Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

В лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельного паю, в якому просив визнати за ним, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки (пай [NUMBER]), що розташована на території Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, загальною площею 3,00 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1221455800:01:012:0007. Представник позивача за довіреністю Овчаренко Т.А. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.25). Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення (а.с.26). Представник третьої особи Дніпровської районної державної нотаріальної контори надав суду лист про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори (а.с.24). Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується виданим повторно Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 31 серпня 2011 року (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до спадкової маси якої також входить земельна ділянка (пай [NUMBER]), що розташована на території Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, загальною площею 3,00 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1221455800:01:012:0007, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 043427 виданого 10 липня 2002 року на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації Ради народних депутатів №366-р від 10 червня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №547 (а.с.9). Заповітів [PERSON] не складав, єдиними спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] , які звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька. Після смерті [PERSON] Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа №478/08. Матір позивача [PERSON] померла ще [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 04 лютого 2000 року. Оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку (пай), спадкоємцю [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. від 06 лютого 2020 року (а.с.8). Відповідно до змісту ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Позивач, як спадкоємець за законом звернувся до суду з даним позовом про визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, для захисту своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України). Стаття 158 ЗК України передбачає, що судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 10 червня 2002 року за №366-р, [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (пай [NUMBER]), яка розташована на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, площею 3,000 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на вищевказану земельну ділянку кадастровий номер 1221455800:01:012:0007 зареєстровано за [PERSON] . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2019 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки (пай [NUMBER]), що розташована на території Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, загальною площею 3,00 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1221455800:01:012:0007 (а.с.11-12). 10 грудня 2019 року [PERSON] зареєструвала на своє ім`я право власності на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки (пай), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №193162366 від 16 грудня 2019 року (а.с.13). [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та має право на 1/2 частину земельної ділянки (пай), яка розташована на території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, площею 3,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку (пай). Судом встановлено, що оригінал Державного акту на право власності на землю (пай) серія II-ДП №043427 виданий 10 липня 2002 року, реєстраційний номер №547 - втрачено. В нотаріальному порядку питання про спадкування 1/2 частини земельного паю, позивач не має можливості вирішити через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів зокрема є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач вступив в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцем за законом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а відповідно до ст. 1296 ЦК України, та згідно із ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved