overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.04.2006 року з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені в лютому 2013 року, оскільки вона зустріла іншого чоловіка і пішла із сім'ї. [INFO] вона народила від співмешканця [PERSON] сина [PERSON], батьком якого був записаний відповідач, так як вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] визнає себе батьком дитини. Просить розірвати шлюб з [PERSON]. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені нею у позовній заяві і просила розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та згодний на розірвання шлюбу. Третя особа у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Вислухавши у судовому засіданні сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, що підлягають задоволенню, як засновані на законі і підтверджуються зібраними в справі доказами. У судовому засіданні встановлено, що сторони 29 квітня 2006 р. Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 187. Шлюб у обох сторін перший. Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили в лютому 2013 р., причиною чого стало те, що сторони мають різні погляди на життя, внаслідок чого у родині постійно виникали сварки, які призвели до втрати кохання, взаємоповаги одне до одного. Позивач пішла з сім'ї, створила іншу сім'ю з [PERSON], а [INFO] народила сина [PERSON], батьком якої записаний [PERSON], оскільки на момент народження дитини сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Як встановлено у судовому засіданні та цей факт підтвеерджено сторонами, батьком дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Відповідно до ст. 110 ч. 4 СК України, дружина має право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд, враховуючи викладене, вважає, що збереження сім'ї недоцільно, їх шлюб слід розірвати, так як розлад в сім'ї має стійкий характер. Сторони сімейно-шлюбні відносини не поновлювали, не проживають разом по теперішній час. Сім'я фактично розпалась остаточно і поновленню не підлягає, а отже позов [PERSON] про розірвання шлюбу має бути судом задоволений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася. Сторони перестали підтримувати подружні відносини та проживають окремо. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 травня 1996 року. Шлюб перший, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом терміну примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім'я розпалася. Сторони перестали підтримувати подружні відносини та проживають окремо. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 1998 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу, під час наданого судом терміну примирення між сторонами не сталось. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги обґрунтувавши тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу має спільну з ним дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час донька навчається на першому курсі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» за факультету мистецтв, художньо-графічне відділення, денної форми навчання. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини - доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 200 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання, тобто до 30 червня 2017 року. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю. Третя особа - [PERSON], у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою і в даний час продовжує навчання на першому курсі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» за факультету мистецтв, художньо-графічне відділення, денної форми навчання. Термін навчання відповідно до договору про надання освітніх послуг №02-2000 від 20.08.2013 року - до 30.06.2017 року. Доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, а також того, що сума стягнення повинна бути меншою за ту, яку просить позивачка, суду не надано. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, до досягнення нею двадцяти трьох років або до припинення нею навчання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, позовні вимоги обґрунтувавши тим, що з відповідачем вона пперебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого народилася неповнолітня дитина, [INFO], яка проживає та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого має сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час відповідач добровільно не надає систематичної матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання сина на користь позивачки аліменти. Враховуючи, що відповідач має постійний заробіток, суд вважає, що аліменти слід стягнути в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 27 серпня 1994 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з травня 1995 року, оскільки втратили почуття поваги один до одного. Позивачка надала суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову не надсилав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статей 224-226 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 серпня 1994 року, який був зареєстрований в Коровоярській сільській раді Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 6 (а.с. 5). Від шлюбу дітей не мають. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з травня 1995 року, можливість збереження сім'ї втрачена, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 11 грудня 1993 року Корабельним районним відділом ЗАГС м. Миколаєва, за № 808. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна, порядку утримання та виховання дітей відсутній. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем заявлено клопотання про залишення прізвища, яке було отримано під час рестрації шлюбу, що розривається, а тому відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 25 жовтня 1985 року Ленінським палацом урочистої реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва за № 1479. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем заявлено клопотання про залишення прізвища, яке було отримано під час рестрації шлюбу, що розривається, а тому відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Вовковинецькою селищною радою Деражнянського району Хмельницької області 4 березня 2006 року, актовий запис за № 02. Від шлюбу мають дочку- [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила, що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечуючи проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 березня 2006 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації. Ухвалою суду від 7 лютого 2014 року сторонам надавався термін для примирення на чотири місяці, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Деражнянським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області 5 жовтня 1997 року, актовий запис за № 74. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Відповідач до суду не з'явився, однак належним чином повідомлявся про слухання справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, проте про причини своєї неявки не повідомляв. Суд рахує за можливе слухати справу у йогоїї відсутність в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 5 жовтня 1997 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, протягом тривалого часу спільно не проживають. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе, при цьому суд врахує те, що сторони тривалий час (з квітня 2013 року) не проживають спільно, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для надання терміну для примирення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Маниковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 8 квітня 2012 року, актовий запис за № 1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з»явився, проте подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, визнаючи позовні вимоги. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 квітня 2012 року. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, протягом тривалого часу спільно не проживають. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе, при цьому суд врахує те, що сторони тривалий час (з вересня 2012 року) не проживають спільно, позивачка фактично має іншу сім»ю, а тому приходить до висновку про відсутність підстав для надання терміну для примирення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, просить суд стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 листопада 2011 року. У період шлюбу у сторін народилася дочка -[PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження записано відповідача. На даний час дочка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, що не заперечується сторонами. Відповідач працює, тому суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти у частці від заробітку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач працює, проте згідно з рішенням Деражнянського районного суду від 16 січня 2012 року з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 28 жовтня 2011 року, до досягнення дитиною повноліття. Вказані обставини підтверджуються і довідкою про доходи відповідача, з якої вбачається утримання із заробітної плати у вигляді аліментів. За таких обставин суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно на дитину, до настання нею повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. В решті вимог позову слід відмовити.

Outcome: approved