Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачі по справі звернулися до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, яким просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/ 12 частину земельної ділянки загальною площею 0,1669 га для обслуговування житлового будинку по вулиці Шевченко, 30 в смт Шевченкове Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 20.04.2014 року, а також визнати за кожним з них право власності на 7/24 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд за вищевказаною адресою, в порядку спадкування за законом після їх батька [PERSON]. В обґрунтування позову вказують, що 20 квітня 2014 року помер батько позивачів [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/6 частина земельної ділянки загальною площею 0,1669 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована по вулиці Шевченко, 30 в смт Шевченкове Харківської області, а також із 7/12 частини житлового будинку по вулиці Шевченко, 30 в смт Шевченкове Харківської області. Для оформлення права на спадщину позивачі звернулися до державного нотаріуса Шевченківської держнотконтори щодо видачі Свідоцтв про право на спадщину, проте отримали відмову у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку та рекомендовано звернутися до судових органів для вирішення питання щодо успадкування спадкового майна. У судовому засіданні представник позивачів і позивачі повністю підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача по справі Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, з позовними вимогами повністю згодні, підтримують та не заперечують проти їх задоволення (а.с.29). Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню лише частково з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач по справі [PERSON] являється рідною донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ВЛ № 382183 в матеріалах справи (а.с.7), а також копією свідоцтва про одруження серії І-ВЛ № 174672 від 27.11.2003 року зі зміною прізвища з «Бєлової» на «Болюх» (а.с.8). Позивач по справі [PERSON] являється рідним сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії IV-УР № 480967 від 07.03.1962 року в матеріалах справи (а.с.12). 20 квітня 2014 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 437746 від 23.04.2014 року (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/6 частина земельної ділянки загальною площею 0,1669 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована по вулиці Шевченко, 30 в смт Шевченкове Харківської області, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 715064 (а.с.15) та була успадкована [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2011 року (а.с.14), а також із 7/12 частини житлового будинку по вулиці Шевченко, 30 в смт Шевченкове Харківської області, що підтверджується копією рішення нарсуду Шевченківського району Харківської області від 19.03.1991 року та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2011 року (а.с.17,40) який належав [PERSON] згідно Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (а.с.16). Отримати Державний акт на вищезазначену земельну ділянку на своє імя [PERSON] (мати позивачів по справі) не встигла і раптово померла. Для оформлення права на земельну ділянку позивачі звернулися до державного нотаріуса Шевченківської держнотконтори щодо видачі Свідоцтв про право на спадщину, проте отримали відмову у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджується листом Шевченківської держнотконтори Харківської області № 131/01-16 від 04.04.2015 року (а.с.23). Проте факт звернення позивачів до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав на житловий будинок взагалі відсутній. Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. В даному випадку суд не може визнавати право власності на спадкове майно в частині житлового будинку, визнання права власності на спадкове майно має застосовуватися в тих випадках, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. ЦК України передбачено інший порядок оформлення, а саме через звернення до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину, суд може визнат право власності на спадкове майно у разі якщо подано позов про втрату документів і особа позбавлена права на поновлення втрачених документів. В позивачів маються правовстановлюючі документи права власності на померлого в частині житлового будинку і вони не позбавленні права звернутися до нотаріальної контори. Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до державної нотаріальної контори щодо наявності заповітів та заведених спадкових справ після смерті [PERSON] (а.с.31). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо [PERSON], померлого 20.04.2014 року, заповіти від його імені не посвідчувалися, проте 12.09.2014 року було заведено спадкову справу № 131/2014 на підставі заяви про прийняття спадщини, що надійшла від сина померлого [PERSON] (а.с.32-36). У відповідності до ст.ст. 316,328 ЦК України право власності це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Положеннями ст.ст. 1216-1218 Цивільного Кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.ст. 1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто позивач по справі на законних підставах вважається спадкоємцем першої черги. У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав позивачів, суд вважає за необхідне позов задовольнити лише частково в частині визнання права власності на земельну ділянку.

Outcome: partial