Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

В липні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що станом на [INFO] її матір»ю - [PERSON] було успадковано два будинковолодіння: після смерті чоловіка - [PERSON] - будинок [ADDRESS] та після батька - [PERSON] - житловий будинок [ADDRESS]. За обома будинковолодіннями була закріплена земельна ділянка, загальною площею 0,30 га. У 1980 році [PERSON], продала будинковолодіння [ADDRESS] [PERSON], попередньо отримавши дозвіл від виконавчого комітету Бородянської районної ради депутатів трудящих та виписку з протоколу зборів уповноважених членів колгоспу ім. Леніна в смт. Бородянка про надання [PERSON] для купівлі-продажу будинку земельної ділянки у розмірі 0,07 га, та з часу укладення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку, а саме з [INFO], [PERSON] інших земельних ділянок біля будинку не виділялось. За рішенням № 13/1 -55 виконкому Бородянської селищної ради від 19 березня 1997 року матері позивачки було передано у власність присадибну земельну ділянку загальною площею 0,21 га, однак, землевпорядною організацією Бородянським регіональним земельно-кадастровим бюро при оформленні технічної документації на виготовлення Державних актів на право власності на землю на ім»я [PERSON] у 2002 році було проведено неправильні виміри вказаної присадибної земельної ділянки, що призвело до неточностей при виготовленні Державних актів на право власності на ці земельні ділянки, а саме фактично було оформлено право власності за чотирма Державними актами на земельну ділянку загальною площею 0,1870 га. 30 січня 2009 року [PERSON] на підставі договорів дарування, подарувала [PERSON] будинковолодіння [ADDRESS] та чотири зазначені земельні ділянки при вказаному будинковолодінні. У договорі дарування площа подарованих земельних ділянок була зазначена у розмірі 0,1870 га і таку ж саму площу земельних ділянок в подальшому було відображено і у Державних актах на право власності на ці земельні ділянки, виготовлених вже на ім»я [PERSON] За документами архівного фонду та замірами, проведеними ФОП [PERSON] у 2011 році, в дійсності загальна площа присадибної земельної ділянки, що належала матері позивачки і якою в даний час користується сама позивачка, становить 0,2186 га, тобто фактично через допущені помилки, на ім»я матері [PERSON] було виготовлено Державні акти на право власності на земельні ділянки меншої площі на 0,0316 га, і відповідно в подальшому така площа земельної ділянки не була включена у вказаний договір дарування та у Державні акти на право власності на земельні ділянки, виготовлені на ім»я позивачки. На 31 сесії 5 скликання Бородянської селищної ради від 21 липня 2009 року було задоволено заяву [PERSON] про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,0811 га, а рішенням 27 сесії 6 скликання Бородянської селищної ради від 30 травня 2013 року внесено зміни у вказане рішення та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки у власність [PERSON] Вважала дані рішення винесеними неправомірно, так як зазначена земельна ділянка площею 0,0811 га [PERSON] ніколи не передавалась, а збільшення розміру його земельної ділянки здійснюється фактично за рахунок земельної ділянки, яка належить їй (позивачці) на праві користування. Крім того, 38 сесією 5 скликання Бородянської селищної ради від 15 липня 2010 року ухвалено рішення щодо надання [PERSON] дозволу підписати за [PERSON] акт про погодження та встановлення в натурі (на місцевості) зовнішньої межі земельної ділянки та про передачу на зберігання межових знаків землекористувачу по [ADDRESS] [PERSON], яке також є протизаконним, так як на час прийняття даного рішення власником будинковолодіння та суміжних з [PERSON] земельних ділянок була вже вона (позивачка) і [PERSON] не звертався до неї з даним питанням. Про наявність вказаних рішень вона дізналась лише в грудні 2011 року під час розгляду в суді іншої цивільної справи. Також 41 сесією 6 скликання Бородянської селищної ради від 26 червня 2014 року не було задоволено її (позивачки) заяву стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,0285 га для ведення особистого селянського господарства, яка не була приватизована ні нею, ні її матір'ю, але тривалий час перебувала в їх користуванні за тією ж адресою, по вул.Леніна, 417, а рекомендовано їй (позивачці) звернутися із заявою про надання даної земельної ділянки в тимчасове користування для ведення городництва. Тому просила визнати зазначені рішення селищної ради незаконними та скасувати їх. В судовому засіданні позивачка та її представники [PERSON] і [PERSON] позов підтримали та викладене підтвердили. Відповідач - Бородянська селищна рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що передачею у власність відповідача земельної ділянки площею 0,811 га жодні права позивачки не порушуються, земельна ділянка ж, яку позивачка просила раду передати їй у власність знаходиться над колектором каналізаційних систем селища і не може бути взагалі передана у власність. Вислухавши пояснення позивачки та її представників, представників відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що на підставі договорів дарування від 30 січня 2009 року позивачка є власником жилого будинку [ADDRESS] та чотирьох земельних ділянок за тією ж адресою, загальною площею 0,1870 га: трьох - для обслуговування подарованого їй будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0057 га, 0,0425 га та 0,1018 га, що разом складає 0,15 га, а також одну земельну ділянку площею 0,0370 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.8-10,17-17-20). Власником суміжного будинковолодіння [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від [INFO] є відповідач [PERSON], якому для оформлення цього договору за рішенням зборів уповноважених членів колгоспу ім.Леніна від 15 травня 1980 року було виділено земельну ділянку у розмірі 0,07 га (а.с.69,73). Рішенням 31 сесії 5 скликання Бородянської селищної ради від 21 липня 2009 року відповідачу [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,0811 га за тією ж адресою, по [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку, а рішенням 27 сесії 6 скликання Бородянської селищної ради від 30 травня 2013 року внесено зміни у вказане рішення та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки у власність [PERSON] (а.с.156-157). Рішенням 38 сесії 5 скликання Бородянської селищної ради від 15 липня 2010 року надано дозвіл [PERSON] - голові постійної комісії з питань соціально-економічного і культурного розвитку та регулювання земельних відносин Бородянської селищної ради, підписати за [PERSON] акт про погодження та встановлення в натурі (на місцевості) зовнішньої межі земельної ділянки та про передачу на зберігання межових знаків землекористувачу по [ADDRESS] [PERSON] (а.с.155). Як вбачається з матеріалів справи (а.с.35-36,84-87,97-113) та що визнається сторонами, при проведенні приватизації земельних ділянок [PERSON] була допущена помилка в технічній документації та через це не передана їй у власність частина земельної ділянки, якою вона користувалась, в тому числі під частиною будинку, сараю, частина двору, а також не була приватизована частина городу, де проходять труби та колектор міської каналізації, в зв'язку з чим ці ділянки не були включені до договору дарування та державних актів на право власності позивачки на вказані земельні ділянки. 41 сесією 6 скликання Бородянської селищної ради від 26 червня 2014 року було розглянуто заяву [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,0285 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS], та, враховуючи рекомендації постійної комісії з регулювання земельних відносин і зважаючи на те, що на вказаній земельній ділянці знаходиться каналізаційний колектор, рекомендовано їй (позивачці) звернутися у встановленому порядку до Бородянської селищної ради із заявою про надання даної земельної ділянки в тимчасове користування для ведення городництва (а.с.154). Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). В обгрунтування своїх вимог щодо скасування рішень селищної ради від 21 липня 2009 року та від 30 травня 2013 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0811 га у власність позивачка посилається на те, що відповідачу при придбанні ним будинку в 1980 році було надано в користування земельну ділянку площею 0,07 га і лише в такому розмірі він може її приватизувати, збільшення ж розміру цієї земельної ділянки здійснюється фактично за рахунок земельної ділянки, яка належить їй (позивачці) на праві користування. Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, жодних доказів порушення відповідачем землекористування позивачки суду не надано. Більш того, як зазначила сама позивачка в судовому засіданні, земельна ділянка [PERSON], на її думку, збільшена за рахунок частини земельної ділянки, де знаходиться каналізаційний колектор і якою фактично користувалась, але так і не приватизувала її мати [PERSON] та якою на даний час користується вона (позивачка), хоча селищна рада їй цю ділянку ні у власність, ні в користування не передавала. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що вказаними рішеннями будь-які охоронювані законом права чи інтереси позивачки не порушені, підстав для скасування даних рішень не вбачається, а тому в позові в цій частині необхідно відмовити. В частині вимог щодо скасування рішення селищної ради від 15 липня 2010 року про надання дозволу [PERSON] підписати за [PERSON] акт про погодження та встановлення в натурі (на місцевості) зовнішньої межі земельної ділянки та про передачу на зберігання межових знаків землекористувачу по [ADDRESS] [PERSON], суд вважає за необхідне позов задовольнити, зважаючи на те, що на час винесення даного рішення власником суміжних з [PERSON] земельних ділянок була вже не [PERSON], а позивачка [PERSON], яка й мала узгоджувати спільні межі їх будинковолодінь і до якої з цього приводу [PERSON] не звертався. Рішення Бородянської селищної ради від 26 червня 2014 року суд вважає також неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки даним рішенням фактично не розглянута заява [PERSON] та не вирішено питання щодо передачі їй земельної ділянки площею 0,0285 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] у власність, як того вона просила. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Бородянської селищної ради Київської області на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування її витрат на правову допомогу 806,62 грн. ( 40% від 1301 грн. = 520,40 грн. х 1 год 33 хв.), а також стягнути в дохід бюджету судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial