Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

В квітні 2019р. позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-4) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнка Ю.П. (надалі по тексту - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі по тексту - відповідач 2), в якому просив суд: -визнати неправомірним включення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнко Ю.П., належних та заявлених позивачем [PERSON] до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредиторських вимог на суму 918 709,22 грн. до кредиторських вимог восьмої черги; -зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнко Ю.П., акцептувати (визнати) кредиторські вимоги [PERSON] , внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом включення акцептованих вимог [PERSON] у розмірі 718 709,22 грн., як таких, що підлягають задоволенню у четверту чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», на затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 вересня 2015р. розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, а 17 грудня 2015р. прийнято рішення про початок процедури ліквідації банку. 18 січня 2016р. позивачка за допомогою засобів поштового зв`язку звернулася до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» із заявами (кредиторськими вимогами) про задоволення вимог кредитора на загальну суму 918 709,22 грн. на підставі рішень Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2014р. у справі № 727/10578/14-ц, від 19 грудня 2014р. у справі № 727/10411/14-ц, від 30 грудня 2014р. у справі № 727/10992/14-ц та від 10 березня 2015 р. у справі № 727/10991/14-ц, що набрали законної сили, Згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 квітня 2016р. за №488 було затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Листом Уповноваженої особи Фонду від 26 січня 2018р. за № 3-131100/690 позивачці було повідомлено про включення її кредиторської вимоги на суму 918 709,22 грн. до восьмої черги вимог кредиторів. Позивачка вважає, що включення її кредиторських вимог до восьмої черги вимог кредиторів не відповідає положенням чинного законодавства України, оскільки вимоги позивачки виникли на підставі наявності невиконаних обов`язків банку, грошові кошти стягнені з банку судовими рішеннями за порушення договірних умов, а отже з огляду на вимоги ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» мають бути акцептовані до четвертої черги, як вимоги вкладників - фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, тобто без урахування граничної суми відшкодування. Відтак, позивачка не згодна з зазначеним вище рішенням відповідачів, оскільки вони є незаконними, необґрунтованими та такими, що грубо порушують її законні права, що і стало підставою звернення позивачки до суду із відповідною позовною заявою. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 08 травня 2019р., відкрито провадження по справі. 07 серпня 2019р. відповідачем 2 подано до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вимоги позивачки не відповідають нормам закону та відповідачем не порушувались права позивачки. 12 серпня 2019р. відповідачем 1 подано до суду відзив на позов, в якому суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що у встановлений строк, позивачка подала до банку кредиторські вимоги, на підставі вищевказаних судових рішеннях. Враховуючи, що грошові кошти, які було стягнуто з банку на підставі даних судових рішень, на рахунках позивачки в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не обліковувались, подані кредиторські вимоги у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було акцептовано до восьмої черги реєстру (переліку) акцептованих вимог кредиторів. Отже, в період акцептування кредиторських вимог позивача, тобто в 2016р., в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не було законних підстав для їх віднесення до четвертої черги. В 2018р. судовим рішенням в адміністративній справі № 826/16044/16 фізичним особам, в тому числі і позивачу, було встановлено статус вкладника та зобов`язано Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб. Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 р. касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2018 р. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду залишено без змін. Тобто, лише після 19.06.2019 р. у позивачки виникло право звернення з кредиторською вимогою до Уповноваженої особи Фонду щодо внесення відповідних змін до реєстру кредиторів Банку. Але, із такою заявою позивач не зверталась. Таким чином, представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 13 серпня 2019р. стороною позивача подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019р. закрито провадження по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2020р. залучено до участі у цивільній справі № 761/16746/19, правонаступника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнка Ю.П. - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Міхно С.С. в частині позовних вимог про зобов`язання вчинити дії. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, сторона позивача, представник відповідача 1 клопотали про розгляд справи без їх участі, відповідач 2 поважності причин неявки не повідомив. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2014р. у справі №727/10411/14-ц, яке набрало законної сили, стягнуто з ПАТ «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь позивачки [PERSON] суму депозитного вкладу за Договором № 300131/31888/6-14 від 01 квітня 2014р. в розмірі 100 000,0 грн. та проценти за користування вкладом в розмірі 5 634,52 грн. (а.с. 8-9). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 грудня 2014р. у справі №727/10578/14-ц, яке набрало законної сили, стягнуто з ПАТ «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь позивачки [PERSON] суму депозитного вкладу за Договором № 300131/57978/3-14 від 02 червня 2014р. в розмірі 10 115,0 доларів США, що до офіційного курсу валют складає 153 602,34 грн. та проценти за користування вкладом в розмірі 642,72 доларів США, що до офіційного курсу валют складає 9 760,09 грн. (а.с. 10-11). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2014р. у справі №727/10992/14-ц, яке набрало законної сили, стягнуто з ПАТ «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь позивачки [PERSON] суму депозитного вкладу за Договором № 300131/34311/1-14 від 07 квітня 2014р. в розмірі 340 000,0 грн. та проценти за користування вкладом в розмірі 54 549,04 грн. (а.с. 12-13). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 березня 2015р. у справі №727/10991/14-ц, яке набрало законної сили, стягнуто з ПАТ «Банк» «Фінанси і Кредит» на користь позивачки [PERSON] суму депозитного вкладу за Договором № 300131/51108/3-14 від 19 травня 2014р. в розмірі 255 000,0 грн. та проценти за користування вкладом в розмірі 15 698,42 грн. (а.с. 14-15). 17 вересня 2015р. на підставі постанови Національного банку України №612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17 вересня 2015р. прийнято рішення №171 про запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 18 вересня 2015р. по 17 грудня 2015р. (включно). 17 грудня 2015р. Правлінням Національного банку України прийнято Постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», а 18 грудня 2015р. на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 230 у відповідача розпочато процедуру ліквідації з 18 грудня 2015р. по 17 грудня 2017р. включно. Рішенням Виконавчої дирекції Фону гарантування вкладів фізичних осіб №5175 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на два роки до 17 грудня 2019р. включно. Позивачка звернулася до Уповноваженої особи із кредиторськими вимогами від 18 січня 2016р., у яких просила визнати її кредитором АТ «Банк «Фінанси та кредит» за заборгованістю, що виникла на підставі судових рішень (а.с. 16). Як вбачається із довідки (станом на 24 січня 2018р.) від 26 січня 2018р. №3-131100/692, у Переліку (реєстрі) вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та кредит» міститься інформація про включення кредиторської вимоги [PERSON] на суму 918 709,22 грн. до восьмої черги вимог кредиторів (а.с. 17). Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018р. у справі №826/16044/16 зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Ірклієнка Ю.П. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема щодо [PERSON] в сумі 184 464,81 грн. (а.с. 18-24). Вказане рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018р. залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 20 листопада 2018р. та постановою Верховного суду від 19 червня 2019р. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон). Також цим Законом регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 45 Закону Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити, зокрема, інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів. Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Статтями 48, 49 Закону визначені повноваження уповноваженої особи Фонду, які вона здійснює з дня свого призначення, до яких, зокрема, відноситься складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення змін до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці. Таким чином, з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов`язань банку вважається таким, що настав. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Як встановлено судом, відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, у відповідності до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», опубліковані в газеті «Голос України» 23 грудня 2015 р. Позивачка звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» із кредиторськими вимогами від 18 січня 2016р., тобто у межах встановленого ч. 5 ст. 45 вказаного Закону 30-тиденного строку. Згідно з вимогами п. 3) ч. 1 ст. 48 Закону уповноважена особа Фонду з дня свого призначення складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону, кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов`язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування, а також для забезпечення повернення банкнот і монет, переданих Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом. Таким чином, беручи до уваги ту обставину, що вимоги позивачки виникли на підставі наявності невиконаних обов`язків банку, грошові кошти стягнені з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» судовими рішеннями за порушення прав вкладника, а отже з огляду на вимоги ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» мають бути акцептовані до четвертої черги, як вимоги вкладників - фізичних осіб, які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про безпідставність висновку уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» щодо необхідності включення вимог позивачки на суму 918 709,22 грн. до 8 черги, так як дані вимоги підлягають включення до 4 черги кредиторів банку. Розділом 7 Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, яке затверджено Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21 серпня 2017р. №3711, підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є рішення суду, яке набрало законної сили. Внесення змін до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється на підставі заяви кредитора про кредиторські вимоги до банку, додатком до якої в обов`язковому порядку має бути копія рішення суду, належним чином засвідчена, з відміткою суду про дату набрання рішенням суду законної сили. Так, кредиторської вимоги [PERSON] до АТ «Банк «Фінанси та кредит» складають суму 918 709,22 грн. У той час, як рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 серпня 2018р. залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 20 листопада 2018р. та постановою Верховного суду від 19 червня 2019р., зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Ірклієнка Ю.П. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема щодо [PERSON] в сумі 184 464,81 грн. Отже, сума вимог позивача, яка підлягає включенню до четвертої черги кредиторів, становить 718 709,22 грн. (918 709,22 грн. - 184 464,81 грн.). Неможливість вкладників забрати заощадження (депозит) з рахунків у банках через відсутність коштів, через передбачене законом замороження рахунків, або через нездатність національних органів вжити заходів з метою надання таким вкладникам можливості розпоряджатися їхніми заощадженнями Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) розглядає як втручання в ефективне користування правом мирно володіти майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту - Конвенція) або як незабезпечення користуванням цим правом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Aliљiж and Others v. Bosnia and Herzegovina, Croatia, Serbia, Slovenia and the former Yugoslav Republic of Macedonia» від 16 липня 2014 року, заява № 60642/08, § 102). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Представником позивача адвокатом Маринушкіним А.Г. був наданий договір про надання правничої допомоги, додатковий договір, рахунок № 14/2019 на 23 000,0 грн., детальний опис робіт (наданих послуг), а також квитанція від 29 березня 2019р. про перерахування [PERSON] на рахунок АБ «Арсена Маринушкіна» 23 000,0 грн. В детальному описі робіт зазначено вартість усної консультації 1000,0 грн., судовий збір 768,40 грн., вартість адвокатського запиту 2000,0 грн., складання позовної заяви 15 000,0 грн., а також участь у судовому засіданні 4231,6 грн. (а.с. 60-64). Разом із тим, суд не погоджується із доводами сторони позивача щодо включення до витрат на правничу допомогу судового збору, який позивачкою не сплачувався. Тому на користь [PERSON] підлягає стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 22 231,6 грн. Вирішуючи питання щодо того, на кого з відповідачів покласти судові витрати, суд виходить з наступного. Згідно з п. 17) ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. У ст. 47 Закону № 4452-VI зазначено, що уповноважена особа Фонду визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов`язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується. Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону № 4452-VI Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду. Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (ч. 8 ст. 35 Закону № 4452-VI). Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина третя статті 37 Закону № 4452-VI). Частиною 3 ст. 34 Закону № 4452-VI визначено, що здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі. Разом з тим у ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI передбачені повноваження Фонду, які він може делегувати уповноваженій особі. Аналіз наведених норм свідчить про те, що уповноважена особа Фонду за рішенням останнього виконує повноваження органу управління Банку, у якому введено тимчасову адміністрацію чи який перебуває у стадії ліквідації. Уповноважена особа Фонду здійснює і повноваження Фонду при реалізації повноважень Фонду, пов`язаних з ліквідацією неплатоспроможного банку, одним з яких є формування реєстру акцептованих вимог кредиторів та формування реєстру вкладників. Оскільки уповноважена особа Фонду у правовідносинах з іншими особами виступає або як представник Фонду, або як представник банку, то вона як самостійна особа не може бути стороною у справі. Така правова позиція міститься в постанові Великої Палати від 15 травня 2019р. у справі № 727/1561/16ц. Тобто Уповноважена особа Фонду в судовому процесі не має самостійної процесуальної дієздатності, а діє або як представник Банку, або як представник Фонду. Оскільки позовні вимоги [PERSON] були пред`явлені до Уповноваженої особи фонду на виконання нею саме повноважень Фонду (формування реєстру акцептованих кредиторів та формування реєстру вкладників), то судові витрати підлягають стягненню з Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб.

Outcome: partial