Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

В листопаді 2014 року прокурор Жовтневого району Миколаївської області звернувся до суду з позовом, поданим в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Миколаївській області, в якому просив визнати незаконними та скасувати розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області № 67-р від 19 лютого 2004 року та № 222-р від 20 травня 2005 року щодо передачі у приватну власність громадянину [PERSON] земельної ділянки для ведення фермерського господарства, площею 8,14 га, розташовану в межах Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказував, що [PERSON] незаконно був включений до фермерського господарства «Сталкер», оскільки не був родичем або членом сім'ї будь-кого із членів цього господарства, а тому протиправно на підставі зазначених розпоряджень набув у власність вказану земельну ділянку. Крім того просив визнати недійсним державний акт серії ЯА № 545187, виданий на ім'я [PERSON] 29 серпня 2005 року на право власності на цю земельну ділянку. Після смерті [PERSON] [INFO] спадщину на ділянку прийняла громадянка [PERSON] як спадкоємиця за заповітом, тому позов був також поданий до неї як спадкоємиці земельної ділянки. Також прокурор просив зобов'язати повернути ділянку у власність держави. Проте, під час розгляду справи прокурор зменшив свої позовні вимоги і відмовився від вимог щодо зобов'язання повернути ділянку державі, оскільки згідно з отриманими додатковими даними спірну ділянку відповідачка не отримала у власність, а лише прийняла спадщину відносно неї, і у будь-якого іншого незаконного володільця вона на час розгляду справи не перебуває. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, а позов задовольнити. Прокурор та представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Відповідачка позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Представник Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області до суду не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, які з'явилися на засідання, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. В основі інтересів держави є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих, в тому числі на охорону землі як національного багатства. За ст.ст. 13, 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. 3 листопада 1994 року на території Жовтневого району в смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області було зареєстроване фермерське (селянське) господарство «Сталкер», головою якого був обраний [PERSON] Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Згідно зі ст. 3 цього ж Закону членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі, які об'єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). При створенні фермерського господарства одним із членів сім'ї інші члени сім'ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його Статуту. В той же час, в 2004 році голова фермерського господарства «Сталкер» [PERSON], в супереч зазначеним положенням Закону України «Про фермерське господарство», представив до державного реєстратора Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області наказ № 1 від 22 грудня 2003 року про внесення доповнень до ст. 1 статуту цього фермерського господарства щодо включення до членів господарства сусіда [PERSON]. Проте, [PERSON] не був членом сім'ї [PERSON] або його родичем чи родичем інших членів господарства. Відповідно до ст.ст. 31, 32 Земельного кодексу України громадяни України - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної ділянки частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Порядок отримання у власність земельних ділянок громадянами був передбачений ст. 118 ЗК України, в редакції на час видачі спірного правовстановлюючого документу. Так, громадяни, які були зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, мали подати заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцем знаходження земельної ділянки. У заяві зазначали бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська рада, селищна, міська рада повинна була розглянути заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надавала дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розроблявся за замовленням громадян організаціями, які мали відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих робіт, у строки, що обумовлювалися угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджувався з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подавався на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядала проект відведення та приймала рішення про передачу земельної ділянки у власність. Так, на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області № 67-р від 19 лютого 2004 року «Про надання дозволу щодо передачі у власність земельних ділянок (паїв) членам фермерських господарств», з врахуванням нової редакції статуту фермерського господарства «Сталкер» та включення до його складу нового члена [PERSON], державним підприємством «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на замовлення [PERSON] було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам (5 осіб) у власність для ведення фермерського господарства із земель постійного користування фермерського господарства «Сталкер» в межах Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. В тому числі, згідно з цим розпорядженням - і члену фермерського господарства «Сталкер» [PERSON] Потім, розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області № 222-р від 20 травня 2005 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою зі складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку» [PERSON] надано у власність ділянку, площею 8,14 га, вартістю 33307,77 грн. для ведення фермерського господарства. Незаконність включення [PERSON] до членів фермерського господарства «Сталкер» та отримання ним земельної ділянки було встановлено під час кримінального провадження за цим фактом відносно [PERSON] Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 1 жовтня 2014 року його було визнано винним у вчинені злочину за ч. 2 ст. 364-1 КК України. Вирок набрав законної сили 1листопада 2014 року. Згідно зі ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, оскаржувані розпорядження райдержадміністрації в частині, що стосуються передачі земельної ділянки [PERSON], були прийняті з порушенням закону, оскільки він неправомірно набув членства у фермерському господарству, тому вони підлягають скасуванню. Виходячи із зазначеного розпорядження райдержадміністрації № 222-р від 20 травня 2005 року [PERSON] був оформлений та виданий державний акт серії ЯА № 545187 на право власності на земельну ділянку, площею 8,14 га для ведення фермерського господарства в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. [INFO] [PERSON] помер і спадкоємцем після його смерті щодо зазначеної земельної ділянки для ведення фермерського господарства, є відповідачка [PERSON], як спадкоємиця за заповітом. Вона прийняла спадщину, шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, але свідоцтво про спадщину на земельну ділянку не оформила. Оскільки державний акт є документом, що посвідчує право власності особи на відповідну земельну ділянку, тому, встановивши незаконність прийнятого рішення, щодо передачі ділянки у власність [PERSON], слід дійти висновку, що і державний акт на спірну земельну ділянку необхідно визнати недійсними, оскільки він виданий незаконно. Враховуючи викладене,

Outcome: approved