Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , де треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості отримання права на спадкування. В обґрунтування позову зазначивши, що з травня 2008 року вона разом з [PERSON] проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, а оскільки позивач проживала разом з ним однією сім`єю вважає, що має право на спадкове майно померлого, тому вона звернулася до суду та просила встановити факт проживання її з [PERSON] в будинку [ADDRESS] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 травня 2008 року по [INFO] , тобто понад п`ять років, та визнати за нею право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги. Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.66). Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року клопотання позивача [PERSON] задоволено та витребувано: з Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після [PERSON] , померлого [INFO] ; з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відомості про розмір отримуваної [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який проживав за адресою - [ADDRESS] , пенсії за період з січня 2015 року до 17 серпня 2019 року; з КНП Дніпропетровського центру первинної медико-санітарної допомоги №11 ДМР амбулаторну карту [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який проживав за адресою - [ADDRESS] , та помер [INFO] (а.с.69). Протокольною ухвалою суду від 28 січня 2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.116). Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та зміну черговості отримання права на спадкування повернуто позивачу (а.с.129). Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті (а.с.131). 17 червня 2020 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали у повному обсязі і просили його задовольнити. Зокрема пояснили, що [PERSON] з травня 2008 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Позивач опікувалася останнім, сплачувала комунальні послуги, за її кошти було здійснено ремонтні роботи у будинку. [PERSON] та [PERSON] вели спільний побут, мали спільний бюджет, дбали один про одного та вважали себе сім`єю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є донькою померлого [PERSON] . Зазначила, що дійсно її батько та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з травня 2008 року. Проте, батько працював, а потім отримував пенсію, у безпорадному стані не перебував. Що стосується ремонту у будинку, то суттєвих змін там не відбулося, а були зроблені поточні роботи, при цьому батько перебував не в одних фактичних відносинах і всі жінки, які проживали з ним, щось робили по дому. Водночас, жодних суттєвих змін у будинку за час проживання позивача з батьком, зроблено не було. Просила суд, розглянути справу згідно вимог чинного законодавства. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила ухвалити рішення у відповідності до закону. Суду пояснила, що вона не заперечує, що позивач та її рідний брат [PERSON] проживали однією сім`єю. Проте брат ніколи не був безпорадним, завжди працював. Суттєві перебудови у будинку були зроблені ще їх батьками. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , третю особу [PERSON] , допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з довідки № 908852 від 18.10.2019 виданої головою квартального комітету №5 [PERSON] , [PERSON] дійсно мешкала за вищезазначеною адресою без реєстрації та була цивільною дружиною [PERSON] з яким прожила 11 років, до дня смерті останнього (а.с.16). Відповідачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] не заперечувався факт проживання [PERSON] з травня 2008 року з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №1589 (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги після померлого є його донька [PERSON] . Крім того, до нотаріальної контори із заявами про отримання спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] , які є доньками померлого [PERSON] , що підтверджується спадковою справою відкритою після смерті [PERSON] , копія якої наявна в матеріалах справи. Крім того, до нотаріальної контори звернулася рідна сестра померлого [PERSON] - [PERSON] (а.с.80-114). Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.08.2019 Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа № 619/2019 (а.с.15). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що позивач та [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах приблизно 11 років, вели спільне господарство. [PERSON] отримував від держави пенсійне забезпечення. Стан здоров`я останнього був задовільним. Свідок [PERSON] суду повідомила, що позивач та [PERSON] проживали разом з травня 2008 року, мали спільний бюджет, робили ремонт у будинку та вважали себе сім`єю. [PERSON] допомагала [PERSON] коли він хворів, а у нього боліла спина та серце, проте у лікарню він не звертався. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також підтвердив факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Що стосується здоров`я [PERSON] , то у нього були проблеми зі спиною десь у 2015-2016 роках і тривали десь один-два місяці. [PERSON] завжди працював, а потім отримав пенсію за віком. Відповідно до ч.1,2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. На підставі ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Як вбачається із ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю в період з травня 2008 року по 17 серпня 2019 року підтверджено показами свідків, які були допитані в судовому засіданні, наданими фотокартками зі спільного відпочинку, довідками з місця проживання, а крім того визнано відповідачем по справі [PERSON] та третьою особою [PERSON] , які є донькою та рідною сестрою померлого [PERSON] відповідно. Отже, аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, про те, що в період з травня 2008 року по 17 серпня 2019 року [PERSON] та [PERSON] фактично проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): - перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той з подружжя, який його пережив, та батьки; - друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; - третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; - четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; - п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Проте позивачем не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є її процесуальним обов`язком у силу статей 12, 81 ЦПК України. Так, судом встановлено, що спадкодавець отримував від держави пенсійне забезпечення. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що [PERSON] весь час працював і не зважаючи на отримання пенсії, не офіційно підробляв. Не заперечувала цей факт і позивач [PERSON] . Таким чином, доказів того, що позивач [PERSON] тривалий час матеріально утримувала спадкодавця [PERSON] , суду не надано і судом не встановлено. Крім того, для зміни черговості у спадкуванні однією із умов є безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Проте, судом не встановлено і не підтверджено належними доказами перебування [PERSON] у безпорадному стані. Із витребуваної судом медичної картки, показів допитаних свідків не встановлено неспроможність [PERSON] самостійно забезпечувати свої потреби, про що не заперечувала і позивач [PERSON] . Доводи [PERSON] про те, що вона тривалий час опікувалась спадкодавцем та надавала допомогу (готувала їжу, прибирала приміщення, робила ремонтні роботи, спілкувалася з померлим) не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні частини другої статті 1259 ЦК України, без установлення сукупності усіх юридичних фактів, обумовлених даною нормою. Під час розгляду справи позивачем не надано належних доказів, які б давали їй право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом та не доведено відповідними засобами доказування наявність вказаних у статті 1259 ЦК України юридичних фактів у їх сукупності для зміни черговості одержання права на спадкування. Отже, аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що підстави для встановлення права на спадкування [PERSON] зі спадкоємцями першої черги відсутні. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та враховуючи клопотання позивача залишити за нею судові витрати, суд вважає можливим судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial