Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просив стягнути 5764 грн. 76 коп. в рахунок відшкодування збитків, а також 5000 грн. 00 коп. відшкодування моральної (немайнової) шкоди, зобов'язати відповідача належним чином приймати участь в погашення кредитної заборгованості, а також розподілити судові витрати. В обґрунтування позову позивач послався на обставини набуття сторонами під час шлюбу спільного обов'язку зі сплати кредитних коштів, отриманих для придбання квартири № 4 будинку 3 10-Б по вул. Архітектора Старова в м. Миколаєві, право власності на яку після розірвання шлюбу визнане в рівних частках за кожним з подружжя. 19 червня 2015 року позивач збільшив позовні вимоги, просив про стягнення з відповідача додатково 1238 грн. 13 коп. збитків, розрахованих станом на 09 червня 2015 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав, підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Відповідач та її представник проти позову заперечували за його безпідставністю. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 12 січня 2002 року по 03 жовтня 2011 року. 14 листопада 2005 року між Державною спеціалізованою фінансовою установою Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництві (далі - Фонд) та сім'єю, в особі [PERSON], відповідно до Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого Постановою КМУ № 584 від 29 травня 2001 року, укладений кредитний договір № 183 відповідно умов якого Фонд від імені Держави Україна надав позичальнику прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 156036 грн. 00 коп. строком на 112 кварталів (по 13 листопада 2033 року) на будівництво (реконструкцію) житла, загальною площею 79,0 кв.м. згідно з проектом за адресою: м. Миколаїв, мкрн. Північний, вул. Архітектора Старова, корп. 9-Б. В свою чергу, позивач зобов'язався повернути належні з нього кошти щомісячними платежами. В договорі також міститься заява [PERSON] про те, що, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вона надає згоду своєму чоловіку на укладення цього кредитного договору. На забезпечення виконання умов кредитного договору 06 квітня 2006 року між [PERSON] та Фондом укладений договір іпотеки, відповідно якого позивач поручився задовольнити всі вимоги кредитора, що випливають з кредитного договору № 183 від 14 листопада 2005 року, за рахунок побудованої квартири [ADDRESS]. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2013 року, постановленим в цивільній справі № 1423/6376/2012, право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку поділу спільного майна подружжя визнане за [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах за кожним. В даній частині рішення залишене без змін рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28 березня 2013 року. В рамках даної цивільної справи під час поділу майна подружжя не враховувались витрати позивача, які він має здійснити у майбутньому на виконання зобов'язань за кредитним договором. Відповідно ч. 1 та 4 ст. 15 СК України сімейні обов'язки є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов'язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. В силу ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Як вбачається з обставин справи, кредитний договір № 183 від 14 листопада 2005 року укладений [PERSON] виключно в інтересах та від імені своєї сім'ї, побудована на отримані кошти квартира призначалася безпосередньо для проживання родини [PERSON], а отже обов'язок з повернення грошових коштів за цільовим кредитом покладається як на позивача, так і на відповідача в рівних частинах. Матеріалами справи підтверджено, що в період з 14 червня 2011 року по 09 червня 2015 року в рахунок погашення кредитної заборгованості позивачем сплачено 12070 грн. 00 коп. Ним також були понесені витрати на страхування предмету іпотеки - 1821 грн. 86 коп. та 113 грн. 90 коп. на послуги банку. За такого, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1/2 частку понесених витрат в сумі 7002 грн. 89 коп., задовольнивши тим самим в даній частині позовні вимоги частково. Решта позовних вимог задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, вимоги в частині покладення на відповідача обов'язку належним чином приймати участь в погашення кредитної заборгованості заявлені не у спосіб, установлений законом для захисту порушеного права (ч. 2 ст. 16 ЦК України), а тому не можуть бути вирішені судом. Відповідно ч. 2 ст. 23 ЦК України Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували наявність хоча б однієї з цих ознак, що є підставами для відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. Витрати позивача на оплату правової допомоги оригіналами платіжних документів не підтверджені, а тому присудженню за рахунок відповідача не підлягають.

Outcome: partial