Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому , з урахуванням уточнених 04 вересня 2012 року позовних вимог, просив стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] кошти в сумі 200 000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 жовтня 2010 року між ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» та ФОП [PERSON]. укладено договір зберігання , згідно з яким останній прийняв на зберігання вантажні автошини в кількості 200 штук вартістю 200 000 грн. ФОП [PERSON] умови договору щодо повернення майна або його вартості не виконав. Між ним, позивачем, та ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» 24 червня 2011 року був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно з яким до нього перейшло право вимоги до відповідача щодо повернення майна або відшкодування його вартості. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 04 грудня 2012 року позовні вимоги задоволені частково : стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування збитків 140 000 грн. Постановляючи вказане рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ФОП [PERSON] в порушення умов договору зберігання не повернув 140 штук автошин на суму 140 000 грн., а тому має нести матеріальну відповідальність за втрату цього майна; відсутні докази про те, що ФОП [PERSON] відмовляється повернути 60 штук автошин, наявність яких підтверджується актом інвентаризації від 25 листопада 2012 року. 12 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Чернігівської області від 04 грудня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами. Заявлені вимоги [PERSON] мотивував тим, що з постанови про закриття кримінального провадження від 06 листопада 2013 року йому стало відомо про отримання 08 жовтня 2010 року майна, переданого йому на збереження за договором з ТОВ «Лагор і К. лтд» від 05 жовтня 2010 року, директором ТОВ «Лагор і К. лтд» [PERSON] і наявність видаткової накладної, яка підтверджує цей факт. Заявник стверджує, що про цю обставину йому не було відомо, оскільки 08 жовтня 2010 року він перебував за межами м. Чернігова і до 06 листопада 2013 року вважав, що автошини, які зберігались у нього в пункті шиномонтажу за договором зберігання від 05 жовтня 2010 року, згоріли внаслідок знищення пожежею складу. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 05 жовтня 2010 року між ТОВ «Фірма «Лагор і К. лтд» та ФОП [PERSON] був укладений договір зберігання № 05/10, відповідно до якого, ТОВ «Фірма «Лагор і К. лтд» (поклажодавець) передало, а ФОП [PERSON] (зберігач) прийняв в строкове платне зберігання 200 штук вантажних автошин бувших у використанні, зі сплатою щомісячної винагороди в розмірі 200 грн., з яких 140 штук було розміщено в одному із приміщень Дорожнього пункту з надвірними будівлями, який належить [PERSON] та розташований на 148 км. автодороги Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, а іншу частину автомобільних шин-60 штук в с. М.Коцюбинське. Між [PERSON] та ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» 24 червня 2011 року, з урахуванням внесених змін від 18 серпня 2012року, був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно з яким до [PERSON] перейшло право вимоги до ФОП [PERSON] щодо повернення 200 штук автошин або відшкодування їх вартості. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Заявник [PERSON] посилається на те, що до листопада 2013 року йому не було відомо про те, що 08 жовтня 2010 року директор ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» отримав належні товариству автошини в кількості 200 штук. Такі посилання відповідача узгоджуються з матеріалами кримінального провадження по факту умисного знищення майна шляхом підпалу. Так, в заяві до Чернігівського районного відділу УМВС України в Чернігівській області від 10 жовтня 2010 року [PERSON] пояснював, що внаслідок пожежі, яка сталася в приміщенні шиномонтажу, який розташований на 148 км. автодороги Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, знищено 140 штук автошин. В постанові про порушення кримінальної справи від 12 жовтня 2010 року зазначається, що внаслідок підпалу приміщення дорожнього пункту частково пошкоджене приміщення та знищено 140 автошин. Згідно з накладною № 8/10 від 08 жовтня 2010 року з підписом та печаткою ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» директор товариства [PERSON] особисто отримав 200 автошин бувших у вжитку вартістю 200 000 грн., які відпустив [PERSON] Дані про те, що автошини , передані ФОП [PERSON] за договором зберігання від 05 жовтня 2010 року, були повернуті директору ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» 08 жовтня 2010 року і дані про наявність цієї накладної з»явилися під час допиту 28 жовтня 2013 року свідка у кримінальному провадженні [PERSON] За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що посилання [PERSON] на те, що саме з постанови про закриття кримінального провадження від 06 листопада 2013 року йому стало відомо про отримання 08 жовтня 2010 року майна, переданого йому на збереження за договором з ТОВ «Лагор і К. лтд» від 05 жовтня 2010 року, директором ТОВ «Лагор і К. лтд» [PERSON] і наявність видаткової накладної, яка підтверджує цей факт, нічим не спростовані. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 04 грудня 2012 року позовні вимоги задоволені частково : стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування збитків 140 000 грн. Постановляючи вказане рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ФОП [PERSON] в порушення умов договору зберігання не повернув 140 штук автошин на суму 140 000 грн., а тому має нести матеріальну відповідальність за втрату цього майна; відсутні докази про те, що ФОП [PERSON] відмовляється повернути 60 штук автошин, наявність яких підтверджується актом інвентаризації від 25 листопада 2012 року. Такий висновок суду зроблений без врахування того, що директор ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» [PERSON] особисто 08 жовтня 2010 року отримав майно, передано ФОП [PERSON] за договором зберігання від 05 жовтня 2010 року, а саме 200 автошин і факт отримання майна підтверджується накладною № 8/10 від 08 жовтня 2010 року. В ході розслідування кримінальної справи, порушеної за фактом умисного знищення майна [PERSON] шляхом підпалу, 28 жовтня 2013 року був допитаний свідок [PERSON], який показав, що до 09 жовтня 2010 року він працював у ФОП [PERSON], який є його братом, на шиномонтажі, що розташований на 148 км. автодороги Київ-Чернігів-Н.Яриловичі. На початку жовтня 2010 року в приміщенні шиномонтажу дійсно знаходились автошини, що були передані на зберігання ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд»; згідно з наявними документами кількість автошин, переданих на зберігання, становила 200 штук. 08 жовтня 2010 року до шиномонтажу приїхав [PERSON] та двоє невідомих осіб, які завантажили в автомобіль 140 автошин, що перебували на зберіганні. Потім [PERSON] в приміщенні шиномонтажу надрукував накладну № 08/10 від 08 жовтня 2010 року про отримання автошин в кількості 200 штук. Він, свідок, поставив своїм підписом засвідчив факт передачі вказаних шин; [PERSON] також поставив свій підпис в накладній та поставив печатку ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд». Після цього [PERSON] з двома чоловіками поїхали на склад в смт. М.Коцюбинське, де завантаження решти 60 автошин. Він, свідок, на склад в смт. М.Коцюбинське не їздив, а лише надав [PERSON] ключі від складу, оскільки останній та [PERSON] перебували у довірливих стосунках. Накладну № 08/10 від 08 жовтня 2010 року він поклав у папку біля комп»ютера. 08 жовтня 2010 року він останній день працював на шиномонтажі, оскільки в ході телефонної розмови посварився з [PERSON] Він збирав свої речі та забрав папку з накладною, яка увесь цей час зберігалася у нього. Лише в жовтні 2013 року від матері він дізнався, що [PERSON] вимагає від брата шини, які були повернуті ще 08 жовтня 2010 року. Посилання представника ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд « та [PERSON] - [PERSON] на те, що в ході апеляційного розгляду справи свідок [PERSON] давав інші показання, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в ході розгляду даної цивільної справи [PERSON] не допитувався як свідок. Посилання представника ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд « та [PERSON] - [PERSON] про те, що [PERSON] взагалі ніколи не перебував з ФОП [PERSON] у трудових відносинах, не мав повноважень на підписання накладних, , не мав договору про матеріальну відповідальність, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки фактичний допуск до роботи підтверджує факт укладання трудового договору і цей факт не оспорюють [PERSON] та [PERSON]; [PERSON] не оспорюються дії [PERSON] щодо підписання накладної на відпуск автошин; відсутність між роботодавцем та працівником договору про матеріальну відповідальність не свідчить про те, що працівник не був допущений до виконання роботи. В ході апеляційного розгляду справи представник ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд « та [PERSON] - [PERSON] від проведення почеркознавчої експертизи для з»ясування чи виконаний ним підпис в накладній № 08/10 від 08 жовтня 2010 року про одержання 200 автошин відмовився. Посилання представника ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд « та [PERSON] - [PERSON] про те, що таке клопотання мав заявити саме [PERSON], апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки за приписами ст.. 10 ЦПК України саме [PERSON] мав довести свої заперечення. Згідно з висновком судової-технічної експертизи документів № 8349/8350/14-34/8351/14-33 від 11 березня 2015 року , проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, встановити чи виконаний підпис від імені [PERSON] у накладній № 08/10 від 08жовтня 2010 року у той самий час, яким датований документ, не видається можливим із причин перетинання більшості штрихів цього підпису з барвними речовинами кольорового струминного принтера, яким виконаний друкований текст документа на іншому боці аркуша; встановити час виконання друкованого тексту у накладній № 08/10 від 08жовтня 2010 року, не видається можливим через відсутність зразків порівняння для барвної речовини цього тексту. Посилання представника ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» та [PERSON] - [PERSON] на те, що експерт вимагав надати порівняльні зразки підписів [PERSON] і друкований текст того ж самого принтеру, але [PERSON] відмовився, що свідчить про ухилення від проведення експертизи, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного. В ході апеляційного розгляду справи саме за клопотанням [PERSON] була призначена судова-технічна експертиза для з»ясування чи виконані текст накладної № 08/10 від 08жовтня 2010 року та підпис в ній [PERSON] 08 жовтня 2010 року чи після цієї дати. В своєму клопотанні експерти просили надати лише порівняльні зразки документів, в яких у період з жовтня 2010 року по листопад 2013 року друкований текст виконано на струминному принтері таким же барвником. Під час апеляційного розгляду справи [PERSON] пояснив, що внаслідок пожежі знищені і принтер і документи. Такі твердження [PERSON] матеріалами справи не спростовані, тобто відсутні підстави вважати, що останній ухиляється від проведення експертизи. Крім того, заперечуючи факт отримання 200 автошин по накладній № 08/10 від 08жовтня 2010 року, представник ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд « та [PERSON] - [PERSON] від проведення почеркознавчої експертизи для з»ясування чи виконаний ним підпис про одержання 200 автошин відмовився. Посилання представника № ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» та [PERSON] - [PERSON] на те, що за поясненнями самого [PERSON] накладна № 08/10 від 08жовтня 2010 року зберігалася за спільним місцем проживання його, [PERSON], і [PERSON], по [ADDRESS]; в його, [PERSON], папці зберігались інші накладні за період з 01 жовтня 2010 року по 10 жовтня 2010 року, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, [PERSON] пояснював, що в його папці випадково зберігалась лише накладна № 08/10 від 08жовтня 2010 року. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою : [ADDRESS], але фактично [PERSON] з жовтні 2010 року проживав за іншою адресою ( т. 2 а.с.48-50). За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що твердження представника ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» та [PERSON] - [PERSON] про те, що накладна № 8/10 від 08 жовтня 2010 року є підробленим документом з можливим використанням порожнього бланку з підписом директора товариства та печаткою товариства « Фірма «Лагор і К лтд» належними доказами не підтверджені. В ході апеляційного розгляду справи [PERSON] пояснив, що в приміщенні дорожнього пункту, який розташований на 148 км. автодороги Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, та в складі в смт. М.Коцюбинське у нього знаходились як автошини , які є його особистою власністю, так і автошини, які він отримав на зберігання за договором від 05 жовтня 2010 року. В листопаді - грудні 2012 року під час розгляду справи за позовом [PERSON] до нього про стягнення коштів, позивач та представник позивача наполягали, що внаслідок пожежі, яка сталася в приміщенні дорожнього пункту, згоріли шини, які безпосередньо належні саме йому, відповідачу, а не шини передані на зберігання за договором від 05 жовтня 2010 року. Після цього він провів інвентаризацію автошин, які перебували у нього на складі в смт. М.Коцюбинське, та склав акт від 25 листопада 2012 року. В складі в смт. М.Коцюбинське у нього знаходились автошитни, які є його особистою власністю, які за маркою та типорозміром є такими ж як і автошини, які були передані за договором зберігання від 05 жовтня 2010 року, тобто ідентифікувати належність автошин будь-якому власнику неможливо. Враховуючи твердження [PERSON] та його представника під час розгляду справи у листопаді-грудні 2012 року та у зв»язку з відсутністю інформації про отримання директором ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» [PERSON] ще 08 жовтня 2010 року 200 автошин, у зв»язку з відсутністю інформації про наявність накладної № 8/10 від 08 жовтня 2010 року, він надав до суду акт інвентаризації від 25 листопада 2012 року. Дані твердження [PERSON] нічим не спростовані. В ході апеляційного розгляду справи представник ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд « та [PERSON] - [PERSON] надав письмові пояснення [PERSON], який перебував з ФОП [PERSON] у трудових відносинах. Згідно з даними поясненнями станом на 08 жовтня 2010 року [PERSON] перебував з ФОП [PERSON] у трудових відносинах і цілий день перебував на робочому місці, але на протязі цілого дня [PERSON] до шиномонтажу не приїздив, а [PERSON] на території шиномонтажу був відсутній. Апеляційний суд до уваги дані пояснення не приймає, оскільки з копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що трудовий договір між ним та ФОП [PERSON] був розірваний ще 01 жовтня 2010 року; розірвання трудового договору зареєстровано Чернігівським міським центром зайнятості. Посилання представника ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд « та [PERSON] - [PERSON] на те, що запис про звільнення [PERSON] в міському центрі зайнятості був вчинений 21 жовтня 2010 року і фактично останній до цієї дати працював у ФОП [PERSON] апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі посилання спростовуються даними трудової книжки [PERSON], факт перебування останнього у трудових відносинах з ФОП [PERSON] саме по 21 жовтня 2010 року нічим не встановлений. Посилання представника ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд « та [PERSON] - [PERSON] на те, що 08 жовтня 2010 року він та [PERSON] після 14 години святкували День юриста, а тому він не міг бути присутнім на території шиномонтажу та отримати автошини і на підтвердження цих обставин в якості свідків слід допитати його та [PERSON], апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки [PERSON] є позивачем по справі, [PERSON] є представником позивача, тобто є зацікавленими особами. Посилання представника ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд « та [PERSON] - [PERSON] на те, що за рішенням Новозаводського районного суду від 18 жовтня 2013 року [PERSON] сплатив 20 грудня 2013 року кошти в сумі 1000 грн., що свідчить про визнання боргу, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного. В ході апеляційного розгляду справи представники сторін не заперечували, що заочне рішення Новозаводського районного суду від 18 жовтня 2013 року скасоване. Виписка по картковому рахунку [PERSON] про отримання грошових коштів не є доказом того, що ці грошові кошти на картковий рахунок були перераховані саме [PERSON] В ході апеляційного розгляду справи представник [PERSON] - [PERSON] пояснила, що [PERSON] будь-яким коштів на картковий рахунок [PERSON] не перераховував, грошові кошти в сумі 1000 грн. на свій рахунок перерахував сам [PERSON] та при цьому зазначив найменування операції. Такі твердження представника [PERSON]. - [PERSON] не спростовані. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ФОП [PERSON] свої зобов»язання за договором зберігання від 05 жовтня 2010 року перед ТОВ «Фірма «Лагор і К лтд» виконав в повному обсязі, а тому заява про перегляд рішення апеляційного суду Чернігівської області від 04 грудня 2012 року підлягає задоволенню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: approved