Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В обгрунтування позову позивач вказав, що, 26 березня 2013 року між позивачем [PERSON], та відповідачем в особі директора центрального відділення ПАТ «Укрінбанк» [PERSON], було укладено договір Банківського вкладу №10-1171987 на який позивач вніс кошти в сумі 2474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири долари США). Після закінчення терміну розміщення 27 березня 2014 року позивач пролонгував договір і через заяву-договір про розміщення банківського вкладу № 10-1241114 вніс кошти в сумі 2684,29 ( дві тисячі шістсот вісімдесят чотири долари США 29 цента). Термін розміщення банківського вкладу № 10-1241114 з 27.03.2014 по 30.03.2015. 27.03.2015 року позивач попередив відповідача про відмову пролонгувати договір та з вимогою повернути кошти, але йому менеджер банку сказав, що повернути не можуть бо немає коштів. 30.03.2015 року позивач написав заяву директору центрального відділення ПАТ «Укрінбанк» [PERSON] з вимогою повернути кошти та в разі невиконання банком своїх зобов'язань перед ним як вкладником буде вимушений звернутись до суду. 30.03.2015 року було відкрито банківський вклад №10-2338478 (на вимогу) куди через валютне платіжне доручення №3656166 було перераховано 2684,29 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири долари США 29 цента), та залишок процентів 15,10 1!5й (п'ятнадцять доларів США 10 центів) Всього було переведено 2699,39 (дві тисячі шістсот дев'яносто дев'ять доларів США 39 центів). З 02.03.2015 року по 04.08.2015 року за п'ятнадцять поїздок із села Свидівок в банк позивач отримав 1700долларів США та витратив 395 гривень на проїзд в автобусі. Також позивач вказує що йому була завдана моральна шкода яка виразилась в погіршенні стану його здоров'я . 07.09.2015 року звернувся до відповідача з питанням про повернення залишку вкладу в розмірі 1001,96 (тисяча один долар США 96 центів) отримав відповідь, що помінялись умови і коштів немає. Позивач просив суд Стягнути з ЦВ ПАТ «Укрінбанк», на його користь залишок банківського вкладу1001,96 (тисяча один долар США 96 центів),трачену вигоду 64,25 долларів США, моральну шкоду 5000 гривень, відшкодування транспортних витрат 395 гривень, судовий збір 487 гривень 20 копійок. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача, Блекман Н.О., позов визнала частково, щодо повернення залишки суми банківського вкраду не заперечувала, в іншій частині позову просила суд відмовити, оскільки для його задоволення відсутні законні підстави, позов в цій частині вважала недоведеним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем позов підлягає до часткового задоволення вихоячи з наступного. 26 березня 2013 року між ним, [PERSON], та відповідачем в особі директора центрального відділення ПАТ «Укрінбанк» [PERSON] було укладено договір Банківського вкладу №10-1171987 на який позивач вніс кошти в умі 2474 долларів США. Після закінчення терміну розміщення 27 березня 2014 року він пролонгував договір через заяву-договір про розміщення банківського вкладу N9 10-1241114 та вніс кошти в сумі 2684,29 долларів США (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири долари США 29 цента). Термін розміщення банківського вкладу № 10-1241114 з 27.03.2014 по 30.03.2015. 30.03.2015 року позивач написав заяву директору центрального відділення ПАТ «Укрінбанк» [PERSON] з вимогою повернути кошти по вкладу. За період з 30.03.2015 по даний час Позивачу було повернуто частину вищевказаного вкладу в розмірі 1700,00 доларів США, що підтверджується Випискою по рахунку та також не заперечується Позивачем. Таким чином, станом на 30.09.2015 заборгованість ПАТ «УКРІНБАНК» перед Позивачем за спірним депозитним вкладом складає 1001,96 доларів США, з в т.ч. нараховані проценти Відповідно до частини першої ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникотві таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною третьою статті 1058 Цивільного кодексу України визначено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до частини другої статті 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Таким чином позов в частині неповернутого банківського вкладу підлягає до задоволення оскільки вкладник за договором банківського вкладу відповідно до статті 1060 Цивільного кодексу України вправі вимагати повернення здійсненого вкладу від Банку в будь який момент, а Банк, отримавши відповідну заяву, повинен видати вклад у повному обсязі. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивачу неправомірними діями позивача завдано моральну шкоду. Через неповернення частини коштів позивач змушений був обмежувати свої витрати, витрачати свій час прикладаючи зусилля щодо повернення коштів відповідачем, звертатись до суду з даним позовом, хвилюватись з приводу неповернення йому коштів через що в нього погіршився стан здоров'я і він вимушений був проходити курс лікування витрачаючи додаткові кошти. Приймаючи до уваги всі обставини справи, виходячи з принципу розумності та справедливості суд оцінює розмір моральної шкоди в 1000 гривень. Суд вважає недоведеним позов в частині стягнення втраченої вигоди та транспортних витрат. Позивач обраховуючи розмір втраченої вигоди не визначив витрат на отримання доходів, які він поніс би, якби не відбулося порушення його прав. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання. Докази, які б свідчили про намагання чи бажання позивача укласти інший депозитний договір з іншим банком відсутні. Не доведено та не підтверджено жодним належним доказом понесення позивачем транспортних витрат, та того, що відвідування ним міста Черкаси у вказаний період було викликане необхідністю відвідування Банку. На підставі ст.88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial