Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником домоволодіння, яке розташоване по вул. Квіткова, № 03 в с. Думени Костичанівської сільської ради Новоселицького району. Його син перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка проживала та була зареєстрованою разом з дітьми [PERSON] та [PERSON]Г у його домоволодінні. Оскільки його син [PERSON] в 2006 році помер, відповідачі виїхали з господарства та проживають окремо, з обліку реєстрації з його домоволодіння не знялися та в добровільному порядку не бажають зробити цього. Вказана обставина створює йому перешкоду у вільному розпорядженні своєю власністю, тому просив суд визнати відповідачів такими, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися без поважних для суду причин. Суд, зі згоди представника позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння, яке розташовано по Квіткова, № 03 в с. Думени Костичанівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 75745260 від 14 грудня 2016 року. [PERSON] 29 квітня 2006 року помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-МИ № 019313 від 01 травня 2006 року. Відповідачі зареєстровані в даному домоволодінні, що підтверджується довідкою Костичанівської сільської ради Новоселицького району № 188 від 15 лютого 2017 року. З акту опитування сусідів № 187 від 15 лютого 2017 року вбачається, що відповідачі з 2001 року по теперішній час в домоволодінні, яке розташоване по вул. Квіткова, № 03 в с. Думени Костичанівської сільської ради Новоселицького району не проживають. Відповідно до ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Обєктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, які перебувають на території України, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати своє місця проживання. Оцінюючи у сукупності досліджені докази та враховуючи, що відповідачі більше одного року без поважних причин не користується житлом позивача, оскільки фактично постійно проживають у іншому місці, суд вважає, що відповідачі порушують право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, у звязку із чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідачі повинні бути визнані такими, що втратили право користування житловим будинком позивача. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідачів на користь позивача слід пропорційно стягнути судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

Outcome: approved