Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

В квітні 2016 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 21.09.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №281 за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 9\~500 грн. на строк до 19.09.2008 року. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, інші передбачені договором платежі в сумі, строки та на умовах, які передбачені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №281 від 21.09.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №281 від 21.09.2006 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] Разом з тим, у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача [PERSON] станом на 25.12.2015 року виникла заборгованість в сумі 46 444,12 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 8 313,62 грн., заборгованості за відсотками 17 469,14 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 4 245,03 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 6 959,09 грн., інфляційних витрат за кредитом 3 583,17 грн. та інфляційних витрат за відсотками 5 874,07 грн. Посилаючись на зазначене, просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором №281 від 21.09.2006 року у розмірі 46 444,12 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані представником позивача докази, суд приходить до наступного. Судом вставлено, що за договором №281 від 21.09.2006 року, який був укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], останній отримав кредит в сумі 9\~500 грн., зі сплатою 23,00% річних, з кінцевим терміном повернення 19.09.2008 року на умовах визначених договором. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення у нього кредитної заборгованості. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, станом на 25.12.2015 року у [PERSON] наявна заборгованість в сумі 46 444,12 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 8 313,62 грн., заборгованості за відсотками 17 469,14 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 4 245,03 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 6 959,09 грн., інфляційних витрат за кредитом 3 583,17 грн. та інфляційних витрат за відсотками 5 874,07 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. На день розгляду справи зі сторони відповідача [PERSON] не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині погашення такої заборгованості. Крім того, 21.09.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання зобов'язань [PERSON], що випливають з кредитного договору №281 від 21.09.2006 року. Таким чином, дані правовідносини виникли між сторонами на підставі вчинення кредитного договору та договору поруки, укладених у письмовій формі відповідно до вимог ст.ст.1055, 547 ЦК України. Так, за змістом ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст.251, ч.2 ст. 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п.4.2) про його дію до остаточного виконання позичальником та (або) поручителем прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений строк повного погашення кредиту 19.09.2008 року. За таких обставин у позивача виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 19.09.2008 року, протягом наступних шести місяців. Разом з тим, з позовом до суду представник позивача звернувся лише 13.04.2016 року. Оскільки кредитором вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобовязання заявлено після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, тобто поза межами строку дії поруки, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] (поручителя) слід відмовити. Разом з тим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення зі стягненням з останнього у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України понесених та документально підтверджених позивачем судових витрат. На підставі наведеного, ст.ст.251, 252, 525, 526, 530, 547, 553, 559, 611, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved