Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

В Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про повернення обладнання за договором оренди звернулась фізична особа-підприємець [PERSON] обгрунтовуючи тим, що 13.05.2013 р. між нею та [PERSON], було укладено договори оренди обладнання № АТ-361 та № АТ-362. Відповідно до першого договору оренди вона передала у тимчасове користування відповідачу електрогенератор моделі СЕКО-2800 вартістю 7 200 грн. За другим договором оренди вона передала у тимчасове користування відповідачу електричну газонокосарку моделі Klever DYM1172, вартістю 2 300 грн. На виконання обох договорів в день їх укладення були складені акти прийому-передачі, які підтверджували, що орендарем за цими договорами було прийняте в користування зазначене обладнання. Зазначає, що згідно п. 4.2. договорів термін оренди складав одну добу, а відповідно до п. 8.1 цих договорів після закінчення терміну оренди орендар зобов'язаний повернути майно протягом 3-х годин. Строк договорів не було продовжено, проте обладнання до цього часу незважаючи на неодноразові звернення відповідачем не було повернене, що змусило звернутись до суду за захистом своїх прав. Вказує, що відповідно до п.9.1. цих договорів орендар несе відповідальність у випадку прострочення по сплаті орендних платежів, таким чином сплачує пеню в розмірі 10% від суми боргу за кожен день прострочення. Відповідно до договору № АТ-361 розмір орендних платежів за добу складає 200 грн., а відповідно до договору № АТ-362 розмір орендних платежів за добу складає 100 грн. Таким чином, починаючи з 14.05.2013 року і на момент подачі позовної заяви відповідач зобов'язаний виплати пеню в розмірі 3360 грн., яка складається з (20 грн. х 112 днів + 10 грн. х 112 днів = 3360 грн.) В судове засідання позивач не з'явилась подавши заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. ( а.с. 16-17, 27-28) Відповідач в судове засідання не з'явився неодноразово хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи встановленому законом порядку. Причин неявки не повідомив ( а.с.10,14,18,25). Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оредни) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. В судовому засіданні встановлено, що 13.05.2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON], було укладено договір оренди обладнання № АТ-361 та договір оренди обладнання № АТ-362. Відповідно до цих договорів позивач передала у тимчасове користування відповідачу електрогенератор моделі СЕКО-2800 вартістю 7 200 грн. та електричну газонокосарку моделі Klever DYM1172 вартістю 2 300 грн. Відповідно до цих договорів - 13.05.2013 року були складені акти прийому - передачі зазначеного обладнання. ( а.с. 4-5) В п. 4.2. цих договорів зазначено, що термін оренди складає одна доба. В п. 8.1 цих договорів зазначено, що після закінчення терміну оренди Орендар зобов'язаний повернути майно протягом 3-х годин. В суді встановлено, що майно зазначене в договорах № АТ- 361 та № АТ-362 відповідачем не повернуто, а строк дії договорів не було продовжено. Згідно ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки. Суд вважає, що відповідач у відповідності до вказаного закону та у відповідності до зазначених договорів від 13.05.2013 року № АТ- 361 та № АТ-362 зобов'язаний повернути позивачу обладнання, а саме електрогенератор моделі GEKO-2800 та електричну газонокосарку моделі Klever DYМ 1172 у справному стані. В п. 9.1. цих договорів зазначено, що Орендар несе відповідальність у випадку прострочення по сплаті орендних платежів, таким чином, сплачує пеню в розмірі 10% від суми боргу за кожен день прострочення. Відповідно до договору № АТ-361 від 13.05.2013 року розмір орендних платежів за добу складає 200 грн., а відповідно до договору № АТ-362 від 13.05.2013 року розмір орендних платежів за добу складає 100 грн. Отже, з наступного дня після укладення договорів - 14.05.2013 року і на момент подачі позовної заяви, як це вказує в позовній заяві позивач, відповідач зобов'язаний виплати пеню в розмірі 3360 грн., яка складається з (20 грн. х 112 днів + 10 грн. х 112 днів = 3360 грн.) Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача за вказаний строк ( 112 днів ) пені в розмірі 3360 грн. слід задовольнити, оскільки суд позбавлений законних підстав вийти за межі заявлених позовних вимог та стягнути іншу суму пені враховуючи, що позовна заява надійшла до суду 08.07.2014 року( № 3495/14вх). Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України, документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підстав викладеного,

Outcome: approved