Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначала, що їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку належить її покійному чоловікові [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла вона [PERSON] , однак, право власності на спадкове майно вона ще не оформила. Таким чином зазначений житловий будинок повністю належить позивачу [PERSON] .. Позивач також вказувала, що ще за життя її чоловіка у вказаному житловому будинку зареєструвався їхній син [PERSON] , однак, з 2005 року він не проживає за вказаною адресою. [PERSON] покинув батьківський дім та поїхав у невідомому напрямку, де він проживає зараз позивачу невідомо. В зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в будинку та не мешкає в ньому позивач не має змоги повністю розпоряджатися своїм житловим будинком, зокрема оформити житлову субсидію. Саме тому позивач була змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Саме тому позивач була змушена звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою від 08 липня 2021 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи він повідомлявся у належний спосіб. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутності відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області до суду подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, за наявними доказами згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши наявні в справі письмові матеріали, встановив наступне. Згідно з копією договору купівлі-продажу, посвідченого 25 лютого 1984 року державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори за реєстровими номером №404, зареєстрованого в КП «Люботинське БТІ» 03 березня 1984 року в реєстровій книзі № 45 за реєстровим № 6060, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується довідкою КП «Люботинське АПБ» №65/01-32 від 02 червня 2021 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно 20 березня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Як вбачається з повідомлення Харківської районної державнної нотарільаної контори Харківської області №755/01-16/п від 16 липня 2021 року після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] звернувся син спадкодавця [PERSON] , також із зявами про відмову від прийняття спадщини звернулися онуки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , крім того із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори звернулася дружина спадкодавця [PERSON] , інших заяв в нотаріальній конторі щодо спадщини [PERSON] зареєстровано не було. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , видане Люботинським міським бюро ЗАГС 24 листопада 1972 року. Таким чином суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] стала єдиним власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому вона, не зважаючи на те, що не оформила право власності на успадковувану нею частину житлового будинку, вправі розпоряджатися вказаним житловим будинком в цілому. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 03-10/978 від 05 травня 2021 року, в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] зареєстрований її син [PERSON] .. Так, відповідно до копії книги для реєстрації місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 09 січня 1996 року. Проте, як зазначено в акті, виданому комісією ОСН № 41 від 05 травня 2021 року, відповідач [PERSON] фактично вже понад п`ятнадцять років не мешкає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON] , як член сім`ї власника мав право на проживання в житловому будинку, що належить позивачу, але він втратив це право, оскільки не проживав в ньому без поважних на то причин більше одного року, а тому суд вважає, що він втратив право користування житловою площею у вказаному житловому будинку. Тому суд задовольняє позовну вимогу про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині позову, а саме в задоволенні вимоги про зняття з реєстраційного обліку відповідача, суд відмовляє, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється уповноваженим органом реєстрації на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Тому позивач не позбавлена можливості реалізувати своє право на звернення до уповноваженого органу реєстрації із заявою про зняття відповідача з реєстрації місця проживання на підставі рішення суду по даній справі. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial