Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В лютому 2014 року до суду із позовом звернулося Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації до [PERSON] про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Позовна заява мотивована тим, що 18.07.2006 року до управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулась [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки вона не отримувала аліменти від батька своєї дитини [PERSON] згідно рішення Замостянського районного суду м. Вінниця від 21.08.1997 року про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На підставі поданих документів [PERSON] було призначено тимчасову допомогу на шість місяців: з 01.07.2006 року по 31.12.2006 року. Для призначення тимчасової допомоги [PERSON] повторно подавала до управління заяви про призначення тимчасової допомоги, довідки, видані Замостянським ВДВС Вінницького міського управління юстиції про неотримання аліментів від батька дитини [PERSON], на підставі яких їй призначалась зазначена допомога. За період з 01.07.2006 року по 31.10.2013 року перебування [PERSON] в управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на обліку як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів вона отримала зазначену допомогу на суму 22 039,50 грн., яка підлягає поверненню, тому з підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив в позові відмовити. Суду пояснив, що він сплачував аліменти на утримання дитини, однак жодних квитанцій у нього немає, оскільки він гроші передавав з рук в руки [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні щодо вирішення даної справи покладалася на думку суду. Суду пояснила, що відповідач [PERSON] не сплачує аліменти з 2006 року, тому вона була вимушена звернутися до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації для отримання тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, а твердження відповідача про сплату ним аліментів не відповідають дійсності і не підтверджені відповідними доказами. Представник третьої особи Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції [PERSON] щодо вирішення даної справи покладалася на розсуду суду. Крім того суду пояснила, що державним виконавцем вживалися всі заходи для виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини і з відповідача стягувалися аліменти з його доходів, однак з 2006 року [PERSON] на виклики до відділу ДВС не з'являвся та аліменти на утримання дитини не сплачував. Разом з тим, в даний час відповідач [PERSON] офіційно влаштований на роботу, про що надав до виконавчої служби довідку й вирішується питання по стягнення аліментів з його заробітку. Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. ст. 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.3). Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 21.08.1997 року вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 21.08.1997 року та видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні в Замостянському ВДВС Вінницького МУЮ. Відповідно до заяв [PERSON] про призначення соціальної допомоги від 18.07.2006 року, 20.02.2007 року, 12.11.2007 року, 05.05.2008 року, 10.11.2008 року, 12.05.2009 року, 02.11.2009 року, 05.05.2010 року 01.11.2010 року 10.05.2011 року 07.11.2011 року 22.05.2012 року 06.11.2012 року 08.05.2013 року та на підставі довідок Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 06.07.2006 року, 19.02.2007 року, 12.11.2007 року, 24.04.2008 року, 10.11.2008 року, 12.05.2009 року, 02.11.2009 року, 05.05.2010 року, 01.11.2010 року, 10.05.2011 року, 07.11.2011 року, 22.05.2012 року, 05.11.2012 року 07.05.2013 року, управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації [PERSON] було призначено тимчасову соціальну допомогу (а.с. 4-44). З довідки від 11.02.2014 р. вбачається, що сума виплачених [PERSON] коштів у вигляді тимчасової соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів за період з липня 2006 року по жовтень 2013 року складає 22 039,50 грн., які підлягають поверненню відповідачем [PERSON] (а.с. 45-48). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, даний обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Частинами 8 та 9 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п. 7 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 року тимчасова допомога призначається кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Відповідно до п. 12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. При цьому, суд враховує, що [PERSON] був обізнаний та повідомлений про обов'язок сплачувати аліменти на утримання дитини, що відповідач підтвердив в судовому засіданні та підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Докази відмови матері дитини від стягнення аліментів за домовленістю батьків дитини суду відповідачем не надані, відмова стягувача [PERSON] від стягнення аліментів з [PERSON] до державного виконавця не поступала, а отже, відповідач знав про обов'язок сплати аліментів, однак, їх не сплачував, що свідчить про ухилення відповідача від сплати аліментів. Враховуючи вказане, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача коштів як таких, що виплачені з державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги є суду доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved