Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 17.03.2013 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Ковпака, 18, с. Угрище Рівненського району Рівненської області. Позивачка вчасно прийняла спадщину, однак не може оформити спадщину після спадкодавця в повному обємі, оскільки спадкодавець не виготовив правовстановлюючі документи на майно. Через ці обставини позивачка звернулася до суду з позовом та просить суд його задовольнити, визнавши за позивачем право власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Представник позивачки подала до суду заяву, згідно до якої позов підтримала та просить справу розглядати без її участі. Від представника відповідача надійшла заява, згідно до позов визнають та просять справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 17.03.2013 року померла [PERSON], яка склала заповіт на користь позивачки. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Ковпака, 18, с. Угрище Рівненського району Рівненської області. Право власності на дане майно за спадкодавцем не було зареєстроване. Станом на час відповідних правовідносин (1952 рік) обовязковість такої реєстрації не була передбачена. Відповідно до довідки Жобринської сільської ради Рівненського району Рівненської області, дане будинковолодіння рахується за [PERSON] згідно до записів погосподарської книги, що станом на час відповідних правовідносин прирівнювалося до реєстрації права власності на майно та підтверджувало право власності особи на це майно. Отже, за життя спадкодавцем було набуте право власності на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено: 4.18. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка вчасно прийняла спадщину після смерті спадкодавця, про що стверджують наявні письмові докази: копія спадково справи. Позивачка є спадкоємцем майна за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частина 1 ст.1297 встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Стаття 1299 проголошує, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Проте оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивачка не має можливості по причині відсутності реєстрації права власності на нерухоме майно безпосередньо за спадкодавцем, а тому вимушена звертатися до суду з цим позовом про визнання за собою права власності на спадкове майно. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Єдиним способом оформити власність на успадковане майно є звернення за захистом свого права до суду. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved