Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні дитини. Посилався на те, що він з відповідачкою [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1999 року по 23 січня 2013 року, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 грудня 2012 року. Від шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON], яка після розлучення залишилась проживати з відповідачкою. Після припинення спільного проживання з відповідачкою, він неодноразово просив її дати йому можливість приймати участь у вихованні доньки, бачитись з нею та вільно спілкуватись, однак відповідачка всіляко перешкоджала йому в цьому, змінювала місце проживання, не повідомивши йому нову адресу, забороняла спілкування з дитиною навіть в телефонному режимі, у зв'язку з чим він змушений був звернутись до служби у справах дітей Чернівецької міської ради із заявою про встановлення днів побачень з дитиною. Відповідно до висновку служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 14 лютого 2013 року та на підставі рішення виконкому Чернівецької міської ради від 26 лютого 2013 року № 102/3 визначено його участь у вихованні дитини та встановлено термін для спілкування з донькою [PERSON] першої та третьої суботи місяця з 14-00 години до 18-00 години в присутності матері. Однак відповідачка відмовляється виконувати дане рішення, перешкоджає йому у вихованні та спілкуванні з донькою, налаштовує її проти нього, а в дні, визначені йому для побачень, передає доньку своїм батькам, які проживають по [ADDRESS] цим самим позбавляє його та доньку можливості зустрічатись та проводити час разом. Він навіть позбавлений можливості спілкуватись з дитиною в телефонному режимі та відвідувати її у навчальному закладі. У зв'язку з цим він звернувся з відповідною заявою до служби у справах дітей Чернівецької міської ради, на що 02 квітня 2013 року йому було повідомлено про те, що з відповідачкою [PERSON] проведено бесіду про недопустимість ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування про участь у вихованні дитини, яке є обов'язковим до виконання, однак бажаних результатів така бесіда не принесла. Він як батько також бажає брати активну участь у вихованні доньки [PERSON], цікавитись її життям, здоров'ям, навчанням, фізичним, духовним та моральним розвитком, майбутнім, приймати участь у шкільних заходах. Він не ухилявся та не ухиляється від матеріального утримання доньки, окрім цього згідний забезпечувати її необхідними речами повсякденного вжитку, а також необхідними підручниками та шкільним приладдям. Після розірвання шлюбу він неодноразово здійснював грошові перекази на утримання дитини, однак відповідачка відмовилась приймати кошти і перекази повертались назад у зв'язку із закінчення строку зберігання, а подарунки, які він дарував доньці (мобільний телефон, ляльку, набір для творчості) повертала, переконавши дитину, що ці речі їй не потрібні. Крім того, він є приватним підприємцем, має постійний заробіток (дохід), позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, проживає в задовільних матеріально-побутових умовах. Вважає, що він нарівні з матір'ю має право приймати участь у вихованні дитини, через брак їх спілкування з донькою вона позбавлена любові та турботи рідного батька, а систематичні побачення з ним матимуть позитивний вплив на дитину і її моральне виховання, оскільки сприятимуть подальшому відновленню і зміцненню родинних відносин між ним та донькою. Дні та години, які він просить встановити для його з донькою побачень, не порушать звичайний повсякденний режим дитини, зокрема, відвідування нею навчального закладу, сон, спілкування з матір'ю, бабусею чи дідусем з боку матері, тобто відповідають інтересам малолітньої дитини. Просить усунути йому перешкоди у спілкуванні з його донькою [PERSON], [INFO], визначити способи його участі у вихованні дитини, а саме: надати періодичні побачення кожної суботи місяця з 11 до 18 години; періодичні побачення кожного вівторка, четверга після закінчення навчання з 15 до 18 години за місцем його проживання в [ADDRESS] для спільного виконання домашнього завдання; побачення щороку [INFO] (в день народження доньки), 01 січня (в день святкування нового року) та у дні релігійних свят (Різдво Христове, Пасха, Трійця) з 13 до 17 години; побачення у період осінніх, зимових, весняних та літніх канікул до половини терміну їх дії з урахуванням відпустки матері [PERSON] та самостійного відпочинку дитини з можливістю виїзду за межі Чернівецької області з метою оздоровлення доньки. Позивач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять усунути йому перешкоди у спілкуванні з його донькою [PERSON], [INFO], визначити способи його участі у вихованні дитини, а саме: надати періодичні побачення кожної суботи місяця з 11 до 18 години; періодичні побачення кожного вівторка, четверга після закінчення навчання з 15 до 18 години за місцем його проживання в [ADDRESS] для спільного виконання домашнього завдання; побачення щороку [INFO] (в день народження доньки), 01 січня (в день святкування нового року) та у дні релігійних свят (Різдво Христове, Пасха, Трійця) з 13 до 17 години; побачення у період осінніх, зимових, весняних та літніх канікул до половини терміну їх дії з урахуванням відпустки матері [PERSON] та самостійного відпочинку дитини з можливістю виїзду за межі Чернівецької області з метою оздоровлення доньки з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнивши, що відповідачка та її батьки умисно перешкоджають йому у спілкуванні з донькою, налаштовують її проти нього. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що дійсно вона з позивачем [PERSON] з 15 жовтня 1999 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 грудня 2012 року. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 грудня 2012 року, яке набрало законної сили, причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, сварки та скандали, які виникають між сторонами на протязі певного проміжку часу, що підтверджується викликами міліції. Такі відносини сторін погано впливають на їх неповнолітню дитину. Поведінка позивача [PERSON] не змінилась і після розірвання шлюбу між ними. В лютому 2013 року [PERSON], прийшовши до будинку її батьків, де вона змушена проживати через поведінку позивача, побив її батька [PERSON], свідком чого була їх донька [PERSON], яку вона на протязі довгого часу не могла заспокоїти. На даний час відкрите кримінальне провадження по даному факту. Питання стосовно участі позивача у вихованні їх доньки розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дітей при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради 13 лютого 2013 року, де було прийнято рішення про встановлення порядку побачень [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON], а саме: перша та третя субота місяця з 14 до 18 години в її присутності. 26 лютого 2013 року таке ж рішення прийнято і на засіданні виконавчого комітету Чернівецької міської ради. Вона погодилась з таким рішенням і ніколи не чинила позивачу перешкод у зустрічах з дитиною в призначені дні. Однак сам позивач, починаючи з березня 2013 року, лише тричі приходив до доньки, при цьому приходив з якимось чоловіками, що свідчить не про його бажання поспілкуватись з донькою, а зафіксувати факт приходу до неї. Твердження позивача про те, що вона налаштовує дитину проти нього не відповідає дійсності. Донька сама не бажає спілкуватись з батьком після того, як стала свідком його відношення до неї, а потім і свідком побиття ним дідуся, про що зазначено і у психодіагностичному дослідженні, проведеному за ухвалою суду психологами центру практичної психології та соціальної роботи міського управління освіти. Вважають, що самостійне спілкування позивача з донькою може призвести до психологічної травми дитини, яка боїться батька і категорично відмовляється зустрічатись з ним, а тому в задоволенні позовних вимог просять відмовити в повному обсязі. Представник третьої особі служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судовому засіданні підтримала рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 102/3 від 26 лютого 2013 року, вважає, що даним рішенням враховано розпорядок дитини, винесено в інтересах дитини, з врахуванням її віку та особливостей дітей такого віку, воно має виконуватись як батьком, так і матір'ю дитини. Питання про участь батька у вихованні та спілкуванні з дитиною має вирішуватись добровільно. Оскільки між сторонами добровільно таке питання не вирішується, то вважає, що позовні вимоги не можуть бути повністю задоволені, враховуючи те, що дитина не бажає спілкуватись з батьком, а таке часте спілкування може завдати шкоди її психологічному здоров'ю. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки, її представника, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.ст.141, 151 ч.1, 157 ч.ч.1-3, 159 ч.2 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1999 року, який був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 03 грудня 2012 року, що підтверджується копією рішення суду та ухвали Апеляційного суду Чернівецької області (а.с.9-11). Після розірвання шлюбу між сторонами вони проживають окремо один від одного, позивач постійно проживає в [ADDRESS], відповідачка постійно проживає зі своїми батьками в будинку [ADDRESS] що визнали сторони в судовому засіданні і підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.22). Під час шлюбу у позивача і відповідачки [INFO] народилась донька [PERSON], якій на даний час виповнилось 7 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8), яка проживає після розірвання шлюбу з відповідачкою в [ADDRESS], де проживають батьки відповідачки. Оскільки у позивача [PERSON] не було достатньої можливості зустрічатися з донькою із-за неприязних стосунків, які склались з відповідачкою [PERSON] та її батьками, він звернувся з заявою в орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради, рішенням якого за № 102/3 від 26 лютого 2013 року встановлені терміни та години його спілкування з донькою, а саме: перша та третя субота місяця з 14-00 до 18-00 години в присутності матері дитини, що підтверджується витягом з рішення та висновком служби у справах дітей Чернівецької міської ради (а.с.12-13). Однак позивач [PERSON] не мав можливості спілкуватись зі своєю дочкою в час, встановлений рішенням органу опіки і піклування, внаслідок чого він звертався з заявами в службу у справах дітей Чернівецької міської ради про невиконання відповідачкою рішення органу опіки та піклування, що підтверджується копіями відповідей по розгляду його заяв (а.с.14-15). Ці ж обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. Разом з тим судом встановлено, що поведінка позивача [PERSON] по відношенню до колишньої дружини [PERSON] та її батьків [PERSON] і [PERSON]., що вони підтвердили в судовому засіданні, а також до доньки [PERSON] призвела до того, що дитина знаходиться з ним як батьком у відкритій конфронтації, зі страхом згадує інцидент про побиття ним її дідуся [PERSON], з образою згадує про те, що він не привітав її з днем народження навіть по телефону, а тому вона не хоче з ним бачитись і чути про нього, що вона пояснила в суді, а також при психодіагностичному обстеженні психологами центру практичної психології та соціальної роботи Чернівецького міського управління освіти, проведеному на ухвалу суду (а.с.85-86), в якому зроблено висновок про те, що зустрічі дитини з батьком будуть викликати у неї негативні переживання до того часу, поки існуватиме напруження у стосунках між позивачем та відповідачкою. Однак повністю виключити участь батька у спілкуванні з його донькою буде суперечити чинному законодавству та інтересам дитини. При таких встановлених в судовому засіданні обставинах суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод зі сторони відповідачки [PERSON] йому в участі у вихованні і спілкуванні з донькою [PERSON] є обґрунтованими і підлягають до задоволення, відповідачку належить зобов'язати не чинити позивачу перешкоди в участі у вихованні і спілкуванні з донькою. Також суд вважає, що встановлений органом опіки і піклування термін зустрічей позивача зі своєю дитиною є недостатнім для його спілкування з донькою, це порушує його права як батька, які є рівними з правами матері, а тому належить визначити йому ще зустрічі з донькою, крім цих зустрічей, кожної другої та четвертої суботи місяця з 14-00 до 18-00 години, в день народження дитини [INFO], на новий рік 01 січня, у дні релігійних свят - Різдво Христове, Великдень, Трійця - з 13 до 17 години, однак тільки в присутності матері, частково задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Суд вважає, що такий час зустрічей позивача з донькою і тільки в присутності матері є в даний час найбільш прийнятним і достатнім, враховуючи вік дитини, її фізичний та психологічний розвиток, негативне відношення до нього як до батька, що вона звикла тільки до спілкування зі своєю матір'ю відповідачкою [PERSON], її батьками та вітчимом [PERSON] спілкування окремо з іншими людьми, в тому числі і позивачем, у відсутності відповідачки буде стресовим для неї і може негативно впливати на її психіку та здоров'я, а тому проведення дитини з позивачем без матері протягом певного часу є недоцільним в даний час. При цьому суд враховує також вкрай неприязні стосунки між позивачем та відповідачкою, що визнали сторони в судовому засіданні, це також негативно впливає на стосунки з дитиною, що є не припустимим по відношенню до такої малолітньої дитини і суд зобов'язаний захистити від цього дитину. На підставі викладеного, ст.ст.141, 151 ч.ч.1,3, 155, 157 ч.ч.1-3, 159 ч.ч.1-2 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial