Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

В квітні 2015р. позивачі звернулись до суду з позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнених вимог, просять стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 8 047,06 грн. та сплачений судовий збір, посилаючись на те, що 27.10.2014 р. приблизно о 16.30год. по вул. Г. Барського в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Зил» держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» держномер [NUMBER], що належить на праві власності позивачці [PERSON] під керуванням позивача [PERSON] Внаслідок даної ДТП був пошкоджений автомобіль позивачки і згідно звіту вартість відновлювального ремонту складає 20 093,04 грн. На момент скоєння ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «УОСК», яка за заявою позивача виплатила страхове відшкодування в сумі 11 045,98 грн., відповідач протягом розгляду справи відшкодував франшизу в розмірі 1000грн. Оскільки страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування шкоди, просять різницю в розмірі 8 047,06грн. стягнути з відповідальної за заподіяння шкоди особи. Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що його відповідальність застрахована, ліміт відповідальності становить 50 000грн., а тому шкоду повинна відшкодовувати страхова компанія. 3-тя особа ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не з'явилась, просить слухати справу у відсутність її представника. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 27.10.2014 р. приблизно о 16.30год. по вул. Г.Барського в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Зил» держномер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд» держномер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], внаслідок якої був пошкоджений належний позивачці [PERSON] автомобіль. Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 11.11.2014 р. ДТП сталася з вини водія [PERSON], який порушив п.п. 10.2, 10.9 ПДР /а.с. 10/. Внаслідок ДТП автомобіль «Форд» держномер [NUMBER], що на праві вланості належить позивачці [PERSON], зазнав технічних ушкоджень і згідно звіту від 11.12.2014 р. вартість відновлювального ремонту складає 20 093,04 грн., вартість матеріального збитку складає 14 545,60 грн., з урахуванням фізичного зносу автомобіля 1499,62 грн. /а.с. 106-110/. Оскільки цивільна відповідальність відповідача [PERSON] перед третіми особами на момент ДТП була застрахована в ПрАТ Українська охоронно - страхова компанія», страхова компанія сплатила [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 11 045,98 грн. /а.с. 76-81/. Крім того, відповідачем сплачено франшизу в розмірі 1000 грн. Пунктом 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З системного аналізу наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що страхова компанія відшкодовує потерпілому вартість матеріального збитку в межах ліміту відповідальності, а винний у ДТП - різницю між страховим відшкодуванням (матеріальним збитком) та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу. У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в ч. 2 ст. 16 ЦКУкраїни. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016року право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. За правилом ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно звіту від 11.12.2014 р. вартість відновлювального ремонту належного [PERSON] автомобіля складає 20 093,04 грн., в тому числі ПДВ 2 424,19грн. /а.с. 110/. Розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що дійсний розмір заподіяного збитку є меншим, ніж вказано у висновку. Згідно ст. 180 Податкового кодексу України платником податку на додану вартість є, зокрема, особа, що провадить господарську діяльність по наданню послуг, виконанню робіт, постачанню товарів. Матеріали справи не містять доказів того, що роботи по ремонту автомобіля було виконано суб'єктом підприємницької діяльності чи юридичною особою, які є платниками податку на додану вартість, що є підставою для включення суми податку до загального розміру збитків, що підлягають відшкодуванню. З огляду на таке, сума відшкодування матеріальної шкоди підлягає зменшенню на суму податку на додатну вартість, тобто на 2 424,19грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на підставі ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди за винятком ПДВ - 17 668грн. 85коп. (20093,04-2424,19) і страховим відшкодуванням з урахуванням сплаченої франшизи в розмірі 1000грн. - 12 045,98 грн., що складає 5 622грн. 87коп. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову до суду в розмірі 243,60грн., за подання апеляційної скарги в розмірі 267,96грн. та за подання касаційної скарги в розмірі 643,10грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial