Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

В квітні 2018 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 18 липня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1615. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, з лютого 2017 року сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Позивачка зазначає, що спільних дітей від шлюбу не має. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просила позов задовольнити, а шлюб розірвати. В судове засідання, призначене на 06.02.2019, позивачка не з'явилася, подала клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення питання про батьківство дитини, народженої нею 04 жовтня 2018 року. Попередньо 18.10.2018 до суду подавала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання, призначене на 06.02.2019, не з'явився, про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У підготовчому судовому засіданні відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у сторін народилася дитина та він має намір зберегти сім'ю. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 18 липня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] ([INFO] р.н.) та [PERSON] ([INFO] р.н.), про що 19.08.2015 видано повторне Свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.7). Посилаючись на те, що сім'я існує формально, позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Судом встановлено, що згідно запису про народження №854 від 08.11.2018 року [PERSON] [INFO] року народила дитину - [PERSON]. В графі батько дитини значиться відповідач по справі - [PERSON]. При цьому, ч. 4 ст.185 ЦПК України передбачає, що суд повертає позовну заяву про розірвання шлюбу у випадку, коли вона подана під час вагітності дружини або до досягнення дитиною 1 року. Разом з тим, на момент відкриття провадження у даній справі суд не мав відомостей про вагітність позивачки, а відтак не мав об'єктивної можливості повернути позовну заяву. На момент ухвалення рішення у даній справі, передбачених ЦПК України підстав для залишення позову без розгляду або закриття провадження у справі з огляду на те, що позов було подано вагітною дружиною, не має. Зважаючи на встановлені обставини справи, наявність у сторін дитини, яка не досягла 1 року, розірвання шлюбу в силу вимог ст. 110 СК України на даний момент не можливе. У випадку оспорювання батьківства чи досягнення дитиною 1 року, подружжя не позбавлене можливості ініціювати питання про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: dismissed