overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй належить будинок [ADDRESS] . Вказує, що у вказаному вище будинку зареєстрована на постійне проживання [PERSON] , однак фактично понад рік вона за вказаною адресою не проживає, окільки переїхала на постійне місце проживання у Російську Федерацію і з того часу не бере участі у витратах по утриманню житлового будинку [ADDRESS] , а тому позивач вважає, що вона втратила право на користування даним житлом, внаслідок її відсутності. [PERSON] не може скористатись правом на житлову субсидію, чим порушуються її права, а тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, в силу п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності. Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачу належить будинок [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстрована [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). [PERSON] зареєстрована у спірному будинку, але не проживає у ньому без поважних причин більше року. Вказані обставини\~підтверджуються даними:\~паспорту та\~ідентифікаційного коду\~позивача;\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом;\~домової книги;\~ довідки\~про склад\~сім`ї \~№ 741\~від 23.02.2021\~року;\~акта обстеження\~матеріально-\~побутових умов\~ на\~предмет визначення\~фактичного проживання\~громадян №\~4\~від 02.04.2021\~року; довідки про доходи [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати, зареєстрований 23 квітня 2005 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що 23 квітня 2005 року виконкомом Гранітненської селищної ради Малинського району Житомирської області, актовим записом № 3 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з позивачем та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] . За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати, зареєстрований 29 вересня 2017 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить її інтересам Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 11 травня 2021 року відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу він визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що 29 вересня 2017 року виконавчим комітетом Хижинецької сільської ради Романівського району Житомирської області актовим записом № 2 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом статей 141, 142 ЦПК України суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а також стягує з відповідача на користь позивача іншу частину судового збору в розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалося, шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не з`явились. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила слухати справу у її відсутності, примирення із відповідачем не бажає. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив слухати справу у його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони з 05 вересня 2014 року перебувають в шлюбі (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо. \~ \~ \~ \~ На підставі ст. ст. 104, 105 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалося, шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони спільного господарства не ведуть. Сторони в судове засідання не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу слухати у його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони з 25 січня 1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 9), від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо. На підставі ст. ст. 104, 105 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала, (а.с.19). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням(а.с.18); відзиву на позов не подав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 02 вересня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.7) та [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Спільне сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені, проживають окремо. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала(а.с.19). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується трекінгом поштового відправлення з офіційного сайту «Укрпошта»(а.с.18); відзиву на позов не подав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 12 вересня 1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Спільне сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені, проживають окремо. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала(а.с.21). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим поверненням за закінченням терміну зберігання(а.с.20); відзиву на позов не подав, а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 21 липня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.10). Сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Спільне сімейне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства припинені, проживають окремо. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, в якому зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак, у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття даної спадщини, оскільки у зв`язку із встановленням карантину та запровадженням обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, вона перебувала на самоізоляції, оскільки у неї четверо дітей, троє з яких неповнолітні, здоров`ям яких вона не могла ризикувати, просить визначити їй додатковий строк для подачі такої заяви. В підготовче засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити, а представник Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області позов визнав. Відповідно до положень частин 3, 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 20 січня 2018 року [PERSON] вчинила заповіт, згідно якого земельну ділянку площею 1,8529 га, земельну ділянку площею 0,8547 га, що розташовані на території Камінської сільської ради Романівського району Житомирської області заповіла позивачу. [INFO] [PERSON] померла, внаслідок чого відкрилася спадщина. У довідках, що видані Романівською селищною радою Житомирського району Житомирської області 18 березня 2021 року містяться відомості, що [PERSON] на день своєї смерті проживала одна по [ADDRESS] . Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

В квітні 2021 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що відповідно позивач є власником будинку [ADDRESS] , в якому також зареєстрований її син [PERSON] та його колишня дружина [PERSON] , яка з лютого 2018 року за вказаною адресою не проживає. У зв`язку із викладеним позивач вимушена звернутися із даною позовною заявою до суду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просить суд їх задовольнити. Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2004 року та довідки КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 69 від 15.04.2021 року, [PERSON] належить на праві власності будинок [ADDRESS] . (а.с.9-10) У відповідності до домової книги за адресою [ADDRESS] окрім [PERSON] , яка є власником будинку, зареєстрований її син [PERSON] та його колишня дружина [PERSON] (а.с.11-15) Згідно довідки № 08-21/384 від 02.04.2021 року та довідки № 17-36/0928, [PERSON] дійсно є власником будинку [ADDRESS] та [PERSON] і [PERSON] проживали за вказаною адресою та протягом 3-х останніх років там не проживають. (а.с.16-17) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.19) Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але протягом тривалого часу не проживає за даною адресою, а позивач у зв`язку з їх реєстрацією позбавлена можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном, чим обмежуються її права як власника згаданого об`єкта нерухомості. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

В квітні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 березня 2014 року він зареєстрував шлюбу з відповідачем [PERSON] , від якого вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на даний час проживає з відповідачем у службовому житлі та вирішують питання, щоб найближчим часом проживати окремо, спільного господарства не ведуть, спільний бюджет в них відсутній, а шлюб носить формальний характер. Також вказує, що разом з відповідачем прожили у шлюбі майже шість років, будували сімейні відносини, останній час не можуть проживати як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, мають кардинально різні погляди на життя. Стверджує, що спільне життя не склалося, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, за змістом яких позивач позов підтримує, відповідач позов визнала. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 15 березня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №262, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим повторно 06 вересня 2019 року (а.с.10). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим повторно 06 вересня 2019 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.11). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, можливості примирення сторін згідно з поданими заявами не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до позову позивач вимоги про стягнення судових витрат не заявляє. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

В квітні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він зареєстрував шлюбу з відповідачем [PERSON] [INFO] , від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Також вказує, що протягом останніх років він проживає окремо від дружини і вважає, що строк на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Позивач стверджує, що шлюб між ними є формальним, обмежує особисту свободу сторін, і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У судове засідання сторони не з`явились. Представником позивача адвокатом Видюком Д.В. подано заяву про розгляд справи без участі сторін, за змістом якої позивач позов підтримує та надає направлену йому нотаріально завірену заяву відповідача про розгляд справи без її участі у судових засіданнях. За змістом нотаріально посвідченого перекладу заяви відповідача [PERSON] , вона позов підтримує, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишає своє прізвище. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 24 листопада 2007 року у Виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблено актовий запис №80, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 24 листопада 2007 року (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 04 червня 2009 року (а.с.6). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, можливості примирення сторін згідно з поданими заявами не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до позову позивач вимоги про стягнення судових витрат не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved