Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON],третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що адресою [ADDRESS] зареєстровані та постійно мешкають він з сім'єю. В квартирі також зареєстровані, однак не проживають відповідач [PERSON] та [PERSON]. З травня 2016 року відповідач [PERSON] створила іншу сім'ю, забрала речі та в теперішній час з дитиною мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі в квартирі не проживають, не користуються житловою площею, не сплачують комунальних платежів, не несуть жодних витрат по утриманню приміщення та прибудинкової території, своїх речей у квартирі не зберігають. Відповідачі ніколи не звертались із заявами на адресу житлово-експлуатаційної контори про збереження за ними житлового приміщення на період відсутності. Враховуючи, що відповідачі за адресою: [ADDRESS] відсутні без поважних причин понад шість місяців, є всі підстави визнання їх відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Реєстрація відповідачів перешкоджає здійснення належного права користування квартирою, призводить до збільшення комунальних платежів, унеможливлює отримання субсидії, тому позивач просить: визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №2 по вул.Північна, 2 в м.Хмельницькому. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві, суду додатково пояснив, що [PERSON] - батько неповнолітнього [PERSON], у вказаній квартирі також не проживає, оскільки створив нову сім'ю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, в частини визнання її втратившою право користування квартирою №2 по вул.Північна, 2 в м.Хмельницькому. В задоволенні решти позовних вимог заперечила, оскільки її син має право проживати, як з нею так і з своїм батьком. Суду пояснила, що вони дійсно не проживають у вказаній квартирі з грудня 2016 року, оскільки в неї склались неприязні відносини з колишнім чоловіком, що зробило неможливим їх проживання в одній квартирі. На даний час вона з дитиною проживають у цьому ж будинку [ADDRESS], як наймач кімнати. Представник відповідача підтримала позицію відповідача, суду пояснила, що дитина має право бути прописаною, як біля батька, так і біля матері. Відповідач з дитиною проживають в іншому помешканні, що їй не належить. Належне відповідачці житло в сільській місцевості, непридатне для проживання, тому мати не може забезпечити належні умови для дитини і слід залишити можливість проживання дитини за адресою прописки. При цьому, слід також врахувати, що дитина навчається в м.Хмельницькому, та висновок органу опіки та піклування. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що згідно з висновком органу опіки та піклування Хмельницької міської ради від 26.04.2018 троку № 01/34/863/18 комісія з питань захисту прав дитини Хмельницької міської ради вважає втрату права користування неповнолітнім [PERSON] недоцільною і такою, що суперечить інтересам дитини. Тому він заперечує проти втрати права користування житлом неповнолітнім [PERSON], щодо вирішення по суті інших позовних вимог покладається на думку суду. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно ордера на житлове приміщення № 019354 серія ХМО, виданого виконавчим комітетом Хмельницької міської Ради народних депутатів 16.01.1991 року, [PERSON] з сім'єю з 4 чоловік: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - син, набув право зайняти житлове приміщення [ADDRESS]. У вказаній квартирі також були прописані: 11.03.2004 року - невістка [PERSON] та 30.04.2003 року - онук [PERSON], що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 27.02.2018 року. Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.12.2016 року, яке набрало законної сили 30.12.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Вказаним рішенням суду було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 04.08.2001 року. Спільне життя між сторонами не склалось, з травня 2016 року вони разом не проживають. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] з сином вже близько 2 років не живуть в квартирі [ADDRESS], а живуть в іншому під'їзді цього ж будинку. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] з їх онуком в листопаді 2016 року забрали речі і переїхали в [ADDRESS]. Згідно актів від 05.01.2018 року [PERSON] та [PERSON], також підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] з дня розірвання шлюбу в квартирі не проживають. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст.64 Житлового кодексу УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З вищевикладеного вбачається, що позивачем надані належні та допустимі докази в підтвердження того, що відповідачі не проживають в спірній квартирі понад встановлені законом шість місяців без поважних причин. Відповідач в судовому засіданні визнала, що вона з сином не проживає в [INFO] з грудня 2016 року, при цьому будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин відсутності у спірній квартирі, в тому числі наявності перешкод у проживанні, відповідачами до суду не надано. В справі відсутні будь-які докази в підтвердження того, що відповідачі зверталися до відповідних органів із заявами про неможливість проживання у спірній квартирі через перешкоди, що їм чинили позивач або інші особи. Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надано суду інформаційну довіку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 118538587 від 27.03.2018 року, згідно якої за [PERSON] 08.05.2009 року зареєстровано право приватної власності на домоволодіння по вул.Горького,17 в с.Пашківці Хмельницького району Хмельницької області. А також довідку виконкому Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області №47 від 26.03.2018 року, згідно якої в належному [PERSON] будинку в с.Пашківці ніхто не зареєстрований та не проживає, відсутній природній газ. З вказаних доказів вбачається наявність у відповідача зареєстрованого за нею на праві приватної власності житла. Однак, вказані докази не містять відомостей щодо неможливості проживання у вказаному будинку, оскільки у вищевказаній довідці зазначено лише про відсутність природного газу у будинку. З копії паспорта відповідачки також вбачається, що вона в період з 1993 року по 2004 рік була зареєстрована в [INFO]. Згідно висновку органу опіки та піклування від 26.04.2018 року комісія з питань захисту прав дитини вважає втрату права користування неповнолітнім [PERSON] квартирою недоцільною і такою, що суперечить інтересам дитини. Однак, відповідно до ч.ч. 5,6\~ст.19\~СК України,\~орган опіки\~та піклування\~подає суду\~письмовий висновок\~щодо розв'язання\~спору на\~підставі відомостей,\~одержаних у\~результаті обстеження\~умов проживання\~дитини,\~батьків,\~інших осіб,\~які бажають\~проживати з\~дитиною,\~брати участь\~у її\~вихованні,\~а також\~на підставі\~інших документів,\~які стосуються\~справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Зі змісту наданого суду висновку вбачається, що органом опіки та піклування не проводилось обстеження умов проживання: дитини на час надання висновку, його батька, та належного на праві приватної власності його матері домоволодіння, у звязку з чим, суд вважає його недостатньо обґрунтованим та не приймає до уваги. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню в повному обсязі, та слід визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №2 по вул.Північна, 2 в м.Хмельницькому. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved