overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого подружжя не проживає разом понад шести місяців. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви позивачки, крім того, вбачається, що позов вона підтримує, на розірванні шлюбу наполягає та просить термін на примирення не надавати оскільки це буде суперечити її інтересам. Відповідач в судове засідання не з'явився та, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії за [NUMBER] від 19.11.1994 року, виданим Шпичинецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Від даного шлюбу в сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 640 грн. 00 коп. підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого подружжя не проживає разом протягом 8 місяців. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви позивачки, крім того, вбачається, що позов вона підтримує, наполягає на розірвані шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту заяви відповідача вбачається, що позовні вимоги він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. [PERSON] обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії за № I-БВ № 108132 від 05.02.2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції у Хмельницької області. Від шлюбу у сторін народилася неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутністю наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого подружжя не проживає разом тривалий час. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви позивачки, крім того, вбачається, що позов вона підтримує, наполягає на розірвані шлюбу. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити її інтересам. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі змісту заяви позивача, крім того, вбачається, що позов він визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.05.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії за [NUMBER] від 21.05.1988 року, виданим Маниковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Від даного шлюбу в сторін неповнолітніх дітей не має. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутністю неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

\~ \~ В лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини. Від шлюбу у сторін є троє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви, крім того, вбачається, що вона підтримує позовні вимоги та наполягає на розірванні шлюбу, оскільки за наданий судом строк до примирення з відповідачем вони не дійшли. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує, підтвердивши, що із позивачкою вони не примирилися. Дослідивши матеріали справи матеріали справи та письмові заяви сторін відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 113534, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу у сторін є троє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 31.03.2017 року сторонам надавався строк для примирення тривалістю чотири місяці, проте, як видно із письмових заяв сторін, до примирення вони не дійшли. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, а тому, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність трьох неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхніх дітей, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Звиняцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка вказала, що 30 травня 2016 року в м. Чорткові Тернопільської області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 1,41 га, яка розташована на території Звиняцької сільської ради Чортківського району. Ще за життя [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким вказану земельну ділянку, заповіла [PERSON] Однак, позивачці не було відомо про наявність такого заповіту, про нього вона дізналася лише на початку лютого 2017 року. Звернувшись до Чортківської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] отримала письмову відмову щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, так як пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, їй рекомендовано звернутись до суду для вирішення вказаного питання. Позивачка вважає, що строк пропустила з поважної причини, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Представник позивачки [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Представник відповідача Звиняцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, сільська рада позов визнає. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено з поважних причин, то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Чортківської міської ради Тернопільської області, третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. про продовження строку для прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] в м. Чорткові Тернопільської області померла її мати [PERSON]. Вона проживала з матір'ю, хоча зареєстрована за іншою адресою, здійснювала догляд за нею до дня смерті. На даний час [PERSON] проживає в житловому будинку, користується майном спадкодавця, що свідчить про те, що вона фактично спадщину прийняла. Звернувшись до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я., позивачка отримала письмову відмову щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, так як пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, їй рекомендовано звернутись до суду для вирішення вказаного питання. [PERSON] вважає, що строк пропустила з поважної причини, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Представник відповідача - Чортківської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з'явився, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, міська рада не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Третя особа - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. в судове засідання також не з'явилась, від неї до суду надійшло клопотання про слухання справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що позивачка проживала з батьками, до смерті доглядала матір [PERSON], яка померла [INFO], і після її смерті фактично вступила в володіння спадковим майном. Вона не знала, що до шести місяців після смерті матері необхідно було подати заяву про прийняття спадщини, а тому через це пропустила такий строк. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачкою пропущено з поважних причин, то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин. У заяві вона вказала, що [INFO] в с. Джурин Чортківського району померла її мати [PERSON]. Під час перевірки документів приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу виявлено, що у свідоцтві про народження заявниці прізвище її матері зазначено [PERSON], у зв'язку з чим неможливо оформити спадщину. За таких обставин [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] була її матір'ю. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує, просить її задовольнити з мотивів, наведених в заяві. Від заінтересованої особи - приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. надійшла заява про розгляд справи без її участі, при ухвалені рішення заінтересована особа покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с. Джурин Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується її паспортними даними, а також свідоцтвом про народження серії [NUMBER], в якому зазначено, що її батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] 29 квітня 1993 року уклали шлюб [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. У відповідності із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [INFO] в с. Джурин Чортківського району померла [PERSON]. 22 лютого 2012 року [PERSON] на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та обов'язки на час смерті, заповіла [PERSON] [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,98 га у межах згідно з планом, що розташована на території Джуринської сільської ради Чортківського району, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Дослідження всіх наявних документів вказують на те, що [PERSON] була матір'ю [PERSON]. Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між вказаними особами, позбавляє заявницю права на отримання спадщини, чим порушуються її спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що в період часу з початку 2012 року і до кінця 2016 року вона та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах та вели спільне господарство. 10 серпня 2013 року народився [PERSON] Відомості про батька якого у його свідоцтві про народження внесено зі слів матері в порядку, передбаченому ч.1 ст.135 СК України, та надано прізвище матері [PERSON]. Позивачу достовірно відомо, що батьком її малолітнього сина [PERSON] є [PERSON] Проте, [PERSON] своє батьківство не визнає і як наслідок ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків стосовно утримання та виховання дитини. Тому [PERSON] просить визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали предявлений позов та наполягали на його задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не зявився та про своє ставлення до позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 серпня 2013 року народився [PERSON] В свідоцтві про його народження матірю записана [PERSON], а батьком [PERSON] (а.с.6). При цьому, відомості про батька малолітнього [PERSON] у його свідоцтві про народження були внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері [PERSON] Згідно з положенням ч.1 та ч.2 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав ту обставину, що батьком малолітнього [PERSON] є саме він. Вказана обставина визнана сторонами, а тому за правилами ч.1 ст.61 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягає. Зважаючи на викладене, суд вважає, за допустиме визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved