overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулась з позовом до суду, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - в розмірі 3/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дітей, не виконує свого обов'язку по їх утриманню. Діти повністю знаходяться на утриманні матері. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, додатково пояснивши, що відповідач офіційно не працевлаштований, його дохід є мінливим, очікувана нею сума аліментів на кожну дитину становить орієнтовно 400 грн. на місяць, оскільки її витрати складають 800 - 1000 грн. на місяць на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає до задоволення частково. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач коштів на утримання дітей не надає. Заявлені позивачем вимоги в цій частині суд знайшов законними, оскільки вони підтверджуються свідоцтвами про народження дітей, рішенням суду про розірвання шлюбу, довідкою про склад сім'ї позивача, наявними в матеріалах справи. Разом з тим, оскільки дохід відповідача є мінливим, аліменти підлягають визначеню в твердій грошовій сумі у відповідності до вимог ст.. 184 СК України і їх розмір суд вважає за необхідне визначити в сумі 800 грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом, в якому просила розподілити їх з відповідачем спільне майно, набуте у шлюбі і наявне на час припинення ведення спільного господарства, а саме виділити їй у власність майна на загальну суму 16800 грн. (меблі, посуд, побутову техніку); виділити відповідачу у власністю майна на суму 12310 грн. (меблі, міжкімнатні двері, меблі, побутову техніку). В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити, додатково пояснила, що згодна на сплату відповідачу компенсації різниці у вартості їх часток у спільному майні. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згоден на виділення йому майна на меншу суму з компенсацією в грошовому виразі позивачем на його користь різниці у частках. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Встановлено, що сторони уклали шлюб 29.05.1993 року, однак шлюбні відносини припинили з 10.02.2012 р. У відповідності до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Внаслідок досягнення подружжям фактичної домовленості щодо обсягу, кількості, вартості та поділу спільного майна, суд вважає за необхідне зі спільного майна сторін як подружжя, на загальну суму 28520 грн., виділити [PERSON] в приватну власність в якості її ? частки у спільному майні подружжя: пральну машину вартістю 3800 грн., телевізор вартістю 1100 грн., холодильник вартістю 3800 грн., газову плиту вартістю 1100 грн., кухонний посуд вартістю 2200 грн., два дивани загальною вартістю 3500 грн., блендер вартістю 170 грн., а всього майна - на суму 15670 грн., а також залишити у приватній власності [PERSON] в якості його ? частки у спільному майні подружжя: міжкімнатні двері вартістю 5700 грн., два телевізори загальною вартістю 2200 грн., диван вартістю 1750 грн., кухню вартістю 800 грн., стінку гардеробну вартістю 1000 грн., розкладний стіл вартістю 500 грн., бойлер вартістю 900 грн., а всього майна - на суму 12850 грн. Згідно ч. 4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Оскільки виділене майно за вартістю не є повністю рівноцінним, позивач згодна сплатити відповідачу компенсацію різниці часток, а відповідач згоден таку компенсацію прийняти, суд вважає за необхідне присудити відповідачеві з позивача компенсацію різниці у вартості його частки у спільному майні в сумі 1410,00 грн. Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 243,60 грн. і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 11 жовтня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 232. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] За час спільного проживання на ґрунті відсутності взаємопорозуміння та різноманітності поглядів на повсякденне життя, у родині виникли неприємні стосунки, непорозуміння. У зв'язку із цим шлюбні стосунки сторін припинені, спільне гоподарство не ведеться. При таких обставинах вважає, що шлюб необхідно розірвати. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК-заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Ухвалою суду від 04.03.2015 року судом було надано строк для примірення, однак сторони не примирилися. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Судом також з'ясовано той факт, що відповідач має намір залишити прізвище, яке їй було присвоєно після реєстрації шлюбу з відповідачем, тобто «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що привело до частих скандалів, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, а донька залишиться проживати з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. \~ \~ \~ \~Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~Сторони перебувають\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~31\~серпня 2007 року, шлюб був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1026. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, пояснивши, що [INFO] померла [PERSON], яка залишила їй у спадщину за заповітом своє майно - земельну частку (пай). Позивач вчасно не оформила спадщини нотаріально, оскільки нею пропущено строк на нотаріальне оформлення спадкових прав в зв'язку з тим, що дізналася про необхідність подання заяви в шестимісячний строк лише в лютому 2015 року, коли звернулась до нотаріуса за оформленням спадкових прав, крім того, вона здійснювала догляд за малолітніми дітьми, матеріальне становище було скрутним, а на спадщину будь-які інші особи не претендують. Позивач просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача Хмельницької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності в судовому засіданні представника відповідача. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечень не висловивши. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглядати за відсутності в судовому засіданні відповідачів та третьої особи. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є сусідами позивача і їм відомо, що будь-які спори щодо спадкового майна після смерті сестри рідної бабусі позивача [PERSON] відсутні, а позивач не оформила своєчасно спадщини після неї в зв'язку з недосвідченістю, молодим віком, доглядом за малолітніми дітьми та хворою бабусею. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, єдиною спадкоємицею за законом за якою є позивач. Остання пропустила строк прийняття спадщини та нотаріального оформлення права на неї з тієї причини, що дізналася про необхідність подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу в шестимісячний строк лише в лютому 2015 року, коли звернулась до нотаріуса за оформленням спадкових прав, крім того, вона здійснювала догляд за малолітніми дітьми, а її матеріальне становище було скрутним. При цьому будь-які інші особи на спадкове майно претензій не заявляють і спадщини не приймали. Зазначені обставини підтверджуються усіма матеріалами, наявними у справі. Вище вказані обставини перешкодили позивачу оформити документи на спадкове майно протягом строку, необхідного для нотаріального оформлення спадкових прав. Суд вважає наведені причини пропуску терміну прийняття спадщини поважними. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання їх сина [PERSON], [INFO], аліменти. На даний час син досяг повноліття, проте продовжує навчання в Хмельницькому національному університеті і тому потребує утримання. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини з дня подання заяви і до досягнення 23 років в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у вказаному позивачем розмірі, однак на даний час офіційно не працевлаштований, в зв'язку з чим самостійного доходу не має. При отриманні такого доходу погоджується сплачувати аліменти на сина. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, навчається в Хмельницькому національному університеті, місце постійного проживання - з позивачем, на утриманні котрої знаходиться. В зв'язку з навчанням потребує утримання, самостійного доходу не має. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, у сторін наявний обов'язок з утримання їх сина до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Такі обставини у даній справі відсутні. Крім того, розмір аліментів, що підлягають сплаті (1/4) відповідачем визнається. Отже, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в частці ? від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку по її матеріальному утриманню. Син знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить задовольнити. Вказує, що дитина часто хворіє, її витрати на дитину складають близько 2000 грн. на місяць, а заробітна плата - 1138 грн. на місяць. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково - згоден сплачувати аліменти в розмірі ? від всіх видів його доходу. Офіційно працевлаштований, його заробітна плата становить 1148 грн. на місяць. Сплачувати аліменти в більшій частці не має можливості. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в частці ? від всіх видів доходу відповідача, оскільки спроможності позивача сплачувати аліменти в більшій частці позивач в судовому засіданні будь-якими доказами не довела, а відповідач таку можливість заперечує. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку по її матеріальному утриманню. Донька знаходиться на утриманні позивача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, надав суду пояснення, що відповідають змісту заперечень. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку Вероніку, [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Заявлені позовні вимоги суд знайшов законними, оскільки вони підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження, довідкою про дохід відповідача, наявними в справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-28 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? від всіх видів доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що донька дійсно проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, він офіційно працевлаштований, має постійний заробіток і має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. Позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. відповідач працевлаштований і взмозі сплачувати аліменти на утримання доньки. Заявлені позовні вимоги суд знайшов законними, оскільки вони підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 8.11.2013 року про розірвання шлюбу між сторонами, копії котрих наявні у справі, а також визнаються відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 28.12.2002 року зареєстрували шлюб з відповідачем в Відділі реєстрації актів громадського стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. За час шлюбу у них народилося троє дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів та взаємного не бажання продовжувати сімейні стосунки. У зв'язку з цим у них постійно виникали сварки та зневага один до одного. Понад вісім місяців не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, бажання відновити сімейні відносини відсутнє, вважає, що шлюб носить формальний характер. Термін на примирення просить не надавати. На підставі викладеного позивач просила шлюб розірвати. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, зазначила, що ведуть окремий бюджет з січня 2015 року, шлюб носить формальний характер з серпня 2014 року. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, та зазначив, що з позивачем проживають разом, але ведуть окремий бюджет з лютого 2015 року, шлюб носить формальний характер з січня 2015 року. Також відповідач зазначив, що бажає, щоб діти проживали разом з ним. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 28 грудня 2002 року в відділі реєстрації актів громадського стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1865. Від спільного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Існує спір, щодо місця проживання дітей та поділ майна, які будуть вирішуватися окремо. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в зв'язку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони 16.01.1998 році уклали шлюб, від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2010 року, в зв'язку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved