Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

в основу позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з 26.04.2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем та на даний час звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Також за час шлюбу в 2002 році, подружжям було придбане майно, зокрема приміщення контори в [ADDRESS], Рожнятівського району Івано-Франківської області яке на підставі рішення Рівнянської сільської ради переведено в житловий будинок і після проведеного ремонту та реконструкції сторони в 2013 році перейшли туди проживати. Окрім цього в період шлюбу сторони отримали у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий [NUMBER] та [NUMBER], які знаходяться с. Рівня Рожнятівського району, Івано-Франківської області. У зв'язку із цим позивачка звернулася до суду та просить поділити спільне з відповідачем майно зазначене вище в рівних частках та стягнути із відповідача судові витрати. В судове засідання адвокат позивачки [PERSON] - [PERSON] не з'явився, однак до суду подав заяву, в якій вказав, що справу просить розглянути у відсутності позивачки та представника. Просив провести реальний розподіл будинковолодіння за варіантом №2 таблиці №2 для першого співвласника та земельних ділянок за варіантом №7 таблиці №1 для першого співвласника згідно висновку експерта. Згідний на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився з невідомих суду причин та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Копією свідоцтва про одруження (а.с. 4) підтверджено, що з 2001 року сторони перебували в шлюбі. Копією державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 6, 7) підтверджено, що відповідач [PERSON] отримав у власність у 2005 році земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий [NUMBER] та [NUMBER], які знаходяться с. Рівня Рожнятівського району, Івано-Франківської області. Копією свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів (а.с. 8), копією рішення Рівнянської сільської ради №31 від 13.11.2001 року (а.с. 13) та копією рішення Рівнянської сільської ради від 31.08.2001 року (а.с. 14) підтверджено, що відповідач [PERSON] отримав у власність у 2001 році приміщення контори в [ADDRESS], Рожнятівського району Івано-Франківської області яке на підставі рішення Рівнянської сільської ради переведено в житловий будинок. Висновком №18030 судової будівельно-технічної експертизи з додатками від 24.08.2018 року (а.с.39-112) наведено варіанти розподілу нерухомого майна. Висновком №18100 судової земельно-технічної експертизи з додатками від 09.10.2018 року (а.с.124-145) наведено варіанти розподілу нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За положеннями ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач при подачі позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 704,80 грн., (а.с. 1) та 14340 грн., (а.с. 30) за проведення експертиз з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 15044,80 грн (14340+704,80=15044,80). На підставі ст.ст.60, 63, 69, 70, 71, 72 СК України та

Outcome: approved