Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають сина - [PERSON], [INFO], який постійно проживає із позивачкою та навчається в державному навчальному закладі «Одеській центр професійно - технічної освіти» на денній формі навчання потребує матеріальної допомоги. Позивач до суду не з'явилася, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, а також в своїй заяві позивач вказала на те, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заперечення проти позову, в яких позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 2 000,00 грн. на місяць, а також надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Третя особа в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього сина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Першотравневою сільською радою Комінтернівського району Одеської області. Відповідно до довідки Державного навчального закладу «Одеській центр професійно - технічної освіти» №330 від 13.09.2017 року повнолітній син [PERSON] навчається в ДНЗ «Одеській центр професійно - технічної освіти» на денній формі навчання та є студентом I курсу з терміном навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2018 року. У відповідності до ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати вказану допомогу. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як роз'яснено в Постанові Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України 24 лютого 2016 року №6-1296цс15, статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 2 ст. 191 СК України визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи викладене, оскільки доказів, що підтверджують дії позивача, передбачені ч.2 ст. 191 СК України суду не надано, то суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання на період навчання сина - [PERSON] у розмірі 2 000,00грн. щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 30 листопада 2017 року і до 30.06.2018 року . Так, як відповідач визнає позов, суд вважає, що він спроможний надати вказану допомогу на період навчання сина у вигляді аліментів. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Також відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved