Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкралась спадщина на земельні ділянки: згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 24.12.2002 року на території Малокомишуваської сільської ради Ізюмського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER],площею 0,1686 га, кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель за адресою: [ADDRESS]. В листопаді 2003 року [PERSON] склала заповіт де все своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що я вона за законом матиме право заповіла [PERSON] ( позивачу по справі). Ізюмська державна нотаріальна контора видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Малокамишуваської сільської ради Ізюмського району Харківської області не має можливості, так як у позивача відсутній правовстановлюючий документ на земельні ділянки, належні померлій. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача, Малокамишуваської сільської ради Ізюмського району Харківської області, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, заяви визнають, заперечень не мають. Третя особа - міськрайонне управління в Ізюмському районі та м. Ізюмі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, просять здійснювати розгляд справи без їхньої участі на основі наявних доказів. Суд вважає за можливе розглянути справу без не з'явившихся сторін, на підставі наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.12). Донькою [PERSON] є [PERSON] ( позивачка по справі), що вбачається із копії свідоцтва про народження ( а.с.10). [PERSON] 16 червня 1968 року уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.11). Померлій, [PERSON] , на підставі державного акту про право власності на землю земельні ділянки, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 24.12.2002 року на території Малокомишуваської сільської ради Ізюмського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: -площею 4,3638 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER], ділянка № [NUMBER], вартістю 101295,77 грн. (сто одна тисяча двісті дев'яносто п'ять гривен 77 копійок); - площею 3,4193 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER], ділянка № [NUMBER], вартістю 101243,73 грн. (сто ода тисяча двісті сорок три гривен 00 копійок; -площею 0,2812 га, сіножаті, кадастровий номер [NUMBER], ділянка № [NUMBER], вартістю 1141, 97 (одна тисяча сто сорок одна гривен 97 копійок); земельна ділянка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], площею 0,1686 га, кадастровий номер [NUMBER], вартістю 16617,00 грн., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель за адресою: [ADDRESS]. ( а.с. 15-28). Позивачка, [PERSON], є особою, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується копією довідки № 6314000287 від 10.11.2014 року ( а.с.9). Згідно довідок Малокамишуваської сільської ради Ізюмського району Харківської області вбачається, що [PERSON] з квітня 2014 року постійно проживала разом з матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] за однією адресою - [ADDRESS], вели спільне господарство, здійснювала догляд зав нею по день смерті та проводила поховання ( а.с.46). Із ксерокопії спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори звернулась позивачка [PERSON] ( а.с.55-57). 03 листопада 2003 року [PERSON] склала заповіт де все своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що я вона за законом матиме право заповіла [PERSON] ( позивачу по справі) ( а.с.13). Видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, розташовану на території Малокамишуваської сільської ради Ізюмського району Харківської області , Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як у позивача відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, належну померлій. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ч. 1, ч. 2 статті 328 ЦК України). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника ні підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації ( ч. 1 ст. 182 ЦК України). При таких даних позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved