Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодіння № 216 по вул. Пограничній в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач її батько, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в будинку не проживає вже тривалий час, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також, позивачка зазначала, що реєстрація відповідача у будинку не дає їй можливості реалізовувати своє право власності належним чином. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодіння № 216 по вул. Пограничній в м. Миколаєві. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 33/100 часток у праві спільної часткової власності домоволодіння №216 з відповідною часткою прилеглих до нього господарських будівель і споруд по вулиці Чигрина (Пограничній) належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2015 р., посвідченого ПН Миколаївського МНО [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 986. Згідно Довідки виданої ЖКП ММР «Південь» ЖЕК №7 за № 493 від 16.02.2017 р. вбачається, що за адресою: м. Миколаїв, вул. Чигрина, 216 зареєстровані: позивачка - [PERSON], та відповідач - [PERSON]. Відповідно до [PERSON] наданого позивачкою, складеного сусідами від 30.03.2017 р. [PERSON] хоча і зареєстрований, однак з лютого 2016 року за вищевказаною адресою не проживає. Особистих речей відповідача у будинку немає, участі у підтриманні будинку в належному стані він не приймає, жодних витрат не несе. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved