Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

В листопаді 2020 року до суду надійшов позов [PERSON] до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . 01.10.2018 квартиру позивача було затоплено, причиною вказано вина підрядної організації, що виражена в не проведенні необхідних заходів, а саме, не встановлення заглушки після демонтажу інженерних комунікацій на технічному поверсі. Внаслідок залиття, квартира була непридатна для проживання та потребувала термінового поточного ремонту. Згідно зі зведеним кошторисом, вартість ремонту становила 59071, 74 грн. Відповідно до договору №047618 від 12.10.2018 та №0476-18/2 від 29.10.2018 позивач замовив постачання продукції та виконання її встановлення у ФОП [PERSON] на загальну суму 12862,00 грн. Одночасно, позивачем були здійснені замовлення продукції №1340 від 10.10.2018 та №1488 від 30.10.2018 на загальну суму 28044,10 грн. Відтак, розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить 99977,84 грн. У зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 99 977,84 грн та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2020 позов залишено без руху. Після усунення недоліків, на підставі ухвали від 12.04.2021 провадження було відкрито, постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем було скеровано відзив, в якому звертається увага, що згідно з листом Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.12.2019, що долучено позивачем до справи, вбачається, що підрядною організацією, яка виконувала ремонт мереж на технічному поверсі у житловому будинку [ADDRESS] з обмеженою відповідальністю «БЕСТ КОНСТРАКШН». При цьому, відповідач не є ані замовником, ані виконавцем демонтажу та капітального ремонту мереж на технічному поверсі вказаного будинку. Відтак, наголошуючи на відсутності будь-яких порушень з боку відповідача, просив у позові відмовити за безпідставністю. У відповіді на відзив, позивач наголошував на позовних вимогах, оскільки зазначений будинок закріплено на праві господарського відання за відповідачем, а відтак, саме він на підставі ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку. В судовому засіданні представник позивача вимоги просив задовольнити, зазначив, що позивач вважає винним у затопленні квартири саме відповідача, заперечуючи проти доводів, висловлених у відзиві. Представник відповідача проти задоволення вимог категорично заперечував з огляду на відсутність порушень закону з боку відповідача. Наголошував, що підрядні роботи були виконані ТОВ «БЕСТ КОНСТРАКШН» на підставі договору, до якого відповідач не має жодного відношення. Вказує, що капітальний ремонт у вказаному будинку здійснювався за кошти місцевого бюджету за замовленням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 26.09.2002. Згідно з актом від 01.10.2018 при візуальному обстеженні квартири за адресою: [ADDRESS] виявлено сліди залиття в коридорі, кухні, санвузлі та кімнаті. Також зазначено, що залиття сталось з вини підрядної організації, не було проведено необхідних заходів, а саме, не встановлено заглушки після демонтажу інженерних комунікацій на технічному поверсі. На підтвердження позовних вимог позивачем додано Локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 на суму 59071,74 грн, копію договору №0476-18/2 на суму 9124,00 грн, договору №847818 на суму 3738,00 грн та копії замовлень. Відповідно до листа Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.06.2021 житловий будинок [ADDRESS] на праві господарського відання закріплено за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Згідно з листом Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.12.2019 капітальний ремонт інженерних мереж (ХВП, ГВП, ЦО, каналізація) житлового будинку [ADDRESS] виконувався Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕСТ КОНСТРАКШН» на підставі договору про здійснення закупівлі за державні кошти №209 від 17.09.2018, укладеного з Управлінням будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. Вказане підтверджується копією Договору про здійснення закупівель за державні кошти №209 від 17.09.2018, укладеному між Управлінням будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та ТОВ «БЕСТ КОНСТРАКШН». При цьому, згідно з п.6.11. цього Договору, з метою забезпечення контролю за відповідністю робіт, матеріальних ресурсів установленим вимогам, замовник здійснює технічний нагляд та контроль за виконанням робіт. За положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Пунктами 3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України передбачено, що суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій - частина 4 статті 12 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Сторони не скористались процесуальним правом заявити клопотання про призначення експертизи. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. 57-60 ЦПК України. Частиною першою ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною четвертою ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно із ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 356 Цивільного кодексу України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно із ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлевого приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 322 ЦК визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо іншого не встановлено договором або законом. Статтею 151 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку визначеному законом. Відповідно до статті 177 Житлового кодексу Української РСР громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. При цьому ч. 7 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що колишні власники (їх правонаступники), які володіли багатоквартирними будинками до моменту приватизації, зобов`язані брати участь у фінансуванні їх ремонту та сприяти організації його проведення. Згідно з листом Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 8/9-2218-15 від 29.07.2015 зобов`язання із здійснений витрат на управління будинком (у т.ч. на проведення капітального ремонту), які в порядку зазначених статей 7 і 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» несуть наймачі (орендарі) квартир та/або приміщень державної чи комунальної власності, виконуються окремо і незалежно від зобов`язання органу місцевого самоврядування як «колишнього власника» брати участь, у фінансуванні капітального ремонту будинку (у т.ч. шляхом затвердження відповідних місцевих програм). Капітальний ремонт мереж будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснювався за кошти місцевого бюджету (територіальної громади) через її виконавчий орган - Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію, що підтверджується наданою копією договору. При цьому, комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» керується Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 09.03.2011 № 307 «Структура, періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та публічним договором про надання послуг із власниками та користувачами квартир та нежитлових приміщень. Вказаними нормативно правовими актами та договором не передбачено проведення капітального ремонту мереж та конструктивних елементів житлового будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З наведеного вбачається, що обов`язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому, у даному випадку, враховуючи підстави затоплення квартири позивача, вказані в акті від 01.10.2018, відсутність інших доказів щодо інших підстав затоплення, з урахуванням положень Договору про здійснення закупівель за державні кошти №209 від 17.09.2018, укладеному між Управлінням будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації та ТОВ «БЕСТ КОНСТРАКШН», суд вважає доведеним відсутність вини відповідача в заподіянні шкоди позивачу та відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed