Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказувала, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] вона має сина [PERSON], та доньку [PERSON], які на даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні, а відповідач в свою чергу матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Саме тому позивач була змушена звернутися з позовом до суду. Ухвалою суду від 02 квітня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідач [PERSON] направив до суду відзив на позов, в якому визнав ту обставину, що діти проживають з матір'ю, та погодився сплачувати на утримання дітей аліменти щомісяця в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину. Такий розмір аліментів, на думку відповідача, є достатнім, враховуючи те, що він офіційно працює і отримує заробітну плату в середньому 4500,00 грн. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-ВЛ №097595, виданого 08 серпня 2008 року відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Під час шлюбу у сторін народилися діти: 01 листопада 2008 року син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ВЛ №143036, виданим 21 листопада 2008 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківської області, та 28 серпня 2015 року донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ВЛ №418875, виданим 15 вересня 2015 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківської області Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналізуючи наведені норми Сімейного кодексу України, слід дійти висновку, що визначальною у вирішенні питання про присудження аліментів є та обставина, з ким з батьків проживає дитина. Наразі, діти, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю, [PERSON], та перебувають на її утриманні, що підтверджується актом ОСН № 60 м. Люботин, засвідченим 05 березня 2018 року, а також визнано відповідачем. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В той же час в ч. 5 ст. 183 СК України передбачено право того з батьків, разом з яким проживає дитина звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів. З наведених вище норм законодавства, можна дійти висновку, що законодавцем з метою забезпечення потреб дитини та захисту її інтересів визначений мінімальний розмір аліментів в частці від доходу платника, на який позивач вправі заявити безспірну вимогу про їх стягнення. Як вбачається з довідки від 19 квітня 2018 року, виданої ДП Спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», [PERSON] працює на посаді інспектора з охорони та отримує заробітну плату, розмір якої в період з жовтня 2017 року по березень 2018 року коливається від 4155,00 грн. до 6534,00 грн. Отже, відповідач [PERSON] має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Але на даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання двох дітей, а тому стягує з нього аліменти на користь позивача на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частині від всього його доходу, щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, матеріальне становище позивача, та платника аліментів, який є працездатною людиною та не має на утриманні інших дітей. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази того, що діти потребують утримання саме в такому розмірі, як вказано у позовній заяві. Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Outcome: partial