Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Військова-цивільна адміністрація міста Торецьк Донецької області звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: -позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 50% з усіх видів прибутку до досягнення дітьми повноліття, пославшись на те, що внаслідок невиконання відповідачкою батьківських обов`язків її діти з 25.10.2018 опинилися у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Торецька, де знаходяться дотепер. За час перебування дітей в дитячому закладі відповідачка жодного разу їх не відвідала та не намагалася повернути їх додому. [PERSON] не займається вихованням дітей, не цікавиться їх здоров`ям, не приділяє їм уваги, не проводить з дітьми вільний час, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріально не утримує. З 30.07.2018 діти перебувають на обліку у службі у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецька як діти, що опинились в складних життєвих обставинах, а [PERSON] знаходилася під соціальним супроводом Центру соціальних служб для сім`ї, та молоді. З відповідачкою, як матір`ю дітей, неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо виконання нею батьківських обов`язків, відбувалися відвідування за місцем її мешкання, але проведена робота не дала позитивних результатів, відповідачка не змінила свого ставлення до виховання дітей, родина була знята з соціального супроводу Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з негативним результатом. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2019 відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.33-34). Судовою ухвалою від 08.01.2020 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.64). Представник позивача - Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, як органу опіки та піклування, Портна І. В. у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі за підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] , повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, дістає таких висновків. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов`язані поважати дитину (ч.4). Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4). Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом установлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження - на а.с.12), [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження - на а.с.11) і [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження - на а.с.8) Батько дітей записаний за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України - на а.с.39-40,41-42,43-44). З 25.10.2018 і до теперішнього часу діти заходяться в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Торецька. За час перебування дітей в дитячому закладі відповідачка жодного разу не відвідала дітей, на контакт з адміністрацією Центру не виходить, на профілактичні бесіди не з`являється, життям та здоров`ям дітей не цікавиться. [PERSON] не виконує батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню своїх дітей, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, освіту, підготовку до подальшого життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не приділяє батьківської уваги як сину, так і донькам. Зазначені обставини, не спростовані відповідачкою, підтверджені: -направленнями №42,43,44 від 25.10.2018, згідно з якими Службою у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецька діти відповідачки направлені до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Торецька у зв`язку зі складними життєвими обставинами з зобов`язанням створити необхідні умови для навчання, виховання та соціально-психологічної реабілітації неповнолітнього/малолітнього (а.с.89-91); - актом обстеження житлово-побутових умов від 10.01.2019 (а.с.92), з якого вбачається, що у будинку за місцем проживання відповідачки у [ADDRESS] , умови для проживання та розвитку дітей відсутні; - клопотанням адміністрації Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Торецька №283 від 03.07.2019 про розгляд питання про позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , яка не виходить на контакт з адміністрацію Центру, на профілактичні бесіди не з`являється, життям та здоров`ям дітей не цікавиться (а.с.6); - заявою неповнолітнього [PERSON] , [INFO] на ім`я голови комісії з питань захисту прав дітей від 27.06.2019 щодо позбавлення його матері [PERSON] батьківських прав відносно нього у зв`язку з тим, що його мати дуже погано його виховувала та вживала спиртні напої та, коли він потрапив до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, вона до нього жодного разу приїздила (а.с.7). Вирішуючи питання обґрунтованості вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідачки, суд дістає висновку, що у порушення вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не піклується про стан здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує дітей матеріально, що доведено стороною позивача і що не спростовано відповідачкою. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Висновком Військовою-цивільною адміністрацією міста Торецька Донецької області від 25 липня 2019 року №10 визнано доцільним інтересам дітей позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Приймаючи до уваги доведеність винної поведінки відповідачки [PERSON] щодо невиконання батьківського обов`язку відносно дітей, думку дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , вислухану на виконання приписів ст.171 СК України при вирішенні спірного питання, які бажають проживати окремо від матері, яка їх не відвідує та не утримує, просять залишити їх у притулку, де почуваються захищеними та доглянутими, суд дістає висновку про те, що відповідачка має бути позбавлена батьківських прав. Щодо вимог стягнення аліментів: Згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Дійшовши висновку про необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав і про встановлення над дітьми піклування/опіки з призначенням піклувальника/опікуна, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.ст.182-183 СК України стягнути з відповідачки на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.09.2019 і до досягнення дітьми повноліття, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок кожної дитини, відкритий у банківській установі. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідачки у дохід держави судовий збір відповідно до ст.4 ч.4 п.1 пп.1,2, ст.6 ч.3 Закону України «Про судовий збір»: за вимогою позбавлення батьківських прав як за вимогою немайнового характеру - 840,80 грн, за вимогою стягнення аліментів як за вимогою майнового характеру - 840,80 грн, а загалом - 1681,60 грн.

Outcome: approved