Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON], від імені якої діє на підставі довіреності представник [PERSON] предявила позов до [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 17 лютого 2004 року в с. Ілляшівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце державної реєстрації [PERSON] сільська рада Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що про наявність спадкових прав після смерті батька дізналася влітку 2015 року від працівників [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району. Батьки розлучилися. Вона проживає за межами місця відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає. До спадкової маси входить, зокрема, право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 000492, що належав [PERSON], виданного Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 18 лютого 1997 року на підставі рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 06 травня 1996 року за № 386-р. Представник позивачки подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, крім того просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 \~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що 17 лютого 2004 року помер [PERSON], про що складено відповідний запис № 2 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 228749, виданого [PERSON] сільською радою Старокостянтинівського району 20 лютого 2004 року. Позивачка являється дочкою [PERSON], що підтверджується даними свідоцта про її народження серії II-БВ № 347226, виданого [PERSON] сільською радою Старокостянтинівського району 02 квітня 1984 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-БВ № 080569 виданого Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району 18 вересня 2010 року. Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району 12 жовтня 2015 року за № 392, померлий 17 лютого 2004 року [PERSON] на день смерті проживав один і був зареєстрований в [INFO]. Листом відмовою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 16 лютого 2016 року за № 539/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки. За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 43954823 від 24 травня 2016 року та листа Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 16 лютого 2016 року № 539/01-16 спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заводилась. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить, зокрема, право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № ХМ 000492, що належав [PERSON], виданного Старокостянтинівською державною адміністрацією 18 лютого 1997 року на підставі рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 06 травня 1996 року за № 386-р. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка, юридично не була обізнана з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, про спадщину, тобто про право на земельну частку (пай) їй було не відомо, так як батьки розлучилися, та позивачка проживає у іншому місті, враховуючи те, що позов визнається представником відповідача, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved