Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про визнання договору факторингу в частині відступлення вимог недійсним та просить суд визнати недійсним договір факторингу від 28.11.2012 року № 15 в частині відступлення заборгованості за кредитним договором від 03.10.2008 року № 0101/1008/88-239 (укладеним між ТОВ «Сведбанк» та [PERSON]) та договором поруки від 03.10.2008 року № 0101/1008/88-239-Р-0 ( укладеного між ТОВ «Сведбанк» та [PERSON]) та припинити всі дії пов'язанні з цією частиною договору. 18.03.2015 року позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в якій вказує, що на підставі договорів кредиту від 03.10.2008 року № 0101/1008/88-230 та поруки від 03.10.2008 року № 0101/1008/88-239-Р та відповідно до іпотечного договору від 03.10.2008 року № 0101/1008/88-239-Z-01, на забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець - [PERSON] (нині [PERSON]) та [PERSON] передають в іпотеку іпотекодержателю - ВАТ «Сведбанк» належне йому на праві власності майно: двокімнатну квартиру під [ADDRESS]. 28.11.2012 року на підставі договору № 15 ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ТОВ «Сведбанк») передав свої права вимоги по договорам, в тому числі по договорам забезпечення (п.2.2 договору), а відповідач протягом 5 робочих днів починаючи з наступного за розрахунковою датою дня, від імені банку здійснює всі необхідні дії щодо реєстрації зміни особи заставодержателя та/або іпотекодержателя в державному реєстрі іпотек. Вказаний договір факторингу в частині відступлення вимог до [PERSON] та [PERSON] вона оспорює, як недійсний, у позовних вимогах просить судприпинити дії, що порушують її право, таким чином наведеною вимогою просить повернення сторін в попередній стан. Вказує, що попри це, відповідач у справі ТОВ «ФК «Вектор Плюс» надіслав на її адресу лист від 16.02.2015 року вих. № 511557/Вис-38 на ім'я [PERSON] (позичальника згідно договору кредиту 03.10.2008 року № 0101/1008/88-230), у якому погрожує виселити всіх осіб, в тому числі її та доньку [PERSON] з квартири, зняти з реєстрації обліку з предмета іпотеки, набути прав власності на предмет іпотеки, отримати всі повноваження, необхідні для здійснення продажу з предмета іпотеки, тощо. Крім того з 07.06.2014 року діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадянам України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадян України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, за умови що таке житлове майно, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме майно та загальна площа такого нерухомого майна не перевищує 140 кв. м для квартири. Враховуючи зазначене, з метою вжиття заходів для попередження можливого відчуження відповідачем вказаної квартири, що матиме наслідком неможливість та утруднення виконання рішення суду у разі задоволення її вимог за даним позовом позивач просить суд забезпечити позов, шляхом заборони вчиняти будь-які дії стосовно предмету іпотеки - квартири [ADDRESS] пов'язаних із реєстрацією права власності, в тому числі подавати заяви та документи на реєстрацію права власності, до вирішення справи по суті. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаюся на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки іпотечний договір не являється предметом спору в межах даної справи, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви. Окрім того, при наявності підстав визначених законом України «Про мораторій на стягнення майна громадянам України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» позивач не позбавлена можливості звернутися до виконавчої служби з клопотанням про зупинення стягнення на майно. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed