Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 25.11.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року відповідачка проживає окремо. На даний час шлюб фактично розпався. Причиною розладу сім'ї стало непорозуміння один одного, різниця характерів та різносторонність поглядів. Посилаючись на викладені обставини позивач просив шлюб розірвати. В судове засіданні позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав свою позовну заяву, просив її задовольнити, також просив справу слухати без його участі, в зв'язку із відсутністю можливості з'явитися в судове засідання. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідачки, яка належним чином повідомлялася про час і місце судового засідання повісткою, яка направлялася рекомендованими листами, повідомлення про отримання поштового відправлення повернуте поштовим відділенням з відміткою, що 31.10.2015 року [PERSON] отримала лист із судовою повісткою. Причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у її відсутність до суду також не надходили. Суд приходить до висновку про те, що відповідачка свідомо не бажає брати участь у розгляді справи в суді, проте матеріалів справи достатньо для винесення рішення. Оскільки в судове засідання сторони не з'явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.11.2011 року про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №09 від 25.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 25.11.2011 року (а.с.7). Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 07.05.2012 року (а.с.8) . Згідно рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 24.03.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання та на утримання їх спільної неповнолітньої дитини. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved