Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Вінницький державний педагогічний університет імені Михайла Коцюбинського звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором про навчання на комерційних засадах, посилаючись на те, що 31.08.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про навчання на комерційних засадах. Згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання за період з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року, за рахунок коштів [PERSON] у розмірі 24000 грн., здійснити його навчання на денній формі навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», напрям підготовки «Фізичне виховання». Позивач свої зобов'язання за Договором від 31.08.2010 року виконав належним чином у строк, визначений договором. Згідно з п. 3.1 Договору від 31.08.2010 року відповідач зобовязаний своєчасно вносити плату за навчання в розмірах та у строки, що встановлені цим Договором. Відповідно до п. 5.3 Договору від 31.08.2010 року, [PERSON] зобовязаний вносити безготівкову плату кожного семестру, тобто до 01 вересня та до 01 лютого, протягом всього періоду навчання. Згідно до п.1 додаткової угоди до договору про навчання на комерційних засадах від 31.08.2010 року про зміну строків внесення плати від 01.11.2011 року замовник має вносити плату щомісячно, однак [PERSON] в порушення умов Договору від 31.08.2010 року та Угоди від 01.11.2011 року та не виконуючи взяті на себе зобовязання сплатив лише 10200,00 гривен. В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про навчання на комерційних засадах. В судове засідання представник позивача Кравець Т.М. не з'явився, надала суду заяву, згідно якої позов підтримує, просить його задоволити, розглянути справу у її відсутність. З опублікуванням оголошення про виклик в газеті «Вінниччина» №75 (22917) від 26.09.2014 року (копія газети з оголошенням знаходиться в матеріалах справи), [PERSON] вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідач, будучи викликаним в судове засідання через засоби масової інформації - оголошення в пресі в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність належним чином повідомленого відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, матеріалами справи доведено, що 31.08.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про навчання на комерційних засадах. Згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання за період з 01.09.2010 року по 30.06.2014 року, за рахунок коштів [PERSON] у розмірі 24000 грн., здійснити його навчання на денній формі навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр», напрям підготовки «Фізичне виховання» (а.с.6-7). Згідно Наказу по університету за № 789 від 03 грудня 2012 було відраховано [PERSON] з університету за порушення умов договору та припинено дію договору (а.с. 9). Таким чином, заборгованість [PERSON] перед Вінницьким державним педагогічним університетом імені Михайла Коцюбинського за отримані освітні послуги становить 3658 гривень 06 копійок, згідно довідки розрахунку суми основного боргу за № 03/85 від 13.03.2014 року (а.с. 11). Позивачем 28.08.2013 року та 25.11.2013 року на адресу [PERSON] було надіслано листи-вимоги з проханням погасити заборгованість за навчання у розмірі 3658 гривень 06 коп., що підтверджується копією листа-вимоги від 25.11.2013 року за № 04/1252 (а.с. 10). Відповідно до п 6.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язання за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством, з огляду на що, позивач звернувся до суду з врахуванням вищевказаного. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. ст. 525, 526, 530, 623ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до чинного законодавства, одностороння відмова від зобов'язань не допускається. Кредитор має право вимагати виконання зобов'язання в будь-який час, а боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки встановлені договором або законом, а саме - відшкодування винною стороною збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки, [PERSON] не сплатив позивачу у визначені договором строки вартість наданих освітніх послуг, то відповідач порушив умови договору, оскільки такий його обов'язок був ним передбачений. Відповідно до ч. ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права. Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 625 ЦК України та відповідно просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за невиконання зобов'язань за договором про навчання на комерційних засадах від 31.08.2010 року з урахуванням індексу інфляції, у сумі 3694 гривень 64 коп. Період заборгованості: з 01 березня 2012 року по 28 лютого 2014 року (100,3*100,0*99,7*99,7*99,8*99,7*100,1*100,0*99,9*100,2*100,2*99,9*100,0 *100,0*100,1*100,0*99,9*99,3*100,0*100,4*100,2*100,5*100,2*100,6)/100=1, 01; 3658,06*1,01=3694,64), а також 3% річних від заборгованості у сумі 21 гривень 48 коп.. Період заборгованості: з 01 березня 2012 року по 28 лютого 2014 року, тобто 730 дні, (3658,06*3%*730/365/100=219,48), тобто 219 гривень 48 коп. Тому вимога позивача про стягнення заборгованості за договором про навчання на комерційних засадах з [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтвердженні документально, а саме відповідною квитанцією про сплату судового збору.

Outcome: approved