Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до Маріупольської міської ради про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 10 жовтня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: м.Маріуполь, вул.Ракетна 25. У встановлений законом 6-місячний строк позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, через те, що її графік роботи на ПАТ «ММК ім.Ілліча» та праця у важких умовах не дозволили їй своєчасно звернутися до нотаріуса із відповідною заявою. Позивач лише у червні 2016 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де їй повідомили про пропуск встановленого законом строку та необхідність у звязку із цим вирішення даного питання у судовому порядку. На підставі зазначеного просить визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною. Визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 10 жовтня 2015 року, протягом трьох місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Позивач в судове засідання не прибула, надала письмову заяву про розгляду справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 10 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 10 жовтня 2015 року. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області від 11.12.2012 року, та витягу про державну реєстрацію прав, виданого МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 11.12.2012 року, покійній [PERSON] на праві власності належить домоволодіння, яке розташоване за адресою: м.Маріуполь, вул.Ракетна, 25. Згідно свідоцтва про народження, виданого Іллічівським районним відділом ЗАГС м.Жданова 30 червня 1972 року серії І-НО №441528 від 30 червня 1972 року, [PERSON] є донькою покійної [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Кудлаєва», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Володарським райвідділом ЗАГС Донецької області 22 грудня 1990 року серії V-НО №433928. Згідно постанови державного нотаріусу Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 05.09.2016р. №1916/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском шестимісячного строку після смерті спадкодавця. Згідно із інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 05 вересня 2016 року відсутня інформація про заповіти або спадкові договори від заповідача [PERSON] Також згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 14.07.2016 року в спадковому реєстрі відсутня інформація про наявність спадкової справи після смерті [PERSON] Даних про прийняття спадщини іншими спадкоємцям також не має. Відповідно до довідки №6, виданої Комітетом самоорганізації населення «Лучистий» 24 червня 2016 року, [PERSON] проживала разом із матерю [PERSON] по день смерті 10.10.2015 року в м.Маріуполі по вул..Словьянська, буд.14. Крім того, згідно довідки з ПрАТ «ММК ім.Ілліча» від 27 липня 2016 року позивач працює на вказаному підприємстві із змінним графіком роботи на посаді оператор посту керування стана гарячої прокатки 4 розряду. Відповідно до представленого графіку роботи позивач працює за безпреривним графіком роботи при непереривному тижні. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач у передбачений законом шестимісячний строк не подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті її батька. Належним чином не подала до нотаріусу заяву про прийняття спадщини в порядку ст.1269 ЦК України. Також встановлено, що позивач з 29 січня 1996 року працює в м.Маріуполі на металургійному підприємстві ПрАТ «ММК ім.Ілліча» із важкими умовами праці за змінним графіком роботи при непереривному тижні. Вказана обставина обєктивно унеможливила своєчасне прийняття спадщини та звернення до нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк для оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] Враховуючі наведені положення чинного законодавства, існуючи обставини та досліджені доказі, суд вважає доведеним поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та можливість надання додаткового строку в два місяці. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved