Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

В обґрунтування позову зазначалося, що позивач є колишньою свекрухою відповідача, оскільки син позивача та відповідач перебували у шлюбі, який наразі розірвано рішенням суду. Від шлюбу син позивача та відповідач мають дитину, яка залишилася проживати з відповідачем. При цьому відповідач чинить перешкоди позивачу та її сину у спілкуванні з дитиною, перешкоджає зустрічам з дитиною. Загалом відповідач від різних чоловіків народила пятеро дітей, четверо з яких проживають з нею у жахливих умовах, антисанітарії, оскільки відповідач у звязку з аморальною, антисоціальною поведінкою не займається дітьми та не піклується про них. Відповідач має скрутне матеріальне становище, кредити, внаслідок чого діти не забезпечені одежею, іграшками, нормально не харчуються та фактично кинуті на призволяще, що загрожує їхньому життю та здоровю. Дитина сина позивача має вік два роки та є найменшою за віком серед інших дітей, що значно ускладнює її становище. Натомість позивач має можливість піклуватися про дитину свого сина та забезпечити їй належні умови для розвитку, оскільки її родина матеріально забезпечена, та має всі можливості для цього, зокрема комфортний будинок, сад, господарство, стабільний дохід. З огляду на викладене, посилаючись на Декларацію прав дитини, Конституцію України та норми Сімейного кодексу України, позивач просила суд визначити місце проживання дитини з нею. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково вказував, що дитина неповноцінно харчується, не відвідує дошкільний виховний заклад. Наголошував на тому, що позивач та її родина мають місячний дохід, що значно перевищує дохід відповідача, а також незрівнянні умови для виховання та догляду за дитиною. Стверджував, що пріоритетом у вирішенні даного спору є тільки інтереси дитини. Позивач підтримала позицію свого представника, просила позов задовольнити. Додатково повідомила, що відповідач не слідкує за здоровям дитини, оскільки мали місце випадки, коли позивач лікувала дитину за свої кошти. Зазначила, що надавала продукти харчування, однак найменшій дитині нічого не залишається, оскільки все дістається старшим дітям. Третя особа [PERSON], який є батьком дитини, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначав, що сумує за дитиною, оскільки відповідач позбавила його можливості з нею спілкуватися. Третя особа [PERSON], який є дідом дитини та відповідно чоловіком позивача, також підтримав позовні вимоги. Додатково повідомив, що він з позивачем приїздив до відповідача з метою відвідування онука, однак подвіря було закрито і вдома нікого не було. Присутній у судовому засіданні представник органу опіки та піклування Франківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області підтримав наданий органом опіки та піклування висновок та зазначив, що відповідач має цілком нормальні умови для виховання та догляду за дітьми. Висловив також думку, що передача дитини у такому віці бабі призведе до виникнення у дитини стійкого стресу. Орган опіки та піклування Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області у судове засідання свого представника не направив, натомість подав до суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з позивачем, у якому просив розгляд справи проводити за відсутності представника. У судовому засіданні відповідач заперечила проти задоволення позову з огляду на його необґрунтованість. Зазначала, що намагається створити всі належні умови для виховання та утримання дітей, у тому числі і для найменшої дитини. Діти мають відповідний одяг, нормально харчуються. У цьому їй допомагають інші родичі, також вона підробляє. З приводу вказаних у позовній заяві обставин щодо її образу життя стверджувала, що вони не відповідають дійсності. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року у справі № 709/377/17 шлюб між третьою особою [PERSON] та відповідачем розірвано (а.с. 17-18). Відповідач та третя особа [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 3 вересня 2015 року серії І-СР № 209019 (а.с. 16). Розпорядження Чорнобаївської РДА Черкаської області від 4 вересня 2017 року № 157 третій особі [PERSON] встановлено дні і години зустрічі з дитиною з 10:00 до 16:00 кожної суботи місяця за місцем проживання дитини або іншому місці в присутності матері та інші дні і години за домовленістю між батьками; зобовязано матір дитини (відповідача) не перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні; зобовязано батька (третя особа [PERSON]М.) вчасно повертати дитину матері (а.с. 19). Позивач є бабою дитини, оскільки вона перебуває у шлюбі з третьою особою [PERSON] та вони є батьками третьої особи [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу від 16 липня 1977 року серії І-СР № 315851 та свідоцтва про народження від 19 серпня 1978 року серії І-СР № 464748 (а.с. 13). Згідно з довідкою-характеристикою від 22 листопада 2017 року № 677, виданою Придніпровською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, та характеристикою від 23 листопада 2017 року № 354, виданою Жовтневим психоневрологічним інтернатом, позивач працює в даній установі медичною сестрою, зарекомендувала себе як відповідальна, доброзичлива, привітна, добра господиня, вимоглива до себе, працелюбна, користується авторитетом у селі, приймає участь у художній самодіяльності, приймає участь у громадському житті села, шкідливих звичок не має (а.с. 58, 59). Позивач, її чоловік третя особа [PERSON] та син третя особа [PERSON] проживають за адресою: [INFO] у приватному будинку з усіма зручностями, який закінчений будівництвом, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с. 21-27). Згідно з характеристикою від 1 листопада 2017 року, наданою ТОВ «Рабен Україна», третя особа [PERSON] під час роботи на посаді співробітника охорони з 1 липня 2017 року зарекомендував себе з позитивного боку, службові обовязки виконує відповідально та сумлінно, за що має заохочення, у колективі користується авторитетом та підтримкою, ввічливий у спілкуванні, поганих звичок не має. Частинами 4 і 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, відповідно до висновку органу опіки та піклування Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 22 листопада 2017 року № 676 (а.с. 51), враховуючи акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї позивача (а.с. 52), наявність всіх необхідних умов для проживання дитини, Чорнобаївському районному суду Черкаської області рекомендовано визначити місце проживання дитини у приватному домоволодінні позивача за умови, що це не призведе до позбавлення прав батьків на неї. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї позивача від 21 листопада 2017 року сімя має земельну ділянку площею 0,15 га, на якій розташовано будинок і сад з фруктовими деревами, у підсобному господарстві є кури. Житловий будинок має всі зручності, газифікований, з сучасним ремонтом, меблями та побутовою технікою. Є окрема кімната для дитини, маються іграшки та дитячий одяг (а.с. 52). Водночас відповідач згідно з довідкою-характеристикою від 7 листопада 2017 року № 866, виданою Франківською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, відповідач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрована та проживає за адресою: вул. Вінницька, 2, с. Франківка, Чорнобаївський район, Черкаська обл. разом з сином [PERSON], [INFO], дочкою [PERSON], [INFO], дочкою [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Дочка [PERSON], [INFO], проживає окремо. Відповідач у побуті веде себе стримано, алкоголь не вживає, неконфліктна, зарекомендувала себе як доброзичлива та працелюбна. Компрометуючі матеріали на неї відсутні (а.с. 54). Згідно з довідкою Чорнобаївської ЦРЛ від 6 листопада 2017 року відповідач під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не зверталася (а.с. 56). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання багатодітної родини відповідача від 10 листопада 2017 року № 880 вбачається, що будинок перебуває в належному стані, постійно здійснюється поліпшення житлових умов, планується встановлення бойлеру. Одяг і взуття для дітей у наявності на кожен сезон окремо, є іграшки та інші речі для всебічного розвитку дітей. Продуктами харчування та консервацією родина забезпечена. Житлово-побутові умови родини відповідача є належними та не заважають повноцінно виховувати дітей (а.с. 55). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 і 2 ст. 155 СК України що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Частиною 1 ст. 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому ч. 3 цієї статті Кодексу якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Виходячи зі змісту вказаних норм, під час розгляду справи про визначення місця проживання дитини з одним із батьків, суд, встановивши, що жоден з них не може створити належні умови для виховання та розвитку дитини, на вимогу баби чи діда або інших родичів, які залучені до участі у цій справі, може передати дитину комусь з них. Натомість у справі, що розглядається, баба дитини є позивачем, що суперечить вимогам вказаної вище норми закону, оскільки, як зазначено вище, такий спір має розглядатися між батьком та матірю дитини і лише у разі встановлення неможливості створення належних умов для дитини обома батьками, суд може передати дитину бабі. Більше того, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. В принципі 7 Декларації вказано, що найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому полягає відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність полягає насамперед на її батьках. Виходячи з вказаних принципів, враховуючи вік дитини, а також встановлені у судовому засіданні обставини на підставі всебічно та повно досліджених доказів, суд не вбачає підстав для зміни місця проживання дитини. Зокрема, судом встановлено, що житлово-побутові умови, в яких перебуває дитина, є належними та не заважають повноцінному її вихованню. Можливості позивача створити більш сприятливі умови для проживання дитини, ніж створені відповідачем, не можуть слугувати підставою для зміни місяця проживання дитини і відібрання її у матері, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed