Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором без номеру від 16.04.2008 року станом на 28.02.2015 року в сумі 14686,52 гривень, у тому числі: 6777,76 грн. - заборгованість за кредитом, 5921,31 грн. - заборгованість за процентами, 1050 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 937,45 грн. - штраф, оскільки відповідач порушив графік погашення кредиту та відсотків за кредитом, тобто умови кредитного договору не виконує. Просив стягнути заборгованість за кредитним договором, а також стягнути судові витрати. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Ісаєвська О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягнути суму боргу та судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, в межах суми боргу за тілом кредиту з підстав, викладених у письмових запереченнях. В письмових запереченнях, визнаючи факт укладення договору 16 квітня 2008 року, не оспорюючи розмір заборгованості за ним, посилаючись на скрутне матеріальне становище, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей та непрацюючої дружини, відсутність додаткового заробітку, наявність інших боргових зобов'язань, просив суд відмовити позивачу в задоволенні вимог про стягнення процентів за договором, неустойки(пені), штрафу, та надати розстрочку на п'ять років з дня винесення рішення рівними платежами по 113 грн щомісяця. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.04.2008 року між сторонами укладено кредитний договір без номеру, за умовами якого відповідачу наданий кредит розміром 11100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з правом банку змінювати кредитний ліміт за рішенням банку. Строк дії договору дорівнює 12 місяцям з можливістю його продовження за відсутності заяви позичальника або банку про припинення договору (п.9.12. Умов і правил надання банківських послуг). Пунктом 3.1.3 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що закінчення строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк, якщо не надійшла письмова заява утримувача про закриття картрахунку. Пунктами 6.5., 8.6 Умов передбачено обов'язок позичальника у разі порушення умов договору сплатити банку пеню, комісію, а також штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості, про що зазначено в заяві-анкеті позичальника. Як вбачається з наданих позивачем довідок та розрахунків, відповідач порушив умови договору, оскільки не вносив в строки, ним обумовлені, на картковий рахунок грошові кошти на погашення заборгованості, внаслідок чого й утворилась заборгованість, розмір якої станом на 28.02.2015 року в сумі 14686,52 гривень, у тому числі: 6777,76 грн. - заборгованість за кредитом, 5921,31 грн. - заборгованість за процентами, 1050 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом, 937,45 грн. - штраф. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та ЦК України та у встановлений строк. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1050 ЦК України як наслідок порушення договору позичальником є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.. 624 ЦК України неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, якщо її встановлено за порушення зобов'язання. Відповідно до ст.. 546,549 ЦК України одним з видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка (штраф, пеня). Отже, штраф та пеня є різновидом неустойки, а тому за порушення зобов'язання може бути застосований лише один її вид. Оскільки договором між сторонами було передбачено вид неустойки у виді і штрафу, і пені, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача щодо стягнення штрафу в розмірі 937,45грн. Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та встановлені договором проценти від простроченої суми. Оскільки судом встановлено, що обов'язки позичальника відповідач не виконав, права позивача були порушені відповідачем та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з нього суми боргу за кредитним договором за виключенням суми штрафу в розмірі 937,45грн, тобто, в сумі 13749,07гривень, у тому числі: 6777,76 грн. - заборгованість за кредитом, 5921,31 грн. - заборгованість за процентами, 1050 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом. У зв'язку з частковим задоволенням позову згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в мінімальному розмірі. Клопотання відповідача про надання розстрочки виконання судового рішення задоволенню не підлягає, оскільки наявність на утриманні відповідача 4 осіб, відсутність додаткового джерела доходу, крім заробітної плати за основним місцем роботи в розмірі 7433грн на місяць, наявність інших боргових зобов'язань, не є обставинами, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання судового рішення у передбачені законом строки.

Outcome: partial