Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 24 квітня 2012 року між нею та відповідачем виконавчим комітетом Малосадівської сільської ради Дубенського району Рівненської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Наразі шлюб між сторонами не розірвано, однак фактично з лютого 2016 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, син залишився проживати з позивачкою та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання сина, оскільки матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні не приймає. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, вийти на роботу не має можливості, а також являється інвалідом 3 групи, намагається власними силами утримувати дитину за за рахунок підсобного господарства, однак не може належним чином без участі батька утримувати дитину. Відповідач не має офіційного місця працевлаштування та фіксованого доходу, тому стягнення з нього аліментів у вигляді певної частини доходу є недоцільним, натомість зазначає, що відповідач фізично здоровий, отримує кошти від роботи за кордоном, інших дітей на утриманні не має. Тому, просить стягнути аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі, а саме 1000 грн. щомісячно. Позивачка в зал судового засідання не з»явилась, подала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в зал судового засідання не з»явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином судовими повістками. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 2012 року виконавчим комітетом Малосадівської сільської ради Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 01 (а.с.6). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони по справі зазначені батьками (а.с.7). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, згідно вимог ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України, матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, фізично здоровий, не обтяжений турботами щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків і являючись батьком [PERSON] зобов'язаний утримувати його до повноліття. Суд, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Outcome: approved