Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 15 травня 2016 року з вини відповідачка сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний йому автомобіль [NUMBER]. В результаті ДТП позивачеві було завдано матеріальної шкоди, яка полягає у пошкодженні транспортного засобу на суму 30788,55 грн., що підтверджується висновком експертного авто товарознавчого дослідження №28 від 14 червня 2016 року, також завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, повязаних з розладом душевного спокою і звичайного способу життя, порушенням звичайного укладу життя, він є інвалідом 3 групи і автомобіль життєво потрібний йому, оскільки без нього він не може фізично в повному обсязі реалізувати свої потреби. Уточнивши позовні вимоги, позивач зазначив, що [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО», частково відшкодувала матеріальну шкоду, перерахувавши 24536,02 грн. Просить за вирахуванням вказаної суми стягнути суд з відповідачки матеріальну шкоду в сумі 6252,53 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., понесені витрати по сплаті за проведення авто товарознавчого дослідження в сумі 1850 грн. та судового збору в сумі 551,20 грн. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2017 року позов [PERSON] до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 6252,53 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн., понесені витрати по сплаті за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1850 грн. та судового збору в сумі 424,97 грн. З вказаним рішенням не погодилася відповідачка [PERSON] та оскаржила його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, понесених витрат за проведення автотоварознавчого дослідження та різниці матеріальної шкоди в сумі 1355,33 грн. відмовити, змінити розподіл судових витрат. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції для визначення розміру матеріальної шкоди врахував висновок №28 від 14 липня 2016 року, в той час як відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія надала розрахунок відновлюваного ремонту автомобіля позивача та відповідно зазначеного розрахунку позивачеві виплачено 24536,03 грн., таким чином, стягнення різниці 1355,33 грн. та оплати проведення авто товарознавчого дослідження є необґрунтованим та безпідставним. Крім того, позивач не надав доказів щодо того, що він зазнав втрат немайнового характеру. Відповідачка [PERSON] в судове засідання апеляційної інстанції не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], який діє на підставі договору, в судове засідання апеляційного суду не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви, згідно яких просять справу розглянути за їх відсутності, апеляційну скаргу відхилити, рішення сулу залишити без змін. Представник відповідача [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, зареєстрована в журналі телефонограм за № 1090 від 21 березня 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страхової компанії, у якій особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страхової компанії та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав, тому позивач має право на відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 6252,53грн. у повному обсязі саме з боку відповідачки [PERSON], а не лише страхової компанії, відповідно вказаний позивачем розмір обґрунтовано розрахований на підставі експертного дослідження №28 від 14 липня 2016 року за вирахуванням виплати страхової компанії в сумі 24536,02 грн. Встановлено факт пошкодження автомобіля позивача неправомірними діями відповідача, тому відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача в сумі 2000 грн., розмір останньої є достатнім, розумним та справедливим. Крім того, позивач для відновлення свого порушеного права мав правові підстави для замовлення експертного дослідження його пошкодженого автомобіля, про що було складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження №28 від 14 липня 2016 року, а тому понесені витрати за проведення експертизи у розмірі 1850 грн. підлягають стягненню з відповідача. З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд частково не погоджується виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 15 травня 2016 року біля 15.00 год. [PERSON], керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero реєстраційний номер 57419ЕН в смт.Святогорівка Добропільського району Донецької області, при виїзді з другорядної дороги на головну, не надала перевагу в русі автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі під управлінням [PERSON], внаслідок чого сталося зіткнення вказаних автомобілів та автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2016 року (справа №227/2509/16-п) встановлено, що [PERSON] порушила п.16.11 Правил дорожнього руху України, відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн. (а.с.11). Згідно висновку експертного автотоварознавчого №28 від 14 липня 2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], складає 30788,55грн.(а.с.13-26). Відповідно до полісу №АЕ/7163093 від 12 лютого 2016 року відповідальність власника наземного транспортного засобу Mitsubishi Pajero реєстраційний номер 57419ЕН [PERSON] застрахована у приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», строк дії полісу з 13 лютого 2016 року до 12 лютого 2017 року, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну життю і здоровю становить 100000 грн., майну - 50 000 грн., франшиза 0,00 грн. (а.с.89). Відповідно розрахунку №116 від 14 червня 2016 року, проведеного за зверненням приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» ТОВ «Експерт», вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 29443,22 грн.(а.с.98-101). 03 серпня 2016 року приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» перераховано на рахунок позивача страхове відшкодування в сумі 24536,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12590 від 03 серпня 2016 року та випискою по рахунку ПАТ «[PERSON] Аваль» з 01 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року (а.с.97,37). Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоди, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний звязок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Крім того, ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.1 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик зобовязаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п.2 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобовязаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п.3 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не зявився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідальність власника наземного транспортного засобу Mitsubishi Pajero реєстраційний номер 57419ЕН [PERSON] застрахована [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО», тому [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» відповідно до п.п. 1, 2 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ТОВ «Експерт», який надав розрахунок №116 від 14 червня 2016 року, за яким визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] в сумі 29443,22 грн. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування для розрахунку вартості відновлюваного ремонту автомобіля позивача для визначення матеріальної шкоди за наданим позивачем автотоварознавчим дослідженням. Крім того, сторонами у справі не оспорюється перерахована позивачеві сума страхового відшкодування 24536,02 грн. [PERSON] «Страхова компанія «ВУСО» визначена саме за розрахунком ТОВ «Експерт» №116 від 14 червня 2016 року. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] для повного відшкодування завданої нею шкоди різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням): вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] в сумі 29443,22 грн. виплачене страхове відшкодування 24536,02 грн. = 4907,20 грн. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала при наявності її вини. При визначенні розміру морального відшкодування, суд першої інстанції врахував конкретні обставини справи, характер, ступінь та глибину моральних страждань, яких зазнав позивач, характер вимушених змін у повсякденному житті та необхідність докладання додаткових зусиль для його відновлення. Визначений судом розмір морального відшкодування 2000 грн. відповідає засадам розумності та справедливості. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. 27 липня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України зазначив доказом позову про стягнення матеріальної шкоди висновок експертного автотоварознавчого дослідження №28 від 14 липня 2016 року щодо вартості матеріального шкоди, завданої йому як власнику автомобіля [NUMBER]. За проведення вказаного дослідження позивачем сплачено 1850 грн.(а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню витрати, понесені останнім за оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 1461,50 грн. і судового збору в сумі 435,45 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З наведених обставин та норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження та відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди та понесених витрат за проведення автотоварознавчого дослідження і судового збору підлягає зміні.

Outcome: partial