Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.09.2009 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 04.09.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, однак подружнє життя не склалося, через несумісність характерів, сварки та різні погляди на сімейне життя, що призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні стосунки припинились з кінця 2014 року, з цього часу відповідач мешкає окремо. Сім'я розпалась остаточно, поновлювати сімейні стосунки не бажає. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Матеріали справи містять заяви сторін, де [PERSON] та [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому, позивач свої позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 18.01.2018 року позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2009 року виконавчим комітетом Ясинівської селищної ради Кіровського району міста Макіївка Донецької області, за актовим записом № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. При цьому дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]» (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 28 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 128, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Однак, на теперішній час подружні стосунки між сторонами припинені і відновлювати відносини [PERSON] та [PERSON] не бажають. Причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, часті сварки та різні погляди на сімейне життя. Подружні стосунки припинились з кінця 2014 року. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене те, що шлюб існує лише формально і, що примирення між сторонами не можливе, суд вважає що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а відтак позов необхідно задовольнити. При цьому, позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved