Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк», кредитор або банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON], [INFO] (далі - позичальник, боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість станом на 14.05.2015 в розмірі 416 163,63 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 8 588 601,89 грн. та 1 160 031,04 грн., які складаються з : 360 757,07 доларів США - заборгованість за кредитом, що згідно курсу НБУ станом на 14.05.2015 еквівалентно 7 445 145,68 грн.; 55 406,56 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що згідно курсу НБУ станом на 14.05.2015 еквівалентно 1 143 456,21 грн.; 371 773,69 грн. - заборгованість по штрафним відсоткам за прострочення сплати кредиту; 313 956,15 грн. - заборгованість по штрафним відсоткам за прострочення сплати відсотків; 43 910,28 грн. - заборгованість по 3% (три) відсоткам річних за користування чужими грошовими коштами, щодо основного зобов'язання; 35 181,65 грн. - заборгованість по 3% (три) відсоткам річних за користування чужими грошовими коштами, щодо розрахунку відсотків; 395 209,27 грн. - штрафних санкцій відповідно до п. 4.5. Іпотечного договору від 12.06.2007 року (реєстровий номер 4329). Саме порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором і змусило позивача звернутись до суду (а.с.2-8, 103-106) Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованому у встановленому порядку місцем свого проживання, причину своєї неявки суду не повідомив (а.с.99, 101, 123-125, 129-130, 143, 146), що відповідно до положень ст.74 ЦПК України дає підстави суду вважати, що відповідачі належно повідомлені. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.147) 24.09.2015 року суд, за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного банку «Брокбізнесбанк» згідно з п. 1.1. нової редакції статуту ПАТ «Брокбізнесбанк». Судовим розглядом встановлено, що 12.06.2007 року відповідач [PERSON], [INFO], отримав (на підставі укладеного кредитного договору № 07Ф-125 від 12.06.2007 року) у позивача ПАТ «Брокбізнесбанк» кредит в сумі 383 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,70% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 12.06.2017 року (а.с.9-11). Зокрема, до вказаного кредитного договору було укладено 6 (шість) додаткових угод, за якими переносився строк сплати основної суми кредиту, відсотків та змінювався графік погашення кредитної заборгованості (а.с.12-22). Вищезазначеним кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків та інших витрат. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 07Ф-125 від 12.06.2007 року, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, який зареєстрований в реєстрі за № 4329 (далі - іпотечний договір), відповідно до якого в іпотеку банку передано житловий будинок, загальною площею 397,6 квадратних метри та земельна ділянка площею 0,1529 га, що розташовані за адресою : [ADDRESS] (далі - предмет іпотеки) (а.с.77-80). За приписами ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до умов п. 2.1. кредитного договору позичальник повертає банку кредит зі сплатою відсотків щомісячно не пізніше 25-ого числа місяця, наступного за звітним, та в день повного погашення кредиту (п. 4.1. додаткової угоди № 3 від 09.08.2010 року) (а.с.16-18). Відсотки нараховуються і сплачуються за фактичний час користування кредитом на умовах і в межах строку вказаного в п. 2.1. (п. 4.3. кредитного договору) (а.с.9-11). У випадку несвоєчасного погашення кредиту та (або) відсотків за користування ним, банк має право стягнути з позичальника штрафні відсотки, які нараховуються виходячи з подвійної ставки по кредиту в п. 2.1. кредитного договору від суми простроченої і непогашеної заборгованості за кожний день прострочення (п. 7.1. кредитного договору) (а.с.9-11). Відповідно до п. 7.2. кредитного договору позивач (банк) має право достроково припинити свої зобов'язання за кредитним договором і вимагати від позичальника (відповідача) повернення всієї заборгованості, включаючи кредит, відсотки і пеню при несвоєчасній сплаті відсотків за користування кредитом та пені, передбачених договором. Позивачем, через порушення умов кредитного договору відповідачем, останньому була наручно вручена претензія про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором 22.07.2014 року за вих. № 1303/046-кв, що підтверджується копією претензії (а.с.83), проте відповідач не сплатив заборгованість. Зокрема, позивачем повторно 01.10.2014 року була направлена претензія про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, що підтверджується копією претензії (а.с.84) Згідно до п. 4.2. іпотечного договору іпотекодавець зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість, але не на меншу за узгоджену сторонами і зафіксовану в п. 1.4. іпотечного договору оціночну вартість, на весь строк дії іпотечного договору, надати іпотеко держателю копію договору страхування (страхового полісу). Предмет іпотеки страхується на користь іпотеко держателя за рахунок коштів іпотекодавця (а.с.77-80). У випадку недотримання іпотекодавцем умов, передбачених п. 4.2. іпотечного договору іпотеко держатель має право вимагати сплати штрафу у розмірі 5% (п'яти) відсотків від суми кредиту (п. 4.5. іпотечного договору) (а.с.77-80) 15.10.2014 року позивачем було направлено лист за вих. № 10481/046-кв на адресу відповідача, щодо необхідності негайно виконати вимоги п. п. 4.1., 4.2. іпотечного договору, що підтверджується копією вказаного листа (а.с.86), проте відповідач зазначену вимогу не виконав. Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу відповідно до укладеного між сторонами договору № 07Ф-125 від 12.06.2007 року кредит в сумі 383 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,70% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 12.06.2017 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 14.05.2015 року за вищезазначеним договором, у відповідача, утворилась заборгованість перед банком в сумі 472 373,33 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.05.2015 становить 9 748 632,93 грн. (залишок заборгованості по кредиту - 360 757,07 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 55 406,56 доларів США, штрафні проценти за прострочення основного зобов`язання (кредиту) 18 014,42 доларів США, штрафні проценти за прострочення сплати процентів 15 212,85 доларів США, розрахунок основного зобов`язання 3% річних - 2 127,69 доларів США, розрахунок процентів 3% річних - 1 704,74 доларів США, розрахунок штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору та договору іпотеки - 19 150 доларів США) (а.с.1107-117) Відповідно до ст. 61 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач не скористався своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази по справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору і наявність заборгованості перед банком з боку відповідача, приходжу до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved