Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

В інтересах заявника [PERSON] звернулась до суду його представник - адвокат Пономаренко Н.М. із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] у с. Великий Суходіл Сорокинського району Луганської області помер чоловік заявниці - [PERSON], [INFO], уродженець с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області. Померлий був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. 01 березня 2019 року заявниці була видана довідка про причину смерті № 69 від 01.03.2019 року. 01 березня 2019 року [PERSON] звернулась до виконавчого комітету Великосуходольської сільської ради Сорокинського району, де отримала свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01 березня 2019 року. Заявник звернулась до органу реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній українській владі території з метою реєстрації смерті матері у встановленому законом порядку, де йому було відмовлено у проведенні реєстрації та роз'яснено про необхідність звернення до суду, так як Свідоцтво про смерть видано установою, що діє на тимчасово непідконтрольній українській владі території та не має повноважень щодо видачі легітимних документів. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті та отримання дійсного свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], уродженця с. Плужне Ізяславського району Хмельницької області, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та помер [INFO] внаслідок злоякісного новоутворення шлунка. Заявник та її представник адвокат Пономаренко Н.М. в судове засідання не з'явились, представником надано клопотання, згідно якого просить суд розглядати справу без їхньої участі (а.с.13). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надіслав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю та справу вирішити на розсуд суду (а.с.8). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт шлюбних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.14). З матеріалів справи вбачається, що згідно копією лікарського свідоцтва про смерть № 69 від 01.03.2019 [PERSON], [INFO], помер [INFO] у с. Великий Суходіл Сорокинського району Луганської області внаслідок злоякісного новоутворення шлунка (а.с.6). На підставі цього заявник видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01 березня 2019 року, однак видано органами, які розташовані на тимчасово непідконтрольній українській владі території (а.с.7). Листом Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 227/17.25-115 від 20 березня 2019 року відмовив заявнику у реєстрації смерті, оскільки для реєстрації смерті не пред'явлені відповідні документи (а.с.9). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до абз. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв'язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, які видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території слід вважати такими, що створюють правові наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON], [INFO], який помер [INFO] внаслідок злоякісного новоутворення шлунка. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved