Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Лариси Сергіївни про визнання недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку, у якому просили суд визнати недійсним п. 5.51 Договору іпотеки від 14.03.2008 року, укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С. Позовні вимоги мотивовані тим, що іпотечне застереження в іпотечному договорі не відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про іпотеку», порушує права позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як Іпотекодавців. \~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Кулешір С.О. в судове засідання не з`явилися, однак до суду було подано клопотання про розгляд справи у відсутність, у якому позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до суду не з`явився, хоча відповідач повідомлявся судом належним чином неодноразово, відзив на позовну заяву не до суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Лариса Сергіївна в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та письмові заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні позову (а.с. 85-89). Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 14.03.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» було укладено кредитний договір №450, відповідно до умов якого [PERSON] було надано в позику грошові кошти розмірі 50 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14% річних з остаточним терміном повернення кредиту 14.03.2018 року (а.с. 9-12). В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №450 від 14.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого останні передали в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-8). Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем оспорюється п. 5.51 договору іпотеки від 14.03.2008 року, однак такого пункту\~даний договір не містить. Натомість, у договорі іпотеки від 14.03.2008 року наявний Розділ 7 «Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя», зокрема, у п. 7.4. передбачено наступне. П. 7.4. Сторони Договору домовилися про те, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя в позасудовому порядку, на підставі цього Договор шляхом: 7.4.1. Переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Зобов`язання згідне цим застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя відповідно до наведених нижче умов. У випадку набуття Іпотекодержателем права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодавці підписанням цього Іпотечного договору підтверджують свою згоду на передачу у власність Іпотекодержателю Предмета іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки Предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, якого обирає Іпотекодержатель для здійснення такої оцінки. Витрати щодо здійснення такої оцінки Предмета іпотеки несе Іпотекодавці. Підписанням цього Договору Іпотекодавці засвідчують, що вони надають Іпотекодержателю згоду на прийняті Іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на Предмет іпотеки до Іпотекодержателя (придбання Предмету іпотеки у власність) у випадку виникнення у Іпотекодержателя права звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору, Кредитного договору та вимог чинного законодавства України. Іпотекодавці підписанням\~цього Договору\~також засвідчують,\~що наявності\~будь-яких\~інших документів,\~крім цього\~Договору та\~письмового рішення\~Іпотекодержателя про\~перехід права\~власності на\~Предмет іпотеки\~до Іпотекодержателя, для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки не вимагається. Цей Договір та письмове рішення Іпотекодержателя про придбання Предмета іпотеки у власність мають силу правовстановлюючих документів та надають право Іпотекодержателю подати заяву про реєстрацію права власності на предмет іпотеки. Право власності на Предмет іпотеки переходить до Іпотекодержателя у порядку, що передбачений чинним законодавством України. П. 7.4.2 Шляхом продажу Іпотекодержателем Предмета іпотеки відповідно до наведених нижче умов. У випадку набуття Іпотекодержателем права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває право від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». Сторони домовилися, що ціною продажу Предмета іпотеки є: - ціна, яка визначена Іпотекодержателем на підставі оцінки Предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, якого обирає Іпотекодержатель на свій розсуд без погодження з Іпотекодавцем, - сума, що зафіксована у цьому Договорі як узгоджена сторонами оцінка Предмета іпотеки (п. 2.3.3 цього Договору). Право обирати спосіб визначення ціни Предмету іпотеки, згідно з цим пунктом належить Іпотекодержателю. Витрати щодо здійснення оцінки Предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності несуть Іпотекодавці. Іпотекодавці підписанням цього Договору засвідчують, що наявності будь-яких інших документів, крім цього Договору та договору купівлі-продажу Предмета іпотеки, укладеного Іпотекодержателем з покупцем предмета іпотеки, для реєстрації права власності покупцем на Предмет іпотеки не вимагається. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору; позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з положеннями частини третьої цієї статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу. Дослідивши надані докази судом встановлено, що іпотечний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Застереження в іпотечному договорі прирівнюється до відповідного договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками, а тому доводи позову про необхідність окремої згоди на включення до договору іпотеки відповідного іпотечного застереження, укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, є безпідставними. Сторони передбачили, що позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, що не суперечить статті 36 Закону України «Про іпотеку», у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд при розгляді справи №754/17290/15-ц в Постанові від 04.04.2018 року. Таким чином, аналіз наведених нормативних положень Закону України «Про іпотеку», а також положень іпотечного договору дає суду підстави вважати, що спірним договором іпотеки передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку шляхом визнання права власності на предмет іпотеки або шляхом продажу предмета іпотеки. Пункти 7.1.-7.6. договору іпотеки від 14.03.2008 року укладеного між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», повністю відповідають положенням ст. ст. 36-38 Закону України «Про іпотеку» та не суперечить нормам ЦК України. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що при укладенні іпотечного договору, зокрема, пунктів 7.1.-7.6. договору іпотеки від 14.03.2008 року, були додержані всі вимоги, передбачені чинним законодавством та підстави його недійсності відсутні, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Згідно ст.\~141\~ЦПК України судові витрати залишити за позивачами.

Outcome: dismissed