Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила постановити рішення яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Адвокат позивачки [PERSON] за договором про надання правової допомоги [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, а тому зі згоди адвоката позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Представник третьої особи Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду лист про розгляд справи без участі їх представника (а.с.32). Вислухавши адвоката позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 серпня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Якуба Ю.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1670, [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №42069594 від 11 серпня 2015 року (а.с.9). Згідно довідки про склад сім`ї та проживання Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №5548 від 17 липня 2018 року, в будинку [ADDRESS] зареєстровано 4 (чотири) особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). В червні 2017 року відповідачка повідомила [PERSON] про необхідність проходження нею лікування в Шостій дніпропетровській міській клінічній лікарні, куди її було доставлено для проходження медичного обстеження. Після проходження курсу лікування, [PERSON] відмовилася повертатися додому та виявила бажання проживати окремо. З 19 червня 2017 року відповідачка [PERSON] в будинку не проживає, що підтверджується Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 16 березня 2018 року (а.с.12), Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 28 вересня 2018 року (а.с.13) та Актом складеним 04 серпня 2017 року в приміщенні Шостої дніпропетровської міської клінічної лікарні, про відмову [PERSON] у поверненні на місце її реєстрації до будинку [ADDRESS] (а.с.10). Особистих речей в будинку [PERSON] не має, відповідачка не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання домоволодіння не надає. Відповідачка вирішила добровільно покинути будинок, взявши всі свої речі вибула з житлового приміщення. Реєстрація відповідачки у будинку порушує права власника будинку [PERSON] на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у її власності. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку без поважної причини з червня 2017 року, у позивачки виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] , що є підставою для зняття її з реєстрації за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнено сплачений позивачкою судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved