Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що з 1998 року вона є власником 354/600 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Інші 41/100 частини зареєстровані на праві власності на ім`я [PERSON] , яким помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв та ніхто не цікавився долею цієї частини будинку. Натомість вона, [PERSON] , від моменту заселення користується усім будинком, бо ним фактично користувалась попередній власник, після якої вона набула право власності в порядку спадкування за заповітом. За минулі 23 роки вона, [PERSON] , опікувалась технічним станом житлового будинку в цілому та господарських будівель, тобто відкрито володіє та користується ним, тому вважає, що набула право власності на частину житлового будинку правомірно. Ухвалою від 31 травня 2021 року було відкрито провадження в справі та призначено її до судового розгляду. У визначений судом строк відповідач відзив не подав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але від її представника [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог, в якій вона просила їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивача. Представник Люботинської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, хоча відповідача було завчасно та у належний спосіб повідомлено про дату, час і місце проведення розгляду справи. Неявка представника відповідача не перешкоджає проведенню судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні встановив наступне. Спірним є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований в 41/100 (що дорівнює 246/600) частинах на ім`я [PERSON] на підставі рішення народного суду Харківського району Харківської області від 12 грудня 1969 року, та в 354/600 частинах на ім`я [PERSON] , позивача в даній справі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 04 травня 1998 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстр. № 2-631, що підтверджується довідкою КП «Люботинське АПБ» Люботинської міської ради Харківської області № 81-1/01-32 від 16 жовтня 2020 року. Записи про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 29 квітня 2021 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , розташовані житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», «А2-1» і «А3-1» і двома тамбурами літ. «а3» і «а4» загальною площею 87,60 кв.м, у тому числі житловою площею 44,70 кв.м, та надвірні будівлі і споруди: сараї літ. «Е», «З» та «И», погреб літ «еп», вбиральня літ. «Ж», альтанка літ. «Л», навіс літ. «М», душ літ. «К», вигрібна яма літ. «Я», і колонка літ. «К1», серед яких відсутні такі, що побудовані самочинно. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30 серпня 1984 року. За повідомленням Харківського обласного державного нотаріального архіву від 29 квітня 2021 року, після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, відкритої спадкової справи немає, свідоцтва про право власності на спадщину нікому не видавались. Згідно з записами в будинковій книзі для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , у спірному житловому будинку [PERSON] постійно проживав з 05 липня 1956 року, разом з ним в цьому ж будинку були зареєстровані з 25 квітня 1975 року [PERSON] , яка володіла на той час на праві власності 354/600 частинами будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 листопада 1974 року Другою Харківського району держнотконторою, а з 17 червня 1977 року [PERSON] , позивач по справі. Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 04 травня 1998 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області за реєстр. № 2-631, вбачається, що співвласник [PERSON] померла [INFO] та після її смерті частину житлового будинку успадкувала саме позивач [PERSON] , яка постійно проживала в цьому ж будинку. Отже, від моменту прийняття спадщини, тобто з [INFO], позивач [PERSON] володіє 354/600 частинами спірного житлового будинку, та постійно проживає в ньому, члени сім`ї іншого співвласникам [PERSON] в будинку не проживали. Після смерті [PERSON] усім житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами продовжила користуватися [PERSON] , а починаючи з 1998 року позивач здійснювала догляд за усім житловим будинком як повноцінний власник, що підтверджується актом від 18 травня 2021 року про проведені у будинку ремонтні роботи покрівлі даху та роботи, направлені на встановлення нового паркану, здійснення догляду за земельною ділянкою під усім будинком. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що [PERSON] ще за життя [PERSON] набула право проживання в спірному житловому будинку та після його смерті продовжила користуватися усім будинком, а з 1998 року відкрито та безперервно володіла цим будинком і продовжує ним володіти протягом останніх десяти років, а також те, що ніхто не заявив про свої права на спірну частину будинку, та такі особи не встановлені під час розгляду справи, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved