Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 09.06.2009 року є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку відповідно до погосподарської книги на період з 12.09.2011 року по 12.09.2012 року зареєстроване місце проживання відповідача на підставі\~договору піднайму\~терміном на\~1\~рік. Однак, відповідач ні до, ні після реєстрації місця проживання не проживав у вказаному будинку та після 12.09.2012 року не звертався з відповідною заявою про зняття його місця проживання з реєстрації, не бере участі у витратах по утриманню цього житла, не сплачує комунальних послуг, що свідчить про те, що він втратив будь-який інтерес до вказаного житла. Факт реєстрації місця проживання відповідача порушує право позивача на розпорядження та користування майном, змушує нести витрати по утриманню будинку власними коштами, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним будинком. Позивач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~ повідомлений\~належним чином,\~18.12.2019\~року його\~представник \~ [PERSON] \~подала \~до суду\~ письмову\~заяву,\~в якій\~зазначає,\~що позовні\~вимоги підтримує,\~ просить\~справу розглядати\~ в\~її та\~позивача \~відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.38). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 09.06.2009 року позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане рішення як підстава виникнення права власності вказане у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23937276 від 24.09.2009 року (а. с. 11-13). Судом встановлено, що згідно з даними договору піднайму від серпня 2011 року позивач здав в піднайм відповідачу безоплатно 1 кімнату в належному йому будинку площею 15 кв. м. терміном на 1 рік (а. с. 14). Згідно з даними довідки № 1439, виданої 16.10.2019 року Спаською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області, місце проживання відповідача відповідно до погосподарської книги № 9 на 2011-2015 роки значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] з 12.09.2011 року по 12.09.2012 року на підставі договору піднайму (а. с. 15). Відповідно до листа Коломийського РВ УДМС № 12 від 29.10.2019 року місце проживання відповідача зареєстроване за вказаною адресою з 12.09.2011 року. Документи, на підставі яких здійснено реєстрацію, відсутні (згідно з наказом УДМС України № 41 від 22.02.2018 року реєстраційний матеріал зберігається 6 років ( а. с. 16)). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки він більше року там не проживає, і згідно з договором найму термін реєстрації його місця проживання закінчився 12.09.2012 року. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні та,

Outcome: approved