Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 12.03.2016 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу [INFO] народилась дитина: син [PERSON]. Через постійні конфлікти, образи спільне життя сторін не склалося внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. Позивач проживає від чоловіка окремо. Спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та вона не має бажання бути разом з чоловіком. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Судове засідання провести у її відсутність, у разі неявки відповідача до суду за викликом без поважної причини не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.(а.с.21). Відповідач до суду не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази. До суду повернулось поштове повідомлення з позначкою: «вручено особисто», тому суд, вважає, що відповідач був належним чином сповіщений про день та час слухання справи. Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві до суду сам відповідач не надав.(а.с.17). Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши позовну заяву, врахувавши думку позивача викладену в заяві, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 12 березня 2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису № 30, (що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 12.03.2016 року).(а.с.3). Від указаного шлюбу мають малолітню дитину сина: [PERSON], [INFO] (що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], зареєстрованого та виданого 23.02.2016 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису № 382. (а.с.7). Батьками дитини являються сторони по справі. Відповідно наданої до суду заяви позивача миритися вона не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права подружжя. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від позивача до суду не надходило заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища. Судовий збір по справі складає 640.00 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду, що підтверджується квитанцією.(а.с.1). Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у розмірі 640.00грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved