Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

В листопаді 2018 року ПрАТ «УСК «СК «Форміка» в особі генерального директора - Сорокіна О.М. звернулось до суду з позовом, у якому просило з урахуванням заяви про збільшення розміру судових витрат стягнути з [PERSON] суму відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 29803,28 грн та судові витрати в сумі 6762,00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02.03.2018 між ПрАТ «СК «Форміка» та ТОВ «Агро-Зірка» був укладений договір № 5/1-74-801 страхування майна, що розташоване за адресою: [ADDRESS] До умов зазначеного договору страхування вигодонабувачем є ТОВ «Українські Аграрні Системи». 22.05.2018 від представників страхувальника надійшло повідомлення про факт залиття орендованого приміщення. В той же день комісією за участі [PERSON] проведено обстеження на предмет причин залиття орендованого приміщення та наслідків такої події. Був складений Акт № 1 від 22.05.2018 про наслідки залиття нежитлового приміщення. Внаслідок залиття пошкоджене приміщення потребувало поточного ремонту, оскільки подальша його експлуатація в господарських цілях виявилось неможливою, а через деякий час орендар відмовилась від подальшої оренди залитого нежитлового приміщення. 03.08.2018 за замовленням страховика було проведене незалежне товарознавче дослідження щодо визначення об`єму пошкодженого майна та розрахунку розміру завданих збитків. 03.08.2018 позивачем був складений страховий акт № 44/8-5/1-74р, відповідно до якого позивач здійснив виплату страхового відшкодування на розрахунковий рахунок власника нежитлового приміщення в сумі 26303,28 грн. На адресу відповідача була направлена претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу. Проте станом на 23.11.2018 відповідач має дебіторську заборгованість перед позивачем в сумі 298036,28 грн. Враховуючи наведене позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.02.2019 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Відповідно до вимог п.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.03.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Форміка» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Зірка» був укладений договір № 5/1-74-801 страхування майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] До умов зазначеного договору страхування вигодонабувачем є ТОВ «Українські Аграрні Системи». 22.05.2018 від представників страхувальника надійшло повідомлення про факт залиття орендованого приміщення. Разом з тим, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що Акт складений без участі обслуговуючої організації систем загального користування - управляючої компанії, ка залучається ОСББ з огляду на наступне. Актом № 1 від 22.05.2018 про наслідки залиття нежитлового приміщення, складеним комісією у складі: інженера ТОВ «Агро-Зірка» Володіна Ю.В. , голови правління ОСБББ «Задорожний 6А» Мельник І.С. , члена правління ОСББ «Задорожний 6А» [PERSON]., представника страхової компанії АО «СК Форміка» Склярова І.Б., встановлений факт залиття застрахованого приміщення внаслідок несправності системи водопостачання у квартирі відповідача, що розташована поверхом вище, за адресою: [ADDRESS] . Даною комісією було безпосередньо обстежено як застраховане пошкоджене приміщення, так і квартира відповідача, що знаходиться поверхом вище, підтвердження даного факту міститься в тексті самого складеного Акту, де вказано, що в результаті обстеження вище розташованої квартири [ADDRESS] виявлено: обрив підвідної трубки системи тонкої очистки води (фільтр), що можливо і призвело до залиття. 03.08.2018 за замовленням страховика було проведене незалежне товарознавче дослідження щодо визначення об`єму пошкодженого майна та розрахунку розміру завданих збитків. Згідно звіту про оцінку вартості майнового інтересу (грошової відповідальності) за нанесені збитки у приміщеннях офісу вартість матеріальної відповідальності за майновим інтересом на відновлення пошкоджених конструктивних елементів за вирахуванням зносу складає 35200 грн, а за упущеною вигодою ще 7300 грн. Відповідно до кошторису на відновлювальні будівельні роботи загальна вартість будівельні роботи загальна вартість яких складає 42901,24 грн, крім того кошторисна заробітна плата на виконання будівельних робіт становить 5387,26 грн. За проведення незалежного товарознавчого дослідження ПрАТ «СК Форміка» сплатило грошові кошти в загальній сумі 3500 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 922 від 02.08.2018 на суму 1000,00 та за № 943 від 08.08.2018 на суму 9500,00 грн. 03.08.2018 вигодонабувачем подана заява про проведення страхової виплати. Згідно платіжного доручення № 923 від 03.08.2018 АТ СК «Форміка» сплатила страхове відшкодування згідно акту № 44/8-5/1-74 на користь ТОВ «Українські Агро Системи» в розмірі 26303,28 грн. Позивач намагався врегулювати з відповідачем спір у позасудовому порядку, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія претензії про відшкодування шкоди в порядку регресу від 26.09.2018 № 92, проте погашення боргу не відбулось. Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України . За змістом п. 8 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Так, позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність заподіяної шкоди та її розмір. В свою чергу, відповідачем належних та допустимих доказів відносно відсутності його вини у заподіянні шкоди суду не надано. Пунктом 6.3. договору № 5/1-74-801 страхування майна передбачено перелік документів, після збору яких здійснюється виплата страхового відшкодування. Наявність довідки з компетентних органів про причину настання страхового випадку і перелік осіб, винних у її настанні, зокрема при настанні страхового випадку по ризику «ПДТО» - довідка з органів МВС про відкриття кримінальної справи потрібна, в разі повного знищення або пошкодження застрахованого майна внаслідок крадіжки, грабежу, розбою, хуліганства (п. 2.1.6 договору). Крім того, п. 6.3. договору передбачено, наявність документа, підтверджуючого відновлювальну вартість пошкодженого майна. Після настання страхового випадку позивачем було замовлено проведення експертного дослідження щодо визначення об`єму пошкодженого майна та розрахунку розміру завданих збитків. Згідно звіту про оцінку вартості майнового інтересу за нанесені збитки у приміщеннях офісу вартість матеріальної відповідальності за майновим інтересом на відновлення пошкоджених конструктивних елементів за вирахуванням зносу складає 35200,00, а за упущеною вигодою ще 7300,00 грн. Відповідно до кошторису на відновлювальні будівельні роботи загальна вартість будівельних робіт складає 42901,24 грн., крім того кошторисна заробітна плата на виконання будівельних робіт становить 5387,26 грн. Експертне дослідження розміру нанесених збитків було проведено оцінювачем Лісняком Владиславом Григоровичем , має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 02ю06ю1997 № 836, зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів (свідоцтво від 20.10.2011 № 8881). Позивачем було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування безпосередньо вигодонабувачу, оскільки під час залиття було пошкоджено майно (застраховане приміщення), яке знаходиться у власності саме ТОВ «Українські Аграрні Системи». Пунктом 5.1.3 договору страхування майна передбачено, що страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні страхового випадку і належному виконанні страхувальником своїх обов`язків за договором страхування - протягом 10 днів після одержання всіх необхідних документів, або в той же термін надіслати вигодонабувачу мотивовану відмову у виплаті страхового відшкодування. Згідно із статтею 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності із статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень статтей 1191, 1192 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, внаслідок залиття Квартири, позивачем здійснено страхове відшкодування в розмірі 26303,28 гривень, також оплата за проведення товарознавчого дослідження в загальній сумі 3500,00 грн, а всього загальна сума складає 29803,28 грн, а даних щодо заподіяння шкоди та її вартісного розміру відповідачем не спростовано. Вищевказані фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності наведеним судом положенням чинного законодавства у повній мірі підтверджують вимоги позивача за предметом позову, що є підставою для їх задоволення. Частиною1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З матеріалів справи вбачається, що правова допомога надавалася позивачу адвокатом [PERSON] (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5630/10, виданого 17.03.2016) на підставі Договору про надання правової допомоги від 27.12.2019 р., укладений між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Форміка» та [PERSON] . Згідно Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 09.01.2020 р. сторони підтвердили роботи (послуги), що виконані виконавцем згідно Договору та підлягають оплаті, а саме: -складання та подання до суду відповіді на відзив по справі в розмірі 2000,00 грн; -підготовка та подання до суду відповідних процесуальних клопотань та заяв по справі в розмірі 1500,00 грн; -участь в судовому засіданні в розмірі 1500,00 грн. В матеріалах справи наявне платіжне доручення № 45 від 09.01.2020 про сплату АТ СК «Форміка» - одержувач ФОП [PERSON] за надання правової допомоги по договору № 30/2019, акт № 1 від 09.01.2020 без ПДВ. Судові витрати по справі у сумі 6762,00 грн. підлягають стягненню з відповідача відповідно до статті 141 Цивільного процесуального Кодексу України.

Outcome: approved