Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

В лютому 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який залишився після смерті його батька - [PERSON], померлого [INFO] року, який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO], але не оформив своїх спадкових прав. Позивач, як єдиний спадкоємець за законом належним чином прийняв спадщину, відкриту після смерті батька, звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Процюк Н.П., в зв'язку з чим була відкрита спадкова справа, однак відповідно до постанови нотаріуса Процюк Н.П. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадковий будинок [ADDRESS] на спадкодавця не був оформлений та зареєстрований належним чином. Посилаючись на те, що оформити свої спадкові права на житловий будинок позивач не має змоги в несудовому порядку, тому він вимушений був звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду відгук на позовну заяву, в якому зазначив, що право власності на земельну ділянку, на якій розташований спадковий житловий будинок належить спадкодавниці, а не позивачу, тому і житловий будинок, на їх думку, не може належати позивачу в порядку спадкування. Просить розглянути справу за відсутності представника. Третя особа - приватний нотаріус Процюк Н.П. у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій проти позову не заперечувала, просила суд розглянути справу за її відсутності. Суд за вказаних обставин вважає за можливе розгляд справи за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з'явились. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до даних погосподарської книги Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується випискою із погосподарської книги Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була рідною бабусею позивача. Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 14.11.2005 Лукашівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 33 (а.с. 103). Після смерті [PERSON] її син - [PERSON] та онук - [PERSON], позивач по справі, звернулися до Запорізької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується копією спадкової справи № 650(2005), наданої за запитом суду. Також судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], який був рідним батьком позивача. Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 19.10.2016 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1066 (а.с. 8). Факт родинних зв'язків між позивачем і померлим підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим 02.06.1970 Лукашівською сільською радою Запорізького району, актовий запис № 37, де в графі «батько» зазначено [PERSON] (а.с. 9). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Процюк\~Н.П. з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 5/2017, наданої за запитом суду. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як рідний син померлого. Спадщину, відкриту після смерті рідного батька, позивач прийняв у встановленому законодавством порядку, а саме на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори (а.с.43). Крім позивача спадкоємцями першої черги є дружина померлого - [PERSON] та донька померлого - [PERSON], які в свою чергу відмовилися від прийняття спадщини. В матеріалах зазначеної спадкової справи містяться заяви [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини. (а.с.56, а.с. 59) Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки та дружина ( чоловік) померлого в рівних частках. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «про нотаріат» у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2017 року, виданої приватним нотаріусом Процюк Н.П. позивачу було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Судом встановлено також, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована в [ADDRESS], що підтверджено наданими суду свідоцтвами про право на спадщину та Витягами з держреєстру. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивача на спадщину, відкриту після смерті батька та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальній конторі через відсутність у нього відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved