Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

\~ В листопаді 2017 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказав, що 18.05.2006 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н про надання кредиту \~на суму 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Станом на 30.09.2017 р. виникла заборгованість за кредитним договором 35105 грн. 81 коп., яка складається з наступного: заборгованості по кредиту 250,63 грн., заборгованості по процентах 28107,28 грн., заборгованість за пенею та комісією 4600 грн., а також 500,00 грн. - штрафу фіксована частина, 1647,90 грн. штрафу (процентна складова). \~Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена в порядку п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. За згодою представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~ Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають частковому задоволенню. Судом\~встановлено,\~що [PERSON] не проводила своєчасну оплату згідно кредитного договору\~№б/н від 18.05.2006 р., який був укладений з ПАТ КБ «Приватбанк», внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту, яка становить 35105 грн. 81 коп. і складається з наступного: заборгованості по кредиту 250,63 грн., заборгованості по процентах 28107,28 грн., заборгованість за пенею та комісією 4600 грн., а також 500,00 грн. - штрафу фіксована частина, 1647,90 грн. штрафу (процентна складова). Дані факти підтверджуються: копією заяви позичальника від 18.05.2006 року, розрахунком заборгованості. Згідно із ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1054 ЦК України\~- За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, -\~ у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. В силу вимог статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.116 ЦК України). Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Разом з тим суд враховує таке. Згідно з п. 1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні строків платежів по кредитному договору,на прострочену суму кредиту нараховується пеня. Відповідно до п. 2.1.1.7.5 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні\~позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у\~відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання(ч.2ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України) Отже, відповідно до ст.549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року (справа № 6-2003цс15), яка, згідно зі ст.214 ЦПК України, є обов'язковою для судів. Відтак позовна вимога в частині стягнення шрафів задоволенню не підлягає. Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, відсотків за користування кредитом, пені і комісії, то, аналізуючи вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що ці вимоги ґрунтуються на зібраних у справі доказах, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial