Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила збільшити розмір аліментів, визначених судовим наказом від 10.08.2018 року виданим Вінницьким міським судом Вінницької області у цивільній справі № 127/18300/18 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період якого у них народилась [PERSON] , [INFO] . 10.08.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] . На даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного матеріального утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 04.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні подала заяву про уточнення позовних вимог та просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 2000 грн з подальшою індексацією відповідно до вимог законодавства. Відповідач в судовому засіданні уточнений позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі визначеному позивачем. Додатково вказав, що інших малолітніх, неповнолітніх дітей, та непрацездатних членів сім`ї на його утриманні немає. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народились [PERSON] , [INFO] (на 9-11 а.с.). Дитина проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] (на 12, 13 а.с.). 10.08.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (на 14 а.с.). Малолітня [PERSON] навчається у КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 16 Вінницької міської ради» в другому класі та відвідує групу продовженого дня з 15.09.2019 року (на 16 а.с.). Станом на 30.09.2019 року у [PERSON] наявна заборгованість за сплати аліментів за судовим наказом виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 10.08.2018 року у розмірі 1395, 14 грн (на 15 а.с.). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, позов про збільшення розміру аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави 768,40 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved