overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 12 листопада 2011 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 592. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. З березня 2016 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 27 червня 2015 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 136. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть. З жовтня 2016 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-КИ № 556255). Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявленого позову позивач вказала, що з 28 грудня 2013 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 287. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. З квітня 2015 року фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сімї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сімя розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є колишнім чоловіком [PERSON] та з січня 2015 року не проживає в [INFO], власником якого є позивач, не сплачує комунальні послуги, що ускладнює матеріальне становище позивача, на вимоги про зняття з реєстрації жодним чином не реагує. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що колишній чоловік - відповідач у справі, після розірвання шлюбу з нею, починаючи з грудня 2007 року залишив будинок без поважних причин, яким до теперішнього часу не користується, не несе будь-які витрати щодо його утримання, формально зберігаючи за собою право на житло, що обмежує її права, як власника на користування та розпорядження житлом. Просить усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням, і визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком. До суду позивач не з'явилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні заявлених вимог наполягає з підстав, викладених в позові. Відповідач до суду не з'явився двічі, про час та місце розгляду справи повідомлений в порядку, передбаченому ч.5 ст.74 ЦПК України. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS], який набула у власність 31 липня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 6,7). Відповідач є колишнім чоловіком [PERSON] (а.с 9,10) і до теперішнього часу значиться зареєстрованим в спірному житловому приміщенні, що підтверджується довідкою, виданою Дмитрівською сільською радою (а.с. 5). Згідно із довідкою тієї ж сільської ради (а.с.4) [PERSON] у спірному будинку не проживає з 05 грудня 2007 року - згадана обставина свого спростування в судовому засіданні не знайшла. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Факт тривалого не проживання відповідача у спірному жилому приміщенні та невиконання ним обов'язків по оплаті та утриманню житла знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а його формальна реєстрація у житловому будинку перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй майном, з огляду на що, вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні нею права користування власністю та визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 10 травня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Росошанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис №01. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Вказала, що причиною розлучення є те, що через різні погляди на сімейне життя постійно виникали сварки та непорозуміння, відповідач зловживає спиртним, застосовує фізичну силу, принижує та ображає, що в сукупності призвело до взаємної неприязні та припинення сімейних відносин. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сім'ї неможливе. В судове засідання 27 січня 2017 року позивач [PERSON] не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому порядку, про що свідчить його підпис в розписці, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не подав. В судовому засіданні 27 грудня 2016 року відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2009 року, шлюб зареєстровано виконкомом Росошанської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис за № 01. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Росошанської сільської ради Теплицького району за №822 від 23 листопада 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою Теплицького районного суду від 27 грудня 2016 року сторонам надавався строк для примирення один місяць з метою збереження сім'ї. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, під час строку для примирення відносини між позивачем та відповідачем не змінились, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та неповнолітньої дитини, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 11 березня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №448. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Вказала, що причиною розлучення є те, що через різні погляди на сімейне життя постійно виникали сварки, які призвели до того, що з 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сімї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2011 року, шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 448. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Маломочульської сільської ради Теплицького району за №744 від 31 жовтня 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо з 2015 року, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та малолітньої доньки, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 551 грн. 20 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 20 лютого 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №10. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Вказала, що причиною розлучення є те, що через різні погляди на сімейне життя постійно виникали сварки, які призвели до того, що з липня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сімї неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги, просить відновити їй дошлюбне прізвище. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2005 року, шлюб зареєстровано відділом РАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 10. В шлюбі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради Вінницької області за №646 від 16 листопада 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо з липня 2016 року, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та малолітньої доньки, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та малолітньої дитини, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 551 грн. 20 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 20 травня 1979 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Великомочульської сільської ради Теплицького району, актовий запис №6. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Оскільки, сімейне життя не склалось через те, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейні відносини, подружні відносини між ними було припинено, поновлювати їх вона не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Пояснила, що шлюб давно існує формально, оскільки в їх сімї відсутні взаєморозуміння та взаємоповага. Останнім часом відповідач почав зловживати спиртним, в нетверезому стані втрачає контроль за своєю поведінкою, погрожує їй, застосовує фізичну силу. На примирення категорично не погоджується, оскільки хвилюється за своє здоровя і життя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому судової повістки 02 грудня 2016 року. Заяви про розгляд справи у його відсутність відповідач [PERSON] не подав, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 травня 1979 року, шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Великомочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис №6. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вказує, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, позивач вважає неможливим поновлення подружніх стосунків та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не подав, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 21 травня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Костюківської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис №2. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що причиною розлучення є те, що через різні погляди на сімейне життя постійно виникають сварки та непорозуміння, відповідач принижує та ображає її, застосовує фізичну силу, що в сукупності призвело до взаємної неприязні та фактичного припинення сімейних відносин. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги. Пояснила, що сімейне життя стало нестерпним через поведінку відповідача. Між ними давно втрачено почуття любові та поваги один до одного, їм важко порозумітись. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що він не довіряє дружині, яка самостійно вирішує усі питання сімейного життя без врахування його думки, тому сімейне життя не складається. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 травня 1994 року, шлюб зареєстровано виконкомом Костюківської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис за № 2. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом зі сторонами у справі, що підтверджується довідкою Костюківської сільської ради Теплицького району за №320 від 30 вересня 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою Теплицького районного суду від 23 грудня 2016 року сторонам надавався строк для примирення два місяці з метою збереження сім'ї. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, під час строку для примирення відносини між позивачем та відповідачем не змінились на краще, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та неповнолітньої дитини, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved