Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач через представника звернувся до суду поштовим відправленням із зазначеним позовом. Вказував, що відповідно до укладеного договору від 31.07.2013 року відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на порушення відповідачем умов договору, просив стягнути з нього на користь позивача заборгованість у розмірі28 848,75 грн. за кредитним договором від 31.07.2013 року, яка складається з наступного: 1 998,15 грн. - заборгованість за кредитом, 21 700,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 300 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 349,94 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати по справі у розмірі 1 378 грн. Позивач в судове засідання свого представника не направив, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без участі свого представника, а також надіслав письмові поясненнями, в яких позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 31.07.2013 року позивач та відповідач уклали договір про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З матеріалів справи вбачається про отримання відповідачем кредитної картки та її використання останнім. Вказані обставини підтверджується: розрахунком заборгованості за договором від 31.07.2013 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], станом на 31.10.2016 року; копією анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 31.07.2013 року; копією довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; копією витягу із Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256; довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки від 31.07.2013 року; випискою з карткового рахунку відповідача за період з 13.04.2000 року по 13.05.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Однією з підстав виникнення зобов'язання є договір (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем укладений договір шляхом підписання анкети-заяви від 31.07.2013 року, якою відповідач виявив бажання оформити на своє ім'я платіжну картку «Універсальна», погодився, що зазначена заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, зобов'язався виконувати вимоги Умови та правила надання банківських послуг, регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку та засвідчив факт ознайомлення із зазначеними документами, які були надані йому письмовому вигляді. Умовами і правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 передбачено наступне. Банк видає клієнту карту, її вид визначений в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк заключають договір про надання банківських послуг (п. 2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг). Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який час змінити кредитний ліміт (п. 2.1.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг). Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг). Картка може бути використана власником для оплати товарів і послуг, отримання/внесення готівкових грошових коштів в банківських установах і через банкомати, для здійснення інших банківських операцій, передбачених договором (п. 2.1.1.2.6 Умов і правил надання банківських послуг). Позичальник зобов'язується погашати за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг). У разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п. 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг). Окрім цього, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено, що базова відсоткова ставка, в місяць становить 2,5%, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, строк внесення платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова відсоткова ставка по договору)/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту чи відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. Враховуючи наведене та той факт, що відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок та не доведено виконання умов договору належним чином, суд вважає, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентам за користування кредитом, а також за пенею та комісією є обґрунтований, підтверджений належними та допустимими доказами, відтак, в цій частині його слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі в розмірі 26 998 грн. 81 коп., що складається з 1 998,15 грн. заборгованості за кредитом, 21 700,66 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 3 300 заборгованості за пенею та комісією. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Разом з цим, нараховуючи одночасно пеню та штраф згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил та правил надання банківських послуг за порушення позичальником строків виконання зобов'язання, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам частини 1 статті 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, тому в частині стягнення з відповідача штрафу слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Посилання представника відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності, суд вважає безпідставними, оскільки сплата відповідачем 29.03.2014 року 200 грн. на погашення заборгованості свідчить про переривання строків позовної давності, тому відсутні підстави для застосування цих строків відносно позовної заяви, що подана до суду 30.11.2016 року. Інші доводи представника відповідача щодо недійсності доручення представника позивача, відсутність будь-яких письмових претензій банку до відповідача, а також використання банком необізнаності відповідача в частині нарахування значного розміру процентів, суд вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують наявних у справі правовідносин, які врегульовані нормами матеріального права та договірними взаємовідносинами, що виникли між сторонами внаслідок укладення кредитного договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. По даній справі позивачем пред'явлено майнові вимоги на загальну суму 28 848,75 грн. та сплачено судовий збір в розмірі 1 378 грн., тому з відповідача слід стягнути 1 289,67 грн. судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог (93,59%).

Outcome: partial