Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

В липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове нерухоме майно за заповітом. В позовній заяві зазнається, що [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] , яка залишила заповіт в його користь. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 6/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Позивач у встановленому законом порядку звернувся до Чортківської районної\~державної нотаріальної\~контори по питанню оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] Нотаріус повідомив про те, що оформити спадщину на спадкове майно неможливо, так відсутні правовстановлюючі документи, про що повідомлено у відповіді та рекомендовано звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, у випадку визнання позову відповідачем просить повернути 50 відсотків судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в суд поступила заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, в суд надійшла заява, про слухання справи за їх відсутності, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Улашківці Чортківського району Тернопільської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Улашківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області. Спадкодавець залишила заповіт, посвідчений 20 травня 2002 року секретарем Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №72, відповідно до якого заповіла все належне їй майно в користь [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема на 6/25 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані в [ADDRESS] . Відповідно до даних Чортківської районної державної нотаріальної контори за заявою [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу №187/2010 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Згідно довідки, виданої 02 грудня 2010 року за №799 Улашківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області та яка була пред`явлена в Чортківську районну державну нотаріальну контору, спадкодавець проживала і була зареєстрована в селі Улашківці Чортківського району Тернопільської області одна в житловому будинку. Позивачем пред`явлено довідку №776 від 08 липня 2019 року Чортківського обласного комунального міжрайонного бюро технічної інвентаризації, згідно якої житловий будинок (будинковолодіння) в [ADDRESS] зареєстрований в Чортківському обласному комунальному міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №7 за Р. №1230 (станом на 01.01.2013 р.) за [PERSON] 6/25 ч., [PERSON] 19/25 ч. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини також входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Видача свідоцтва про право на спадщину, яка підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно ст. 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає з моменту її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 30 Цивільного кодексу України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Враховуючи наведене, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ст. 1226 Цивільного кодексу України у разі смерті одного із учасників спільної сумісної власності його частка може бути визначена судом за позовом спадкоємців. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд має підстави дійти до висновку про законність і обґрунтованість вимоги щодо спадкування майна спадкодавців за законом, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та задовольнити позовні вимоги, визнавши право власності на вказане майно. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивачки і повернення їй з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Outcome: approved