Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

в липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 24765,20 грн., пеню в сумі 6111,24 грн., інфляційні витрати в сумі 2101,48 грн., три відсотки річних в сумі 511,00 грн., а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.05.2018 року в м. Києві по бульвару Дружби Народів, 22А сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль «Джилі» д.н.з. [NUMBER] . Вказана ДТП сталась з вини водія [PERSON] , яка керувала транспортним засобом «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] на момент дружньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачем, у відповідності до полісу серії АМ/1966087. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, та останньому, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких становить 24765,20 грн. 11.05.2018 року відповідач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди, та в цей же день відповідач отримав заяву позивача про виплату суми страхового відшкодування. Однак, сума страхового відшкодування позивачу на час звернення до суду з позовом відповідачем не виплачена. У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернулась до суду з позовом за захистом своїх прав. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.07.2019 року, у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач просив в позові проводити розгляд справи без його участі. З будь-якими клопотаннями до суду після відкриття провадження до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, інші клопотання зі сторони відповідача до суду не надходили, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в спрощеному позовному провадженні без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 10.05.2018 року в м. Києві по бульвару Дружби Народів, 22А сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Джилі» д.н.з. [NUMBER] . Вказана ДТП сталась з вини водія [PERSON] , яка керувала транспортним засобом «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , та постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року у справі № 757/25102/18-п, останню, було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 8). В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України наявність винних дій [PERSON] у настанні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, - не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до полісу серії АМ/1966087 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було забезпечено транспортний засіб «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] зі страховим лімітом за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 100 000,00 грн. (а.с.10). Згідно цього ж полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що відповідач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди, та позивачем подано заяву про виплату суми страхового відшкодування, однак, доказів про прийняття відповідачем страхового акту про виплату, або ж відмову у виплаті страхового відшкодування матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. Крім того, станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена відповідачем не була та доказів зворотному суду надано не було. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Пунктом 2 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року за № 85/96-ВР, зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до звіту про оцінку майна - колісного транспортного засобу ПП «Міжрегіональний консалтинговий центр «Паритет», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Джилі» складає суму в розмірі 34785,56 грн.. а вартість матеріального збитку - 24765,20 грн. (а.с.16-27). Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем не спростовані жодні доводи позивача та не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем. Зважаючи на розмір завданого збитку позивачу в сумі 24765,20 грн. та граничний максимальний розмір відшкодування за страховими зобов`язаннями в сумі 100000 грн., а також приймаючи до уваги те, що відповідачем повністю шкода не відшкодована та доказів зворотному суду надано не було, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту та стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 24765,20 грн. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги викладені вище вимоги закону, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача страхового відшкодування, є обґрунтованою та законною в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. У відповідності до ст. 37.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня. Крім того, відповідно до ст.ст. 536, 625 ЦК України, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Позивачем надано розрахунок штрафних санкцій за період з 09.08.2018 р. по 17.04.2019 р., а саме: пені в розмірі 6111,24 грн., витрат від інфляції в сумі 2101,48 грн., а також три відсотки річних в сумі 511,00 грн. Суд приймає дані розрахунки до уваги, вважає їх належними та допустими доказами, які підтверджують суми, які підлягають стягненню, в зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем також не спростовані доводи позивача в цій частині та не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що позов розглядається в межах позовних вимог, суд вважає, що позовна вимога про стягнення штрафних санкцій з відповідача також є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved