overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

В квітні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу під час підготовчого судового засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 1996 року. Шлюб перший, від шлюбу мають трьох дітей, два з яких неповнолітні: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо та не бажають збереження сім`ї, наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 384 гривень 20 копійок. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

В квітні 2019 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] . Оскільки на день смерті спадкодавця вони були зареєстровані та проживали з ним у вказаному будинку, то фактично прийняли спадщину. 18 березня 2019 року вони звернулись в Бородянську районну державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено, в зв`язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на будинок та витягів про державну реєстрацію спадкового майна. Тому просили визнати за ними в рівних частках право власності на будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відповідно до заяв просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали. Представники Бородянської об`єднаної територіальної громади та Бородянської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явились, просили слухати справу без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть, будинкової книги та технічного паспорта (а.с.9,11-18), архівною довідкою (а.с.72). Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями постанови нотаріуса та спадкової справи (а.с.10, 65-91). З копії постанови державного нотаріуса Бородянської районної державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.В. від 18 березня 2019 року вбачається, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] ) оскільки спадкоємицями не надано правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.10). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачами в порядку спадкування за законом в рівних частках право власності на будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

В квітні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25 жовтня 2003 року по 07 березня 2014 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . 04 березня 2015 року виконавчим комітетом Немішаївської селищної ради Бородянського району повторно зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, однак сімейне життя з відповідачем не склалося. Через постійні конфлікти, які виникають між ними через несумісність характерів та різні погляди на життя подальше спільне життя неможливе. Хоча вони і проживають в одній квартирі, але сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна, тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 04 березня 2015 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 384 гривні 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

В квітні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2006 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей. Через різні погляди на побутові питання, виховання дітей, постійно виникали сварки, тому в липні 2017 року вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. З цього часу разом не проживають. Оскільки їх сім`я існує формально, просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, клопотань до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 21 січня 2006 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Новозаліської сільської ради Бородянського району Київської області, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження (а.с.4-6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

В квітні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2015 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує скандали в присутності сторонніх людей та в громадських місцях, чим ображає та принижує її честь та гідність, пред`являє необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Внаслідок цього у неї погіршилося самопочуття. На даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Оскільки наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини вона не має, просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 29 серпня 2015 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копіями рішення Бородянського районного суду від 27 вересня 2018 року та виконавчих листів (а.с.6, 11-15). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 384,20 грн. сплаченого нею судового збору. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову повернути позивачці з державного бюджету 384,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

В квітні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2006 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що у нього власні погляди на життя. На даний час між ними відсутні взаєморозуміння, любов та повага, припинені шлюбні відносини, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Участі в забезпеченні сім`ї та дитини відповідач не приймає. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 2000 гривень, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2006 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копією свідоцтва про народження, актом депутата Бородянської селищної ради від 05 квітня 2019 року (а.с.11,13,14). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову повернути позивачці з державного бюджету 384,20 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 384,20 грн. та в дохід бюджету судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

В квітні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2013 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Через несумісність характерів та різні погляди на життя між ними постійно виникали конфлікти тому сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені. Сім`я фактично розпалася, оскільки разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 20 липня 2013 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

В квітні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 березня 2008 року. Шлюб перший, від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивачка не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

В квітні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу відповідач не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі (а.с.23). Відповідач надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просив розглядати справу без його участі (а.с.24). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.11), який проживає разом з позивачкою (а.с.14) та знаходиться на її утриманні. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.10), однак на даний час подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 80 СК України, розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач працездатний, офіційно працює водієм автотранспортних засобів в АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», інших утриманців не має, стягнуто аліменти на утримання спільної з позивачкою дитини [PERSON] , [INFO] , добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дружини, тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на її утримання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 26 квітня 2019 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

В квітні 2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.06.2001 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у подружжя 2004 народився син [PERSON] та 2007 донька [PERSON] . Сімейне життя між сторонами не склалось. Фактично шлюб між сторонами припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 04.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 15.06.2020 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Позивач до судового засідання не з`явилась, однак до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2001, що підтверджується свідоцтвом про одруження (на 5 а.с.). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 840,80 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved