Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

В лютому 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у сумі 6119 грн. 78 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ Акціонерний банк Експрес - Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24542/07/к1 від 02.04.2012 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит на споживчі цілі в сумі 25000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних строком на 36 місяців з 02.04.2012 року по 02.04.2015 року. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна була щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. З метою забезпечення повернення кредиту між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Експрес - Банк та [PERSON] було укладено договір поруки № 24542/07/пр1 від 02.04.2012 року, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе на добровільних засадах зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував суму простроченої заборгованості за кредитом у сумі 2065 грн., суму донарахованих процентів в розмірі 36 грн. 10 коп., суму прострочених відсотків за кредитом у розмірі 523 грн. 52 коп., суму пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 705 грн. 15 коп., суму пені за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 112 грн. 41 коп., а також штрафи відповідно до п. 6.4 кредитного договору в сумі 2500 грн., суму штрафу 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 39 грн. 72 коп. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлені через розміщення інформації на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області у розділі «Виклик учасників процесу до суду, які знаходяться в зоні АТО» 01.03.2016 року відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до заяви позичальника № 24542/07/к1 від 02.04.2012 року (а.с. 9-10; 4-6), яка разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг кредитного договору, [PERSON] отримала кредит на споживчі цілі в сумі 25000 грн., із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних строком на 36 місяців з 02.04.2012 року по 02.04.2015 року. Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачувала суми кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором про надання кредиту на споживчі цілі № 24542/07/к1 від 02.04.2012 року, укладеного між ПАТ Акціонерний банк Експрес - Банк та [PERSON] встановив, що станом на 22.12.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 6119 грн. 78 коп., з них сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 2065 грн., сума донарахованих процентів в розмірі 36 грн. 10 коп., сума прострочених відсотків за кредитом у розмірі 523 грн. 52 коп., сума пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 705 грн. 15 коп., сума пені за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 112 грн. 41 коп., а також штрафи відповідно до п. 6.4 кредитного договору в сумі 2500 грн., сума штрафу 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 39 грн. 72 коп. (а.с. 3; 22-23). В той же час відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Донецьк. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Донецьк. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу [PERSON], яка зареєстрована у м. Донецьку, пеня, та штрафи нараховані після 14.04.2014 року і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені та штрафів у загальному порядку є неправомірним. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Наряду з цим, судом зясовано, що між ПАТ Акціонерний банк Експрес - Банк та [PERSON], з метою забезпечення повернення грошового зобовязання за кредитним договором, був укладений договір поруки № 24542/07/пр1 від 02.04.2012 року (а.с. 17-18). Згідно з умовами зазначеного договору, відповідач [PERSON] на добровільних засадах несе відповідальність перед банком по зобовязанням відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В приписах частини 2 цієї статті зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] згідно з умовами договору поруки, взяла на себе, на добровільних засадах, зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 24542/07/к1 від 02.04.2012 року, а у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: partial