Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визначення часток в спільному сумісному майні, посилаючись на те, що на праві спільної сумісної власності без визначення часток ними та померлою [PERSON] було набуто у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1903 га та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1155 га та 0,1115 га, які розташовані в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на її частку на вказані земельні ділянки. Спадщину прийняв [PERSON] , як спадкоємець за законом 5 черги. Однак, оскільки в державних актах на право власності на вказані земельні ділянки не визначенні частки власників, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просили суд визначити частку спадкодавця [PERSON] в розмірі 1/5 частки у спільному сумісному майні, яка рівна з частками позивачів на зазначені земельні ділянки. Представник позивачів надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Новоселицької міської ради об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явилася надіславши до суду заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що померлій [INFO] [PERSON] на праві спільної сумісної власності на рівні з іншим співвласниками, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належали земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1903 га за кадастровим номером 7323085900:01:003:0097, яка розташована в [ADDRESS] та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1155 га за кадастровим номером 7323085900:01:001:0030, а також 0,1115 га за кадастровим номером 7323085900:01:001:0031, які розташовані в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 829881, ЯЛ № 829882 та ЯЛ № 829883, виданими Рокитненською сільською радою 30 вересня 2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її частку на вказане майно, яку прийняв [PERSON] як спадкоємець по закону 5 черги, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Однак, оскільки в державних актах про право власності на вказані земельні ділянки не були визначенні частки власників, нотаріус відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що вищезазначене майно належало померлій [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, то кожен з них мав рівні частки у вказаному майні. За змістом ст.ст. 370, 372 ЦПК України у разі виділу або поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, частка померлої [PERSON] на рівні з іншими співвласниками в праві спільної сумісної власності на вказані земельні ділянки становила 1/5. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п. 4.18. глави 10 цього ж Порядку вчинення нотаріальних дій якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Враховуючи, що позивачу [PERSON] неможливо одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на частку майна спадкодавця співвласника [PERSON] , то він має право захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника через суд в обраний ним спосіб шляхом пред`явлення позову, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, виходячи з вищевикладеного за іншими співвласниками також слід визначити їх частки у спільному сумісному майні. У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути представнику позивачів [PERSON] , який сплатив судовий збір у даній справі, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 1921 гривню. На підставі ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 16, 368, 372, 1226, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved