Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

В мотивуванні позивних вимог позивач вказав, 11 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було підписано кредитний договір №110411-1798908355. В якості фінансового забезпечення кредитного договору №110411-1798908355 від 11 квітня 2011 року, були підписані договори поруки від 11 квітня 2011 року між позивачем та поручителями в особі відповідачів [PERSON], [PERSON]. Позивач відповідно до п.1.1. кредитного договору №110411-1798908355 від 11 квітня 2011 року, та відповідно до ч.1. ст. 1054 ЦК України свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON] виконав у повному обсязі, про що свідчить видатковий касовий ордер від 11.04.2011 року, за яким [PERSON] отримав сорок три тисячі гривень 00коп. Відповідач [PERSON] в свою чергу, вимоги кредитного договору не виконує. За даними бухгалтерської звітності станом на 19 червня 2013 року за [PERSON] утворився борг який за тілом кредиту, стягується в порядку виконання рішення суду. Позивач уточнив вимоги, якими вимагає солідарне стягнення з відповідачів відсотків по договору кредиту у сумі - 36751 грн. 53 коп. Таким чином, позивач вимагає: стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором №110411 [NUMBER] від 11 квітня 2011 року яка становить борг по відсоткам у сумі 36751грн. 53 коп. та судові витрати в сумі 797 грн. 52 коп. Відповідачі в мотивуванні зустрічних позовних вимог вказали, на дату укладання спірних договорів позивач не мав відповідної ліцензії, а саме на діяльність кредитної спілки з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів. Термін дії зазначеної ліцензії сплив 16.08.2010 року, що підтверджено відповіддю на ім'я [PERSON] Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитна спілка зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця, кредитні умови. При укладанні договорів, посадові особи Кредитної спілки, використовували важку особисту ситуацію відповідачів за первинним позовом, погрожували їм розправою,ображали їх неналежними висловами, робили періодичні агресивні виїзди до житла відповідачів і т.п. Відповідно Статті 6 Закону України «Про кредитні спілки», Кредитна спілка створюється на підставі рішення установчих зборів. Чисельність засновників (членів) кредитної спілки не може бути менше ніж 50 осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути членами кредитної спілки та об'єднані хоча б за однією з таких ознак: мають спільне місце роботи чи навчання або належать до однієї професійної спілки, об'єднання професійних спілок, іншої громадської чи релігійної організації або проживають в одному селі, селищі, місті, районі, області. Стаття 7 Закону України «Про кредитні спілки», зазначає, що У статуті кредитної спілки обов'язково зазначається, зокрема : ознака членства у кредитній спілці; Стаття 10 Закону України «Про кредитні спілки», звертає увагу на те, що Членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, об'єднані хоча б за однією з ознак, зазначених у частині першій статті 6 цього Закону, мають повну цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень, передбачених частиною другою цієї статті, а саме Не можуть бути прийняті до кредитної спілки особи, які за рішенням суду визнані недієздатними або обмежено дієздатними, особи, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, а також особи, що мають непогашену судимість за корисливі злочини. Відповідачі за первинним позовом не мають ознаки, яка, згідно зазначеного Закону та Статуту Кредитної спілки «Інтер-Інвест», надає їм право бути членами Кредитної спілки «Інтер-Інвест». Тоб-то при прийнятті у члени спілки вони були введені в оману стосовно свого права на вступ до спілки. Стаття 6 Статуту Кредитної спілки «Інтер-Інвест» зазначає наступне: « Членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, обєднані ознакою членства у кредитній спілці: є членами товариства Червоного Хреста України, мають цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень передбачених пунктом 6.2. статті 6 цього Статуту». Належних доказів членства відповідачів за первинним позовом в товаристві Червоного Хреста України суду не надано. Жодних внесків до зазначеного товариства відповідачі за первинним позовом не сплачували. Членських квитків не отримували. Все інше є службовим підробленням, а саме: Складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. Жоден з відповідачів по первинному позову не був ознайомлений зі Статутом Кредитної спілки «Інтер-Інвест», що підтверджено матеріалами справи. Відповідачі неодноразово письмово зверталися до Кредитної спілки «Інтер-Інвест», з метою ознайомлення з статутними та іншими документами КС, але їм було відмовлено письмово(є в матеріалах справи). Стаття 11 Цивільного кодексу України визначає підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, а саме: Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно статті 15 Цивільного кодексу України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Виходячи з наведеного, відповідачів вимагають: - визнати недійсним кредитний договір від 11.04.2011 року, укладений між Кредитною спілкою «ІНТЕР-ІНВЕСТ» та [PERSON]; - визнати недійсним договір поруки від 11.04.2011 року укладеного між Кредитною спілкою «ІНТЕР-ІНВЕСТ» та [PERSON]; - визнати недійсним договір поруки від 11.04.2011 року укладеного між Кредитною спілкою «ІНТЕР-ІНВЕСТ» та [PERSON] Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, зустрічні вимоги не визнала. В пояснені вказала, що між сторонами було укладено договір кредиту в межах якого, відповідачу було надано кредит. На теперішній час кредит не повернут. Представники позивача в судове засіданні на позові наполягали, зустрічні вимоги не визнали. В поясненні вказали, що між сторонами було укладено договорі кредиту на підставі якого відповідачки був надан кредит. В забезпечення договору кредиту, позивач з відповідачами уклали договір поруки. Враховуючи, що на теперішній час позивачі свої зобовязання не виконали, а з відповідачів стягуєься сумма боргу до договору кредиту. Тому в межах іх повноважень вони заявляють про солідарне стягнення з відповідачів суми боргу по відсоткам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, на зустрічних наполягала. В пояснені вказала, що вона договір укладала, але вже виконала шляхом надання товару на вказану суму, що небуло враховано позивачем. Представники відповідачів позовні вимоги не визнали на зустрічних наполягали. В поясненні вказали, що договір виконано, крім того, на думку представників, договрі редиту не відповідає вимогам закону тому підлягає визнання недійсним. Представник третьої особи позовні вимоги не визнав, зустрічні вимоги підтримав. З урахуванням правової позиції сторін, дослідив та оцінив в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні обставини та факти: За вимогами ст.ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обовязки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~11 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] \~було підписано кредитний договір №110411-1798908355, згідно протоколу №22 Кредитного комітету Кредитної спілки «Інтер-Інвест». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В якості фінансового забезпечення кредитного договору №110411-1798908355 від 11 квітня 2011 року, були підписані договори поруки від 11 квітня 2011 року між КС «Інтер-Інвест» в особі Голови Правління [PERSON] та поручителями [PERSON], [PERSON]. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач відповідно до п.1.1. кредитного договору №110411-1798908355 від 11 квітня 2011 року, та відповідно до ч.1.ст. 1054 ЦК України свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON] виконав у повному обсязі, про що свідчить видатковий касовий ордер від 11.04.2011 року, за яким [PERSON] отримав сорок три тисячі гривень 00коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею \~1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отримання грошових коштів позичальником підтверджується бухгалтерськими документами. 28 грудня 2011 року [PERSON] надав до Кредитної спілки заяву, в якій просив призупинити нарахування відсотків за Кредитним Договором № 110411-1798908355 у зв'язку з важким матеріальним становищем. 29 грудня 2011 року Протоколом № 1 - ВК Засідання Кредитного Комітету Кредитної Спілки призупинили нарахування відсотків за вказаним кредитним договором. Відповідач [PERSON] \~в свою чергу, вимоги кредитного договору не виконує. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач \~[PERSON] та поручителі [PERSON] та [PERSON] не вживають ніяких дій, щодо спроб погашення кредиту. Борг становить - 79751 грн. 53 коп. (сімдесят дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят одна гривня п'ятдесят три копійки). Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до договору, позичальник зобов'язаний повертати кредит щомісяця в строки визначені договором, тобто вчиняти дії в межах виконання договірних зобовязань. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. І. ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 546 виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, договором або законом можуть бути встановлені інші види \~забезпечення виконання \~зобовязання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В межах встановлених прав позивача, позивачі зменшили позовні вимоги та вимагають про стягнення з відповідачів в солідарному порядку борг по відсоткам у сумі 36751грн. 53 коп. Вказаний борг відповідачами не спростовано. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З аналізу встановлених обставини, відповідно до вказаних норм закону суд вважає, що вимоги позивача відповідають умовам закону та підлягають задоволенню в повному обсязі. Стаття 6 Статуту Кредитної спілки «Інтер-Інвест» зазначає наступне: «Членами кредитної спілки можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають на території України, обєднані ознакою членства у кредитній спілці: є членами товариства Червоного Хреста України, мають цивільну дієздатність, з урахуванням обмежень передбачених пунктом 6.2. статті 6 цього Статуту». Таким чином, відповідачами в межах доказування, суду не доведено, що під час укладання договору кредиту, небуло підстав не вважати їх членами кредитної спілки, що в свою чергу перешкоджало отримання ними кредиту. Навпаки, позивач довів суду про членство відповідачів у спілці надавши суду копії членських квитків відповідачів. Проте, в судовому засіданні, відповідачі підтвердили факт, що вони дійсно укладали договір кредиту на умовах та обовязках визначених договором кредиту. Крім того. на теперішній час відбувається стягнення на користь позивача у виконавчому порядку з відповідача суми боргу по договору кредиту. Статтею. 203 ЦК України визначено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, дії сторін в момент укладення договору кредиту відповідали умовам ст.203 ЦК України. Статтею 215 ЦК України визначено, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таким чином, позовні вимоги відповідача безпідставні. Отже, на час розгляду справи у суду відсутні підстави яки свідчали про невиконання вимог закону в час укладення договору кредиту а також договору поруки, що булу в свою чергу підставою визнання недійсності договору кредиту та поруки. З урахуванням вимог ст..209 ч.3 ЦПК України, у звязку складністю справи, складання повного тексту рішення може бути відстрочено не більш пяті днів з дня закінчення розгляду справи, але судом оголошується вступна та резолютивну частина рішення.

Outcome: approved