Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Ізюмської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 липня 2010 року вона розірвала шлюб з відповідачем у справі [PERSON] . У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач постійно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не спілкується з нею, фінансової допомоги не надає. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Представник третьої особи надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечень надано не було. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського МРУЮ Харківської області від 06 липня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.7) У період шлюбу у сторін у справі народилася донька [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 травня 2005 року (а.с. 8) 01 серпня 2013 року позивач у справі [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON].(а.с.9) Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] було відмовлено. Попереджено відповідача про необхідність змінити ставлення до дитини. Після перегляду справи апеляційною інстанцією рішення суду залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.(а.с.11-15). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , від 11.04.2019 року № 1446 органом опіки та піклування при виконавчому комітету Ізюмської міської ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] . Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , однак не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання. Тривалий час, не спілкується з дочкою, не цікавиться її життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни ним свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 141 ч. 8 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням доньки, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї дочки [PERSON] , [INFO] , а тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неї.

Outcome: approved