Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2016 року. Але спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З огляду на те, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися, позивач вважає , що примирення між ними неможливе , тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду у справі відкрито загальне позовне провадження у справі. Копія ухвали направлена учасникам справи, також копія позовної заяви з додатками була направлена відповідачу . Ухвалою суду від 13.05.2020 було задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк на примирення до 10:30 години 24 вересня 2020 року. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позивач зазначила, що примирення між сторонами не досягнуто, просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що 17 вересня 2016 року сторони зареєстрували шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2486 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.12) Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім`ю та примирення між ними не можливе. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім`ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved