Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

В листопаді 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20429грн.07коп., компенсацію втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 2809грн.42коп., посилаючись на те, що згідно наказу 4.06.2015р. № 87-к його було звільнено з посади електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування 4р. водовідливного комплексу шахти «Центральна» Державного підприємства «Укршахтгідрозахист». При звільненні йому не було сплачено заробітну плату за період з грудня 2014р. по квітень 2015р. у розмірі 12 144,58грн. А тому з урахуванням положень ст. 117 КЗпП України та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, позов підтримує, просить слухати справу у його відсутність. Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду тільки в листопаді 2015року, тобто після спливу тримісячного строку для звернення до суду з відповідним позовом. Крім того, зазначає, що на території Донецької області мали місце воєнний конфлікт та здійснення у зв'язку із цим антитерористичної операції, здійснення фінансових операцій було зупинено, відсутній механізм виплати заборгованості по заробітній платі, а тому вини відповідача в затримці розрахунку при звільненні немає. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 6 жовтня 2014 року [PERSON] було прийнято на роботу на посаду електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування 4р. водовідливного комплексу шахти «Центральна» Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» /ас 8/. Наказом від 4.06.2015р. № 87-к [PERSON] було звільнено з даної посади з 4 червня 2015р. за власним бажанням у зв'язку з порушенням законодавства про працю та умов трудового договору, частина 3 ст.38 КЗпП України /ас 10-12/. Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі, [PERSON] нарахована, але не виплачена заробітна плата за грудень 2014р. - квітень 2015р. в розмірі 12 144,58грн. /ас 9/. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою від 24 грудня 1999 року № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз?яснено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст. 117 Кодексу законів про працю України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини ( п. 20 ). Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Окрім того, згідно п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 р «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з довідкою про заборгованість по заробітній платі, оригінал якої наданий для огляду в судовому засіданні, за останні 2 календарні місяці, що передували звільненню, заробітна плата [PERSON] складала: березень 2667,88 грн., квітень 2015р. - 2619,84грн.(а.с.9). Таким чином, середньоденна заробітна плата становить (2 667,88+2619,84) : 42 = 125,90грн. На момент звернення до суду із позовною заявою розрахунків з позивачем проведено не було, а тому затримка розрахунку при звільненні складає 123 дні (05.06.2015 - 05.10.2015). Таким чином середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні [PERSON] складає 15 485,70 грн. (125,90 грн. х 123 дні = 15 485,70 грн.). Крім того, згідно за ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» зазначена компенсація здійснюється підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 затверджений Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати. Відповідно до цього Порядку компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати буде складати: грудень 2014 року:(1,031x1,053x1,108x1,14x1,022x1,004x0,99x100)-100=39,3 (2421,15x39,3):100=951,51грн.; січень 2015 року: (1,053x1,108x1,14x1,022x1,004x0,99x100) - 100=35,1 (2 046,46 х35,1): 100=718,31 грн.; лютий 2015 року: (1,108x1,14x1,022x1,004x0,99x100) - 100=28,3 (2389,25x28,3):100=676,16 грн.; березень 2015 року: (1,14x1,022x1,004x0,99x100) - 100=15,8 (2667,88 х15,8): 100=421,52 грн., квітень 2015р. (1,022х1,004х0,99х100)-100=1,6 (2619,84х1,6):100=41,92грн., а всього 2 809,42 грн. Посилання представника відповідача на те, що з травня 2003р. по жовтень 2015р. відповідач знаходився в зоні проведення антитерористичної операції, а тому згідно постанови правління НБУ від 6.08.2014р. було зупинено здійснення фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою суд вважає безпідставним, оскільки з копії статуту вбачається, що з листопада 2014р. місцезнаходження ДП «Укршахтгідрозахист» зазначено м. Димитров Донецької області, вул. Ватутіна, 18, що не є тимчасово окупованою територією, а тому на день звільнення позивач мав право на отримання відповідних сум грошових коштів (а.с. 84). Посилання представника відповідача на те, що вини відповідача в затримці розрахунку при звільненні немає, оскільки постановою КМ України від 07 листопада 2014 року № 595, якою було затверджено «Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької областей» та у відповідності до п.2 якого передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей на території яких органи державної влади не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, видатки з державного бюджету, Пенсійного фонду та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюється лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2015 року, п.2 вказаного Тимчасового порядку скасовано. Доводи представника відповідача про недотримання позивачем строків звернення до суду - безпідставні, остільки вони спростовуються положеннями частини 2 статті 233 КЗпП України, відповідно до яких у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 15 485грн. 70коп. та компенсація втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 2 809грн. 42коп. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial