Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), про розірвання шлюбу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2020 року продовжено розгляд справи. Позивач у судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи є його заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи є його заява про розгляд справи без його участі, з якої вбачається, що відповідач не заперечує проти задоволення позову та розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. З свідоцтва про шлюб, виданого 19 листопада 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 3517. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні продовжувати сімейні відносини з відповідачем, оскільки подружжя має різні погляди на життя, у подружжя відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові один до одного. Крім цього, з 2019 року подружжя припинило ведення спільного господарств, мають окремий бюджет та не підтримують шлюбних відносин. З урахуванням зазначеного шлюб носить лише формальних характер, а тому його збереження суперечить інтересам позивача та спільної дитини. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги підстави позову, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved