Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

в липні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 53358,39 грн., витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 1500 грн., пені у розмірі 1782,08 грн. та судовий збір у розмірі 673,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.02.2017 року на перехресті вул. [PERSON] та просп. Б.Хмельницького в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Шкода Октавіа», д.н.з. [NUMBER], під його керуванням, та «ВАЗ 21112», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпро від 04.04.2017 року у справі №207/4445/17, залишену без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.04.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21112», д.н.з. [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» відповідно до полісу №АЕ/8853168. 23.02.2016 року він направив на адресу відповідача заяву про ДТП та заяву про відшкодування шкоди. Згідно експертного дослідження №4539 від 27.03.2017 року, вартість завданого йому матеріального збитку складає 53358,39 грн. 25.05.2017 року він направив на адресу відповідача цінний лист з копіями документів: генеральної довіреності, свідоцтва про спадок, технічного паспорту, постанови Бабушкінського районного суду та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області, експертизи, повідомлення про ДТП, а також заяву про ДТП, який було отримано відповідачем 26.05.2017 року. На час звернення до суду з позовом відповідача свого зобов'язання не виконав, суму страхового відшкодування не виплатив. Позивач неодноразово збільшував розмір позовних вимог в частині стягнення пені та витрат пов'язаних з прибуттям до суду, остаточно просив стягнути з відповідача на свою корись страхове відшкодування у розмірі 53358,39 грн., пені - 16460,07 грн., витрат за проведення експертного дослідження у розмірі 1500 грн., витрат пов'язаних з явкою до суду у розмірі 1139,1 грн., судовий збір у розмірі 704,60 грн. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та місце його проведення повідомлений належним чином. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи на підставі наявних у справі даних та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11.02.2017 року о 13.33 год. на перехресті вул. [PERSON] та просп. Б.Хмельницького в м. Дніпро водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], проїхав перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2017 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 6 місяців (а.с.12-13, 14-16). В силу положень 82 ЦПК наявність вини [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 11.02.2017 р. є доведеною і не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до полісу №АЕ/8853168 від 29.07.2016 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було забезпечено транспортний засіб «ВАЗ 21112», д.н.з. [NUMBER], зі страховим лімітом за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100000,00 грн. (а.с. 95). Згідно цього ж полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 23.02.2017 року та 23.05.2017 року [PERSON] звертався до ПрАТ «СТ «Іллічівське» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.27, 28). Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 3 ст. 34 цього Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Згідно Висновку №4539 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 27.03.2017 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Шкода Октавіа», д.н.з. [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП складає 52358,39 грн. (а.с. 30-53). Вартість проведеного експертного дослідження автомобіля [NUMBER], становить 1500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №4539 від 20.03.2017 року (а.с. 55). Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена не була. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Пунктом 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за порушення зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування, за період з 27.05.2017 р. по 20.06.2018 р., виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня. При розрахунку пені позивач помилково виходив з суми завданого матеріального збитку у розмірі 53358,39 грн., однак згідно Висновку №4539 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 27.03.2017 року, розмір матеріального збитку становить 52358,39 грн. Таким чином суд погоджується з поданим позивачем розрахунком пені в частині визначення облікової ставки НБУ та періодів за які нараховується пеня, однак даний розрахунок підлягає перерахунку, виходячи з дійсної вартості матеріального збитку завданого автомобілю, що в підсумку становить 16152,19 грн. Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб'єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб'єктами, хто його оточує. Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини. Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Судом встановлено, що позивач керував автомобілем «Шкода Октавіа», д.н.з. [NUMBER], на підставі реєстраційного документа на транспортний засіб, що дозволяє прийти до висновку, що він правомірно володів цим майном, а тому має право на відшкодування завданої шкоди. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 344/10730/15-ц. Також позивачем заявлено вимоги про відшкодування витрат пов'язаних з розглядом справи, а саме - явкою до суду, на підтвердження чого надано копії відповідних проїзних документів (а.с. 66, 78). Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, що становить розмір матеріального збитку, визначеного відповідно до Висновку №4539 від 27.03.2017 року, витрат пов'язаних з проведенням експертного дослідження, пені, витрат пов'язаних з явкою до суду є обґрунтованими, доведеними і підлягають частковому задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. З огляду на висновки суду про часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню ПрАТ «СК «Іллічівське» у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial