Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до Підгаєцького районного суду з позовом до Голгочанської сільської ради про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна, мотивуючи вимоги тим, що 11 грудня 1991 померла його бабуся [PERSON] Лукянівна.Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із 1/6 частини житлового будинку, з надвірними будівлями, розташованого за адресою: будинок 1 вул. Тарасівка с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області..Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є батько позивача [PERSON] , який помер 30.12.2012 року, не оформивши прийняття спадщини встановленому порядку. Позивач, який є її внуком і єдиним спадкоємцем після її смерті, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно йому було відмовлено у зв'язку з державною реєстрацією права власності спадкодавця на спірну частину житлового будинку після смерті. Інших спадкоємців не має. Оскільки позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Вважає, що має право на спадкування, так як є єдиним спадкоємцем, а інших спадкоємців у померлих бабці та його батька небуло, тому просив визнати за ним право власності на 1/6 частини житлового будинку в порядку спадкування по закону, що залишилось не успадкованим після смерті його бабці та батька,оскільки в іншому порядку прийняти спадщину невидається можливим. Відповідач , представник Голгочанської сільської ради у судове засідання не з'явився, однак завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.\~ Відповідно свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 22 жовтня 2001 року 1/6 частини будинковолодіння, що знаходиться в с. Голгоча по вул.Тарасівка,1 \~ належало [PERSON]. З обставин справи вбачається, що 01.01.1960 року народився [PERSON] батьками якого в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON]. /а.с. 11/. 14 травня 1932 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], про що засвідчують записи в свідоцтві про народження /а.с. 10/. Таким чином позивач є внуком [PERSON] При цьому з обставин справи також вбачається, що згідно свідоцтва про смерть від 02 січня 2013 року [PERSON] помер 30.12.2012 року /а.с. 9/. В свою чергу [PERSON] померла 11 грудня 1991 року у віці 79 років, /а.с. 7/. З матеріалів справи вбачається, що після смерті спадкодавця пінять К.Л. відповідно до вимог ст.\~548,549 ЦК України ( в редакції 1963 року)\~відкрилася спадщина на 1/6 частину, яке складається з житлового будинку та надвірних будівель за адресою с. Голгоча по вул.Тарасівка,1 \~Підгаєцького району. [PERSON] разом з сімєю сина [PERSON] проживали однією сім'єю, вели спільне господарство.Свідоцтво про право власності на спадщину за законом на 1/6 частки ,що залишилось після смерті померлої [PERSON] не було видане державною нотаріальною конторою . За правилами ст.ст. 120, 121, 123 ЦК УРСР у редакції, чинній до 16 грудня 1993 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної вланості. 15 квітня 1991 року введено в дію Закон України „Про власність, яким передбачено право спільної сумісної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном. У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року № 20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності(зі змінами та доповненнями) розяснено, що положення ст. 17, 18 Закону України „Про власність щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до ч. 4\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК України\~в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. \~ \~ \~ \~Оскільки судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірну частину житловий будинок, в порядку спадкування по закону, що залишилась після смерті його матері, однак юридично не оформив документи на спадкове майно, \~\~тому до позивача [PERSON] перейшло таке право в порядку спадкування по закону\~.\~ \~ \~ На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Виходячи з вимог вказаної статті\~\~та правової позиції викладеної Верховним Судом України при розгляді цивільної справи № 6-164цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Враховуючи викладене суд вважає, що у позивача в\~\~даній справі як спадкоємця першої черги по закону [PERSON] право володіння та користування спадковою 1\\6 частиною житлового будинку та господарських споруд, за адресою с. Голгоча по вул.Тарасівка,1 \~Підгаєцького району виникло з моменту смерті [PERSON] та дня відкриття спадщини 30.12.2012 року Оскільки судом встановлено, що позивач набув право власності на 1\\6 частиною житлового будинку та господарських споруд за вищевказаною адресою , в порядку спадкування за заповітом свого батька [PERSON],що останньому належала на праві особистої власності, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 18.02.2016 року, тому суд приходить до висновку враховуючи те, що батько позивача, померлий [PERSON] не оформив прийняття спадщини післі смерті матері [PERSON],отже позивач у справі [PERSON] має право на спадкування ,щодо спадкового майна яке залишилось після смерті його бабці померлої [PERSON] Таким чином, приймаючи до уваги усі обставини, на які посилався позивач, і оцінюючи докази кожне окремо і в іх сукупності, якими обґрунтовував свої вимоги, суд вважає, що позовні вимоги доведені в повному обсязі, тому за позивачем необхідно визнати право власності на 1/6 частини спадкового майна, що належало спадкодавиці при житті щодо житлового будинку з надвірними будівлями, та залишилось після смерті [PERSON] .

Outcome: approved