overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач вказав, що [INFO] року помер [PERSON], який на час смерті проживав та був зареєстрований один в [INFO]. За життя він склав заповіт на все своє майно в користь позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]. На даний час позивач має намір оформити на своє ім'я спадкове майно [PERSON], однак відповідач почав ставити під сумнів його спадкові права, і вони не можуть досягнути згоди з приводу розподілу спадкового майна, тому нотаріус запропонувала звернутись до суду за визнанням права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 2,1594 га, яка розташована на території Ромашівської сільської ради Чортківського району, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що належала на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 01 лютого 2012 року відділом управління Держкомзему у Чортківському районі та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6103696542017 від 11.07.2017 року [PERSON], який помер [INFO] року, а також на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] який належав спадкодавцю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позов визнає. Третя особа - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи без її участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вищезазначеного Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після його смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем його майна і спадщина належить йому з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20.12.2011 року Корабельним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 741. Від даного шлюбу дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим. Майнового спору сторони не мають. Посилаючись на наведене, [PERSON] просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.12.2011 року, шлюб зареєстрований Корабельним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 741. Від даного шлюбу дітей не мають. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 22.10.2000 року у Вознесенській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис №13. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів дружини та чоловіка, а також неможливість спільного подружнього життя. Спільне господарство між ними не ведеться. Спір про розподіл сумісного майна відсутній. Позивач фактично створив іншу сім'ю. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 22.10.2000 року у Вознесенській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №13 (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 22 жовтня 2000 року). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо більше року, позивач створив іншу сім'ю, тому наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вказується, що він та відповідач є дітьми померлого [INFO] року [PERSON] та померлої [INFO] року [PERSON], які на час смерті проживали та були зареєстровані в [ADDRESS]. Відповідно до даних приватного нотаріуса заведено спадкову справу №43/2016 до майна померлої [PERSON]. До цієї спадкової справи долучено заяву сина спадкодавця [PERSON] про відмову від прийняття спадщини у користь [PERSON]. Спадковим майном, яке потребує належного оформлення, є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Однак нотаріус своїм листом № 887/02-14 від 20 червня 2017 року роз'яснила необхідність вирішення даного питання в судовому порядку, оскільки не досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна. В даному випадку [PERSON] не може оформити спадкові права після смерті матері, що змусило його звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, враховуючи підстави зазначені в позові. Від відповідача [PERSON] поступила заява, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати без нього, заперечень не має. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вищезазначеного Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області померла [PERSON], після її смерті позивач [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна за законом і спадщина належить йому з часу відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Улашківської сільської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вказується, що [INFO] року померла [PERSON], яка постійно проживала [ADDRESS]. Згідно заповіту посвідченого секретарем Улашківської сільської ради Чортківського району 04 лютого 2000 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла йому все належне майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. На підставі заповіту 25 березня 2011 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського призначення площею 1,1 га, яка знаходиться на території Улашківської сільської ради Чортківського району. Після смерті [PERSON] звернувся до Чортківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно за заповітом, в оформленні свідоцтва на вищевказане майно позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі документа на право власності, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується листом нотконтори № 575/02-14 від 22 травня 2017 року. Таким чином, [PERSON] оформити спадкові права на житловий будинок виявилось неможливим, що змусило його звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, враховуючи підстави зазначені в позові. Від Улашківської сільської ради поступила заява, в якій позовні вимоги визнають, просять справу розглядати без їхнього представника, клопотань та заперечень не мають. Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вищезазначеного Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Улашківці Чортківського району Тернопільської області померла [PERSON], після її смерті позивач [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна за заповітом і спадщина належить йому з часу відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, але позивач у встановлений законом шестимісячний строк заяву до нотаріуса не подав, так як знаходився на стаціонарному лікуванні. Просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, доручив представляти свої інтереси [PERSON], яка надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач дійсно пропустив строк прийняття спадщини, чим порушив вимоги ч.1. ст.1270 ЦК України, де для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Проте, згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач в період з 13 липня по 26 липня 2010 р. перебував на стаціонарному лікуванні в Полонській центральній районній лікарні, що підтверджується відповідною довідкою. [PERSON] пропустив встановлений строк для прийняття спадщини внаслідок поважних причин, тому суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 16 квітня 2010 року виконкомом Великовільшанської сільської ради Васильківського району Київської області, актовий запис № 4. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 177630, видане Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 21 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 233721, видане Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 24. Представник позивача в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 16 квітня 2010 року виконкомом Великовільшанської сільської ради Васильківського району Київської області, серія 1-ОК № 094444 від 16.04.2010 року, актовий запис № 4. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із змісту ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 01 червня 2013 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 163. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, звернулись до суду із заявою про слухання справи у їх відсутність. Позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 червня 2013 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 163, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія І-ОК № 143792 від 01 червня 2013 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ОК № 243436 від 11.06.2013 року, актовий запис № 269. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

В липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 14 серпня 1993 року у Київському відділі РАЦС м. Донецька Донецької області, актовий запис № 666. Позивач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 серпня 1993 року у Київському відділі РАЦС м. Донецька Донецької області, актовий запис № 666, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія VI-НО № 365186 від 14 серпня 1993 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО № 152525 від 22.02.2000 року, актовий запис № 109. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved