Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що він проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] та перебуває на повному її утриманні, а батько проживає окремо. На даний час йому виповнилось 18 років та він навчається на четвертому курсі денної форми навчання в ДВНЗ «ПДТУ» за контрактом, не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги від батьків на придбання необхідної літератури, зошитів, канцелярських товарів, необхідних для процесу навчання, їжі одягу, витрат на проїзд до навчального закладу, сплати контракту за навчання. Стан здоров`я та матеріальний стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти, проте, добровільно про сплату аліментів з батьком домовитися не вдається, у зв?язку з чим, він змушений звертатися до суду та просить задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх доходів (заробітків) відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник на підставі ордеру серії ДН №029516 від 29.12.2019 року, в судове засідання не з`явились, відповідач надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. А також подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково у зв`язку з тим, що на даний час він має на утриманні двох неповнолітніх дітей і згідно виконавчому листу, виданому Іллічівським районним судом м.Маріуполя в жовтні 2013 року, він сплачує аліменти на користь [PERSON] для утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 33% від розміру заробітної плати. Також до відзиву додані копії свідоцтв про народження вищеперелічених дітей. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого 25.11.2008 року Виконкомом Талаківської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, актовий запис №04, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою, виданою Державним вищим навчальним закладом «Приазовський державний технічний університет» від 07.10.2019 року №82, [PERSON] дійсно є студентом 4 курсу ДВНЗ «ПДТУ». Форма навчання денна (за контрактом). Закінчує навчання 30.06.2020 року. Також, згідно свідоцтва про народження, виданого 04.10.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, серії [NUMBER] , актовий запис №1164, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Крім цього, згідно свідоцтва про народження, виданого 27.10.2008 року виконкомом Талаковської селищної ради Іллічівського району м.Маріуполя Донецької області, серії [NUMBER] , актовий запис №44, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року. Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Як вбачається з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.5 ст.183 СУ України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням того, що відповідач є працездатною людиною, що в нього на утриманні є ще двоє дітей, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями документів, позивач навчається у вищому навчальному закладі та потребує допомоги від батьків, тому суд вважає можливим частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на період навчання його сина в розмірі 1/5 частини від усіх його доходів (заробітків) щомісяця, починаючи утримання з 05.02.2020 року до 30.06.2020 року. Пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що добровільно про сплату аліментів батьком домовитися не вдається, суд вважає за можливе стягнути аліменти з [PERSON] , оскільки часткове визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати по справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень, від сплати яких позивач був звільнений, суд вважає необхідним стягнути їх з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial