Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. Позовна заява мотивована тим, що позивачем було надано відповідачу позику - грошові кошти в сумі 1500,00 грн., відповідно розписки від 21.12.2018 року. За умовами вказаної розписки, відповідач зобов`язана сплачувати 15 грн. за кожен день користування коштами та повернути суму позики з урахування плати за користування коштами 04.01.2019 року в розмірі 1725,00 грн. Окрім цього, умовами вказаної боргової розписки встановлено, що за кожен день після 04.01.2019 року відповідач зобов`язується сплачувати 3% від суми позики, а саме 45 грн. З метою врегулювання даного спору, 05.04.2019 року [PERSON] була надіслана до [PERSON] досудова претензія з проханням погасити борг з можливістю його зменшення в разі сплати його повної частини, однак ніяких дій щодо погашення боргу відповідач не здійснила. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив стягнути грошові кошти: суму боргу в розмірі 1500,00 грн., суму процентів в розмірі 9315,00, суму втрат від інфляції в розмірі 54,69 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позовну заяву задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до боргової розписки від 21.12.2018 року [PERSON] даною розпискою підтверджує, що 21.12.2018 року отримала від [PERSON] гроші в сумі 1500,00 грн., за кожен день користування грошима зобов`язується сплачувати 1% від суми позики (15 грн.). Зобов`язується повернути гроші (сума позики + відсотки за 15 днів) у сумі 1725 грн. громадянину [PERSON] до 04.01.2019 року. За кожен день після 04.01.2019 року до дня повного погашення боргу [PERSON] зобов`язується сплачувати пеню в розмірі 3% від суми позики, а саме 45 грн. Встановленим фактам відповідають зобов`язальні правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ч. 2 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути продавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. В установлений строк відповідач [PERSON] не виконала своє зобов`язання, тим самим порушила вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Що стосується позовної вимоги про стягнення з [PERSON] суму пені у розмірі 9315,00 грн. суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позики на підставі ст. 551 ч. 3 ЦК України, якою передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою пенсійного віку, розмір пені значно перевищує розмір суми позики, позивачем заявлено та судом задоволено вимоги щодо стягнення суми заборгованості, відсотків, інфляційних втрат, а тому розмір пені за договором позики підлягає до часткового задоволення в розмірі 1725,00 грн., що становить суму заборгованості з відсотками. Таким чином, обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованість за борговою розпискою від 21.12.2018 року в сумі 3504,69 грн., з яких 1500,00 грн. сума основного боргу, 225,00 грн. відсотки, 1725,00 грн. пеня, 54,69 грн. інфляційні. Відповідачем надані обрахунки не спростовано. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: partial