Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

В липні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, про зміну черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 2004 року по 2013 рік знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], жила з ним разом однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мала з ним спільний бюджет, піклувалась про нього, оскільки [PERSON] на протязі всього часу тяжко хворів, не міг самостійно забезпечувати свої потреби. Весь спільний бюджет йшов на лікування покійного [PERSON] Ізюмською нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в померлого є син, спадкоємець першої черги. Позивачка і її представник просять задовольнити позов, встановити факт проживання однією сім'єю, змінити черговість одержання права на спадкування та надати їй право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги. Відповідач і його представник позов не визнали посилаючись на його безпідставність. Надали суду письмові заперечення, де вказав, що після смерті батька є єдиним спадкоємцем. Ніяких доказів того, які б свідчили про те, що позивачка тривалий час проживала з покійним однією сім'єю, вели спільне господарство і опікувалась моїм батьком протягом тривалого часу, суду не надала. Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами і підтверджується належними доказами, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується актовим записом про смерть № 439( а.с.9,37). Відповідач є сином покійного [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.36). Із довідок про склад сім'ї вбачається, що позивачка зареєстрована в будинку [ADDRESS] а з 2004 року фактично мешкає за адресою провулок [ADDRESS] на правах члена сім'ї ( а.с.7-8). Згідно копії спадкової справи № 385/2013 Ізюмської державної нотаріальної контори вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] і [PERSON] ( а.с.98,100). Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, щодо спадкової справи після смерті [PERSON], який помер [INFO] року не виносилась ( а.с.117). Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ( п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). Відповідно до СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки ( ст. 3 СК України). Статтею 1264 ЦК України передбачено, що особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування за законом у четверту чергу. Згідно зі ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Із виписки амбулаторної карти [PERSON], який помер [INFO] року вбачається, що останній переніс інфаркт міокарду в 1985 році. В 1998 році поставлений діагноз - виразкова хвороба 12-ти палої кишки. В 2004 році у [PERSON] був встановлений облітеруючий атеросклероз ніжних кінцівок, ІІ ступеня. Хворий був обмежений в фізичних навантаженнях, необхідністю дотримання дієти, відсутністю активних пересувань. Крім медикаментозного лікування хворий потребував дієтичного харчування, стороннього догляду, який йому надавала [PERSON] ( а.с.131,132). Допитана в судовому засіданні завідуюча поліклінікою « Вузлова лікарня станції Ізюм СТГО Південна залізниця», [PERSON], пояснила, що покійний [PERSON], знаходився на обліку з 1985 року по 2010 рік, як обмежено працездатний, так як переніс гострий інфаркт міокарду, виразкову хворобу, облітеруючий атеросклероз правої нижньої кінцівки. Враховуючи обмеження у хворого [PERSON] фізичних навантажень, необхідність дотримання дієти, відсутність активного пересування, хворий потребував постійного стороннього догляду, самообслуговування здійснювати не міг. Догляд здійснювала [PERSON] В період з 2010 - по 2013 рік надавала консультації [PERSON] з приводу лікування покійного [PERSON] Допитаний в судовому засідання лікар - хірург Ізюмської ЦМЛ, [PERSON], пояснив, що [PERSON] знаходився на лікуванні в лікарні в травні 2013 року з діагнозом облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок, хронічна ішемія ІІІ стадії, синдром Ляріша, гангрена правої нижньої кінцівки. Хворий був доправлен в лікарню в супроводі позивачки, яка і здійснювала за ним додатковий догляд. Від операції хворий відмовився. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що позивачка в період з 2004 року по 2013 рік проживала разом з покійним, [PERSON], однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали права і обов'язки як подружжя. Оскільки [PERSON] часто хворів, позивачка піклувалась про нього, готувала їжу, прибирала в домі, підтримувала як морально, так і матеріально. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд вважає достовірними та такими, що відповідають зібраним по справі доказам. Таким чином судом встановлено, що позивачка і покійний [PERSON] проживали однією сім'єю з 2004 року в будинку покійного, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки. Факт спільного проживання крім цього підтверджується і ксерокопіями накладних де позивачка оплатила похорони та помини [PERSON] ( а.с.70). Про факт спільного проживання може свідчить і заява позивачки до Ізюмського міжрайонного прокурора про те, що в будинку де вони мешкали разом з [PERSON] знаходяться її документи, коштовності , гроші, особисті речі ( а.с.71,127). Крім цього суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що позивачка проживала з його батьком [PERSON], за рахунок батька. Позивачка працювала на ВАТ « Ізюмський тепловозоремонтний завод», щорічно отримувала плату за земельний пай (а.с.58-66). Суд не може взяти до уваги довідку про склад сім'ї ( а.с.235) , яка була посвідчена головою квартального комітету, оскільки вказана довідка буда видана колишній дружині покійного [PERSON], для одержання пенсії після смерті [PERSON] в 2013 році. Допитана в судовому засіданні голова квартального комітету пояснила, що дійсно видала довідку про склад сім'ї для одержання двох пенсій покійного [PERSON] Відповідач в цей період знаходився на лікуванні від алкоголізму в м. Барвінкове . Відповідач ні в 2013, ні в 2014 році не звертався до квартального комітету з приводу обстеження житлово - побутових умов, а тому акт обстеження ( а.с. 206-2015) суд не може взяти, як доказ в цивільній справі. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачкою в період з 2004 по 2013 рік надавалась як матеріальні, так і не матеріальні послуги, поради, проводилось прибирання будинку, готовила їжу покійному [PERSON], оскільки останній був неспроможний самостійно забезпечувати свої потреби , які були викликані важкими хворобами. При таких даних позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved