Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказував, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Люботинської міської ради перебувала [PERSON] , як одержувач тимчасової допомоги на доньку [PERSON] , 2007 року народження, батько якої ухиляється від сплати аліментів за рішенням суду. На підставі наданої [PERSON] довідки про те, що вона дійсно не отримує на свою користь аліментів від [PERSON] , який ухиляється від сплати аліментів, їй було призначено тимчасову державну допомогу на дитину . Загальна сума сплаченої допомоги за період з 01.09.2013 по 31.01.2019 року склала 42 072, 30 грн. Дана допомога була призначена відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце знаходження їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22 лютого 2006 року. У зв`язку із встановленням місця проживання [PERSON] . Управління зобов`язано звернутися до суду з заявою про стягнення суми виплаченої тимчасової допомоги. Позивач в судове засідання не з`явився, але направив до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без участі його представника, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи він повідомлявся у належний спосіб. Відповідач відзив у встановлений для нього строк не подав, про причини неявки в судове засідання не повідомив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутності відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі і подані сторонам докази, суд встановив наступне. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, регулюється Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189. Так, в п.п. 2 і 6 Порядку визначено, що тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів; та для її призначення одержувач подає органу праці та соціального захисту населення за місцем свого проживання, серед іншого, рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного батьків аліментів на дитину та довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За період з 01 вересня 2013 року по 31 січня 2019 року [PERSON] було призначено та виплачено у повному обсязі тимчасову державну допомогу у зв`язку з ухиленням одного з батьків від сплати аліментів у загальному розмірі 42 072, 30 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Згідно п. 12 Порядку, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що тимчасова державна допомога виплачена у зв`язку з ухиленням одного з батьків від сплати аліментів у загальному розмірі 42 072, 30 грн. за період з 01 вересня 2013 року по 31 січня 2019 року підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 та 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі ст.ст. 78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що станом на час розгляду справи, відповідачем відшкодування не здійснювалось, будь-яких заперечень з приводу суми надлишково виплаченої допомоги та її виплати не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного, оцінивши належність, достовірність, достатність доказів, позовні вимоги про стягнення надлишково виплаченої державної допомоги одиноким матерям підлягають задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved