overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

в листопаді 2020 року Управління Державного агенства рибного господарства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої рибному господарству України в розмірі 3 493 грн. 50 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.06.2020 року о 19-00 год. на річці Південний Буг біля с. Ракове Вознесенського району Миколаївської області, відповідач, за допомогою маски для підводного полювання під час дії заборони на лов раків, незаконно виловив 2 кг. раків, чим порушив п.п. 4.5, 4.11 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених\~наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року. Тому позивач просив стягнути з [PERSON] завдану рибному господарству України шкоду в загальному розмірі 3 493 грн. 50 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що 18.06.2020 року о 19-00 год. на річці Південний Буг біля с. Ракове Вознесенського району Миколаївської області, відповідач, за допомогою маски для підводного полювання під час дії заборони на лов раків, незаконно виловив 2 кг. раків. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.07.2020 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні вказаного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4\~\~ст. 85 КУпАП. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини завдання та розмір шкоди також знайшли своє повне підтвердження іншими доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи. Своїми діями відповідач заподіяв шкоду рибному господарству України. Відповідно до ст.ст.\~10,\~63 Закону «Про тваринний світ»\~ громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. За таких обставин з відповідача, враховуючи «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України за №1209 від 21.11.2011\~\~року, підлягає стягненню шкода, завдана рибному господарству України в розмірі 3 493 грн. 50 коп. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

В листопаді 2020 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] , посилається на те, що він та [PERSON] перебувають у тривалих фактичних відносинах, проживають разом, ведуть спільне господарство з 2007 р., під час спільного проживання у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] набули майно, а саме: земельну ділянку площею 0,05 га, кадастровий номер 5123755800:02:008:1516, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), право власності за якою зареєстровано за [PERSON] ; будинок, загальною площею 198,4 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності за якою зареєстровано за [PERSON] [PERSON] вказує, що станом на час подання позовної заяви стосунки з [PERSON] погіршилися, [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що у разі припинення відносин все майно повинно залишитися їй. Оскільки домовленості про добровільний розподіл майна, що придбано за спільні кошти, між [PERSON] та [PERSON] не було досягнуто, тому позивач вимушений звернутися до суду з вищевказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 20.01.2021 р. на адресу суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Гузь Г.В. про розгляд справи за відсутності позивача, з проханням задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 19.01.2021 р. на адресу суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позов визнає. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення статей 60, 61, 69, 70, 74 СК України, статей 15, 16 ЦК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

В листопаді 2020 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила виключити з графи «батько» запис « [PERSON] » у актовому записі №2282 від 10.03.2020 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеному Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.09.2020 року. Вимоги позову мотивовані тим, що сторони перебували в шлюбі, укладеному 11.07.2002 року. Однак, з червня 2019 року припинили спільне проживання, а 14.11.2019 року шлюб було розірвано. [INFO] позивач народила сина [PERSON] , біологічним батьком якого є [PERSON] , з яким позивач проживає однією сім`єю. Оскільки з дати розірвання шлюбу і до дня народження дитини не пройшло десяти місяців, при реєстрації народження хлопчика, його батьком записано відповідача. Однак, такі відомості не відповідають дійсності, що і стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, встановив, що відповідачем в повному обсязі визнаються позовні вимоги позивача щодо виключення з графи «батько» запису « [PERSON] » у актовому записі №2282 від 10.03.2020 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеному Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10.09.2020 року. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 24 постанови № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Отже, оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

В листопаді 2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.07.2019 сторони зареєстрували шлюб у Літинському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, серія [NUMBER] . Спільних дітей під час перебування у шлюбі немає. На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 02.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце повідомлялася належним чином, у позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2019, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Літинським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 3). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, відповідач визнав позов, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 908 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явленого позову позивач вказав, що з 08 травня 2015 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 96. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою, на утримання дитини позивач надає допомогу добровільно. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явленого позову позивач вказав, що з 17 вересня 2016 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконкомом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з відповідачкою. Сімейне життя з відповідачкою не склалося. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати та виховуватись відповідачкою, на утримання дитини позивач надає допомогу добровільно. Просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою не склалося, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати, зареєстрований 15 червня 2013 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останньою не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 16 грудня 2021 року до суду надійшла заява відповідача про визнання позову. Судом встановлено, що 15 червня 2013 року Романівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) актовим записом № 19 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору присуджує до стягнення з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 151. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними припинені з травня 2021 року, спільне господарство не ведеться. Шлюб між ним та відповідачкою носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам. Ухвалою від 30 листопада 2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження, із повідомленням сторін. Від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутності та підтримання позовної заяви про розірвання шлюбу. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи в її відсутності та визнання позовних вимог. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу, так як спільне господарство не ведеться, примирення та збереження шлюбу не можливі, сторони тривалий час не проживають разом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

В листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явленого позову позивачка вказала, що з 26 серпня 2006 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 699. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мешкає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Фактично припинили сімейні відносини. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати та виховуватись нею. Просить позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не з`явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Подав суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки припинили. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали: різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно і носить формальний характер. Спору про поділ майна немає. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Судові витрати у вигляді судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved