Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 липня 2000 року уклала шлюб з відповідачем, що зареєстрований Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №27 від 25 липня 2000 року. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 липня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2019 вирішено передати справу на розгляд Харківського районного суду Харківської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М., призначено проведення підготовчого судового засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Височанською селищною радою Харківського району Харківської області 25.07.2000, актовий запис №27 від 25 липня 2000 року. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені. За змістом положень ч. 1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своєму позові просить після розірвання шлюбу залишити прізвище без змін « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, а тому приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved