Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

В лютому 2018 року Кременчуцька місцева прокуратура в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради звернулася до суду з вказаним позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину особи в сумі 2975,86 грн. Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року (а.с.11) позовна заява Кременчуцької місцевої прокуратури прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. Прокурором позовні вимоги підтримані у повному обсязі. Будучи належним чином повідомленими про дату час і місце розгляду справи, відповідач у підготовче судове засідання не зявився, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Правом подання відзиву на позов не скористався, натомість надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 3 ст.200, ч.4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд, за наявності для того законних підстав, у разі визнання позову відповідачем ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 07 жовтня 2017 року о 19 годині 30 хвилин, [PERSON] прибув до квартири [ADDRESS], де мешкає [PERSON] Знаходячись у приміщенні кухні зазначеної квартири, 08 жовтня 2017 року близько 01 год. 00 хв. між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка. В ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, [PERSON] лівою рукою, стиснутою в кулак, наніс потерпілій удар по щічній ділянці правої сторони обличчя та у праву бров. Продовжуючи свої дії, [PERSON] наніс [PERSON] один удар правою рукою по підборіддю з лівої сторони. \~В результаті умисних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, параорбітальної гематоми справа та саден на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровя.\~ Вироком Комсомольського міського суд Полтавської області від 04 січня 2018 року [PERSON] засуджено за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. Потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області з 09.10.2017 року по 20.10.2017 року. Згідно реєстру наданої медичної допомоги від 30.11.2017 року на лікування потерпілої [PERSON] було витрачено 2975,86 грн. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України за № 545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоровя або прокурора. Отже, кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] необхідно стягнути з відповідача на користь закладу охорони здоровя, тому позовні вимоги Кременчуцької місцевої прокуратури підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved