Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

В квітні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Автобусний Парк» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на майно. В позовній заяві зазначено, що між ПАТ «Автобусний парк» та [PERSON] 04.04.2016 pоку, на підставі протоколу № 4 засідання правління ВАТ «Автобусний парк» від 05.08.2004 року, укладено договір купівлі-продажу кімнат № 87-88 в гуртожитку по [ADDRESS] . Відповідно до вказаного договору Продавець (ПАТ «Автобусний парк») передає у власність (продає), а [PERSON] ( [PERSON] ) приймає у свою власність частки будівлі гуртожитку за адресою у [ADDRESS] , до яких входять: на V поверсі кімнати № 87-88, а саме: коридор - 1 (3,5 кв.м.); ванна - 2 (1,8 кв.м.); туатет - 3 (0,9 кв.м.); кімната - 4 (11,9 кв.м.); кімната - 5 (17,8 кв.м.); частина коридору загального користування - III (6,8 кв.м.), частина кухні загального користування IV (1,7 кв.м.), загальна площа приміщень всього 44,4 кв.м, в тому числі житлова 29,7 кв.м., які становлять 7/500 частини будівлі вказаного гуртожитку. Згідно протоколу Загальних зборів від 03.03.2011 року змінено організаційно-правову форму товариства з «Відкритого» на «Публічне» акціонерне товариство, при цьому ПАТ «Автобусний парк» є правонаступником майнових прав і обов`язків ВАТ «Автобусний парк». Ціна продажу за домовленістю сторін склала 12224,50 грн., які Покупець сплатив за купівлю житлового приміщення, а Продавець отримав їх у повному обсязі 03.02.2005 року на рахунок № 26001301199, код ЄДРПОУ 05521844, що належить ВАТ «Автобусний парк», що підтверджується довідкою з Філії «Вінницьке центральне відділення Промінвестбанку» за № 20-33/446 від 08.11.2006 року. На момент укладення договору купівлі-продажу кімнат, а саме станом на 04.04.2016 року, гуртожиток по [ADDRESS] належав на праві власності відповідачу по справі ПАТ «Автобусний парк» відповідно до наказів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області від 24.07.1998 року № 826 та від 09.09.1998 року № 1037, підтвердження права власності на будівлю, виданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області 21.07.2008 року № 03- 16/1577. Право власності зареєстроване в КП ВООБТІ в реєстровій книзі № 9 за реєстровим № 512. Отже, відповідно до вищевказаного, між позивачем та відповідачем відбулося повне виконання Договору купівлі-продажу кімнат від 04.04.2018 року, тобто фактично договір купівлі-продажу було укладено та виконано. Після того як відбулося засідання правління ВАТ «Автобусний парк» від 05.08.2004 року (протокол № 4) [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] 19 липня 2005 року зареєстровано місце проживання у кімнаті [ADDRESS] , а 27.12.2011 року перереєстровано у кімнатах № 87-88 будинку [ADDRESS] , де вони разом із своїм неповнолітнім сином [PERSON] проживають по даний час. В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача як з усними, так і з письмовими проханнями нотаріального посвідчення договору, однак останній постійно ухилявся від нотаріального посвідчення укладеного між ними договору купівлі-продажу кімнат від 04.04.2016 року, а саме кімнат № 87-88 з господарськими приміщеннями в гуртожитку по [ADDRESS] , мотивуючи свою зайнятість. При цьому відповідач не заперечує, що договір укладено, а зазначені у договорі кошти отримані та майно передане у власність. Відповідач злісно ухиляється від нотаріального посвідчення договору, чим порушує право позивача на власність, а саме володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Відповідно до довідки № 01-16/123 від 20.06.2018 року, виданої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сорочинською І.Г., посвідчення договору купівлі-продажу кімнат № 87-88, розташованих по [ADDRESS] , між ПАТ «Автобусний парк» та [PERSON] не відбулося з причин відсутності представника Продавця ПАТ «Автобусний парк». За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.07.2018 року обтяження та заборони відчуження щодо квартир [ADDRESS] в реєстрі відсутні. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] звернувся до суду та просив визнати дійсним договір купівлі-продажу кімнат № 87-88 в будинку [ADDRESS] м. Вінниці від 04.04.2016 року, укладений між ПАТ «Автобусний парк» та [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на приміщення кімнат № 87-88, які складаються з: на V поверсі кімнати № 87-88, а саме: коридор - 1 (3,5 кв.м.); ванна - 2 (1,8 кв.м.); туалет - 3 (0,9 кв.м.); кімната - 4 (11,9 кв.м.); кімната - 5 (17,8 кв.м.); частина коридору загального користування - ІІІ (6,8 кв.м.), частина кухні загального користування IV (1,7 кв.м.), загальна площа приміщень всього 44,4 кв.м, в тому числі житлова 29,7 кв.м., які становлять 7/500 частини будівлі гуртожитку, будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, адвокатом Богословським С. В. суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позов просив задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Автобусний Парк» також в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову в повному обсязі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що гуртожиток по [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу по справі ПАТ «Автобусний парк» відповідно до наказів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області від 24.07.1998 року № 826 та від 09.09.1998 року № 1037, підтвердження права власності на будівлю, виданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області 21.07.2008 року № 03-16/1577. Право власності зареєстроване в КП «ВООБТІ» в реєстровій книзі № 9 за реєстровим № 512. Відповідно до рішення правління ПАТ «Автобусний парк» від 05.08.2004 року, оформленого протоколом № 4, вирішено продати [PERSON] кімнати під [ADDRESS] 87-88 в гуртожитку по [ADDRESS] за ціною 12631,00 грн. 04.04.2016 року між сторонами ПАТ «Автобусний парк» та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу кімнати в простій письмовій формі. Відповідно до договору позивач придбав кімнати № 87-88, які розташовані на V поверсі кімнати № 87-88, а саме: коридор - 1 (3,5 кв.м.); ванна - 2 (1,8 кв.м.); туатет - 3 (0,9 кв.м.); кімната - 4 (11,9 кв.м.); кімната - 5 (17,8 кв.м.); частина коридору загального користування - III (6,8 кв.м.), частина кухні загального користування IV (1,7 кв.м.), загальна площа приміщень всього 44,4 кв.м, в тому числі житлова 29,7 кв.м., які становлять 7/500 частини будівлі вказаного гуртожитку за ціною 12224,50 грн. Позивач повністю провів оплату вартості майна, що підтверджується довідкою з Філії «Вінницьке центральне відділення Промінвестбанку» за № 20-33/446 від 08.11.2006 року. Як свідчать матеріали справи 19.07.2005 року позивач зареєстрував своє місце проживання за цією ж адресою у кімнаті [ADDRESS] , а 27.12.2011 року у кімнатах № 87-88 та мешкає у вказаних кімнатах разом із своєю дружиною та неповнолітнім сином по даний час. За даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 10.07.2018 року обтяження та заборони відчуження щодо квартир [ADDRESS] в реєстрі відсутні. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~210, ч. 3 ст.\~640\~та ст.\~657 ЦК України\~договір купівлі-продажу спірного майна на дату його підписання 04.04.2016 року підлягав нотаріальному посвідченню. При цьому, суд звертає увагу, що держава реєстрація договору не повинна була проводитися, оскільки її було виключено згідно із ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 11.02.2010 року № 1878. Як встановлено судом зазначених вимог закону сторонами дотримано не було, оскільки відповідач протягом тривалого часу від його нотаріального посвідчення ухилявся, що підтверджується листами позивача від 04.05.2016 року, 25.11.2016 року, 11.04.2018 року, які ним направлялися відповідачу рекомендованим повідомленням, а також довідкою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Сорочинської І.Г. від 20.06.2018 року. Частиною\~3\~ст. 640 ЦК України\~(у редакції, яка набрала чинності з 01.01.2013 року) передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. При цьому суд не бере до уваги роз`яснення, викладені в п. 13 постанови\~Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до яких правила ч. 2 ст.\~220 ЦК України\~щодо можливості визнання договору купівлі-продажу дійсним чи укладеним не поширюється на об`єкти нерухомості, оскільки момент вчинення такого правочину, відповідно до положень ст.\~640 ЦК України, пов`язується з державною реєстрацією, а тому такий правочин слід вважати неукладеним і таким, що не породжує для сторін прав та обов`язків щодо об`єктів нерухомості, оскільки зазначені роз`яснення стосуються ст.ст.\~640,\~657 ЦК України\~в їх попередній редакції, які вже не були чинними на день укладення договору. Як вказувалося, відповідно до змін в чинному законодавстві момент вчинення правочину не пов`язується з його (договору) державною реєстрацією. Зважаючи, що судом встановлено, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору (предмет, ціна, строк), відбулося повне виконання умов договору, однак відповідач ухиляється від нотаріально посвідчення договору, суд приходить до висновку про визнання договору купівлі - продажу кімнат від 04.04.2016 року дійсним. Оскільки вимога про визнання права власності є похідною від первинної вимоги, а суд прийшов до висновку про визнання дійсним договору, тому суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на майно, набуте за цим договором, а саме на приміщення кімнат № 87-88, які складаються з: на V поверсі кімнати № 87-88, а саме: коридор - 1 (3,5 кв.м.); ванна - 2 (1,8 кв.м.); туалет - 3 (0,9 кв.м.); кімната - 4 (11,9 кв.м.); кімната - 5 (17,8 кв.м.);частина коридору загального користування - ІІІ (6,8 кв.м.), частина кухні загального користування IV (1,7 кв.м.), загальна площа приміщень всього 44,4 кв.м, в тому числі житлова 29,7 кв.м., які становлять 7/500 частини будівлі гуртожитку, будинку [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved