Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила: розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з останнього на свою користь щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня пред`явлення позовної заяви. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі в період якого у них народилась [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між сторонами погіршились, що призвело до припинення шлюбних відносин. Фактично шлюб між сторонами припинено та існує формально. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, фінансової допомоги не надає. Ухвалою суду від 13.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 21.01.2020 року постановленою без виходу до нарадчої кімнати залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] 10.02.2020 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив згідного якого позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, а вимоги про стягнення аліментів просив задовольнити частково у розмірі 1/6 частки але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи від дня позовної заяви. Посилався на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені по причині різних поглядів на життя, довіру та втрату почуття любові. Аліменти у визначеному позивачем розмірі сплачувати не в змозі, оскільки з нього вже стягуються аліменти на утримання його батьків. Додатково просив суд відмовити в допуску рішення суду до негайного виконання в межах платежу за один місяць, так як з його заробітної плати вже проводиться стягнення аліментів на користь позивача на утримання їхньої доньки. Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених у ньому та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, підтримав позицію викладену у відзиві. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явились, однак подала до суду заяву відповідно до якої просила розгляд справи провести за її відсутності. Зазначила, що не заперечує проти позовних вимог про розірвання шлюбу, позовні вимоги про стягнення аліментів просила задовольнити частково у розмірі 1/6 частки доходу відповідача. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився про причини неявки до суду не повідомив, хоча по місце дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Направлена від його імені заява про розгляд справи за його відсутності не містить підпису, тому не може братись судом до уваги. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.04.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (на 11 а.с.). Також встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] (на 12 а.с.). Дитина проживає разом із матір`ю. Батько дитини офіційно працевлаштований та за період з жовтня 2019 року по грудень 2019 року йому нараховано заробітну плату у розмірі 106527,44 грн, що в середньому місячному розмірі складає 35509,14 грн (на 76 а.с.). Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.10.2019 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частки та на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частки доходу платника аліментів починаючи з 03.10.2019 року та по час смерті стягувачів аліментів (на 34 а.с.). На підставі даного рішення судом видано виконавчі листи (на 35-36 а.с.). Виписки з медичної карти та довідка відносно [PERSON] та [PERSON] (на [INFO] а [INFO] ) судом оцінюються критично, оскільки не несуть інформації стосовно предмета доказування. Докази, що дані особи перебувають на утриманні відповідача відсутні. Квитанція про перерахування коштів на рахунок [PERSON] датована жовтнем 2019 року (на 74 а.с.), при цьому позивач звернулась до суду в листопаді 2019 року, у зв`язку з цим даний доказ не може братись до уваги заявлених позовних вимогах. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує вікову категорію малолітньої дитини її звичайні потреби, особу відповідача платника аліментів, його матеріальний стан, стягнення з нього аліментів на утримання батьків. А тому, враховуючи вищевикладене та з урахуванням рівності обов`язку батьків в утриманні своєї дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення з відповідача щомісячно аліментів у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи наявність імперативної норми (ст. 430 ЦПК України) рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Роз`яснити відповідачу його право на звернення до державного/приватного виконавця з вимогою про зарахування вже сплачених аліментів з 05.11.2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави 768,40 грн судового збору за вимогу про стягнення аліментів та 768,40 грн на користь позивача в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial