Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Воронізька селищна рада 26.022014 року звернулася в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її у власність територіальної громади селища. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Воронізькій селищній раді стало відомо про смерть [PERSON]. Після його смерті спадкоємців за законом та за заповітом немає. Воронізькою селищною радою була проведена перевірка, яка показала, що земельна частка (пай) з розпайованих земель колишнього КСП «Шосткинський», номер паю 693, зареєстрована за [PERSON], загальною площею 7,03 га: за них ріллі - 6,18 га, сіножатей - 0,47 га, пасовищ - 0,38 га згідно сертифікату. При перевірці було встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. Після смерті спадкодавця минуло майже 18 років і до цього часу спадщину ніхто не прийняв. Отже на підставі ст. 1277 ЦК України може визнати спадщину відумерлою, у зв'язку з чим заявник і звернувся до суду. Представник Воронізької селищної ради за довіреністю у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копії листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Шосткинському району № 03.2-30 від 18.02.2014 року підтверджується факт смерті [PERSON] [INFO]. (а.с.3). На підставі інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після [PERSON], померлого [INFO], Шосткинською районною держаною нотаріальною конторою спадкова справа не зареєстровано, спадкоємці для прийняття спадщини не звертались. (а.с.9). Таким чином, з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] минуло більше десять років, встановлено, що спадкоємці після його смерті за прийняттям спадщини не зверталися, тому є підстави для ухвалення судом рішення про визнання спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] відумерлою та передачі такого майна у комунальну власність територіальної громади смт Вороніж Шосткинського району Сумської області. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При цьому відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1277 ЦК України передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 274 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним Кодексом України, подається до суду органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved