Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 25 березня 2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 03 квітня 2020 року. Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить внести зміни до актового запису про смерть № 28, складеного 21 квітня 2008 року, виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району на громадянку [PERSON] , померлу [INFO] , змінивши у графі прізвище померлої « [PERSON] » на « [PERSON] » та дату народження померлої з « [INFO] » на « [INFO] ». Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] в селі Порошково Перечинського району померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] . Разом з цим під час складання актового запису про смерть було допущено помилку та не вірно зазначено прізвище померлої - « [PERSON] », тоді як вона була « [PERSON] », а також дату її народження. На те, що під час складання актового запису було допущено помилку вказує лист голови Порошківської сільської ради Перечинського району № 78/02-26 від 27 травня 2019 року, в якому зазначено, що оскільки померла більше десяти років не проживала на території сільської ради та не мала паспорту, то сільська рада, не маючи точних відомостей, складала акт із даних медичної довідки; на даний час відомо справжнє прізвище, ім`я, по батькові та дата народження померлої - [PERSON] , [INFO] . Крім того зазначає, що Перечинський районний відділ ДРАЦСу листом повідомив, що актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , відсутній. Натомість існує актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] була заміжня за [PERSON] , [INFO] , який відповідно до свідоцтва про народження позивача був його батьком. У зв`язку з наведеним позивач не може надати свідоцтво про смерть [PERSON] , оскільки таке було втрачене, а отримати повторне - не може, оскільки наявними у нього документами не має змоги підтвердити факт родинних відносин з померлою. В той же час, звернувшись до відповідача з метою виправлення зазначених помилок у актовому записі про смерть позивач отримав висновок про неможливість внесення таких змін, а відтак на даний час є позбавлений можливості бути документованим паспортом громадянина України. На підставі наведеного просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Муругов В.О. позовні вимоги підтримав повністю та просив такі задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини. Представник відповідача Іванчо О.М . у судовому засіданні залишила вирішення позову на розсуд суду. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] з приводу обставин справи пояснив, що померла [PERSON] була їх з позивачем матір`ю, поховання якої він у свій час здійснював, однак, оскільки у матері не було документу, який би посвідчував її особу, то сільська рада при реєстрації смерті матері користувалася відомостями, що містилися у медичній довідці про її смерть. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до положень ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Таким законом є Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон), який визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, регламентує порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану, закріплюючи підстави, строки, місце державної реєстрації, ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 6 Закону відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. У судовому засіданні встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5, 9). [INFO] [PERSON] помер, що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 23 квітня 2019 року (а. с. 8). Як зазначено у повідомленні Перечинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області від 23 квітня 2019 року №464-15.8-23 актового запису про смерть матері позивача - [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Перевірку проведено по перших примірниках актових записів про смерть за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2011 року, а також по перших примірниках поновлених актових записів за період з 21 квітня 2009 року по теперішній час. Одночасно зазначено, що згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян 21 квітня 2008 року виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області складено актовий запис про смерть на громадянку [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). У свою чергу виконком Порошківської сільської ради Перечинського району у повідомленні № 78/02-26 від 27 травня 2019 року зазначив, що 21 квітня 2008 року на підставі медичної довідки про смерть громадянки [PERSON] , [INFO] , сільською радою був складений акт про її смерть. Заявником був син померлої - [PERSON] та зять - [PERSON] . Крім того зазначено, що померла на території сільської ради близько десяти років не проживала, паспорту не мала, точних відомостей про зміну прізвища сільська рада також не мала, а відтак акт було складено на підставі даних медичної довідки. На даний час органу місцевого самоврядування відомо точні дані померлої, а також дата її народження - [PERSON] , [INFO] (а. с. 6). Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Відповідно до п. 1.1. розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так, як вбачається з Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 08 листопада 2019 року відповідач вважає за неможливе внести зміни до актового запису про смерть № 28 від 21 квітня 2008 року, складеного виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району на громадянку [PERSON] , а саме виправити прізвище померлої з [PERSON] на [PERSON] та дату народження померлої з [INFO] на [INFO] у зв`язку з відсутністю будь-яких інших підтверджуючих документів того, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є однією і тією ж особою, а також неможливістю ідентифікувати особу, оскільки в актовому записі про смерть [PERSON] , не вказано місце народження померлої, в актовому записі про народження [PERSON] також не вказано ні дати народження, ні місця проживання матері (а. с. 7, зворот). Відповідно до п. п. 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку; на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду; зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. У пункті 2.13. Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Згідно з п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Крім цього, суд враховує положення ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки через зазначені невідповідності на даний момент у позивача виникають труднощі в оформленні документів, зокрема паспорту громадянина України. Що стосується питання розподілу судових витрат, то з врахуванням поданої представником позивача заяви, в якій останній просить питання щодо судових витрат не вирішувати, а також положень ст. 13 ЦПК України, за якими суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, суд приходить до висновку, що таке волевиявлення позивача не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. Тому,

Outcome: approved