Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

В лютому 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому ставить питання про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у сумі 9477445 грн. 53 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та товариством з обмеженою відповідальністю «Автовінд» (надалі позичальник № 1) та товариством з обмеженою відповідальністю «Автогалс» (надалі позичальник № 2) було укладено генеральну кредитну угоду № 010/05/0348 від 05.09.2007 року. 03 березня 2011 року між банком та позичальниками № 1 та № 2 була укладена додаткова угода до вказаної вище генеральної кредитної угоди. 17 травня 2013 року між зазначеними сторонами в рамках генеральної кредитної угоди були укладені кредитні договори № 010/01-03-3/0482 на суму 12000000 грн., № 010/01-03-3/0483 на суму 4000000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитами в розмірі 19,7% річних, № 010/01-03-3/0485 на суму 12000000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно повідомлення про вибірку кредитних коштів та/або повідомлення про продовження строку траншу, з кінцевим терміном повернення до 11.05.2014 року. Відповідно до умов договорів позичальники № 1 та № 2 повинні були щомісяця, починаючи з місяця отримання кредитів, частково погашати суми зобовязань згідно графіків погашення кредитів. В той же день, з метою забезпечення повернення кредиту між публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON] були укладені договори поруки № 12/01-03-3/0465, № 12/01-03-3/0466, відповідно до яких остання взяла на себе на добровільних засадах зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням позичальників № 1 та № 2, які виникають з умов кредитних договорів № 010/01-03-3/0482 та № 010/01-03-3/0485 з лімітом по 12000000 кожний з них в рамках генеральної кредитної угоди. 20.05.2013 року між банком та [PERSON] були укладені договори поруки № 12/01-03-3/0478, № 12/01-03-3/0481, № 12/01-03-3/0479, відповідно до яких останній взяв на себе на добровільних засадах зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням позичальників № 1 та № 2, які виникають з умов кредитних договорів № 010/01-03-3/0482, № 010/01-03-3/0485 з лімітом по 12000000 кожний з них та № 010/01-03-3/0483 з лімітом 4000000 грн., в рамках генеральної кредитної угоди. Позичальники № 1 та № 2 зобовязання за вказаними кредитними договорами в рамках генеральної кредитної угоди не виконали, відповідно до цього [PERSON] нарахував, за кредитним договором № 010/01-03-3/0482 від 17.05.2013 року заборгованість за кредитом у сумі 3881342 грн. 97 коп., заборгованість по відсоткам у сумі 217094 грн., пеню за порушення строків погашення заборгованості в сумі 356548 грн. 71 коп., пеню за порушення строків погашення відсотків у сумі 8747 грн. 45 коп.; за кредитним договором № 010/01-03-3/0483 від 17.05.2013 року заборгованість за кредитом у сумі 3000000 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 153821 грн. 93 коп., пеню за порушення строків погашення заборгованості в сумі 257424 грн. 65 коп., пеню за порушення строків погашення відсотків в сумі 6198 грн.; за кредитним договором № 010/01-03-3/0485 від 17.05.2013 року: по траншу № 1 заборгованість за кредитом у сумі 990000 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 54110 грн. 96 коп., пеню за порушення строків погашення заборгованості в сумі 90618 грн. 90 коп., пеню за порушення строків погашення відсотків у сумі 2180 грн. 31 коп.; по траншу № 2 заборгованість за кредитом у сумі 400000 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 21863 грн. 02 коп., пеню за порушення строків погашення заборгованості в сумі 36613 грн. 70 коп., пеню за порушення строків погашення відсотків у сумі 880 грн. 93 коп. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлені через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр» відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитних договорів № 010/01-03-3/0482 (а.с. 8-9), № 010/01-03-3/0483 (а.с. 10-11), № 010/01-03-3/0485 (а.с. 12) від 17.05.2013 року, укладених в рамках генеральної кредитної угоди № 010/05/0348 від 05.09.2007 року та додаткової угоди до неї від 03.03.2011 року (а.с. 5-7), позичальник № 1 (товариство з обмеженою відповідальністю «Автовінд») отримав кредит у сумі 12000000 грн., позичальник № 2 (товариство з обмеженою відповідальністю «Автогалс») отримав кредити у сумі 4000000 грн. та 12000000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитами в розмірі 19,7% річних, та згідно повідомлення про вибірку кредитних коштів та/або повідомлення про продовження строку траншу, з кінцевим терміном повернення до 11.05.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору позичальники № 1 та № 2 не сплачували суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у них утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 \~ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитними договорами № 010/01-03-3/0482, № 010/01-03-3/0483, № 010/01-03-3/0485 від 17.05.2013 року, укладеними між банком та позичальниками № 1 та № 2 встановив. Що станом на 29.10.2014 року утворилась заборгованість, за кредитним договором № 010/01-03-3/0482 від 17.05.2013 року (між банком і ТОВ «Автовінд»)утворилась заборгованість на загальну суму 4463733 грн. 13 коп.. з них заборгованість за кредитом у сумі 3881342 грн. 97 коп., заборгованість по відсоткам у сумі 217094 грн., пеню за порушення строків погашення заборгованості в сумі 356548 грн. 71 коп., пеню за порушення строків погашення відсотків у сумі 8747 грн. 45 коп.; за кредитним договором № 010/01-03-3/0483 від 17.05.2013 року (між банком і ТОВ «Автогалс») утворилась заборгованість на загальну суму 3417444 грн. 58 коп., з них заборгованість за кредитом у сумі 3000000 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 153821 грн. 93 коп., пеню за порушення строків погашення заборгованості в сумі 257424 грн. 65 коп., пеню за порушення строків погашення відсотків в сумі 6198 грн.; за кредитним договором № 010/01-03-3/0485 від 17.05.2013 року (між банком і ТОВ «Автогалс»): по траншу № 1 заборгованість на загальну суму 1136910 грн. 17 коп., з них заборгованість за кредитом у сумі 990000 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 54110 грн. 96 коп., пеню за порушення строків погашення заборгованості в сумі 90618 грн. 90 коп., пеню за порушення строків погашення відсотків у сумі 2180 грн. 31 коп.; по траншу № 2 заборгованість на загальну суму 459357 грн. 65 коп., з них заборгованість за кредитом у сумі 400000 грн., заборгованість по відсоткам у сумі 21863 грн. 02 коп., пеню за порушення строків погашення заборгованості в сумі 36613 грн. 70 коп., пеню за порушення строків погашення відсотків у сумі 880 грн. 93 коп. (а.с. 2; 33-37). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Наряду з цим, судом зясовано, що між банком та [PERSON] були укладені договори поруки № 12/01-03-3/0465 (а.с. 14-16), № 12/01-03-3/0466 (а.с. 26-28), відповідно до яких остання взяла на себе на добровільних засадах зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням позичальників № 1 та № 2, які виникають з умов кредитних договорів № 010/01-03-3/0482 та № 010/01-03-3/0485 з лімітом по 12000000 кожний з них в рамках генеральної кредитної угоди. 20.05.2013 року між банком та [PERSON] були укладені договори поруки № 12/01-03-3/0478 (а.с. 17-19), № 12/01-03-3/0481 (а.с. 20-22), № 12/01-03-3/0479 (а.с. 23-25), відповідно до яких останній взяв на себе на добровільних засадах зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням позичальників № 1 та № 2, які виникають з умов кредитних договорів № 010/01-03-3/0482, № 010/01-03-3/0485 з лімітом по 12000000 кожний з них та № 010/01-03-3/0483 з лімітом 4000000 грн., в рамках генеральної кредитної угоди. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В приписах частини 2 цієї статті зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] і [PERSON] згідно з умовами вказаних вище договорів поруки, взяли на себе, на добровільних засадах, зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням позичальників № 1 та № 2 (відповідно ТОВ «Автовінд» і ТОВ «Автогалс»), які виникають з умов кредитних договорів № 010/01-03-3/0482, № 010/01-03-3/0483, № 010/01-03-3/0485 від 17.05.2013 року в рамках генеральної кредитної угоди № 010/05/0348 від 05.09.2007 року та додаткової угоди до неї від 03.03.2011 року, а у випадку невиконання позичальниками взятих на себе зобовязань по кредитним договорам, несуть солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і позичальники (боржники), включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків, комісії, пені. тощо. При чому, із повідомленої позивачем в своєму позові інформації (а.с. 1), яка ні ким і ні чим не спростована, відповідач [PERSON] відповідає по борговим зобовязанням позичальників за кредитними договорами № 010/01-03-3/0482 та № 010/01-03-3/0485 від 17.05.2013 року, а відповідач [PERSON] за кредитними договорами № 010/01-03-3/0482, № 010/01-03-3/0483 та № 010/01-03-3/0485 від 17.05.2013 року. В той же час відповідно до ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики \~з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р Донецька область визначена як територія, на якій проводилась антитерористична операція. Оскільки відповідач по справі [PERSON] зареєстрована та проживає в м.Донецьку, а відповідач [PERSON] в Волноваському районі Донецької області, тобто в населених пунктах, де проводиться антитерористична операція (а.с. 1), нарахування банком після 14 квітня 2014 року заборгованості по пені за порушення строків погашення заборгованості та порушення строків погашення відсотків за кредитним договором № 010/01-03-3/0482 від 17.05.2013 року в сумі 356548 грн. та 8747 грн. 45 коп., за № 010/01-03-3/0483 від 17.05.2013 року в сумі 257424 грн. 65 коп. та 6198 грн., за № 010/01-03-3/0485 від 17.05.2013 року в сумі 90618 грн. 90 коп., 2180 грн. 31 коп., 36613 грн. 70 коп., та 880 грн. 93 коп., в рамках генеральної кредитної угоди № 010/05/0348 від 05.09.2007 року та додаткової угоди до неї від 03.03.2011 року станом на 29.10.2014 року є неправомірним. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial