Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 8 грудня 2012 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого народилась донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірваний рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року. Приблизно з червня 2014 року і по теперішній час, відповідач жодного разу не відвідав та не спілкувався з нею чи дочкою навіть по мобільному телефону. Дитина фактично з дня свого народження, завжди повністю знаходиться тільки на її утриманні. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини ніколи не надавав та не надає, жодних подарунків не передавав. Участі у фізичному та духовному розвитку дитини не бере. Перешкод у спілкуванні з дитиною вона ніколи не чинила. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20.01.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, у розмірі 800 грн., починаючи з 06.11.2013 року і до досягнення нею повноліття. Проте, відповідач безпричинно не сплачує аліменти вже понад 6 років. За її заявою Комунарським відділом ДВС м. Запоріжжя відкрито виконавче провадження № 45790563 про примусове виконання рішення. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 13.07.2020 року становить 65 463,70 гривень, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.07.2020 року, виданого Комунарським відділом ДВС м. Запоріжжя. Як наслідок, нею було ініційовано звернення до Дніпровського відділу ГУНП у Запорізькій області щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 164 КК України та до СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області щодо вчинення кримінального правопорушення за ст. 382 КК України, за результатами розгляду яких було розпочато кримінальне провадження №12017080040000489 та №12017180040000256 відповідно. Таким чином, очевидне умисне злісне ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Протягом останніх 6 років відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, жодного разу не виявив бажання відновити спілкування з донькою та не намагався змінити свою поведінку, налагодити їх родинні стосунки. Відтак практично з моменту народження дитини відповідач самоусунувся від будь-якої участі у житті своєї доньки, не бажає її бачити, піклуватися про неї, приймати участь у її духовному та фізичному розвитку та її утриманні, не несе за дитину жодної відповідальності. Тому, з метою забезпечення найкращих інтересів доньки [PERSON] , вона вимушена звернутися до суду, оскільки вважає, що задля найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Окрім того, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 65 463 гривні 70 коп., відповідно до вимог ст.196 СК України та ст. 549 ЦК України. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 29.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду від 29.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, який просила задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки - адвокат Дацюк Л.М., згідно поданої заяви, просила провести розгляд справи без її участі за участю позивачки [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в тому числі і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади. Відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками відповідачу було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. До суду повернулися конверти з поштовою відміткою «адресат відсутній». Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Дубенської міської ради Кобилянський Р.Ф., підтримав позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03 грудня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітню дочку [PERSON] залишено на вихованні у матері (а.с. 15). Відповідно до рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20.01.2014 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, у розмірі 800 грн., починаючи з 06.11.2013 року і до досягнення нею повноліття (а.с. 16). Після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] , позивачка набула прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання, виданих 30.01.2020 року відділом ЦНАП Дубенської міської ради у квартирі [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12, 14, 24). Згідно інформації від 30.07.2020 року амбулаторії №3 КНП «ЦПМСД» Дубенської міської ради [PERSON] перебуває на обліку у даній амбулаторії з березня 2019 року, так як прибула із с. Мирогоща, Дубенського району. Хронічних захворювань у дитини немає. Дитина здорова, регулярно відвідувала амбулаторію з профілактичною метою (щеплення, огляди). Дитина приходила разом із мамою. Тата дитини лікар педіатр за весь цей період не бачив. Періодично (2-3 рази на рік) дівчинка хворіла на ГРВІ, лікувалася в домашніх умовах, усі призначення лікаря мама виконувала (а.с. 25). Відповідно до характеристики вих. №89 від 17.06.2020, виданої Дубенською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 Ангеліна закінчила 1-Б клас Дубенської ЗОШ І-ІІІ ст. №1. Зокрема, мама приділяє належну увагу вихованню дочки, постійно присутня на батьківських зборах. У перший рік адаптації приходила не лише на батьківські збори, а й досить часто цікавилася успіхами та поведінкою [PERSON] . Батько у школі не з`являвся і не зв`язувався з класоводом. Дитина завжди доглянута, охайна. Мама перебуває у шлюбі з [PERSON] , виховують спільну дитину, [PERSON] називає вітчима - татом (а.с. 17). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.07.2020 року, виданого Комунарським відділом ДВС м. Запоріжжя, у виконавчому провадженні № 45790563, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 13.07.2020 року становить 65 463,70 гривень (а.с. 26-27). За результатами звернення [PERSON] було до Дніпровського відділу ГУНП у Запорізькій області щодо вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 164 КК України та до СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області щодо вчинення кримінального правопорушення за ст. 382 КК України, розпочато кримінальне провадження №12017080040000489 та №12017180040000256 відповідно (а.с. 18-22). Згідно письмового висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради №1951/05-02-29/21 від 28.04.2021, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 57-59). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позивачкою надано до суду достатньо доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківського обов`язку відносно своєї доньки. Він не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач не спілкується з дитиною, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти. Зазначене є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини: [PERSON] , [INFO] , відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Суд бере до уваги розрахунок позивачки щодо суми неустойки (пені) за прострочені платежі по аліментах, оскільки він здійснений правильно і вважає, що позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Вирішуючи питання щодо стягнення пені за несплату аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] , відповідно до рішення суду, зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , починаючи з 06.11.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданого Комунарським відділом ДВС м. Запоріжжя, у виконавчому провадженні № 45790563, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 13.07.2020 року становить 65 463,70 гривень. Зазначена заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки він не довів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів, як стимул належного виконання обов`язку. Розмір заборгованості по аліментах становить 65463, 70 грн., тому стягненню підлягає розмір неустойки (пені), який не перевищує 100 відсотків заборгованості, тобто 65463, 70 грн., відповідно до положень ст.196 СК України. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у справі, а саме 840, 80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved