Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка, хоча і зареєстрована у вказаній квартирі, проте не проживає в ній більше року, не бере участі в утриманні житла, не оплачує комунальні послуги, її особистих речей в квартирі немає. Зазначала також, що відповідачка [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою без належних правових підстав - з дозволу попереднього власника [PERSON], право власності якого було скасовано. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування кв. [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачці [PERSON] (на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20.04.1993 р. та Свідоцтва про право на спадщину від 29.05.2014 р.) належить на праві власності кв. [ADDRESS]. Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2008 р. вищезазначена квартира належала на праві власності [PERSON], сину позивачки. В подальшому відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2013 р., яке набрало законної сили, вказане Свідоцтво на ім'я [PERSON] було скасоване. Проте в 2010 р. (з дозволу [PERSON], право власності якого в подальшому було скасоване) у спірній квартирі [ADDRESS] була зареєстрована відповідачка [PERSON] Відповідно до Акту від 28.08.2014 р. та пояснень позивачки, в спірній квартирі відповідачка [PERSON] не проживає з лютого 2013 року. Її особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідачка не оплачує. Реєстрація відповідачки за цією адресою створює перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved