Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 05.03.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №270. Проте на даний час шлюбні відносини між ними припинені та їхнє спільне проживання є неможливим, оскільки відповідач зловживає алкоголем, в нетверезому стані влаштовує сварки, агресивно себе поводить. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , тому позивач просила розірвати їхній шлюб у судовому порядку. Ухвалою судді від 04.12.2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з ухвалою суду від 26.12.2018 року провадження у справі було зупинено у зв`язку із наданням сторонам строку на примирення терміном два місяці, а ухвалою суду від 04.03.2019 року провадження у справі поновлено. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала. Крім того, будучи присутньою у підготовчому засіданні 26.12.2018 року, вона пояснила, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій визнав позовні вимоги. При цьому, будучи присутнім у підготовчому засіданні 26.12.2018 року, відповідач повністю підтвердив обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 05.03.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №270, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим вказаним відділом ДРАЦСу. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Богдановецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. В обґрунтування позову позивач стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, на даний час шлюбні відносини між ними припинені та їхнє спільне проживання є неможливим, оскільки відповідач зловживає алкоголем, в нетверезому стані влаштовує сварки, агресивно себе поводить. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Крім того, суд приймає до ваги те, що відповідач, будучи присутнім у підготовчому засіданні 26.12.2018 року, повністю підтвердив обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову. Враховується і те, що судом вживалися заходи щодо примирення сторін, проте, як вбачається із наявних у справі письмових заяв сторін, до примирення вони не дійшли та виявили спільне бажання розірвати шлюб. З огляду на наведене, з`ясувавши взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, приймаючи до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved