Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

В квітні 2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.10.2005 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось. Фактично шлюб припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 12.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні підтримав позов з підстав викладених у ньому та просив суд задовольнити позовні вимоги. Вказав, що спір щодо утримання дитини та про поділ майна між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом із ним. Умови надаення матеріальної допомоги на утримання дочки і участі в вихованні дитини вони узгодили. Судові витрати просив залишити без компенсації. Відповідач в судовому засіданні визнала позов, не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем. Зазначила, що спір про поділ майна між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. Вона буде приймати укчасть в забезпеченні і вихованні дочки. Прізвище змінювати не бажала. Судом встановлено, що 17.10.2005 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Могилеву-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 227 (на 3 а.с.). Також встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] (на 9 а.с.). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Беручи до уваги клопотання позивача, суд вважає за можливе судові витрати залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved