Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

В квітні 2019 р. до Богунського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] з заявою в якій просить встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з січня 2004 р. по [INFO] В обгрунтування вимог вказав, що з січня 2004 р. він, [PERSON] , та [PERSON] разом проживали за адресою: [ADDRESS] , були в теплих стосунках, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, створений від їх спільної праці, влаштовували свята, на яких поводились як чоловік та дружина, в побуті були пов`язані спільними обов`язками, разом відпочивали (санаторій «Куяльник» ім. Пирогова та санаторій «Боржава»), відвідували родичів та друзів, тощо, але не звертались до державного органу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації шлюбу. Ні він, ні [PERSON] в період з 01.01.2004 р. по 05.03.2019 р. в зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували. [INFO] р . [PERSON] померла, а після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Так як він, [PERSON] , постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він звернувся в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини. Але нотаріус йому пояснив, що спочатку треба встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з померлим спадкодавцем. Тому заявник змушений був звернутися до суду із даною заявою. 28.05.2019 р. від [PERSON] надійшло клопотання про залучення її до участі у справі у якості заінтересованої особи, оскільки вона є єдиною донькою [PERSON] , яке ухвалою суду від 28 травня 2019 р. було задоволено та залучено [PERSON] до участі у справі у якості заінтересованої особи. Ухвалою суду від 05.06.2019 р. було відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про закриття провадження по заяві [PERSON] заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та викладені у ній обставини. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що її мати [PERSON] проживала спільно з [PERSON] в період з 2004 р. по 2019 р., проте остання та її представник заперечували проти встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу з тих підстав, що існує спір про право, а тому вказана заява не може розглядатись в порядку окремого провадження. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, вислухавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи та надані докази встановив наступне. [INFO] р . [PERSON] померла, про що було зроблено відповідний актовий запис № 633, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.03.2019 р. Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на час смерті майно. Заявник [PERSON] та [PERSON] в період з 01.01.2004 р. по 05.03.2019 р. проживали за адресою: [ADDRESS] . Допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду засвідчила, що вони є сусідами заявника, який орієнтовно з 2000 року проживав разом однією сім`єю, як подружжя, з [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, разом здійснювали покупки, завжди були вдвох, відносини між ними були доброзичливі, всі в будинку знали, що це одна сім`я. Ніколи ніяких родичів у [PERSON] , крім її батьків, вона (свідки) не бачили. Похованням [PERSON] займався заявник, який на даний час у квартирі [ADDRESS] живе сам. Свідок [PERSON] засвідчила, що є медсестрою в поліклініці № 2 м. Житомира та неодноразово бачила заявника із померлою у поліклініці та приходила до них до дому, коли [PERSON] хворіла та надавала медичну допомогу. Проживали, [PERSON] та [PERSON] як чоловік та дружина, робили все спільно, постійно були разом, мешкали лише вдвох. Суд приймає до уваги вищезазначені покази свідків, оскільки вони підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. На підтвердження факту спільного проживання та спільного відпочинку заявника із [PERSON] , як чоловіка та дружини, останнім було надано спільні фотокартки, які були зроблені під час їх спільного відпочинку та проживання. Факт спільного проживання заявника з [PERSON] , як чоловіка та дружини та ведення ними спільного господарства в період з 2004 по момент смерті останньої було підтверджено поясненнями [PERSON] , що є матір`ю померлої [PERSON] , які були надані в судовому засіданні. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Категорія цивільних справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу виникла у зв`язку з прийняттям нового Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як роз`яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Водночас, Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Згідно позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі №336/709/18 це має враховуватись при дослідженні питання про наявність чи відсутність спору про право. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що видавалось свідоцтво про право на спадщину на належне померлій майно або що заявником чи заінтересованими особами подано заяву про прийняття спадщини та відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] . Крім того, згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Отже, заву про встановлення факту, що має юридичне значення, заявником подано до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини в нотаріальній конторі, а не для вирішення спору про право на спадщину. З огляду на вищевикладене у суду відсутні підстави вважати, що існує спір про право або що встановлення такого факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи, що факт, який просить встановити заявник має для нього юридичне значення, а також давши оцінку доказам, якими підтверджується вказаний факт, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved