Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають що вони та відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS], в рівних долях кожен. Оскільки відповідач постійно створює нестерпні умови для проживання позивачів, має інше постійне місце проживання, його доля в майні є незначною, то позивачі просять суд постановити рішення, яким позбавити його права власності на дане майно, та визнати за позивачами право власності на частку відповідача. Позивачі позов підтримали та пояснили суду про обставини, що описані вище. Додали, що поведінка відповідача по відношенню до них є антисоціальна: відповідач погрожує фізичною розправою, оголює електророзетки та вимикачі; залишав включеною газову плиту та наповнював житло побутовим газом. Позивачі зазначають, що внаслідок такої поведінки відповідача вони обґрунтовано побоюються як за власне життя, так і за своє здоров'я. Відповідач має доступ до квартири, проте фактично тривалий час він проживає в будинку, що дістався йому у спадок. В квартирі відключене опалення, а тому позивачі вважають що відповідач, будучи забезпеченим житлом, проживає в рівноцінних житлових умовах: позивачі обігрівають квартиру електрокаміном, а в будинку відповідача відсутнє газопостачання, і опалення будинку здійснюється за через піч. Зважаючи на незначну долю відповідача в майні, яка складає 1/4 частину, враховуючи поведінку відповідача вони просять суд задовольнити заявлений позов позов. Грошові кошти були внесені на депозитний рахунок суду та перебувають на цьому рахунку. Відповідач позов не визнав. Пояснив суду, що він не забезпечений житлом, в будинку проживає тимчасово. Викладені позивачами факти не мають свого підтвердження, тому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 квітня 1996 року, на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. належить квартира [ADDRESS], кожному по 1/4 частини квартири. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в жовтні 2000 року відповідач в даній квартирі не проживає, не надає допомоги позивачам у веденні спільного господарства, здійснені ремонту та благоустрою даної квартири, а також не несе солідарно з позивачами майнову відповідальність з утримання даної квартири. Також було встановлено, що відповідач [PERSON] неодноразово погрожував своїй колишній дружині фізичною розправою, та систематично створював моральний тиск на дітей. Крім того, відповідач створював умови, які реально загрожували здоров'ю та життю позивачів. Своїми діями відповідач намагається створити нестерпні умови для проживання позивачів в даній квартирі, що підтверджується як поясненнями позивачів, так і письмовими доказами: зверненнями [PERSON] до Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області. Після вселення в квартиру за рішенням суду відповідач знову добровільно залишив житло, а періодично навідуючись в квартиру продовжує чинити моральний тиск на позивачів. До того ж таке вселення могло пройти без залучення ДВС Рівненського районного управління юстиції, оскільки позивачі готові були добровільно вселити відповідача в житло. Але він подав на виконання виконавчий лист, вселення відповідача відбувалося за участю державного виконавця, за що позивачі змушені були сплатити 850 грн. в межах проведених виконавчих дій. Позивачі зазначають, що перебували у вкрай важкому майновому стані, а відповідач, знаючи про це, не зупинився в свої діях щодо залучення державного виконавця, що потягло сплату позивачами грошових коштів. Дана обставина ще раз підтверджує те, що відповідач при будь-якій нагоді намагається принизити позивачів, завдати їм майнових втрат та нашкодити їх інтересам. Квартира є неподільною, в зв'язку з чим неможливо виділити частки співвласників в натурі. Частка відповідача у вказаній квартирі є незначною, і не може бути виділена в натурі. Спільне користування квартирою є не можливим через неприязні стосунки між сторонами у справі та поведінкою відповідача, яка загрожує життю та здоров'ю позивачів. Відповідач має інше постійне місце проживання. Отже, враховуючи зазначені обставин припинення права власності відповідача на його частку в майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача: [PERSON] має інше житло та вже довгий час проживає по [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку в спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову іншого співвласника якщо: · частка є незначною і не можу бути виділена в натурі (в даному випадку частки в квартирі виділити неможливо): річ є неподільною; · спільне володіння і користування є неможливим ([PERSON]. та відповідач розлучені, між ними та рештою власників квартири склалися неприязні стосунки, внаслідок чого спільне проживання в квартирі неможливе. Поведінка відповідача реально загрожує життю та здоров'ю позивачів); · таке припинення не завдасть істотної шкоди сторонам (вартість частки відшкодовується відповідачеві в повному обсязі). Для припинення права співвласника на частку у майні, що належить йому на праві спільної часткової власності, достатньо однієї з зазначених підстав, що передбачені у ч. 1 ст. 365 Цивільного кодексу України. Такі обставини були встановлені в ході розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Частиною 2 статі 365 Цивільного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. [PERSON]. [PERSON], [PERSON] внесли на депозитний рахунок суду, до винесення судом рішення по справі, кошти розмірі суми вартості частки [PERSON] відповідно до висновку експерта про вартість такої частки. За таких умов заявлений позов є доведеним, а тому підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved