Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

В листопаді 2016 року до суду надійшла вищевказана заява ПП «Експерт-Хаус». Позивач вказував, що 02.09.2015 року відповідач пошкодив майно Приватного підприємства «Експерт-Хаус», а саме: двері, розбив відеореєстратор, вирвав провід Інтернету та знищив декоративні квіти. Незаконність дій відповідача підтверджується висновком дільничного інспектора від 16.09.2015 року та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2016 року. Зазначав, що діями відповідача нанесені збитки підприємству, які складають: пошкоджений відеореєстратор вартістю 1 460 грн., пошкоджені декоративні вазони вартістю 1 400 грн.; виплачені лікарняні в сумі 1 253,14 грн.; неодержаний прибуток підприємства за 20 днів неможливості працювати в офісі із-за відсутності працівника реєстратора [PERSON], відсутності Інтернету через пошкодження відповідачем лінії звязку, що оцінюється на суму 15 000 грн. Посилаючись на ст.ст. 16, 22, 1166 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 19 113 грн. 14 коп. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Представник позивача, [PERSON] пояснив, що працює директором ПП «Експерт-Хаус», а потерпіла [PERSON] була реєстратором підприємства та здійснювала прийом громадян. З вересня по листопад підприємство не могло працювати, а через ведення слідства в приміщенні не можна було нічого чіпати. За цей час ПП «Експерт-Хаус» втратило рейтинг та багато клієнтів. Він ([PERSON]С.) особисто перерахував кошти за лікарняні на банківську картку [PERSON], а в фонді соціального страхування йому повідомили, що потрібно чекати відповідного висновку по справі. Крім того, розбитий вазон він придбав за кошти фірми. Відповідач та його представники в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити, пояснивши, що позивачем не надано доказів знищення майна та його перебування на балансі ПП «Експерт-Хаус», не надано доказів перешкоджання господарській діяльності підприємства, при цьому договір на підключення Інтернету укладений із [PERSON] як з фізичною особою. Разом з цим, відповідач не звертався до відповідного фонду для виплати лікарняних листків, а вони, в свою чергу, оформлені неналежним чином, відсутні докази перерахування цих коштів [PERSON], враховуючи пояснення [PERSON] про особисте перерахування цих коштів, а також не надано доказів сплати податків за лікарняні. Крім того, відповідач пояснив, що незважаючи на встановлені вироком суду обставини він не визнав вину у вчиненні злочину і збитків не завдавав. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та його представників, а також покази свідка та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.10.2016 року, [PERSON] визнано винним за ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, а також задоволено цивільний позов [PERSON] та стягнуто 3 396 грн. 96 коп. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди. Вищевказаним вироком суду встановлено, що 02.09.2015 року близько 16-00 години, [PERSON] зайшов до приміщення ПП «Експерт-Хаус», що розташоване за адресою: [ADDRESS], де працює [PERSON], та наніс їй тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експертизи відносяться до категорії легких. Крім того, в матеріалах справи знаходиться копія висновку від 16.09.2015 року дільничного інспектора Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області по зверненню [PERSON] Зі змісту вказаного висновку вбачається про проведення опитування [PERSON], який пояснив, зокрема, що [PERSON] 02.09.2015 року в ході бійки з [PERSON] пошкодив вазон та відеореєстратор, чим [PERSON] було заподіяно матеріального збитку на суму 2 000 грн. Згідно копії довідки № 02/03-16 від 15.03.2016 року ПП «Експерт-Хаус», в звязку з отриманням травми на виробництві [PERSON] перебувала на лікарняному з 02.09.2015 року по 23.09.2015 року, якій були виплачені грошові кошти в сумі 240,90 грн. за період з 02.09.2015 по 07.09.2015 року та 642,40 грн. за період з 08.09.2015 по 23.09.2015 року, а також були податки на лікарняні за вересень 2015 року в розмірі 369,84 грн. В матеріалах справи містяться ксерокопії двох листків непрацездатності [PERSON] від 07.09.2015 року Білоцерківської міської лікарні № 2 про стаціонарне лікуванні з 02.09.2015 року по 07.09.2015 року, а також від 08.09.2015 року Білоцерківської міської лікарні № 1 про амбулаторний режим з 08.09.2015 року по 23.09.2015 року, причини непрацездатності нещасний випадок на виробництві,. Крім того, в розділах «довідка про заробітну плату» вказаних листків непрацездатності зазначено, що розмір допомоги у відсотках складає 100%, денна допомога в грн. 40,15 грн., а усього нараховано - 240,90 грн. та, відповідно, 642,40 грн. Разом з цим, у довідці-розрахунку Приватного підприємства «Експерт-Хаус» від 20.04.2017 року № 1/4-17 визначено, що згідно поданих декларацій середньомісячний дохід підприємства становить приблизно 5000 грн., тобто за період вересень-листопад 2015 року підприємство недоотримало 15 000 грн. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.01.2006 року, при цьому за вказаною адресою зареєстровано місцезнаходження юридичної особи ПП «Експерт-Хаус», що вбачається з копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 28.12.2005 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази про те, що в 2015 році дійсно працювала в ПП «Експерт-Хаус» та через стан здоровя вимушену була звільнитись, зараз перебуває на обліку в центрі зайнятості. 02.09.2015 року [PERSON], перебуваючи в офісі, дійсно зірвав відеореєстратор та перекинув вазони, один з яких розбив. [PERSON] виплатив їй лікарняні. [PERSON] постійно виривав кабель Інтернету, що веде до офісу та ображав багатьох жінок, що призвело до втрати клієнтів. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України закріплено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до розяснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Разом з цим, згідно розяснень п. 11 вказаної постанови Пленуму, у разі настання страхового випадку Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, страхові виплати, передбачені ст. 28 Закону № 1105-XIV. Право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення йому медико-соціальною експертною комісією стійкої втрати професійної працездатності. Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23.09.1999 року відповідно до Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у звязку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоровя. Відповідно до ст. 4 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у звязку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону № 1105-XIV Фонд зобовязаний, зокрема: забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом; здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів; контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування. Статтями 22, 24 Закону № 1105-XIV врегульовано умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплати, а також розміри допомоги по тимчасовій непрацездатності, що визначаються в залежності від страхового стажу працівника, а статтями 43-45 цього Закону закріплено перелік документів та порядок розгляду справ про страхові виплати, а також визначені випадки відмов у страхових виплатах та наданні соціальних послуг. Таким чином, звернення до суду з вимогою про стягнення виплачених працівнику «лікарняних» та сплачених з них податків у визначених позивачем розмірах, враховуючи відсутність даних про страховий стаж працівника та інші відомості відповідно до Закону № 1105-XIV, що регулюють умови та порядок нарахування цих коштів, в тому числі за відсутності попереднього звернення роботодавця до Фонду соціального страхування України, який в силу Закону зобовязаний забезпечувати фінансування та здійснювати страхові виплати, на думку суду є безпідставним, при цьому вказані грошові кошти за своєю правовою природою не є збитками. Згідно положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Крім наведених вище доказів, на підтвердження вимог про пошкодження майна та отримані Приватним підприємством «Експерт-Хаус» збитки, що завдані відповідачем, представниками позивача надано, зокрема, копію гарантійного талону на відеоглазок за ціною 1460 грн. від 11.02.2015 року, експрес-накладну ТОВ «Нова Пошта» про його доставку, копії податкових декларацій платника єдиного податку юридичної особи, копію протоколу огляду з місця події від 07.09.2015 року з фото-таблицями дверей та вазонів, копію виданого [PERSON] акту технічної експертизи від 20.01.2016 року про те, що відеоглазок номер 06-35НО-М ремонту не підлягає (тріснутий чіп на платі управління), копії звернень та відповідей від Інтернет провайдера. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності судом не встановлено, а представниками позивача не доведено в судовому засіданні про наявність причинного звязку між діями відповідача та майновою шкодою саме ПП «Експерт-Хаус», а не [PERSON] як фізичній особі, що є власником квартири за місцезнаходженням підприємства, наявність вини відповідача у пошкодженні майна та неодержаному прибутку підприємства за три місяці в розмірі 15 000 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому не підлягають задоволенню. Посилання представників позивача на доведеність вироком суду та висновком дільничного інспектора вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу, суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначений вирок стосується виключно обставин заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON], а з висновку дільничного інспектора вбачається лише про опитування [PERSON]

Outcome: dismissed