Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

В лютому 2014 р. позивач ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту «VIP-пакет» у розмірі 72841,56 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 квітня 2012 р. між позивачем та відповідачкою було укладено Договір про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту «VIP-пакет» №790800 (далі по тексту - договір). Відповідно до умов договору відповідачці встановлено відновлювану кредитну лінію у розмірі 50000,0 грн. зі строком дії 1 (один) календарний рік, під 27 % річних (плата за овердрафт) та 54 % річних (плата за несанкціонований овердрафт). Відповідачка свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, кредитні кошти та проценти за їх користування в термін, встановлений договором, не повернуто. Станом на 06 лютого 2014 р. заборгованість відповідачки за договором становить 72841,56 грн. та складається з: 50000,0 грн. - простроченої заборгованості; 1575,0 грн. - нарахованих відсотків за період з 17 січня 2014 р. по 06 лютого 2014 р.; 20027,86 грн. - прострочених відсотків; 1238,7 грн. - штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди згідно ст. 625 ЦК України. До судового засідання сторона позивача подала на адресу суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи і просить розглядати справу у відсутність свого представника. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалась у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилась, про поважність причин неявки суду не повідомила та не просила розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направила, заперечення проти позову не подавала. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 26 квітня 2012 р. між сторонами було укладено Договір про обслуговування клієнтів-фізичних осіб в рамках продукту «VIP-пакет» №790800, за умовами якого, з урахування внесених змін та доповнень договором від 07 червня 2012 р., відповідачці встановлено відновлювану кредитну лінію у розмірі 50000,0 грн. зі строком дії 1 (один) календарний рік, під 27 % річних (плата за овердрафт) та 54 % річних (плата за несанкціонований овердрафт). Згідно п. 2.7 договору, відповідачка зобов'язувалась сплачувати відсотки за прострочену заборгованість (при виникненні), суму простроченої заборгованості (за наявності), суму несанкціонованого овердрафту (за наявності) та щомісячний обов'язковий платіж до 15 числа кожного місяця в сумі 10% від використання суми кредитної лінії та нарахованих процентів користування нею за місяць. Відповідно до п. 4.1.12 договору відповідачка зобов'язувалась на першу вимогу банку безумовно сплачувати суму всіх операцій, нарахованих процентів, комісій, штрафів, інших платежів, які стали наслідком або виникли в зв'язку з використанням карти, суму збитків банку, понесених в результаті невиконання власником рахунку умов цього договору та правил. Згідно п. 5.1.5 за прострочення сплати всіх та будь-якої заборгованості за цим договором (повернення кредиту в неналежний термін, повернення несанкціонованого овердрафту, сплати процентів за користування кредитною лінією, процентів за несанкціонований овердрафт, комісій, що встановлені цим договором і тарифами банку, інших платежів, що обумовлені цим договором і тарифами банку, та інших нарахувань, що були проведені протягом розрахункового циклу, тощо) відповідачка повинна сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Як вбачається із матеріалів справи вимоги банку про погашення простроченої заборгованості були направлені відповідачці 26 вересня 2013 р. та 29 жовтня 2013 р. ( а.с. 35-38). Згідно із розрахунком заборгованості за договором станом на 06 лютого 2014 р. заборгованість відповідачки за договором становить 72841,56 грн. та складається з: 50000,0 грн. - простроченої заборгованості; 1575,0 грн. - нарахованих відсотків за період з 17 січня 2014 р. по 06 лютого 2014 р.; 20027,86 грн. - прострочених відсотків; 1238,7 грн. - штрафів за несвоєчасне погашення кредиту та процентної винагороди згідно ст. 625 ЦК України. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачка свої зобов'язання за договором не виконує, а отже з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором у розмірі 72841,56 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 728,42 грн.

Outcome: approved