Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 14.08.2018 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано у відділі актів громадянського стану, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу. Сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, збереження шлюбу вважала неможливим. Посилаючись на викладене, просила суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, оскільки уже більше року вони з відповідачем спільно не проживають, надання строку на примирення вважала недоцільним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Встановивши наявність умов для проведення заочного розгляду справи, які передбачені частиною 1 статті 280 ЦПК України, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про здійснення заочного розгляду справи, яка занесена до протоколу судового засідання. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких мотивів. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені такі обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.08.2018, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 110. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Місце реєстрації Барський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.07.2019, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] і [PERSON] . Неявку відповідача у судове засідання суд розцінює як небажання примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони у справі не підтримують подружніх стосунків і разом не проживають. З урахуванням позиції позивача, яка не бажає примирення, збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.11.2018 у справі № 761/33261/16-ц, підстав для неврахування якої у цій справі суд не вбачає. Оскільки збереження шлюбних відносин проти волі хоча б одного із подружжя суперечитиме вищезазначеним нормам законодавства і основоположним правам позивача на свободу та особисту недоторканість, з огляду на те, що суд визнав недоцільним вживати заходи для примирення подружжя, - позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Отже, судовий збір в сумі 908 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved