Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

В липні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Вона звернулась до нотаріуса, будо заведено спадкову справу, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами та на грошовий вклад. В грудні 2018 року їй стало відомо, що, згідно з протоколом розподілу земельних часток земельна частка (пай) за № [NUMBER] площею 1,6499 га та № [NUMBER] площею 1,6945 га, які знаходяться в с.Кустівці, належали покійному [PERSON] . Тоді ж вона дізналась, що вказані земельні ділянки в 2011 році були успадковані її братом - відповідачем по справі [PERSON] , йому ж були видані Державні акти на право власності на вказані земельні ділянки. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 12 червня 2020 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Полонською державною нотаріальною конторою 11 липня 2011 року за реєстраційним №717 [PERSON] на право власності на земельну частку (пай), розпорядження голови Полонської РДА від 26.08.2011 р. №380/2011 «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв) [PERSON] , Державний акт серії ЯМ №934900, виданий Полонською РДА 04.09.2012 на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,6499 га з кадастровим номером 6823683500:04:006:0037, Державний акт серії ЯМ №934899, виданий Полонською РДА 04.09.2012 р. на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,6945 га з кадастровим номером 6823683500:04:003:0067, що розташовані на території Кустовецької сільської ради Полонського району. 01 квітня 2021 року Полонським районним судом ухвалено додаткове рішення, яким визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Полонською держнотконторою 11 липня 2011 року за реєстраційним №717 [PERSON] на право власності на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №015148, виданого Полонською РДА 02.07.1996 року та на майновий пай вартістю 1238 грн. на підставі свідоцтва про право на земельну частку (пай) члена КСП (майновий сертифікат) серії ХМПЛ №013943, виданого Кустовецькою сільською радою Полонського району Хмельницької області 23.09.2009 р. Після цього вона звернулась до державного нотаріуса Полонської держнотконтори щодо оформлення спадщини на земельну частку (пай), який належав її батькові [PERSON] , проте виявилось, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані дві земельні ділянки згідно двох Державних актів на право власності за [PERSON] Державний реєстратор Полонської міської ради ОТГ листом №397 від 20.05.2021 р. повідомив, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав не підлягають скас уванню та/або вилученню. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяження речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Оскільки в рішенні суду відсутні відомості про визнання, зміну чи припинення цим рішенням речових прав, їй рекомендовано звернутись до суду. 03 серпня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін. Відповідачі у встановлений строк відзив на позовну заяву не надали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено даними свідоцтва про смерть (а.с.3), після смерті якого [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. [PERSON] звернулась до нотаріуса, будо заведено спадкову справу, їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами та на грошовий вклад. Крім того, для покійного [PERSON] належали земельні частки (пай) за №405 площею 1,6499 га та № [NUMBER] площею 1,6945 га, які знаходяться в с.Кустівці, які в 2011 році були успадковані її братом - відповідачем по справі [PERSON] , йому ж були видані Державні акти на право власності на вказані земельні ділянки. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 12 червня 2020 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Полонською державною нотаріальною конторою 11 липня 2011 року за реєстраційним №717 [PERSON] на право власності на земельну частку (пай), розпорядження голови Полонської РДА від 26.08.2011 р. №380/2011 «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв) [PERSON] , Державний акт серії ЯМ №934900, виданий Полонською РДА 04.09.2012 на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,6499 га з кадастровим номером 6823683500:04:006:0037, Державний акт серії ЯМ №934899, виданий Полонською РДА 04.09.2012 р. на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,6945 га з кадастровим номером 6823683500:04:003:0067, що розташовані на території Кустовецької сільської ради Полонського району (15-18). 01 квітня 2021 року Полонським районним судом ухвалено додаткове рішення, яким визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Полонською держнотконторою 11 липня 2011 року за реєстраційним №717 [PERSON] на право власності на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №015148, виданого Полонською РДА 02.07.1996 року та на майновий пай вартістю 1238 грн. на підставі свідоцтва про право на земельну частку (пай) члена КСП (майновий сертифікат) серії ХМПЛ №013943, виданого Кустовецькою сільською радою Полонського району Хмельницької області 23.09.2009 р. (а.с.19-20). Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровані дві земельні ділянки згідно двох Державних актів на право власності за [PERSON] (а.с.9-11). Відповідно до даних листа державного реєстратора Полонської міської ради ОТГ №397 від 20.05.2021 р., для [PERSON] на її звернення повідомлено, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав не підлягають скас уванню та/або вилученню. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяження речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Оскільки в рішенні суду відсутні відомості про визнання, зміну чи припинення цим рішенням речових прав, їй рекомендовано звернутись до суду (а.с.12). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються розділом IV «Набуття і реалізація права на землю» та розділом V «Гарантії прав на землю» ЗК України, а також главою 3 «Захист цивільних прав та інтересів» ЦК України. Згідно з положеннями ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом положень ч.1 та ч.2 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Приписами ч.3 та ч.4 ст.122 ЗК України встановлено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно з ч.1, п.«г» та п.«д» ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Приписами ч.1 ст.791 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч.2 ст.791 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, серед іншого, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Згідно з положенням п.57 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 1562 цього Порядку. За змістом п.114 цього Порядку державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру. Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями. Відповідно до ч.13 ст.791 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Рішеннями Полонського районного суду Хмельницької області від 12 червня 2020 року та від 01 квітня 2021 року, які набрали законної сили, визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Полонською державною нотаріальною конторою 11 липня 2011 року за реєстраційним №717 [PERSON] на право власності на земельну частку (пай), розпорядження голови Полонської РДА від 26.08.2011 р. №380/2011 «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв) [PERSON] , Державний акт серії ЯМ №934900, виданий Полонською РДА 04.09.2012 на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,6499 га з кадастровим номером 6823683500:04:006:0037, Державний акт серії ЯМ №934899, виданий Полонською РДА 04.09.2012 р. на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,6945 га з кадастровим номером 6823683500:04:003:0067, що розташовані на території Кустовецької сільської ради Полонського району, визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Полонською держнотконторою 11 липня 2011 року за реєстраційним №717 [PERSON] на право власності на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №015148, виданого Полонською РДА 02.07.1996 року та на майновий пай вартістю 1238 грн. на підставі свідоцтва про право на земельну частку (пай) члена КСП (майновий сертифікат) серії ХМПЛ №013943, виданого Кустовецькою сільською радою Полонського району Хмельницької області 23.09.2009 р. Тому, в силу вимог ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» одночасно зі скасуванням державної реєстрації спірних земельних ділянок належить також припинити право власності [PERSON] на вищезазначені земельні ділянки. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно з положенням ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З довідки МСЕК, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.7), вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю 2-ї групи, тому, в силу положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільнена. Пред`явлений позов задоволено, тому судовий збір у розмірі 908 грн. слід стягнути з відповідачів на користь держави На підставі викладеного та

Outcome: approved