Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» матеріальну шкоду в розмірі 9378,53 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідачка перебуває в трудових відносинах з АТ «Ощадбанк» з 13.04.1999 року на посаді завідувача сектором супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу з 07.07.2015року. 03 жовтня 2016 року Департамент економіки, фінансів та міською бюджету Дніпропетровської міської рада листом № 3/15-272 повідомив про порушення Банком строків перерахування нарахованих процентів за депозитними договорами. який встановлено на 30.09.2016 року. Відповідно до листа від Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради № 3/15-272 було проведено службове розслідування за фактом 30.09.2016 року умов договорів на строковий вклад (депозит) «Строковий місцевого бюджету» укладених з Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації та з Департаментом економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради. В ході службового розслідування встановлено, що відповідно до вимог п.2.3. договорів укладених з Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації та п. 2.3. договорів укладених з Департаментом економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, нараховані проценти виплачуються Банком Вкладнику не пізніше останнього банківського дня кожного місяця. 30 вересня 2016 року гр. [PERSON], яка працює головним економістом сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу здійснила нарахування за Договорами. 30 вересня 2016 року [PERSON] в порушенні вимог п. 10.3. Технологічної карти не здійснила контролю за виплатою нарахованих процентів по вкладним (депозитним) рахункам. Також, в діях [PERSON] вбачається неналежне виконання вимог п.2.2.7. Посадової інструкції в частині здійснення нарахування та виплати процентів за депозитними рахунками юридичних осіб, перерахування нарахованих процентів на рахунки клієнтів відповідно до умов укладених договорів. Згідно з п.4.1. Посадової інструкції, [PERSON] несе персональну відповідальність за незалежне виконання своїх посадових обов'язків (п.4.1.1.) та за порушення вимог нормативних документів, регламентів, процедур банку (п.4.1.6). Відповідно до вимог п.6.2. Договорів, за порушення виплати процентів, Банк сплачує на користь Вкладника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від нарахованих процентів за кожен день прострочення. Враховуючи те, що нараховані проценти були перераховані Вкладникам лише 03.10.2016 року, Банк 03.10.2016 року сплатив пеню на загальну суму 28135,59 грн. Таким чином, порушення вимог нормативних документів банку та неналежного виконання посадових обов'язків [PERSON] призвело до збитку Банку в сумі 28135,59 грн. За висновками службового розслідування встановленні винні дії наступних осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки винною особою є не лише [PERSON], Банк запропонував винним особам відшкодувати у добровільному порядку збитки в строк до 17.10.2016 року в рівних частинах по 9378,53 грн. Службовою запискою від 24.10.2016 року № 34-16/2790 юридичний відділ повідомили, що 06.10.2016 року [PERSON] відшкодувала збитки банку за фактом не виконання 30.09.2016 року умов депозитних договорів у сумі 9378,53 грн., але [PERSON] і [PERSON] суми збитку банку станом на 24.10.2016 року не відшкодували. В судовому засіданні представник позивача Кокойда О.В. підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Крім того, просив постановити окрему ухвалу стосовно незаконних дій [PERSON], за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 232 КК України «Розголошення комерційної або банківської таємниці», та направити окрему ухвалу на адресу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР відносно [PERSON], за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 232 КК України «Розголошення комерційної або банківської таємниці. В обґрунтування цього клопотання вказав, що 16.01.2017 року відповідачкою подано заперечення на дану позовну заяву та копії документів, в якості доказів у цивільній справі, а саме: роздруківку PrintScreen з програмного комплексу «Єдиний електронний архів», який використовується в роботі АТ «Ощадбанк». Вказані копії документів містять інформацію, яка є банківською таємницею та чинним законодавством України передбачений спеціальний порядок для її оприлюднення. Відповідачка надаючи суду копії цих документів, в якості доказів у цивільній справі, порушила порядок їх одержання та оприлюднення, встановлений законом, розголосивши банківську таємницю, що вказує на наявність в її діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 232 Кримінального кодексу України. Відповідачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог позивача та просили відмовити йому в повному обсязі. При цьому, вказали, що вона працювала в філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» з 13 квітня 1999 року по 25 жовтня 2016 року. Звільнена за власним бажанням. За весь час її роботи в банківській установі жодного разу трудову дисципліну не порушувала, стягнення за порушення трудової дисципліни до неї не застосовувалися. За період роботи була заохочена за високі показники роботи, особистий внесок у розвиток системи Ощадбанку. Згідно висновку службового розслідування від 04 жовтня 2016 року за фактом не виконання 30.09.2016 року умов договорів на строковий вклад (депозит) «Строковий місцевого бюджету» укладених з Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації та з Департаментом економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради встановлено, що 30.09.2016 року завідувач сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу [PERSON], в порушення вимог п. 10.3 Технологічної карти не здійснила контролю за виплатою нарахованих процентів по вкладним (депозитним) рахункам. Але при проведенні службового розслідування не було встановлено та не відображено у висновку, що згідно п. п. 5.3.3.3, 5.3.3.4 Порядку здійснення вкладних (депозитних) операцій з Клієнтами мікро, малого та середнього бізнесу в установах АТ «Ощадбанк» з використанням програмного комплексу «Єдиний електронний архів», який затверджено постановою правління АТ «Ощадбанк» від 03.11.2015 року № 955, відповідальний виконавець фронт-офісу Установи Банку забезпечує: сканування та завантаження в Електронний архів відповідного рішення Комітету з питань управління активами і пасивами Банку про погодження нетипового депозитного договору та підписаного Нетипового депозитного договору; засобами корпоративної електронної пошти повідомляє відповідального виконавця Бек-офісу про погодження нетипового депозитного договору. Не пізніше трьох днів з моменту підписання Нетипового депозитного договору передає його згідно акту-прийому передачі, який підписується з двох сторін, нарочно до Бек-офісу для долучення до Юридичної справи клієнта. Станом на 05 жовтня 2017 року, коли вже було навіть проведено службове розслідування, та вона писала письмові пояснення, до Бек-офісу оригінали документів передані не були та до Єдиного електронного архіву зі сторони відповідального виконавця Фронт-офісу не завантажені. Про що свідчить принскрин з програми Електронний архів. Змінені умови щодо виплати відсотків до спеціалістів Бек-офісу не доведені. На багаторазові їхні звернення (участь в селекторних нарадах, семінарах с ТВБВ, доведенням графіків передачі документів) Фронт-офіси ігнорували передачу документів до Бек-офісу. Відповідальність за передачу документів по юридичним справам покладалась також і на працівників мікро, малого та середнього бізнесу. Також, при нарахуванні відсотків по депозитним договорам працівник Бек-офісу не має змоги зробити вибірку договорів з індивідуальними умовами, так як в депозитній програмі відсутні параметри, які містять індивідуальні умови договорів або до яких можливо внести ці умови. На зазначені норми внутрішніх нормативних документів Банку при проведенні службового розслідування відповідальними особами (комісією) звернено уваги не було, їхній аналіз у висновку службового розслідування не наведено. Якщо б комісія, яка проводила службове розслідування, для початку дослідила цей порядок, то їм було б зрозуміло, що вона по суті не могла виконати вимоги п. 10.3 Технологічної карти здійснення вкладних (депозитних) операцій з Клієнтами мікро, малого та середнього бізнесу в установах АТ «Ощадбанк», яка є додатком 2 до Порядку. В висновках службового розслідування навіть не встановлено, що оригінали документів до Бек-офісу надані не були. Жодна відповідальна особа за це не притягнута до юридичної відповідальності. Тому вона вважає, що мотивів, якими комісія керувалась під час прийняття рішення, висновки службового розслідування не містять. Зокрема, в них відсутні будь-які посилання на порядок (алгоритм) дій, які повинні були бути проведені спочатку і до кінця і якими відділами Банку. Не було встановлено наявність в Бек-офісі оригіналів документів (договорів), а також чи завантажені вони до Єдиного електронного архіву зі сторони відповідального виконавця Фронт-офісу. Вважають, що позивачем не надано доказів, що саме дії відповідачки призвели до спричинення банку прямої матеріальної шкоди. Крім того, договір про повну матеріальну відповідальність з нею не укладався. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» з 13 квітня 1999 року 25 жовтня 2016 року. Наказом № 2610-к від 13.10.2016 року вона була звільнена з посади завідувача сектором супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.60). Вищевказані обставини визнавалися та не заперечувалися сторонами у справі. А тому, дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На адресу начальника філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» за підписом заступника міського голови, директора департаменту Міллера В.В. надійшов лист № 3/15-272 від 03 жовтня 2016 року про повідомлення, що згідно з договорами строкового вкладу (депозит) «Оперативний місцевого бюджету» № 1575092-160721-101709 від 21 липня 2016 року, № 1575092-160721-101540 від 21 липня 2016 року, № 1575092-160725-102412 від 25 липня 2016 року, укладеними з ДОУ АТ «Ощадбанк», банком порушено п. 2.3 зазначених договорів в частині несвоєчасного перерахування процентів до міського бюджету по строку 30 вересня 2016 року (а.с.8). Згідно з висновками службового розслідування за фактом не виконання 30 вересня 2016 року умов договорів на строковий вклад (депозит) «Строковий місцевого бюджету», укладених з Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації та з Департаментом економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради: - факт невиконання 30 вересня 2016 року умов договорів на строковий вклад (депозит) «Строковий місцевого бюджету» укладених з Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації та з Департаментом економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради (№ 1575092-160721-101709 від 21 липня 2016 року, № 1575092-160721-101540 від 21 липня 2016 року, № 1575092-160725-102412 від 25 липня 2016 року, №1319989-160210-102038 від 10 лютого 2016 року, № 1319989-160210-101901 від 10 лютого 2016 року, № 1319989-106210-101946 від 10 лютого 2016 року, № 1319989-106210-101548 від 10 лютого 2016 року) підтвердився; - невиконання умов договорів викликано внаслідок порушення головним економістом сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу [PERSON] вимог п. 7.12 Порядку № 955, п. 10.2 Технологічної картки та неналежного виконання вимог п. 2.2.7 посадової інструкції; порушення завідувачем сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу [PERSON] вимог п. 10.3 Технологічної картки та неналежного виконання вимог п. 2.2.7 посадової інструкції; неналежного виконання начальником відділу бек-офісу [PERSON] п. 2.11 посадової інструкції; - розмір збитків в сумі 28 135,59 грн. не відшкодовано (а.с.39-41). Зі службової записки в.о. начальника відділу бек-офісу Іщук Е.Ю. вбачається, що [PERSON] відшкодувала збитки банку за фактом невиконання 30 вересня 2016 року умов депозитних договорів у сумі 9378,53 грн.; [PERSON] і [PERSON] суми збитку банку станом на 24 жовтня 2016 року не відшкодовано (а.с.7). Згідно з вимогами п. 7.12 Порядку здійснення депозитних операцій з клієнтами мікро, малого та середнього бізнесу в установах АТ «Ощадбанк» з використанням програмного комплексу «Єдиний електронний архів», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» № 955 від 03 листопада 2015 року виплата процентів за вкладом (депозитом) здійснюється у строки, які обумовлені депозитним договором: періодично (щомісячно, щоквартально, що річно) або одноразово (одночасно із внесенням вкладу (депозиту) на рахунок або в кінці строку дії депозитного договору. Виплату процентів за вкладом (депозитом) здійснює бек-офісу відповідно до умов викладених в депозитному договорі. Згідно з вимогами п. 2.2.7 посадової інструкції завідувача сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» та додатку до неї, особа, що займає дану посаду здійснює нарахування та виплату процентів за поточними/депозитними рахунками корпоративних клієнтів, перераховує нараховані проценти на рахунки клієнтів відповідно до умов укладених договорів (а.с.9-11). Відповідно до п. 4.1 посадової інструкції, завідувач сектору, відповідно до Кодексу законів про працю України, інших нормативно-правових актів України та внутрішніх нормативних документів банку, несе персональну відповідальність: за неналежне виконання своїх посадових обов'язків (п. 4.1.1); порушення вимог нормативних документів, регламентів, процедур банку, вимог політики інформаційної безпеки банку (п. 4.1.6). Відповідачка, в свою чергу, заперечувала проти вищевказаних обставин та вказала, що доказів того, що саме її дії призвели до спричинення банку прямої матеріальної шкоди, не надано та договір про повну матеріальну відповідальність з нею не укладався. На підтвердження заперечень відповідачки в судовому засіданні була допитана в якості свідка [PERSON], яка надала ті ж самі пояснення, що вказала в своїх запереченнях відповідачка. Разом з тим, частиною 1 ст. 130 Кодексу законів про працю України визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Згідно з ч. 3 ст. 136 Кодексу законів про працю України, у решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Вирішуючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9378,53 грн., суд приходить до висновку про можливість їх задоволення у повному обсязі, оскільки в ході розгляду даної цивільної справи знайшов підтвердження причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідачки щодо невірного нарахування 30 вересня 2016 року процентів за депозитними договорами, внаслідок порушення відповідачкою своєї посадової інструкції. Роблячи такий висновок суд критично оцінює посилання сторони відповідачки на відсутність укладання з нею договору про повну матеріальну відповідальність, оскільки положенням ст. 130 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник несе матеріальну відповідальність за спричинену шкоду внаслідок порушення покладених на нього трудових обов'язків, що мало місце в даному випадку. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» матеріальну шкоду в розмірі 9378,53 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). Що стосується клопотання Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про постановлення окремої ухвали суду та доведення до відома правоохоронних органів для вирішення питання про порушення кримінального провадження у відношенні [PERSON], за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 232 КК України «Розголошення комерційної або банківської таємниці, в обґрунтування якого (клопотання) було вказано, що 16.01.2017 року відповідачкою подано заперечення на дану позовну заяву та копії документів, в якості доказів у цивільній справі, а саме: роздруківку PrintScreen з програмного комплексу «Єдиний електронний архів», який використовується в роботі АТ «Ощадбанк», яка містять інформацію, яка є банківською таємницею та чинним законодавством України передбачений спеціальний порядок для її оприлюднення, то ці вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 211 ЦПК України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу. Кримінальним правопорушенням згідно ст. 232 КК України є розголошення комерційної або банківської таємниці. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка розголосила комерційну або банківську таємницю Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Тому, з урахуванням вищевказаного, судом не вбачається підстав для постановлення окремої ухвали у даній справі, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним відмовити Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в задоволенні його клопотання про постановлення окремої ухвали суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved