Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

В квітні 2016 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивували тим, що в 2000 р. вони придбали у відповідача квартиру [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу на товарній біржі «Українська біржа нерухомості». На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися належним їй майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально. Продавець ніяких претензій не пред'являє, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється. Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між сторонами та зареєстрований на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» від 17.11.2000 р. - дійсним. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Товарної біржі «Українська біржа нерухомості» в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, виданого Товарною Біржею «Нерухомість-Авторитет КСК» від 15.11.2000 р., № 1-42. 17.11.2000 р. на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» за № 297 був укладений Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своєї малолітньої доньки - [PERSON], [PERSON], що діяв від свого імені, - з однієї сторони, та [PERSON], що діяв від свого імені, - з іншої сторони. Як вбачається з матеріалів справи, Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] був зареєстрований ММБТІ 27.11.2000 р. за № 18467 на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною. На час укладання договору купівлі-продажу сторони ухилились від його нотаріального посвідчення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачів порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та

Outcome: approved