Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 782 375 грн. 37 коп., а також судовий збір у розмірі 3 441 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 26 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Дніпропетровського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 770/1, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 250 000 грн. за умови сплати 18 % річних, строком на 36 місяців, з остаточним строком погашенням кредиту не пізніше 25 квітня 2009 року. Позичальник [PERSON] свої зобов'язання за договором належним чином не виконала, по закінченню терміну користування кредитними коштами 25 квітня 2009 року гроші в повному обсязі не повернула, у зв'язку з чим станом на 12 листопада 2013 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом 192 000 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 135 861 грн. 98 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 27 536 грн. 16 коп., втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу - 426 977 грн. 23 коп. Крім того, з метою забезпечення повернення кредитних коштів, 26 квітня 2006 року Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр «Валентина» було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідач ТОВ «Кінотеатр «Валентина» як поручитель поручився за виконання позичальником [PERSON] обов'язків, що виникли з Основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому. Також в забезпечення виконання умов за кредитним договором 26 квітня 2006 року між позивачем та ТОВ «Кінотеатр «Валентина» був укладений іпотечний договір, де предметом іпотеки було нерухоме майно, а саме будівля кінотеатру «Комунар», що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, 2, відповідно до умов якого банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором. 15 червня 2009 року банком на адресу ТОВ «Кінотеатр «Валентина» було направлено лист повідомлення про заборгованість з проханням усунути порушення. Дане повідомлення було отримане, однак залишено без задоволення як зі сторони позичальника, так і зі сторони поручителя ТОВ «Кінотеатр «Валентина». Тому банком було прийнято рішення на вчинення виконавчого напису та 23 вересня 2009 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі іпотечного договору від 26 квітня 2006 року було вчинено виконавчий напис, згідно якого пропонувалося звернути стягнення на нерухоме майно, а саме будівлю кінотеатру «Комунар», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комунарівська, 2, та за рахунок коштів від реалізації вищевказаного нерухомого майна задовольнити вимоги ВАТ «Ощадбанк» у розмірі 2 530 143 грн. 94 коп. Відповідачем [PERSON] здійснювалось добровільне часткове погашення кредиту, однак заборгованості остання так і не погасила. У зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. 09 січня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр «Валентина» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договору поруки недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом вказав на те, що в ході здійснення господарської діяльності директором ТОВ «Кінотеатр «Валентина» було встановлено, що на нерухоме майно позивача за зустрічним позовом, а саме на будівлю кінотеатру «Комунар», що належить йому на праві приватної власності накладено арешт. Також стало відомо, що 26 квітня 2006 року між ТОВ «Кінотеатр «Валентина» в особі [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» було укладено іпотечний договір, відповідно до якого майном ТОВ «Кінотеатр «Валентина» забезпечено виконання перед банком зобов'язання за кредитними договорами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також, з позовної заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» стало відомо, що 26 квітня 2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Кінотеатр «Валентина» було укладено договір поруки в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. На момент укладення договору поруки від 26 квітня 2006 року [PERSON] не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності представника юридичної особи. Укладаючи договір поруки від 26 квітня 2006 року [PERSON] та директор [PERSON] діяли з перевищенням своїх повноважень. Крім того, прямої чи опосередкованої вигоди позивач за зустрічним позовом від отримання позичальником кредитних коштів не отримав. За своєю правовою природою вищевказаний договір суперечить статутним цілям та предмету діяльності товариства, а тому має бути визнаний судом недійсним. У зв'язку з чим позивач за зустрічним позовом був змушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, та заперечувала проти задоволення зустрічних вимог. У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом ТОВ «Кінотеатр «Валентина» заперечував проти задоволення вимог первісного позивача, зазначивши, що на момент звернення позивача до суду з вимогами до відповідача як поручителя договір поруки припинив свою дію, а тому дані вимоги щодо поручителя задоволенню не підлягають, а також підтримав свої заявлені зустрічні позовні вимоги та просив задовольнити їх, посилаючись на підстави зазначені у позові. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи 26 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Дніпропетровського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 770/1, відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 250 000 грн. за умови сплати 18 % річних, строком на 36 місяців, з остаточним строком погашення кредиту не пізніше 25 квітня 2009 року (а.с.21-26). Шляхом внесення змін до Статуту Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» його назву змінено на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (а.с.58-61). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 770/1 від 26 квітня 2006 року, наданого представником ПАТ «Державний ощадний банк України» вбачається, що станом на 12 листопада 2012 року у [PERSON] наявна заборгованість перед банком за тілом кредиту - 192 000 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту з 01.05.2009 року по 31.05.2012 року - 135 861 грн. 98 коп., 3 % річних за несвоєчасне повернення основного боргу з 01.05.2009 року по 31.05.2012 року - 27 536 грн. 16 коп., втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу з 01.05.2009 року по 31.05.2012 року - 426 977 грн. 23 коп. (а.с.11). 15 червня 2009 року позивачем за первісним позовом на адресу відповідачів за первісним позовом була направлена вимога про усунення порушення зобов'язань за кредитним договором № 770/1 від 26.04.2006 року з пропозицією добровільного досудового погашення заборгованості у сумі 231 490 грн. 58 коп. (а.с.170-172). 07 червня 2013 року позивачем за первісним позовом на адресу відповідачів за первісним позовом була направлена вимога про усунення порушення зобов'язань за кредитним договором № 770/1 від 26.04.2006 року з пропозицією добровільного досудового погашення заборгованості у сумі 190 000 грн. (а.с.40). З положень ст. 212 ЦПК України вбачається, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором № 770/1 від 26 квітня 2006 року у сумі 250 000 грн. підтверджується заявою про видачу готівки № 10 від 26 квітня 2006 року (а.с.27). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного кодексу України. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором № 770/1 від 26 квітня 2006 року належним чином не виконала, по закінченню терміну користування кредитними коштами 25 квітня 2009 року гроші в повному обсязі не повернула, у зв'язку з чим станом на 12 листопада 2013 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом. Також встановлено, 26 квітня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр «Валентина», з метою забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором №770/1 від 26.04.2016 року, було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідач за первісним позовом ТОВ «Кінотеатр «Валентина» як поручитель поручився за виконання позичальником [PERSON] обов'язків, що виникли з Основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому та зобов'язався солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору (а.с.29-31). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до ст. 554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з кредитного договору, датою остаточного повернення кредиту за договором № 770/1, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], є 25 квітня 2009 року (а.с.21). Статтею 559 ЦК України передбачені підстави припинення договору поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно положень ст. 253 ЦК України вбачається, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Як вбачається з матеріалів справи, що позивач протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання по кредитному договору № 770/1 від 26 квітня 2006 року, укладеному між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], а саме 26 квітня 2009 року, не пред'являв до поручителя вимог про погашення заборгованості. А тому, враховуючи положення ст. 559 ЦК України, суд вважає що договір поруки від 26 квітня 2006 року, є припиненим з 27 жовтня 2009 року. Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] лише в листопаді 2013 року, тобто після припинення дії договору поруки, укладеного в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 770/1 від 26 квітня 2006 року. Таким чином, оскільки позивач за первісним позовом не має правової підстави звернення до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр «Валентина» як до поручителя після припинення договору поруки, суд вважає що позовні вимоги про стягнення боргу за кредитним договором підлягають частковому задоволенню з відповідачки [PERSON] Згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 782 375 грн. 37 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 192 000 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 135 861 грн. 98 коп., 3 % річних за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 27 536 грн. 16 коп., інфляційні витрати за несвоєчасне виконання зобов'язання у розмірі 426 977 грн. 23 коп. Дані вимоги в частині стягнення з відповідачки [PERSON] також підлягають частковому задоволенню в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції виходячи з наступного. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З кредитного договору вбачається, що відповідачка зобов'язалася повернути борг у розмірі 250 000 грн. до 25.04.2009 року. Час прострочення виконання відповідачкою грошового зобов'язання становить період з 01.05.2009 року по 12.11.2013 року, тобто як в своїх позовних вимогах заявляє позивач за первісним позовом. Починаючи з цієї дати належить здійснювати розрахунок 3 % річних. Час прострочення виконання відповідачкою цього грошового зобов'язання складає 1657 днів. Суму 3 % річних, які на підставі ст. 625 ЦК України належать позивачу за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, належить розраховувати наступним чином: 3% / 365 днів = 0,008219178 (сума основного боргу х 0,008219178 / 100) х кількість днів прострочення зобов'язання = сума пені. За період з 01.05.2009 року по 12.11.2013 року Таким чином сума 3 % річних за сумою боргу у розмірі 192 000 грн. за вищевказаний період складає 26 148 грн. 82 коп. Що стосується індексу інфляції, то розрахунок індексу інфляції повідомляється Листом Національного банку України, за даними Держкомстату України наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Індекс інфляції за період з травня 2009 року по листопад 2013 року визначений: У травні 2009 - 100,5 % У червні 2009 - 101,1 % У липні 2009 - 99,9 % У серпні 2009 - 99,8 % У вересні 2009 - 100,8 % У жовтні 2009 - 100,9 % У листопаді 2009 - 101,1 % У грудні 2009 - 100,9 % У 2010 році - 109,1 % У 2011 році - 104,6 % У 2012 році - 99,8 % У січні 2013 - 102,0 % У лютому 2013 - 99,9 % У березні 2013 - 100 % У квітні 2013 - 100 % У травні 2013 - 100,1 % У червні 2013 - 100 % У липні 2013 - 99,9 % У серпні 2013 - 99,3 % У вересні 2013 - 100 % У жовтні 2013 - 100,4 % У листопаді 2013 - 100,2 % Таким чином, загальний індекс інфляції за вищезазначений період складає 17,6 %. Сума індексу інфляції за період з травня 2009 року по листопад 2013 року становитиме: 192 000 грн. х 17,6 % = 33 792 грн. Виходячи з вищевикладеного, сума заборгованості за кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачкою складається з наступного: сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 192 000 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.05.2009 року по 31.05.2012 року у розмірі 135 861 грн. 98 коп., 3 % річних за несвоєчасне виконання зобов'язання за період з 01.05.2009 року по 12.11.2013 року у розмірі 26 148 грн. 82 коп., інфляційні витрати за несвоєчасне виконання зобов'язання за період з 01.05.2009 року по 12.11.2013 року у розмірі 33 792 грн., а всього 387 802 грн. 80 коп., яка підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача. Що стосується вимог за зустрічним позовом ТОВ «Кінотеатр «Валентина» до ПАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] про визнання договору поруки від 26 квітня 2006 року недійсним, то суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, з огляду на пропуск строків позовної давності. Посилання представника ТОВ «Кінотеатр «Валентина» на те, що лише у 2012 році ТОВ «Кінотеатр «Валентина» стало відомо про укладення спірного договору, спростовуються наявними в матеріалах справи вимогою про усунення порушень в тому числі за договором № 770/1, датованою 15 червня 2009 року (а.с.170-172), а також повідомленням про отримання вищевказаної вимоги ТОВ «Кінотеатр «Валентина» (а.с.173). До суду з позовною заявою про визнання договору поруки недійсним ТОВ «Кінотеатр «Валентина» звернулось після спливу строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України, та лише після подання банком заяви про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з відповідача [PERSON] за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі по 3 441 грн. Що стосується зустрічного позову, то скільки у його задоволенні відмовлено, то не підлягають поверненню судові витрати позивача за зустрічним позовом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial