Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

В квітні 2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування позову вказує, що з 28.07.2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей немає. Після реєстрації шлюбу відповідач змінив своє ставлення до неї, як до дружини, у них різні погляди на сімейне життя, вирішення життєвих негараздів, що є для неї неприйнятним в сімейному житті. З 24.08.2017 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, їх сім'я фактично припинила своє існування. Крім того, на розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач не погоджується, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить шлюб між ними розірвати, змінити їй прізвище на «[PERSON]», розгляд справи проводити без її участі в судовому засіданні. Ухвалою суду від 25.05.2018 року сторонам надавався строк на примирення тривалістю 2 місяці. Після закінчення строку на примирення, ухвалою суду від 26.07.2018 року провадження по справі поновлено, розгляд справи призначено на 30.07.2018 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. З'ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони по справі зареєстрували шлюб 28.07.2017 року у Галицькому районному у м.Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис за №289. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я з 24.08.2017 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, тривалість шлюбних стосунків, відсутність у сторін дітей, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про розірвання шлюбу. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 6 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Отже, питання прізвища під час державної реєстрації розірвання шлюбу вирішується за заявою подружжя в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позовної вимоги про зміну прізвища на дошлюбне «[PERSON]» позивачці слід відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 704,80 грн., що відповідатиме вимогам ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 109, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 259, 265 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial