Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовм до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. Позовна заява мотивована тим, що позивач доводиться донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя мати проживала в належному їй будинку, що розташований в [ADDRESS] , який вона прийняла у спадщину [INFO] від своєї матері [PERSON] . Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері та прийняла у спадщину вказаний житловий будинок. До смерті [PERSON] у даному житловому будинку було зареєстровано [PERSON] , яка доводиться невісткою покійної матері позивача, та яка залишилася проживати в ньому після смерті останньої. З 15 серпня 2018 року [PERSON] разом з дітьми залишила місце проживання по [ADDRESS] та фактично проживає по [ADDRESS] . На неодноразові прохання позивача перереєструвати своє місце проживання по місцю свого фактичного проживання у добровільному порядку [PERSON] відмовляється, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду, який просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований в [ADDRESS] шляхом зняття з її реєстрації у вказаному житловому будинку. Ухвалою суду від 16 липня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року, за клопотанням відповідача [PERSON] залучено до участі у розгляді справи орган опіки та піклування Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Чудак В.Д. позовну заяву підтримали, посилаючись на обставини зазначені в ній. Просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, оскільки не має змоги з`явитися в судове засідання в зв`язку з зайнятістю по роботі. Представник органу та піклування Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, проте керуючий справами виконавчого комітету Маринюк С.А., надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення\~позивача та\~її представника,\~розглянувши заяву\~відповідача та\~представника третьої\~особи,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позовна\~заява,\~обєктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~по суті,\~суд приходить\~до наступного\~висновку зтаких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. У відповідності до положень\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , що підтверджується копіює витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 06 грудня 2017 року державним реєстратором Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області (а.с. 7). Дану нерухомість позивач отримала у спадок у 2017 році після смерті матері. Згідно копії довідки Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області № 1087 від 01 липня 2019 року [PERSON] , дійсно зареєстрована по [ADDRESS] , однак за даною адресою фактично не проживає з 15 серпня 2018 року. Проживає по [ADDRESS] (а.с [ADDRESS] ). Як видно з копії паспорта відповідача, [PERSON] зареєстрована за зазначеною адресою з 10 жовтня 2006 року (а.с. 47 зворот). Проживала в будинку в статусі невістки попередньої власниці. Згідно копії домової книги у спірному житловому будинку крім відповідача [PERSON] зареєстрована донька відповідача [PERSON] , 2007 року народження та син [PERSON] , 2012 року народження (а.с. 48). Як встановлено з довідки про склад сім`ї, виданої Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області від 23 жовтня 2019 року, до складу сім`ї [PERSON] входять: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 44). Крім того, у вказаній довідці зазначено, що відповідач проживає в [ADDRESS] . Також факт проживання [PERSON] по [ADDRESS] підтверджується довідкою Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області № 375 від 23 жовтня 2019 року (а.с.43). Як видно з висновку органу опіки та піклування при виконкомі Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади, опікунська рада вважає, що при втраті користування житловим приміщенням [PERSON] будуть порушені права на житло неповнолітніх дітей [PERSON] , 2007 року народження та [PERSON] , 2012 року народження (а.с.42). Згідно ч. 6\~ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Так, за змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~ст. 316 ЦК України\~визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно висновку викладеного Верховним Судом України в постанові від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Факт реєстрації відповідача в будинку після зміни власника за умови відсутності для того передбачених законом підстав є сам по собі достатнім доказом того, що такі перешкоди чиняться, оскільки унеможливлює користування та розпорядження власником належним йому майном на власний розсуд. Висновок органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Вапнярської селищної ради об`єднаної територіальної громади, в якому зазначається, що в разі втрати користування житловим приміщенням [PERSON] будуть порушені права на житло її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , суд до уваги не приймає, оскільки питання про зняття з реєстрації вказаних осіб [PERSON] у позовній заяві не ставиться. Крім того. на думку суду, у даному випадку превілюють права та інтереси нового власника житла. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, беручи до уваги те, що після зміни власника будинку, відповідач [PERSON] самостійного права на житло за адресою [ADDRESS] з підстав передбачених законом (найм, оренда тощо) не набула, її право користування вказаним будинком було похідним від прав колишнього власника будинку, членом сім`ї якої вона була, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Вказана позиція узгоджується також з постановою Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 595/1271/16-ц. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Лише наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, на підвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано угоду про надання правничої допомоги, додаток № 2 до угоди про надання правничої допомоги із зазначенням розрахунку наданих послуг та квитанцію про оплату гонорару адвокату. Однак, як видно із вищевказаної квитанції № 11/02 від 11 лютого 2020 року дана квитанція виписана самим представником позивача та не є квитанцією до прибуткового касового ордера, платіжним дорученням, іншим банківським документом чи касовим чеком, як того вимагає чинне законодавство, тому суд відмовляє в стягненні з позивача на користь відповідача судових витрат за надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved