Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказали на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] , а також його дружина [PERSON] . Незважаючи на це, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок. Тому позивачі просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності по 1/3 частині на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали пред`явлений позов та просили суд його задовольнити. В свою чергу, [PERSON] надав до суду заяву, якою підтримав у повному обсязі пред`явлений позов та просив суд його задовольнити, а розгляд справи провести за його відсутності. Представник Вишеньківської сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з`явився. Натомість сільський голова Кулинич Т.Г. направив до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу без участі представника сільської ради та при вирішенні спору покладається на думку суду. Заслухавши пояснення позивачів та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім`я, серії [NUMBER] (а.с.9). За час свого життя [PERSON] заповіт не склав, тому після його смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] , а також діти: дочка [PERSON] та син [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10) та копіями свідоцтва про народження, виданих на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.15,18). У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи №634/2005, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, щодо майна померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.43). Крім цього, [PERSON] та [PERSON] вважаться такими, що прийняли спадщину в силу ч.4 ст.1268 ЦК України. Як вбачається з довідки №1306 від 18 вересня 2019 року, виданої Вишеньківською сільською радою Бориспільського району, будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] Рік побудови житлового будинку - 1993 року (а.с.21). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов`язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця - [PERSON] виникло право власності на вказаний будинок. У відповідності до положення ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1399/02-31 від 04 вересня 2019 року, №1083/02-31 та №1084/02-31 від 02 жовтня 2019 року, вбачається, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] Оскільки, позивачами не надано оригіналу правовстановлюючого документа на зазначений житловий будинок (а.с.52-54). Враховуючи те, що позивачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] , проте оформити своє право на спадщину не можуть у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за позивачами в порядку спадкування за законом право власності по 1/3 частці на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташовується в [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved