Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

В лютому 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Фастівської\~міської ради\~Київської області\~про визнання права власності на спадщину, мотивуючи вимоги тим, що після смерті [INFO] її брата [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцем другої черги є позивач, як сестра спадкодавця, так як спадкоємці першої черги відсутні. При зверненні позивача до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю алежних документів, які підтверджують факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та інших документів необхідних для оформлення спадкових прав. У зв`язку з вище викладеним позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 21 лютого 2020 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 26 березня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача адвокат Дьячук Н.В. не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач Фастівська міська рада Київської області в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву, в яких зазначила, що не заперечує проти позову та просить розглядати справу без їх участі. За ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 23 травня 2017 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації акктівцивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER] /а.с.8/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Факт того, що позивач [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] є рідними братом і сестрою підтверджується їхніми свідоцтвами про народження, де батьками вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.9,11). Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та честри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач, як спадкоємець другої черги після смерті брата [PERSON] отримала право на спадкування за законом, так як спадкоємці першої черги відсутні, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть батька [PERSON] та матері [PERSON] . Згідно довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №1178 від 12.09.2019 позивач [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі спадкодавцем [PERSON] , якого доглядала, вели спільне господарство та поховала за власні кошти (а.с.10), тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України , він не заявив про відмову від неї. Позивач звернулась до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 жовтня 2019 року їй було вівдмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові та подані не на всі відомості та документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії (а.с.21-24). Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку\~ст. 76 ЦПК України\~докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2010 року за [PERSON] визнано право власності на будинок [ADDRESS] після померлого [INFO] батька [PERSON] (а.с.14), але право власності не зареєстрував, що підтвердується Довідкою Фастівського БТІ КП Фастівської міської ради №1669 від 23.12.2019 (а.с.13). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст. 1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Суд, вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем після смерті брата [PERSON] , тому набула право спадкування на житловий будинк за адресою: [ADDRESS] , але не має правовстановлюючого документа про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності правовстановлюючого документа не існує. Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012 року, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved