Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

В Краматорський міський суд звернулося ПАТ «РОДОВІД БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своїй позовній заяві позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 15.08.2007 року між банком та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № 47/АА-083.07.2. Відповідно до договору банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15401,00 дол. США терміном по 15.08.2014 року включно. Банк виконав своє зобов'язання перед відповідачем у повному обсязі. Однак, відповідач своє зобов'язання не виконав та станом на 02.10.2014 року сума заборгованості складає 22016,89 дол. США та 4772610,81 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом в сумі 12498,58 дол. США; заборгованості по сплаті процентів в сумі 9518,31 дол. США; пені за прострочку виконання грошових зобов'язань в сумі 4748227,80 грн., з яких: пеня за порушення строків повернення кредиту - 2774110,75 грн.; пені за порушення строків сплати відсотків - 1974117,05 грн.; відповідальності за порушення грошового зобов'язання, згідно до ч. 2 ст 625 ЦК України - 24383,02 грн., з яких: 3% річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасного повернення кредиту - 14247,90 грн.; 3 % річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків - 10135,12 грн.. Просить стягнути дану заборгованість з відповідача на їх користь, а також судовий збір в сумі 3654,00 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем [PERSON] дійсно був укладений кредитний договір № 47/АА-083.07.2 від 15.08.2007 року, згідно якого позивач відкрив останньому відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15401,00 дол. США терміном по 15.08.2014 року включно. (а.с.5-19). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач має перед позивачем заборгованість за кредитним договором № 47/АА-083.07.2 від 15.08.2007 року станом на 02.10.2014 року в сумі 22016,89 дол. США та 4772610,81 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом в сумі 12498,58 дол. США; заборгованості по сплаті процентів в сумі 9518,31 дол. США; пені за прострочку виконання грошових зобов'язань в сумі 4748227,80 грн., з яких: пеня за порушення строків повернення кредиту - 2774110,75 грн.; пені за порушення строків сплати відсотків - 1974117,05 грн.; відповідальності за порушення грошового зобов'язання, згідно до ч. 2 ст 625 ЦК України - 24383,02 грн., з яких: 3% річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасного повернення кредиту - 14247,90 грн.; 3 % річних за прострочення виконання зобов'язань зі своєчасної сплати нарахованих відсотків - 10135,12 грн.. (а.с. 26-27). Відповідно до витягу особового рахунку з 15.08.2007 року по 02.10.2014 року (а.с. 10-25) вбачається, що відповідачем [PERSON] не регулярно погашалася заборгованість по кредиту. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова ума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню повністю - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 47/АА-083.07.2 від 15.08.2007 року у сумі 22016,89 дол. США та 4772610,81 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved