Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний у 2015 році. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] Після народження дитини відповідач практично не приділяв увагу сім`ї. У 2015 році залишив сім`ю, і з того часу і до сьогодні він не цікавиться життям дитини, не приділяє увагу її вихованню, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. За таких умов позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд його задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав стосовно його сина. Відповідачем не були заявлені клопотання; та не був поданий відзив. Позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що після подання позову поведінка позивача по відношенню до дитини не змінилася. Відповідач позов визнав та не заперечив щодо обставин, про які зазначила позивачка. Представник органу опіки та піклування покладає прийняття рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб був розірваний на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03.04.2015 року. Позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка пояснила суду, що після народження дитини відповідач не приділяв належної уваги своїй сім`ї, після чого залишив позивачку з дитиною у 2015 році, та більше не повертався. З того часу і до сьогодні він не цікавиться життям дитини, не приділяє увагу її вихованню, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Після подання позову поведінка позивача по відношенню до дитини не змінилася. Відповідач не заперечив обставини, про які зазначила позивачка. Отже, при розгляді справи були підтверджені доводи позивачки про те, що відповідач у 2015 році залишив сім`ю, і з того часу і до сьогодні не цікавиться життям дитини, не приділяє увагу її вихованню, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Після подання позову поведінка позивача по відношенню до дитини не змінилася. Відповідно до висновку органу опіки і піклування, Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його дитини, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Таким чином відповідач не виконує приписи СК України щодо належного виховання та матеріального забезпечення дитини. При прийнятті рішення суд зважає на положення діючого законодавства. Позивачка покликалася на положення ст. 150 СК України (батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток); ст. 12Закону України «Про охорону дитинства» (виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону); п.2 ч.1 ст. 164 СК України. Суд погоджується з тими доводами, які були наведені позивачкою. Обов`язки та права батьків щодо виховання дитини є основними серед всього комплексу батьківських прав та обов`язків, які закріплені сімейним законодавством. Всі інші права та обов`язки батьків щодо їхніх дітей покликані забезпечувати належне виконання батьками свого основного обов`язку - виховувати дитину. Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки зобов`язані також піклуватися про фізичний розвиток дитини, який, в свою чергу, тісно пов`язаний зі здоров`ям дитини. Обов`язку батьків піклуватися про духовний розвиток дитини кореспондує право дитини на духовний розвиток, яке включає в себе: право на освіту; право на прояв своїх здібностей; право на свободу світогляду і віросповідання; право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Таким чином, батьки мають сприяти одержанню дитиною належної освіти, прояву нею своїх здібностей, розширенню її світогляду, її самовизначенню щодо сповідання певної релігії або не сповідання ніякої, її зайняттям літературною, художньою, науковою, технічною творчістю. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не виконує положення ст. 150 СК України, положення інших законодавчих актів щодо обов`язків з виховання та утримання дитини. А згідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Стаття 164 СК України передбачає підстави для позбавлення судом батьківських прав батьків щодо їх дітей, і такі обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Зважаючи на наведене суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 та статті 142 ЦПК України.

Outcome: approved