Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно нажите в період шлюбу та визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку, в якому просив визнати земельну ділянку площею 0,1100 га, кадастровий номер 1221486200020040008, призначену для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, яка розміщена на території Новоолександрівської селищної ради [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності його, [PERSON] та [PERSON], з рівними частками кожного, як майно набуте подружжям за час шлюбу; визнати за ним, [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянку площею 0,1100 га, кадастровий №1221486200020040008, призначену для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, яка розміщена на території Новоолександрівської селищної ради, [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач вказав, що 15 червня 2006 року він, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до Договору купівлі-продажу серії ВЕК № 101600 від 06 березня 2007 року, в період шлюбу, дружина придбала у [PERSON] та [PERSON], призначену для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 1100 кв.м., кадастровий № 1221486200020040008, яка розміщена на території Новоолександрівської селищної ради [ADDRESS]. На підставі вказаного Договору купівлі-продажу, Новоолександрівською селищною радою, 26 листопада 2007 року видано Державний акт на право приватної власності на вказану земельну ділянку. На підставі заповіту, посвідченого 07 травня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], все своє майно дружина заповідала донькам - відповідачам [PERSON] та [PERSON], тому він змушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Адвокат відповідачки [PERSON] за договором про надання юридичної допомоги [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала. [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що 15 липня 2006 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується актовим записом № 466 від 15 липня 2006 року Бабушкінського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління Дніпропетровської області в свідоцтві серії [NUMBER] виданому 15 липня 2006 року (а.с.9). Спільних дітей від шлюбу подружжя не мало. Як передбачено ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 березня 2007 року, [PERSON] придбала у [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 1100 кв.м., розміщену на території Новоолександрівської сільської Ради [ADDRESS] та призначену для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд (а.с.7). 26 листопада 2007 року [PERSON] отримала на своє ім'я Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку серії ЯЕ № 161173 (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом № 5528 від 06 серпня 2010 року Відділу реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції в свідоцтві серії [NUMBER] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1100 кв.м., що розташована на території Новоолександрівської сільської Ради [ADDRESS]. За часи життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право заповідала своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожній (а.с.11). Сторони у встановлений законом строк звернулися до державного нотаріуса Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (а.с.53,54,55), внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 778/2010 (а.с.51-56). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання земельної ділянки площею 0,1100 га, кадастровий номер 1221486200020040008, розташованої за адресою: [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності подружжя підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, та вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на ? частину земельної ділянки. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі по 114 грн. 70 коп., з кожної.

Outcome: approved