Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна», згідно з яким, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог від 25.07.2016 року, просить суд: визнати виконаною угоду №174161, укладену 19.08.2007 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «АІСЕ Україна»; визнати припиненими зобов'язання, що виникають із Договору застави, укладеного 21.05.2008 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «АІСЕ Україна», з метою забезпечення виконання зобов'язань, передбачених Угодою від 19.08.2007 року, Додатком №1 від 19.08.2007 року, Додатком №2 від 19.08.2007 року, Додатком №3 від 29.04.2008 року до Угоди №174161, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького нотаріального округу Гармашовим Георгієм Миколайовичем, зареєстрованого в реєстрі за №3071; зобов'язати Приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна» зняти усі заборони з автомобіля марки CHERY, модель А21 ELARA, колір сірий, випуску 2008 року, реєстраційний [NUMBER], зареєстрованого Запорізьким ВРЕР №2 УМВС України в Запорізькій області 21.05.2008 року, що належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Запорізьким ВРЕР №2 УДАІ УМВС України в Запорізькій області; накладені на підставі Договору застави, укладеного 29.04.2008 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «АІСЕ Україна». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.08.2007 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «АІСЕ Україна» було укладено Угоду №174161 щодо надання ПрАТ «АІСЕ Україна» послуг з адміністрування фінансових активів, спрямованих на придбання учасником відповідно до системи «Автоплан» легкового автомобіля марки CHERY, модель Easter B11, вартістю 83 560,00 грн., за умовами якої [PERSON] зобов'язався своєчасно та в повному обсязі виконувати обов'язки з внесення вступного платежу й періодичних платежів зі сплати вартості транспортного засобу тощо, а ПрАТ «АІСЕ Україна» - сформувати групу учасників за рахунок чистих внесків, з яких здійснюється придбання транспортного засобу. В подальшому, а саме 29.04.2008 року між [PERSON] та ПрАТ «АІСЕ Україна» було укладено Додаток №3 до Угоди №174161, яким сторони встановили, що загальна сума зобов'язань по сплаті Учасника системи на момент підписання цього Додатку за Угодою становить 117 385,23 грн. На момент підписання цього Договору Учасник системи сплатив 34 168,91 грн., а заборгованість учасника системи на момент підписання цього Додатку складає 83 216,32 грн. Крім того, 21.05.2008 року між [PERSON] та ПрАТ «АІСЕ Україна» було укладено Договір застави, за умовами якого в забезпечення виконання зобов'язань, передбачених Угодою №174161 від 19.08.2007 року, Додатку №3 від29.04.2008 року до Угоди, заставодавець передає заставодержателю в заставу автомобіль марки Chery, модель А21 Elara, колір сірий, випуску 2008 року. Разом з тим, позивач вказує, що [INFO] [PERSON] помер. У зв'язку з зазначеним, позивач, як дружина та спадкоємець [PERSON], почала здійснювати замість останнього платежі за Угодою №174161 від 19.08.2007 року. Однак, позивач зауважує, що незважаючи на здійснення повної сплати коштів за Угодою, 21.12.2015 року вона отримала від ПрАТ «АІСЕ Україна» вимогу щодо сплати заборгованості за Угодою №174161 у розмірі 18 637,43 грн., а 23.03.2016 року - щодо сплати заборгованості за Угодою №174161 у розмірі 32 651,80 грн. При цьому, будь-яких відповідей відповідача на запити щодо надання, серед іншого, детального розрахунку заборгованості, а також необхідності зняття арешту з предмета застави, позивач на момент звернення до суду цим позовом так і не отримала. За вказаних обставин, а також посилаючись на виконання всіх зобов'язань за Угодою №174161, позивач звернулася до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва [PERSON] від 26.04.2016 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Разом з тим, 29.07.2017 року до суду надійшов зустрічний позов ПрАТ «АІСЕ Україна» до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за Уголою №174161 в розмірі 18 305,93 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 1 378,00 грн. Вказані зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON], як єдина спадкоємиця та правонаступник [PERSON], неналежним чином виконує вимоги Угоди щодо сплати щомісячних внесків та станом на дату звернення до суду з цим зустрічним позовом має заборгованість в розмірі 18 305,93 грн. Ухвалою від 29.07.2016 року зустрічний позов ПрАТ «АІСЕ Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до спільного провадження із первісним позовом [PERSON] до ПрАТ «АІСЕ Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON], про визнання зобов'язання припиненим та зобов'язання вчинити дії. 09.03.2017 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача по справі. Водночас, у зв'язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку з 17.10.2017 року, Розпорядженням Керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва від 15.11.2017 року за № 01-08-891 дану цивільну справу було передано на потворний автоматичний розподіл. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2017 року матеріали даної цивільної справи передано для розгляду судді Мальцеву Д.О. Ухвалою від 16.11.2017 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду у судовому засіданні. Ухвалою від 28.02.2018 року розгляд справи вирішено продовжити у загальному позовному порядку зі стадії підготовчого судового засідання. Ухвалою від 29.03.2018 року було закрито підготовче засідання, а справу призначено до судового розгляду по суті. 18.04.2018 року до суду надійшла заява представника третьої особи [PERSON] про розгляд справи без її участі. 11.05.2018 року до суду надійшов відзив [PERSON] на зустрічний позов. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Щодо вимог за зустрічним позовом представник позивача заперечувала та просила відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Щодо вимог за первісним позовом представник позивача заперечувала та просила відмовити в їх задоволенні. Крім того, представником відповідача в судовому засіданні було заявлено клопотання про витребування доказів від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], яке ухвалою суду від 20.06.2018 року було залишено без розгляду з підстав, передбачених ч.2 ст. 222 ЦПК України. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі. Щодо вимог за зустрічним позовом представник позивача заперечував та просив відмовити в їх задоволенні. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 19.08.2007 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «АІСЕ Україна» було укладено Угоду №174161 щодо надання ПрАТ «АІСЕ Україна» послуг з адміністрування фінансових активів, спрямованих на придбання учасником відповідно до системи «Автоплан» легкового автомобіля марки CHERY, модель Easter B11, вартістю 83 560,00 грн., за умовами якої [PERSON] зобов'язався своєчасно та в повному обсязі виконувати обов'язки з внесення вступного платежу й періодичних платежів зі сплати вартості транспортного засобу тощо, а ПрАТ «АІСЕ Україна» - сформувати групу учасників за рахунок чистих внесків, з яких здійснюється придбання транспортного засобу. В подальшому, а саме 29.04.2008 року між [PERSON] та ПрАТ «АІСЕ Україна» було укладено Додаток №3 до Угоди №174161, яким сторони встановили, що загальна сума зобов'язань по сплаті Учасника системи на момент підписання цього Додатку за Угодою становить 117 385,23 грн. На момент підписання цього Договору Учасник системи сплатив 34 168,91 грн., а заборгованість учасника системи на момент підписання цього Додатку складає 83 216,32 грн. Крім того, 21.05.2008 року між [PERSON] та ПрАТ «АІСЕ Україна» було укладено Договір застави, за умовами якого в забезпечення виконання зобов'язань, передбачених Угодою №174161 від 19.08.2007 року, Додатку №3 від29.04.2008 року до Угоди, заставодавець передає заставодержателю в заставу автомобіль марки Chery, модель А21 Elara, колір сірий, випуску 2008 року. Разом з тим, [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про смерть від 30.03.2915 року. Звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, посилалась на те, що вона, що вона, як спадкоємець [PERSON], почала здійснювати замість останнього платежі за Угодою №174161 від 19.08.2007 року та в повному обсязі виконала зобов'язання [PERSON] В свою чергу, в обґрунтування вимог за зустрічним позовом, відповідач вказував, [PERSON], як єдина спадкоємиця та правонаступник [PERSON], неналежним чином виконує вимоги Угоди щодо сплати щомісячних внесків та станом на дату звернення до суду з цим зустрічним позовом має заборгованість в розмірі 18 305,93 грн. Тобто, кожна зі сторін мотивує свої вимоги саме тим, що [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.ч.1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною першою ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Водночас, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Крім того, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обгрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також, згідно роз'яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Однак, всупереч вищенаведених вимог законодавства, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] є спадкоємицею [PERSON], як позивачем, так і відповідачем до суду не надано. Крім того, судом не встановлено, що позивач у відповідності до вимог ст. 1281 ЦК України зверталася до відповідача, як кредитора померлого [PERSON], про відкриття спадщини. Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували вказаний висновок суду та підтверджували зворотне матеріали справи не містять. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі викладеного, а також зважаючи на відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували наявність між сторонами правовідносин, що виникають з Угоди №174161, Додатку №3 до Угоди від 29.04.2008 року та Договору застави від 21.05.2008 року, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів.

Outcome: dismissed