Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

В лютому 2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом відповідно до якого просив визнати його батьком [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини вказавши позивача його батьком та змінити по батькові дитини на [PERSON] . Мотивував тим, що з вересня по грудень 2017 мав стосунки з [PERSON] від яких у них [INFO] народився син [PERSON] . На момент народження дитини [PERSON] знаходилася у шлюбі з [PERSON] , тому в свідоцтві про народження вказано батьком її чоловіка. Після народження дитини позивач постійно спілкувався з нею, цікавився її життям, брав участь у навчанні та вихованні, надавав матеріальну допомогу. З метою офіційного підтвердження батьківства просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 24.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач до судового засідання не з`явився, однак подав до суду заяву згідно якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, підтримавши позовні вимоги. Відповідач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав та просив розгляд даної справи проводити за його відсутності. Додатково зазначив, що 31.08.2014 перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням Вінницького суду Вінницької області від 23.10.2019 був розірваний. В період шлюбу у них народився [PERSON] , [INFO] , однак при співставленні строків вагітності та дати народження сина, подружжя не проживало разом та не мали статевих зносин. В подальшому [PERSON] повідомила йому, що біологічним батьком [PERSON] є [PERSON] , тому в нього є об`єктивні причини вважати, що він не являється біологічним батьком [PERSON] , що в свою чергу підтверджує обставини викладені у позові. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явилась, подала до суду заяву згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, підтримавши позовні вимоги. В письмових поясненнях зазначила, що з 31.08.2014 перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] який рішенням суду від 23.10.2019 був розірваний. З вересня 2017 подружжя фактично припинили шлюбні відносини та почали проживати окремо. У вересні 2017 познайомилась з позивачем та до кінця листопада 2017 вони з ним зустрічались та мали періодичні інтимні зносини. Співставивши строк вагітності, [PERSON] зрозуміла, що батьком [PERSON] являється [PERSON] . Після розірвання шлюбу позивач почав виконувати обов`язки батька дитини. Посилаючись на кровну спорідненість та забезпечення найкращих інтересів дитини просила задовольнити позовні вимоги. Представники третіх осіб Вінницького міського відділу ДРАЦС та Служби у справах дітей Вінницької міської ради до судового засідання не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Судом встановлено, що 31.08.2014 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2019 був розірваний. [INFO] народився [PERSON] , в актовому записі про народження № 2731, якого батьком зазначений [PERSON] , матір`ю [PERSON] (на 14 а.с.). Згідно ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що обставини на які посилається позивач підтверджуються поясненнями учасників справи та визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 840,80 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved