Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~В липні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з 7 травня 1989 року перебувають з відповідачем у шлюбі, який зареєстрували в Джуринській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 6. З відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, сини їхні вже повнолітні. За час спільного проживання між ними часто виникали непорозуміння, скандали, в них різні інтереси та несумісність характерів. Фактично їх сім`я розпалася, існує лише формально, тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 7 травня 1989 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Джуринській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 6. Сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. За час проживання між ними часто виникали непорозуміння, скандали, в них різні інтереси та несумісність характерів. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved