Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що Вінницьким міським судом Вінницької області 23.03.2018 року видано судовий наказ у справі №127/5207/18, яким стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час існують обставини, які є підставою для зменшення розміру визначених аліментів, оскільки позивач має неповнолітню доньку від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Крім того, у позивача на утриманні перебуває батько [PERSON] , який є інвалідом І групи безстроково за загальним захворюванням, не може пересуватися, потребує сторонньої допомоги та проживає з позивачем. Позивач на даний час не працює та має тимчасові незначні заробітки, аліменти по судовому наказу нараховують в порядку ст. 195 СК України виходячи із розміру середньої місячної заробітної плати по м. Вінниці, тому розмір аліментів складає 2006,25 грн. Вказаний розмір аліментів є занадто високим з огляду на те, що на його утриманні перебуває неповнолітня донька та непрацездатний батько. З огляду на вказане, позивач вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів, тому просив зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини за судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2018 року та стягувати щомісячно аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання даним рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В підготовочму судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просив витрати по сплаті судвого збору залишити за ним. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила щодо задоволення позову, надавши відповідну письмову заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що Вінницьким міським судом Вінницької області 23.03.2018 року видано судовий наказ у справі №127/5207/18, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Даний судовий наказ відповідачкою [PERSON] було пред`явлено до Замостянського ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області для примусового виконання. Станом на 31.10.2018 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 15162,30 грн. (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] також є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Позивач [PERSON] добровільно сплачує на користь [PERSON] - матері неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на утримання доньки грошову допомогу в розмірі 1000,00 грн., що стверджується заявою [PERSON] , яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. (а.с. 24-26). Крім того, у позивача [PERSON] на утриманні перебуває батько [PERSON] , який є інвалідом І групи безстроково за загальним захворюванням, не може пересуватися, потребує сторонньої допомоги (а.с. 7-9). З акту, складеного 10.05.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] В.О. - сусідами батька позивача та довідкою голови ЖБК «Садова» Семикрас С.А. від 10.05.2019 року суд встановив, що позивач [PERSON] постійно здійснює догляд та утримання свого батька [PERSON] , надає останньому необхідну матеріальну допомогу (а.с. 27-28). З пояснень позивача в судовому засіданні суд встановив, що позивач має періодичні заробітки, офіційно не працює і не має стабільного щомісячного доходу, здійснює утримання неповнолітньої доньки 2006 року народження та непрацездатного батька інваліда І групи, тому не має можливості сплачувати аліменти за судовим наказом від 23.03.2018 року на утримання малолітнього сина [PERSON] , 2012 року народження у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» визначено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). У зв`язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров`я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов`язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. Суд вважає доведеними належними доказами позивачем [PERSON] фактичні обставини справи щодо зміни його матеріального стану, зокрема, позивач має періодичні заробітки, офіційно не працює і не має стабільного щомісячного доходу, здійснює утримання неповнолітньої доньки 2006 року народження та непрацездатного батька інваліда І групи, тому не має можливості сплачувати аліменти за судовим наказом від 23.03.2018 року на утримання малолітнього сина [PERSON] , 2012 року народження у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні неповнолітньої доньки, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені обставини щодо зміни матеріального стану позивача, що мають значення в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачкою позову, суд вважає справедливим та обґрунтованим зменшити та визначити позивачу сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання даним рішенням суду законної сили, та до досягнення дитиною повноліття. Судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України, а також враховано сімейний і матеріальний стан платника та одержувача аліментів, інтереси неповнолітнього [PERSON] Судовий наказ №127/5207/18, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення аліментів з [PERSON] за судовим наказом від 23.03.2018 року відкликати з Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, виконаним станом на день набрання даним рішенням суду законної сили. За клопотанням позивача судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved