Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

В листопаді 2011 року [PERSON], звернулася до суду з вищевказаним позовом, зазначивши наступне. 07.05.1981 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. 20.11.1981 року від вказаного шлюбу народилась дочка [PERSON]. 12.08.1983 року на імя чоловіки позивачки виконавчим комітетом Енергодарської ради депутатів працівників на підставі рішення виконкому № 157 видано ордер на житлове приміщення квартиру за адресою: м. енергодар, пр.. Енергетиків[ADDRESS]. Ордер виданий на сімю з трьох осіб: чоловіка [PERSON] [INFO], дружину [PERSON] Позивач по справі, дочку [PERSON] відповідачку по справі. 03.06.1993 року вся родина у складі трьох осіб приватизували квартиру № 105, буд. № 12 розташованого по пр. Енергетиків у м. Енергодар, Запорізької області, отримали свідоцтво про право власності на житло видане згідно розпорядження (наказу) від 20.05.1993 року за № 68 і стали власниками зазначеної квартири на праві спільної часткової власності по 1/3 частини за кожним. 24.11.2014 року помер [PERSON] - чоловік позивачки, та батько відповідачки по справі, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві, від 25 листопада 2014 року, та складений відповідний актовий запис № 20125 та видано свідоцтво про смерть серії І\~- БК № 319127. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири, за адресою: м.Енергодар, пр.. Енергетиків[ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею є дружина померлого - позивач по справі, дочка померлого відповідач по справі відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки. Маючи намір юридично оформити спадщину в обумовлений законом термін Позивач по справі звернулась до приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, даний факт підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, тобто, виконала всі дії, передбачені законодавством України, направлені на прийняття спадщини. Але, нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину та розяснено, що вказані нотаріальні дії не можуть бути вчинені з наступних підстав: не подано документи які підтверджують реєстрацію права власності на імя померлого 24.11.2014 року [PERSON], без яких не можна видати свідоцтво про право на спадщину. Оскільки при видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, що складається з нерухомого майна та підлягає реєстрації, нотаріус вимагає Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, який би підтвердив право власності померлого на таке майно. Також позивачці було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2016 року. Реєстрація права власності на спірну квартиру не була проведена. Позивач надала до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за присутності свого представника\~адвоката [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. У судове засідання зявилася представник позивача, яка діє на підставі письмового договору про надання правової допомоги - адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, позовні вимоги позивачки визнала у повному обсязі, зазначивши, що вона добровільно відмовляється від частки яку вона має прийняти після померлого батька на користь матері [PERSON]. Від третіх осіб надійшли клопотання з проханням розглянути справу за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у томі числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 5ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. 03.06.1993 року вся родина позивачки у складі трьох осіб приватизували квартиру № 105, буд. № 12, розташованого по пр. Енергетиків у м. Енергодар, Запорізької області, отримали свідоцтво про право власності на житло за № 68 від 20.05.1993 року і стали власниками зазначеної квартири на праві спільної часткової власності по 1/3 частини за кожним (а.с. 13) Згідно свідоцтва про смерть серія І-БК № 319127, виданого 25 листопада 2014 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] помер 24 листопада 2014 року (а.с. 10) Згідно довідки Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області № 1477 від 02.11.2016 року за вказаною адресою зареєстрована та проживає [PERSON], (а.с. 16) Відповідно спадкової справи до майна померлого 24.11.2014 року [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась дружина померлого [PERSON] (а.с. 15). Проте, оформити своє право на спадщину Позивач не може, оскільки документи, які підтверджують реєстрацію права власності на імя померлого 24.11.2014 року [PERSON] відсутні. Крім того, відповідно до пояснень відповідача, позовні вимоги визнає в повному обсязі, та підтвердила, що вона відмовилась від свого права на прийняття спадщини на користь позивачки по справі. Дійсно, спадкодавець не встиг здійснити за життя державну реєстрацію свого права власності, що не може бути підставою для втрати її спадкоємцем права на спадщину. Як вказано вище, спадкодавець [PERSON] мав право на квартиру на підставі свідоцтва про право на житло, а тому це право може перейти і до його спадкоємця за законом [PERSON], а отже, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved