Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернувся [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що з 23.12.2009р. перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №161. Вказує, що від спільного подружнього життя вони мають малолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що причиною звернення до суду є те, що вони з відповідачкою є різними людьми, в них протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що стало причиною погіршення сімейного життя та в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим, оскільки шлюб між ними існує формально. Зазначає, що між ними відсутні будь-які почуття, так як вони не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тому подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просить шлюб розірвати, вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 10.11.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачці встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідачка у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подала. В поданій до суду заяві заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечила щодо розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №161, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що позивач та відповідачка мають сина - [PERSON] , який народився [INFO] . Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до\~ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки вони разом, як сім`я не проживають, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 29.10.2020 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивача та відповідачки було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн., які було сплачено позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі ст.ст.105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved