Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернувся в суд з позовом до Попівської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON], відкрилася спадщина на землю, право власності на яку було підтверджено державним актом, в якому при видачі помилково зазначено не вірний кадастровий номер. При зверненні до органів нотаріату для оформлення спадщини, позивачці було відмовлено по причині невідповідності цього номеру з номером земельної ділянки у державному реєстрі. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 12 /, заявлений позов підтримали, просили задовольнити його. З пояснень сторони позивачки вбачається, що через невідповідність кадастрового номеру у відповідному правовстановлюючому документі на ім'я спадкодавця, та не може реалізувати своє право на спадкування. Відповідач проти заявленого позову не заперечував, направивши до суду листа, за змістом якого справу просив розглядати у відсутність його представника / а.с. 71 /. Третя особа [PERSON] / а.с. 28 /, проти задоволення заявленого позову не заперечувала, просила задовольнити його. Заслухавши пояснення сторони позивачки та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі і проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про її народження і укладення шлюбу / а.с. 4 /. За життя батько позивачки мав у своїй власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ПЛ № 110075, розташовану на території земель Попівської сільської ради Миргородського району, підтвердженням чому є копія такого акту / а.с. 8 /. Ця земельна ділянка за життя заповідалася [PERSON] своїй дочці - позивачці по справі / а.с. 26 /. [INFO] року згаданий спадкодавець помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть / а.с. 5 /, внаслідок чого відкрилася спадщина. Після смерті спадкодавця, позивачка [PERSON] у строк, встановлений законом, звернулася до органів нотаріату з заявою про наміри прийняти спадщину, проте, постановою державного нотаріуса від 22.01.2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки після померлого батька по причині невідповідності кадастрового номеру в державному акті на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером в державному реєстрі / а.с. 7 /. Така невідповідність цих номерів підтверджена повідомленням відповідного землевпорядного органу / а.с. 6 /. Згідно до ст. 1223 ч. 1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається зі змісту ст. 1225 ч. 1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на конкретну земельну ділянку померлої особи, вчинила дії по прийняттю спадщини після батька, то вона набула право на цю земельну ділянку в порядку спадкування. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Outcome: approved