Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

В лютому 2016 року орган опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради звернулися до суду зі вказаним позовом в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року, які юридичного батька не мають та [PERSON], [INFO], батько якого помер. В обґрунтування позову зазначили, що 22.10.2015 року [PERSON] влаштувала до дитячого центру «Добрий самарянин» двох своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 02.12.2015 року [PERSON] була засуджена за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт. 18.12.2015 року в ході відвідування родини відповідачки було встановлено, що вона проживає з дітьми у своєї матері у двокімнатному будинку, постільна білизна відсутня, відсутнє електропостачання, меблі зламані, в кімнатах брудно, речі розкидані по підлозі, члени сім'ї курять в будинку, санітарно - гігієнічні умови незадовільні, відсутні дитячі іграшки. Діти [PERSON] і [PERSON] були неохайні, одягнуті в брудний, розірваний одяг. Відповідачка була попереджена про відповідальність за ухилення виконання батьківських обов'язків. 19.01.2016 року до служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради звернулася [PERSON], яка пояснила, що її донька [PERSON] пішла із дому та не повернулася, залишивши дітей на неї, тому звернулася з заявою про тимчасове влаштування її малолітніх онуків [PERSON] та [PERSON] у КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки». За час перебування дітей у закладі відповідачка жодного разу їх невідвідала, станом здоров'я не цікавилася, участі у вихованні не приймала. На підставі викладеного позивач просить суд відібрати малолітніх дітей у [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до їх повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Представник Органу опіки та піклування Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради Каракуць А.І., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON], [INFO] року народженим, має чотирьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року, які юридичного батька не мають та [PERSON], [INFO], батько якого помер [INFO] року. Як вбачається з акту органу внутрішніх справ від 12.06.2015 року вул. С. Перовської знайдено малолітнього хлопчика, яким виявився [PERSON], [INFO]. Згідно пояснень [PERSON] від 18.06.20156 року, остання залишила дітей на свою матір, коли повернулась вранці наступного дня, мати їй повідомила, що [PERSON] зник. 22.06.2015 року малолітнього [PERSON] повернули матері. В службі у справах дітей Іллічівської райадміністрації Маріупольської міської ради 18.06.2015 року [PERSON] пояснила, що близько трьох років мешкала з дітьми в сел. Зоря Володарского району зі співмешканцем. Після того, як співмешканець застосував до неї фізичну силу, вона з дітьми пішла від нього та тимчасово мешкала у своєї матері. В жовтні 2015 року службі у справах дітей Іллічівської райадміністрації стало відомо, що [PERSON], можливо, мешкає у свого нового співмешканця [PERSON] 07.10.2015 року спеціалісти служби у справах дітей здійснили профілактичний рейд за вказаною адресою з цілю обстеження умов проживання малолітніх дітей. На момент перевірки вдома знаходився [PERSON], який пояснив що [PERSON] ніколи за вказаною адресою не мешкала, інколи приходила до нього в гості, але мешкає у своєї подруги, адреса йому не відома. [PERSON] охарактеризував її як мати, яка не займається вихованням своїх дітей, та розповів що бачив її два дні поспіль у нетверезому вигляді. Згідно листа від дитячого центру «Добрий самарянин», [PERSON], 22.10.2015 року влаштувала до дитячого центру двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 18.12.2015 року спеціалістами служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації разом із фахівцями Іллічівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради була відвідана родина [PERSON] за місцем мешкання. В ході чого було встановлено, що [PERSON] знову мешкає разом з дітьми у своєї матері у двокімнатному будинку, в наявності 2 спальних місця, постільна білизна відсутня, відсутнє електропостачання, меблі зламані, в кімнатах брудно, речі розкидані по підлозі, члени сім'ї курять в будинку, сморід від якого неможливо довгий час знаходитись у приміщені, санітарно - гігієнічні умови незадовільні, відсутні дитячі іграшки. Під час відвідування родини, дома знаходились малолітні [PERSON] та [PERSON], які були неохайні, на них був вдягнений брудний, розірваний одяг. З [PERSON] провели профілактичну бесіду щодо створення належних умов для проживання та розвитку дітей. Фахівцями із соціальної роботи проведено соціально-педагогічну бесіду з метою підвищення батьківського потенціалу, провели консультації щодо дотримання належних умов проживання дітей. Також було запропоновано взяти її родину під соціальний супровід для надання їй всебічної допомоги, вона погодилась. Була обговорена дата її візиту до Центру соціальних служб для підписання договору про соціальний супровід, але вона так і не прийшла. Вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 02.12.2015 року [PERSON] засуджена за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт. Згідно вироку встановлено, що [PERSON] вночі 02.09.2015 року знаходячись в стані алкогольного сп'яніння біля будинку № 49 по вул. Машинобудівній м. Маріуполя відкрито забрала телефон після чого з місця скоєння злочину втекла. 19.01.2016 року до служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради звернулася [PERSON], яка пояснила, що її донька [PERSON] пішла із дому та не повернулася, залишивши дітей на неї. У зв'язку з тим, що житло по [ADDRESS], непридатне для проживання дітей, а сама [PERSON] хворіє на хронічний алкоголізм, вона звернулася з заявою про тимчасове влаштування її малолітніх онуків [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у комунальний заклад «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки». Як убачається з листа КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» від 10.02.2016 року [PERSON] за час перебування дітей у закладі жодного разу їх не відвідала, станом здоров'я не цікавилася, участі у вихованні не приймала. Згідно характеристик малолітній [PERSON] у віці 8 років навчається у першому класі загальноосвітньої школи № 34 з 20.10.2015 року, до вступу в 1 клас дитячі навчально-виховні заклади не відвідував. У дитини були відсутні елементарні навички письма, читання, рахунку. Дитина навчається на низькому рівні, не в повну міру своїх сил, на уроках не активний. Малолітній [PERSON] у віці 10 років навчається у третьому класі з 23.10.2015 року. Зарекомендував себе як старанний, але не завжди уважний учень. Має навчальні досягнення середнього рівня. Мати малолітніх дітей, батьківські збори не відвідує, навчанням дітей не цікавиться. Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Іллічівського району від 08.02.2016 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу одиноким матерям та допомогу при народжені дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка від виховання дітей ухиляється, їх долею не цікавиться, якої-небудь матеріальної допомоги дітям не надає. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. При таких обставинах, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язків утримувати дитину визначаються по домовленості між ними. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини; стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей у розмірі 1 / 3 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особисті рахунки дітей у відділенні ВАТ «Ощадбанк», підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач був звільнений від сплати судового збору та його вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: approved