Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про захист цивільних прав шляхом зобовязання зареєструвати право власності, в якому вона просила зобовязати [PERSON] зареєструвати право власності на нерухоме майно, реєстраційний номер: 11954006, тип майна: Цех з розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв, адреса нерухомого майна: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м.\~Підгородне, вул. Шосейна, буд. 164-А; судові витрати по справі покласти на відповідача. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що 22 жовтня 2007 року та 21 березня 2008 року між нею, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були укладені Попередні договори, за якими нею та [PERSON] були передані грошові кошти [PERSON] на загальну суму 202 000 грн. Зобовязання за цими договорами [PERSON] не виконані, передані грошові кошти за договорами не були повернуті. 25 липня 2010 року [PERSON] помер. 22 жовтня 2010 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про висунення вимог кредитора до спадкоємців [PERSON] сплатити заборгованість за Попередніми договорами. 24 жовтня 2010 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, відповідно до змісту якої інші спадкоємці [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. Тобто, єдиним спадкоємцем [PERSON] є відповідачка. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2013 року стягнуто з [PERSON] на її, [PERSON] та [PERSON] користь грошові кошти на загальну суму 243\~388,70 грн., з яких 121 754,35 грн. на її користь, а 121 634,25 грн. на користь [PERSON] При примусовому виконанні рішення зясувалося, що у [PERSON] відсутні доходи (окрім пенсії) та майно, за рахунок яких можливе реальне виконання рішення суду. В той же час, [PERSON] не здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке належало спадкодавцю [PERSON] та було отримане у спадщину. Зокрема, у власності [PERSON] перебувало нерухоме майно Цех з розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Підгородне, вул. Шосейна, буд. 164-А та яке досі зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 11954006 за [PERSON] У звязку з нереєстрацією [PERSON] нерухомого майна, яке було нею отримано у спадщину, вона, [PERSON] позбавлена можливості реалізувати свої права на задоволення вимог кредитора спадкодавця та на примусове виконання рішення суду від 27 травня 2013\~року, а тому звернулася до суду з даним позовом. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявились, про поважність причини неявки до суду не повідомили. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що 22 жовтня 2007 року між [PERSON] з однієї сторони і [PERSON] та [PERSON] з іншої був укладений Попередній договір купівлі-продажу квартири № 48 по пр. Газети «Правда» в буд. 119 в м. Дніпропетровську, за яким [PERSON] отримав аванс у розмірі 101 000 грн. (кошти передані [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах) та сторони дійшли згоди в строк до 01 лютого 2008 року укласти договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна (а.с.9). Проте у визначений строк такого договору укладено не було. 21 березня 2008 року між тими ж сторонами укладені попередні договори купівлі-продажу квартири № 48 по пр. Газети «Правда» в буд. 119 в м. Дніпропетровську та гаражу № 53 по пр. Газети «Правда», 119-а в м. Дніпропетровську (а.с.8,10). [PERSON] отримав аванс у розмірі 85 850 грн. та 15\~150 грн. відповідно (кошти також передані [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах) та сторони дійшли згоди в строк до 01 лютого 2009 року укласти основні договори купівлі-продажу вказаного нерухомого майна. Однак, основних договорів купівлі-продажу сторонами укладено так і не було. 25 липня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №354725, видане 02 березня 2010 року (а.с.60). Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його матір [PERSON], яка у встановлений законом строк прийняла спадщину, що підтверджується її заявою про в матеріалах спадкової справи №35/2010 відкритою приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.57). Також, 22 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог ст. 1281, 1283 ЦК України, звернулися до приватного нотаріуса з заявами про предявлення своїх вимог кредиторів до спадкоємців [PERSON] та просили вжити заходів щодо охорони спадкового майна (а.с.62). Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2013 року, частково задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON], ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Укркредит», ПАТ КБ «Надра» про стягнення сум за попереднім договором, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 101000 грн. авансу, 12625 грн. індексу інфляції, 4474 грн. 44 коп. трьох відсотків річних, 2353 грн. 92 коп. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи, 1180 грн. 99 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 101000 грн. авансу, 12625 грн. індексу інфляції, 4474 грн. 44 коп. трьох відсотків річних, 2353 грн. 92 коп. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи та 1180 грн. 99 коп. судового збору (а.с.13-14). Рішення набрало законної сили, тому виданий 20 червня 2013 року судом виданий виконавчий лист, був предявлений до Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції для примусового виконання. У виконавчому провадженні №38673415 при примусовому виконанні вищевказаного рішення суду, зясувалося, що у [PERSON] відсутні доходи (окрім пенсії) та майно, за рахунок яких можливе примусове виконання рішення суду, у строк встановлений для самостійного виконання рішень, документального підтвердження повного виконання рішення [PERSON] не надано, тому державним виконавцем звернуто стягнення на доходи (пенсію) боржника (а.с.39). Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON] Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст.ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Крім того згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Частина 2 даної статті ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік способів захисту цивільних прав і інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором. Проте такий спосіб захисту, як захист цивільних прав шляхом зобовязання зареєструвати право власності, з підстав предявлення кредитором вимог до спадкоємця протягом встановленого строку, не відповідає вимогам закону, а саме змісту ст. 1282 ЦК України. Не передбачає такого способу захисту й укладені Попередні договори, які зокрема є предметом розгляду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивачки необґрунтованими, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити за безпідставністю. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У звязку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed