Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

В квітні 2021 року позивач звернувся суду із вказаним позовом. В якому просив стягнути заборгованість у розмірі 3\~100 доларів США (85\~927 грн. 04 коп.), 213 доларів США індексу інфляції, 85 доларів США трьох відсотків річних, всього 3\~398 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ 94\~187 грн. 12 коп., а також стягнути на його користь судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 941 грн. 87 коп. та вартості правничої допомоги у розмірі 5\~000 грн. В обґрунтування зазначив, що [PERSON] отримала від нього 3 100 доларів США, які зобов`язувалась повернути не пізніше 21.04.2020 року, що підтверджується відповідною розпискою від 21.01.2020 року. Проте відповідач умови договору не виконала, у вказаний термін грошові кошти не повернула, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 07.04.2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано час позивачу для усунення недоліків. Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність та у відсутністю позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату розгляду справи, відзиву на позов до суду у встановлений судом строк не подала. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до \~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 21 січня 2020 року [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошову суму в розмірі 3\~100 доларів США, яку зобов`язалась повернути у строк до 21 квітня 2020 року. Розписка була написана власноруч відповідачем, оригінал якої наданий позивачем до суду(а..с.59). На підставі\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладання договору позики позивачем був наданий письмовий документ, що складений власноруч відповідачем та своїм змістом фактично є договором позики, містить всі необхідні складові, суму коштів, обумовлені сторонами, а також підпис відповідача. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з розписки, відповідачка взяла у позивача грошові кошти та зобов`язалась повернути у строк до 21.04.2020 року, проте зобов`язання не виконала, грошові кошти не повернула. Відповідно до ст.509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем зобов`язання за договорами позики не були виконані в повному обсязі, грошові кошти не повернуті та підлягають до стягнення в судовому порядку. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Частиною 2\~статті 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з тим, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачки боргу з розрахунку інфляційних витрат та 3% річних за період з 22.04.2020 року по 23.03.2021 року. Відповідно до даних Міністерства фінансів України, індекс інфляції становить: травень 2020 року - 100,3 %; червень 2020 року - 100,2 %; липень 2020 року - 99,4 %; серпень 2020 року - 99,8 %; вересень 2020 року -100, 5%; жовтень 2020 року - 101,0%, листопад 2020 року-101,3%; грудень 2020 року -100,9%; січень 2021 року - 101,3%; лютий 2021 року-101,0%. Таким чином, сума заборгованості за розпискою з урахуванням індексу інфляції становить 3 100 доларів США х (101,3% х 100,2% х 99,4 % х 99,8 % х 100, 5% х 101,0% х 101,3 х 100.9% х 101.3% х 101.0%) = 3\~313\~доларів США.\~Загальна кількість\~днів прострочення\~становить 334,\~тому 3% річних складатиме 85 доларів США (3 100 доларів США х 3% х 334/365/100%.), які підлягають стягненню з відповідача. Щодо стягнення судових витрат пов`язаних із правничою допомогою суд зазначає наступне. Частина 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до положень\~ст.141 ЦПК України\~у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 941 грн. 87 коп. Відповідно до п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 3, 4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Гореліковим Максимом Миколайовичем 08 березня 2021 року було укладено договір про надання правової допомоги №0803 (арк.спр.46). Крім того, надано розрахунок витрат на правову допомогу, який складає 5\~000 грн. Згідно розрахунку-фактури про оплату юридичних послуг №1008 від 10.08.2021 року позивачем сплачено [PERSON] винагороду в сумі 5\~000 грн. (арк.спр.48). З урахуванням наведеного, на користь позивача з відповідача також підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., а всього 5941,87 грн. судових витрат (5000 грн.+941,87 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: approved