Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

В квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», Позивач) звернулося до суду з цим позовом, який мотивувало тим, що 17.11.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено кредитний договір без номера (надалі Договір), за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору Банк виконав повністю. Відповідач свої зобовязання за Договором не виконує, станом на 31.01.2016 року заборгував позивачу 11504,78 гривень. Вказану суму боргу та понесені витрати по сплаті судового збору позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити, в разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, якого судовою повісткою повідомлено про час і місце судового засідання, в суд не зявився, причину неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 17.11.2012 року між сторонами було укладено Договір, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач дав свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав повністю, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, станом на 31.01.2016 року заборгував позивачу 11504,78 гривень, з яких: 779,75 грн. - заборгованість за кредитом; 6950,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2750 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 524.04 грн. - штраф (процентна складова). Згідно п.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, оплачувати винагороду Банку на умовах у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяви та даних Умов, погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку, не пізніше дати, зазначеної в повідомленні Банку. Статтями 1054 ч.2, 1050 ч.2 ЦК України встановлено, що в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу Згідно ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням , проведеним належним чином. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, проти позовних вимог заперечень не надав. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Позивачем доведено, що внаслідок порушення відповідачем свого зобовязання за Договором останній станом на 31.01.2016 року заборгував йому 11504.78 грн.. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1218 грн. за сплачений судовий збір.

Outcome: approved