Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

В листопаді 2019 року ТОВ «СП «ДАТЕКС» звернулося до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану підприємству у розмірі 300000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 травня 2018 року [PERSON] був прийнятий на посаду водія-експедитора в ТОВ «СП «ДАТЕКС». 09.02.2018 року між відповідачем і позивачем було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно з яким відповідач взяв на себе зобов`язання дбайливо відноситися до переданих йому для зберігання матеріальних цінностей та вести облік і складати в установленому порядку товарно-грошові і інші звіти про рух і залишки ввірених йому матеріальних цінностей. Наказом № 11 л/с від 02.05.2018 року за [PERSON] було закріплено автопоїзд у складі автомобіля марки «Scania» д.н.з. [NUMBER] та напівпричіп марки «Krone» д.н.з. [NUMBER] , про що свідчить акт приймання-передачі від 02.05.2018 року та акт приймання-передачі від 02.05.2018 року та Довіреності від 02.05.2018 року. Наказом № 69 від 25.09.2018 року [PERSON] був відправлений позивачем у відрядження. 20.11.2018 року о 00 год. 45 хв. на 156 км автодороги «Київ - Харків» [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Scania R420» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом марки «Krone» д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «КАМАЗ 55102» д.н.з. [NUMBER] з причепом [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 листопада 2018 року. Вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля марки «Scania R420» д.н.з. [NUMBER] становить 688525,91 грн. Подавши до суду заяву про збільшення позовних вимог, представник позивача остаточно просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 688525,91 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «СП «ДАТЕКС» є власником автомобіля марки «Scania», номерний знак [NUMBER] , та напівпричіпа марки «Kronе», номерний знак [NUMBER] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу (а.с.19-21). Наказом №11 о/с від 02.05.2018 року [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «СП «ДАТЕКС» на посаду водія категорії «С», «Е» з покладенням на нього обов`язків експедитора з перевезення вантажів, за сумісництво з доплатою в розмірі 10% місячного окладу експедитора згідно штатного розкладу підприємства. З 02.05.2018 року за водієм-експедитором [PERSON] закріплено автомобіль марки «Scania», номерний знак [NUMBER] , та напівпричіп марки «Kronе», номерний знак [NUMBER] (а.с.5). Того ж дня, ТОВ «СП «ДАТЕКС» та [PERSON] уклали договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.11). Відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язався бережливо відноситись до переданих йому для зберігання чи для інших цілей матеріальних цінностей підприємства та приймати заходи для попередження спричинення шкоди. Згідно посадової інструкції водія-експедитора, затвердженої директором ТОВ «СП «ДАТЕКС» від 02 травня 2018 року, за своїми функціональними обов`язками водій-експедитор виконує роботу по перевезенню вантажів транспортними засобами підприємства, що передаються йому під звіт та відповідальне зберігання після обстеження їх технічного стану спеціально уповноваженою комісією. За правовим статусом водій-експедитор є експедитором по перевезенню вантажів з правом керування наданим йому спеціально уповноваженою комісією під звіт по разовому акту (довіреності) під відповідальне зберігання транспортних засобів після обстеження їх технічного стану (а.с.12,13). 02.05.2018 року ТОВ «СП «ДАТЕКС» передав, а [PERSON] прийняв на відповідальне зберігання автомобіль марки «Scania», номерний знак [NUMBER] , та напівпричіп марки «Kronе», номерний знак [NUMBER] , про що були складені відповідні акти прийому-передачі на відповідальне зберігання та довіреність (а.с.14-18). Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Згідно з п.1 та п.2 ч.1 ст.134 цього Кодексу працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані. У відповідності до ст.135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. 20.11.2018 року о 00 год. 45 хв. на 156 км автодороги «Київ - Харків» [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем марки «Scania R420» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом марки «Krone» д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «КАМАЗ 55102» д.н.з. [NUMBER] з причепом [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 листопада 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.23-25). За правилами ч.4 ст.81 ЦПК Україні зазначені обставини додатковому доказуванню не підлягають. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 393/18 від 30.11.2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Scania R420» д.н.з. № [NUMBER] становить 688525,91 грн. (а.с.28-58). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] в добровільному порядку сплатив на користь ТОВ «СП «ДАТЕКС» суму матеріального збитку у розмірі 688525,91 грн., завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з положенням ст.135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено в тому числі з працівниками, які виконують роботи, безпосередньо пов`язані з зберіганням, перевезенням матеріальних цінностей. Основою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є зміст його трудових обов`язків, виконання функцій, пов`язаних з обслуговуванням матеріальних цінностей, що передбачено посадовою інструкцією водія-експедитора, з якою було ознайомлено [PERSON] . До того ж законодавчо встановлені вимоги про покладення на працівника повної матеріальної відповідальності, що передбачені п.1 та п.2 ст.134 КЗпП України, було дотримано, що підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема актами приймання-передачі на відповідальне зберігання автомобіля з напівпричепом, а також довіреністю (а.с.14-18). З огляду на викладене суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «СП «ДАТЕКС» належить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 688525,91 грн. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору також підлягають задоволенню. Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4500,00 грн. (а.с.1), 2386,00 грн. (а.с.73) та 3441,89 грн. (а.с.78), позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому підлягає відшкодуванню з відповідача судовий збір у сумі 10327,89 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved