Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 01.11.2015 року близько 18 години в с. Верхівськ Рівненського району Рівненської області під час конфлікту відповідач спричинив їй тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості. За свої протиправні дії відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України. Згідно до вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 13.05.2016 року була визнана угода про примирення між сторонами. Даний вирок суду набрав законної сили. В результаті протиправних дій відповідача позивачка зазнала моральних страждань, і розмір моральної шкоди вона оцінює в 10 000 грн. Також нею були понесені витрати на лікування в сумі 600 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодовує за завдану майнову шкоду, не компенсує спричинену моральну шкоду, то позивачка змушена захищати порушене право в судовому порядку. Зважаючи на наведене позивачка просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 600 грн. за завдану майнову шкоду; 10 000 грн. компенсації за завдану моральну шкоду. Позивачка не зявилася в судове засідання. Згідно до поданої 02.02.2017 року заяви позовні вимоги зменшує: просить стягнути 500 грн. за завдану майнову шкоду, 5000 грн. - компенсації за завдану моральну шкоду; 410 грн. витрати на правову допомогу адвоката. Також просить справу розглядати без її участі. Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони надійшла заява, згідно якої просить справу розглядати без його участі. Згідний на відшкодування 500 грн. за завдану майнову шкоду, 5000 грн. - компенсації за завдану моральну шкоду; 410 грн. витрати на правову допомогу адвоката. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення розгляду справи за наявними матеріалами. Розгляд справи був проведений з урахуванням заяв сторін від 2 лютого 2017 року. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 01.11.2015 року близько 18 години в с. Верхівськ Рівненського району Рівненської області під час конфлікту відповідач спричинив позивачці тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості. За свої протиправні дії відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України. Згідно до вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 13.05.2016 року була визнана угода про примирення між сторонами. Даний вирок суду набрав законної сили. За положеннями частини 3 та частини 4 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В даному провадженні не потребують доказуванню обставини щодо протиправних дій відповідача у відношенні до позивачки; та чи вчинені вони саме відповідачем, оскільки такі встановлені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили. ЦК України (стаття 280) вказує, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. За положеннями частини 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що завдана позивачці майнова шкода становить 500 грн., про що заявила позивачка, і дану обставину визнав відповідач. Тому наявні підстави для задоволення позову про відшкодування майнової шкоди в сумі 500 грн. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків згідно пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Щодо відшкодування моральної шкоди. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За положеннями частини 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Вимога щодо відшкодування моральної шкоди обґрунтовується моральними стражданнями позивачки, які вона зазнала внаслідок протиправних дій відповідача. Позивачка перенесла стрес, моральні страждання, змушена була здійснювати додаткові зусилля з організації свого життя. Виходячи з характеру допущеного відповідачем порушень прав позивачки, характеру та тривалості душевних страждань позивачки, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення для відшкодування завданої позивачці моральної шкоди суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Суд вважає, що вищезазначений розмір моральної шкоди відповідає принципу розумності, виваженості і справедливості. Розглянувши справу в межах заявлених позивачкою вимог та зазначених і доведених обставин, враховуючи положення ст.ст. 23, 280, ч.1 ст. 1167 ЦК України суд вважає, що позов про компенсацію моральної шкоди підлягає до задоволення з урахуванням заяви позивачки від 02.02.2017 року. Згідно положень ст. 84 ЦК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Згідно п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 10.02.2014 р. зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч.3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, клопотань, надання консультацій, вчинення інших процесуальних дій). В судовому засіданні знайшли своє підтвердження понесені позивачкою судові витрати в сумі 410 грн. - витрати на правову допомогу. Як зазначалося вище, розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України, і підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати (сплата судового збору).

Outcome: approved