Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що 07 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав позику у розмірі 25\~000 гривень. На підтвердження укладення договору позики відповідач написав розписку, відповідно до якої зобовязався повернути борг в строк до 07 квітня 2015 року. Крім того, 08 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав позику у розмірі 15\~000 гривень. На підтвердження укладення договору позики відповідач написав розписку, відповідно до якої зобовязався повернути борг в строк до 07 квітня 2015 року. Проте, суму боргу до теперішнього часу відповідач не повернув. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача в остаточних вимогах просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 07 жовтня 2014 року в розмірі 25\~000 гривень, інфляційні витрати за період з 07 квітня 2015 року по 18 серпня 2015 року в розмірі 3950 гривень, три відсотки річних за прострочення виконання зобовязання за період з 07 квітня 2015 року по 18 серпня 2015 року у розмірі 275 гривень 34 копійок, проценти за договором позики у розмірі облікової ставки НБУ за період з 07 жовтня 2014 року по 18 серпня 2015 року в розмірі 4910 гривень 62 копійки, суму боргу за договором позики від 08 лютого 2015 року в розмірі 15\~000 гривень, інфляційні витрати за період з 07 квітня 2015 року по 18 серпня 2015 року в розмірі 2370 гривень, три відсотки річних за прострочення виконання зобовязання з 07 квітня 2015 року по 18 серпня 2015 року у розмірі 165 гривень 21 копійок, проценти за договором позики у розмірі облікової ставки НБУ з 08 лютого 2015 року по 18 серпня 2015 року в розмірі 2251 гривень 23 копійки. У судове засідання представник позивача [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 07 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача позику у сумі 25\~000 гривень, при цьому зобовязалася повернути вказану суму у строк до 07 квітня 2015 року. На підтвердження укладеного договору відповідачем було складено розписку. Крім того, 08 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача позику у сумі 15\~000 гривень, при цьому зобовязався повернути вказану суму у строк до 07 квітня 2015 року. На підтвердження укладеного договору відповідачем було складено розписку. В обумовлений договором строк відповідач грошове зобовязання не виконав, суму позики не повернув. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Крім того, ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 598 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, стаття 599 ЦК України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязується сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно з приписами частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Представником позивача надано суду розрахунок заборгованості за зазначеними договорами позики, з яким суд погоджується, з огляду на наступне. Судом встановлено, що термін прострочення виконання грошового зобовязання за договором позики від 07 жовтня 2014 року та договором позики від 08 лютого 2015 року станом на 18 серпня 2015 року складає 134 дня. Таким чином, три проценти річних за прострочення виконання зобовязання становить: 25\~000 гривень*3%/365*134 = 275 гривень 34 копійок. 15 000 гривень*3%/365*134= 165 гривень 21 копійка. Розраховуючи інфляційні витрати за весь час прострочення, суд виходить із середнього індексу інфляції за період з 07 квітня 2015 року по 18 серпня 2015 року, що складає 1,158, а саме: 25\~000 гривень * 1,158 - 25\~000 гривень = 3950 гривень; 15\~000 гривень *1,158 -15\~000 гривень = 2370 гривень. Суд також задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за договорами позики на рівні облікової ставки НБУ. Розрахунок процентів на рівні облікової ставки суд проводить по формулі сума простроченого грошового зобовязання х облікова ставка НБУ : 365 х кількість днів прострочення. 25\~000 *12,5%/365*37 = 316 гривень 78 копійок; 25\~000 *14,0%/365*85 = 815 гривень 07 копійок; 25\~000 *19,5%/365*26 = 347 гривень 26 копійок; 25\~000 *30,0%/365*167 =3431 гривень 51 копійка; 15\~000 *19,5%/365*24 = 192 гривні 33 копійки; 15\~000 *30,0%/365*167 = 2058 гривень 90 копійки. Таким чином, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Судові витрати суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved