсним. Вказана обставина перешкоджає їм реалізувати свої права спадкоємців на отримання, в тому числі оформлення спадкового майна. Разом з тим на час розгляду справи нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе в зв'язку зі смертю його сторін та тим, що покупець після укладення договору зареєстрував своє право власності щодо будинку в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації», тобто вчинив дії, що унеможливлюють вирішення питання в іншому, окрім судового, порядку. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору, сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини, зокрема наявність у позивачів особистого інтересу у вирішенні справи, суд вважає, що відповідно до ст. 6 ЦК України 1963 року їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Outcome: approved