Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з відповідачем по справі, [PERSON] вона перебуває в шлюбі з 04 вересня 1982 року, зареєстрованому в Дядьковицькій сільській раді Рівненського району Рівненської області, актовий запис №13. В період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти подружжя вони ували житловий будинок та господарські будівлі в с. Дядьковичі по вул. Помірки, 38-а, Рівненського району Рівненської області. Будинок зданий в експлуатацію. На підставі рішення виконкому Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 28 березня 2003 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Помірки, 38-а, в с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області на ім'я відповідача [PERSON]. Будинковолодіння зареєстроване в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» 16 квітня 2003 року (згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно). В 2007 році відповідач залишив сім'ю і проживає окремо. Позивачка залишилась проживати в будинку з сином. З того ж часу сама утримує будинок, несе витрати по сплаті комунальних послуг. Позивачка має наміри розпорядитись своєю часткою в спільній власності подружжя на користь дітей. Однак цього зробити вона не може, так як єдиним власником майна є лише відповідач по справі. Через що позивачка звернулася до суду з відповідним позовом, та просить його задоволити. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що нерухоме майно створювалося протягом десяти років. Позивачка бажає розпорядитися своєю часткою у майні, а тому звернулася до суду з даним позовом. В останнє судове засідання позивачка та її представник не з'явилися. Згідно поданих заяв позов підтримали в повному обсязі та просять справу розглядати без їх участі. В разі неявки відповідача не заперечують щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідач повторно не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1982 року (шлюб зареєстрований в Дядьковицькій сільській раді Рівненського району Рівненської області, актовий запис №13). В період зареєстрованого шлюбу за спільні кошти подружжя вони побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Будинок зданий в експлуатацію. На підставі рішення виконкому Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області від 28 березня 2003 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Помірки, 38-а, що в с. Дядьковичі Рівненського району Рівненської області на ім'я відповідача [PERSON]. Будинковолодіння зареєстровано в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» 16 квітня 2003 року, про що свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В 2007 році відповідач залишив сім'ю і проживає окремо. Позивачка залишилась проживати в будинку з сином. З того ж часу сама утримує будинок, несе витрати по сплаті комунальних послуг. Згідно ч.1 ст.60 Сімейного Кодексу України майно подружжя, набуте за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Такі ж положення містяться в ЦК України, зокрема в частині 3 статті 368, за якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно з частиною 1 статті 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом також враховуються положення статтей 364, 370 ЦК України. Зі змісту позовної заяви випливає, що поділити майно в натурі позивачка не бажає, а бажає визначити свою частку в майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зважаючи на наведені вище норми законодавства частка позивачки в цьому майні складає 1/2 частину. Суд не вбачає підстав для відступлення від рівності часток при визначенні такої. Про варіанти розподілу майна позивачка не надала висновки будівельно-технічної експертизи, та про призначення такої експертизи не просить. Отже, заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved