Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що сторони 01 жовтня 2016 року зареєстрували законний шлюб, про що виконавчим комітетом Студенокської сільської ради Ізюмського району зроблено відповідний актовий запис № 04 та видано свідоцтво про шлюб серії I-ВЛ № 299241. Від цього шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння і довіря, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинені з квітня 2018 року, спільне господарство не ведеться. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя припинила своє існування. На даний час сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Проти розірвання шлюбу відповідач заперечує, зявитися до органів державної реєстрації актів цивільного стану не бажає. Позивач просить шлюб розірвати, судові витрати залишає за собою. До судового засідання позивач не з'явився, разом з позовом надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Частинами 9 та 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2016 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.9). Від шлюбу дітей не мають. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм СК, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, подружжя не підтримує шлюбних стосунків з квітня 2018 року, можливість збереження сімї втрачено. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна із основних його засад, яка ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому шлюб припиняється внаслідок розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, крім цього береться до уваги також те, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Outcome: approved