Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування у розмірі 49000 грн. 00 коп. та судові витрати, повязані з розглядом справи. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 30 червня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] був укладений Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шляхом видачі поліса № АС/4374375 щодо забезпечення транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER], з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. [PERSON] із постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року, справа № 204/1751/14-п, 01 березня 2014 року близько 13 год. 10 хв. поблизу буд. № 19 по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, водій [PERSON] керуючи автомобілем Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної швидкості, внаслідок чого не впорався з керуванням та допустив зіткнення автомобілем Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER], який рухався ліворуч, після чого виїхав за межі проїзної частини та допустив наїзд на перешкоду. Транспортним засобам та перешкоді спричинені механічні пошкодження. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. 17 березня 2014 року на адресу ПрАТ «УТСК» надійшло повідомлення [PERSON] про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 01 березня 2014 року, та надала необхідні документами для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). [PERSON] звіту № 2404/14/14 про експертну оцінку вартості матеріального збитку завдану власнику транспортного засобу Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER], матеріальний збиток завданий власникові пошкодженого транспортного засобу складає 53111,49 грн. 13 травня 2015 року позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] за подією, яка мала місце 01 березня 2014 року. Поряд з цим, станом на день подання позовної заяви, водієм забезпеченого транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] й досі не повідомлено страховика про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 01 березня 2014 року, та не надано жодних документів, необхідних для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). При цьому, в постанові Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року зазначено, що [PERSON] в порушення правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, та міліцію про ДТП не повідомив. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без його участі та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним обставинам. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У судовому засіданні було встановлено, що 01 березня 2014 року, близько 13 год. 10 хв., поблизу буд. № 19 по вул. Робочій у м. Дніпропетровську, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Volkswagen Polo», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року по справі № 204/1751/2014-п [PERSON] був визнаний винним в скоєному ДТП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Дана постанова не була скасована та набрала законної сили 22.04.2014 року (а.с.9). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «Volkswagen Polo», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], були спричинені механічні пошкодження. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. [PERSON] Звіту № 2404/14/14 від 30.04.2014 року експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, а саме автомобіля «Volkswagen Polo», державний номерний знак [NUMBER], виконаного судовим експертом - автотоварознавцем [PERSON], автомобілю спричинено шкоду на суму 53111,49 грн. (а.с.10-21). При цьому, 30 червня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] був укладений Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4374375, у відповідності із яким, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.6). [PERSON], ліміт відповідальності на одного водія складає 50000,00 грн. з безумовною франшизою в сумі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На підставі вищевказаного, [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого відповідачем автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.7), а пізніше з заявою про отримання страхового відшкодування (а.с.8). Позивач, протягом з жовтня 2014 року по травень 2015 року чотирма платежами, відшкодував [PERSON] вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля в сумі 49000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 87 від 30.10.2014 року, № 441 від 24.11.2014 року, № 2469 від 22.12.2014 року та № 987 від 13.05.2015 року (а.с.25). При цьому, відповідно до пп. 33.1.4. п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Так само й згідно з п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, Страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Але, відповідач у встановлені законом та договором строки не повідомив страховика - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» про настання дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] з пп. 38.1.1. «ґ» п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Крім того, відповідно до пп. 38.1.1 «в» п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). А постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2014 року по справі № 204/1751/2014-п, яка скасована не була та набрала законної сили 22.04.2014 року, встановлено, що [PERSON] в порушення правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, та міліцію про ДТП не повідомив. Вищевказані обставини свідчать про те, що у страховика виникло право предявити регресний позов до суду для стягнення збитків з відповідача. [PERSON] з положеннями ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні положення закріплені й в ст. 27 Закону України «Про страхування». [PERSON] з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Добровільно [PERSON] не відшкодовує позивачу спричинені збитки. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування у розмірі 49000 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved