Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги обґрунтували тим, що їй на праві приватної власності, належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 32,2 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.12.2001 року за реєстровим номером 3-3045. На вищевказаній житловій площі зареєстрований громадянин Бангладеш [PERSON] та був зареєстрований померлий чоловік Позивача [PERSON] . У 2012 році за проханням чоловіка Позивач надала дозвіл на реєстрацію в квартирі [PERSON] Реєстрація Відповідачу, як громадянину Бангладешу, була необхідна для отримання посвідки на постійне проживання в Україні та тимчасового проживання, але Відповідач з 2012 року на вищевказаній житловій площі ніколи не проживав. Позивач отримала усні гарантії того, що Відповідач буде зареєстрований строком на 1 календарний рік, після чого добровільно зніметься з реєстрації та зареєструється в іншому місці, але цього не зробив, а останні роки на зв`язок не виходить взагалі. Тому просила визнати громадянина Бангладеш [PERSON] , таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач направила до суду письмову заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у свою відсутність, вимоги позову підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За відсутності заперечень позивачів суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. При розгляді справи судом було встановлено, що позивачу на праві приватної власності, належить квартира [ADDRESS] , загальною площею 32,2 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.12.2001 року за реєстровим номером 3-3045. На вищевказаній житловій площі зареєстрований громадянин Бангладеш [PERSON] . Згідно актів обстеження житлових умов складених депутатом Шпитьківської сільської ради від 14.04.2018 року, 21.07.2018 року, 27 жовтня 2018 року вбачається що [PERSON] адресою [ADDRESS] не проживає Згідно ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. П. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше шести місяців, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України дає суду підстави визнати його таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved