overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

В листопаді 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2009 р. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], 2012 р.н. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивач просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.11.2009 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, діти проживають разом з матір'ю, відповідно до домовленості сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

В листопаді 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2011 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивачка позовні вимоги підтримала, просила про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON], згідно заяви, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2011 р. Від спільного проживання мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина проживає разом з матір'ю, відповідно до домовленості сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст. 10, 60, 212, 214 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В листопаді 2014 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2013 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON], 2013 р.н. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб розірвати. Відповідно до заяви, позивач просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2013 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся, дитина проживає разом з матір?ю відповідно до домовленості сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу можу бути пред'явлений одним із подружжя. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст.ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

В листопаді 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначено, що 16.07.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 197. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, між сторонами було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім'ї неможливе, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з*явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в зв*язку з зайнятістю на роботі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнав в повному обсязі. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

В листопаді 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог зазначила, що по причині різних характерів, відсутності взаєморозуміння та довір*я їх з відповідачем сім*я розпалася. З червня 2008 р. вони не підтримують подружніх відносин і подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов визнав не оспорюючи повідомлені позивачем обставини. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 січня 1984 р. (а.с. 4). Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. З огляду на пояснення сторін суд вважає доведеним, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони понад шість років не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що розлад подружніх стосунків сторін має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який тривалий час існує лише формально і не базується на паритетних засадах, порушує такий принцип шлюбу як добровільність та суперечить інтересам позивача. Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

В листопаді 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON]. В обґрунтування вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не давав коштів на утримання сімї, не займався вихованням дитини. Протягом усіх років сімейного життя більшість часу вони проживали окремо, усі спроби примирення, які нею робилися, не принесли жодних результатів. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Пояснила, що з липня 2013 р. вони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини. Відповідач [PERSON] позов визнав не оспорюючи повідомлені позивачем обставини. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7 жовтня 2005 р. (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 8). З огляду на пояснення сторін суд вважає доведеним, що у подружжя відсутні спільні погляди на сім'ю та шлюб, взаємні почуття любові та взаєморозуміння, внаслідок чого вони понад рік не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що розлад подружніх стосунків сторін має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який тривалий час існує лише формально і не базується на паритетних засадах, порушує такий принцип шлюбу як добровільність та суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їх малолітнього сина. Встановлені обставини є підставою для розірвання шлюбу сторін. Відповідно до положень ст. 113 Сімейного кодексу України позивач [PERSON], яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

В листопаді 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [INFO] аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову і до закінчення сином навчання - 30.06.2017 року, але не більше як до досягнення сином 23 років. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки Кіровоградського технікуму механізації сільського господарства від 07.11.2014 р. [PERSON] навчається на ІІ курсі відділення «Правознавство» денної форми навчання. Термін закінчення закладу - 30 червня 2017 р.( а.с.5). Суд приймаючи рішення дійшов висновку, що відповідач має матеріальну можливість утримувати свого повнолітнього сина, який навчається. Аліменти можуть бути призначені в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання сина [PERSON] до закінчення навчання, тобто до 30.06.2017 р. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати договір № 857 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 09 лютого 1999 року на Біржі нерухомості «Эдвайс-Консульт» - дійсним. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивачі, згідно наданих заяв, просили розглядати справу без їх участі, позов підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували. Про причини неявки в судове засідання відповідача та представника третьої особи суду не відомо. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09 лютого 1999 року на Біржі нерухомості «Эдвайс-Консульт» між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яку вони придбали в рівних частках. Раніше спірна квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 травня 1992 року державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори, за реєстровим № 4-2622, зареєстрованого в МБТІ 12 травня 1992 року, за реєстровим № 16403. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавець передав зазначену квартиру покупцям у власність, а покупці передали продавцю обумовлену договором суму. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним, а поданий позов задовольнити. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), у якому з урахуванням заяви пр оточнення позовних вимого (а.с. 19), просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 04 вересня 1999 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1277. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, зокрема через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімені відносини. Вказала, що шлюб носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі (а.с.19). Відповідач в судові засідання двічі не з»являвся, про час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (а.с.13,17). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 та ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 вересня 2000 року, зареєстрованому Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1277 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім»ю, шлюбних стосунків не підтримують на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження дитини. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON], відсутність спору про виховання та утримання спільної дитини у сторін відсутній, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Ткачук) [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 жовтня 2004 року Огіївською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис № 3). На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в шлюбі вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, внаслідок чого їх шлюбні стосунки припинені і вони мешкають окремо, а збереження сімї є неможливим. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 21 жовтня 2004 року Огіївською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище Ткачук) [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 3) від 21 жовтня 2004 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказував, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.11.2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ним та дружиною були припинені в червні 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просив суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON] просив суд шлюб розірвати, місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] визначити з матір'ю. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позов визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.11.2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в червні 2014 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З червня 2014 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку дитини, беручи до увагу згоду позивача [PERSON] вважає необхідним визначити місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] з матір'ю - [PERSON]. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою відповідача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved