Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В листопаді 2015 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: КСП «Шпитьківське» [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на право на земельну частку (пай). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. 06.02.2014 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК №292454, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Після смерті її чоловіка, 06 лютого 2014 року, [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі і на земельну частку (пай) з розпайованих земель КСП «Шпитьківське». Позивач вказує, що після смерті її чоловіка їй стало відомо, що чоловік за життя склав заповіт, яким все своє майно заповідав [PERSON] Вказала, що на час відкриття спадщини вона є пенсіонером, не працює, тому має право на обовязкову частку в спадщині. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі вона не може, через відсутність правовстановлюючих документів на даний будинок. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право на право на земельну частку (пай) розміром ? частини від земельної частки (пай) розміром 1,8 га, що перебуває у власності КСП «Шпитьківське» [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала,просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Відповідач [PERSON] сільська рада Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не з»явилася, звернулась до суду із клопотанням про слухання справи за відсутності її представника. Представник третьої особи КСП «Шпитьківське» [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Треті особи [PERSON],[PERSON] в судове засідання не з»явилися, про дату,час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомляли. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.02.2014 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК №292454, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Після смерті її чоловіка, 06 лютого 2014 року, [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, в тому числі і на земельну частку (пай) з розпайованих земель КСП «Шпитьківське» [PERSON] сільської ради Києво- Святошинського району Київської області. Також судом встановлено, що після смерті чоловіка позивачки, останній стало відомо, що чоловік за життя склав заповіт, яким все своє майно заповідав [PERSON] 22 липня 2015 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори [PERSON] позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом у зв»язку із відсутністю оригіналу документу на вказане спадкове майно. Відповідно до Витягу з протоколу № 15 засідання загальних зборів власників земельних паїв у межах земель, що належали ліквідованому КСП «Шпитьківське» [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] виділений земельний пай за № 456-рілля та 407 сад. На ім»я [PERSON] було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії КВ за № 0273739, зареєстрованого 4 травня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 111, де загальний розмір 1,8 га. Згідно довідки Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області будь які відомості про реєстрацію та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку на громадянина [PERSON] відсутні. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга отримує право спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Ст 1268 ЦК України надано право спадкоємцю за заповітом чи за законом прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку. Встановлено, що позивачка [PERSON] є непрацездатною, пенсіонеркою. У разі відсутності заповіту, спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], яка спадщину прийняла, та його донька [PERSON] Інших спадкоємців першої черги судом не встановлено. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved