Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася в Рівненський міський суд з позовом, який подала в новій редакції 27 листопада 2015 року до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу зареєстрованого 31 липня 1998 року відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 727, від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], та про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO],\~ в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із 27 квітня 2015 року до досягнення повноліття дитиною. Зазначала, що спільне життя погіршилось та відносини припинились по причині втрати почуття поваги та любові і довіри, постійних сварок так, як відповідач постійної роботи не має та зловживає спиртними напоями. Сімя розпалась остаточно, кожний живе своїм життям, шлюб існує формально, збереження сімї неможливе і суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Враховуючи, що вихованням і утриманням дітей займається вона, відповідач не є хворою людиною чи інвалідом, стягнень по виконавчим документам не має, інших дітей не має, офіційно не працює, вважає доцільним стягнення аліментів на утримання дітей в зазначеному позовом розмірі. Позивачка підтримала позовні вимоги в суді. Додатково уточнила, що перспективи збереження сімї не вбачає, приблизно з серпня 2013 року між ними припинені сімейні відносини, наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. Відповідач добровільно приймає недостатню участь в утриманні молодшого сина, тому вона вимушена ставити питання про стягнення аліментів із відповідача, що є працездатним, доходи якого є не стабільними. Просить шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON] залишити з нею, стягнути аліменти в зазначеному позовом розмірі на утримання дитини. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згідний на розлучення, оскільки перспективи примирення та збереження сімї він не вбачає. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у визначеному позивачкою розмірі та залишення сина [PERSON] на проживання із матір»ю. Згідний на повне задоволення позовних вимог. Оцінюючи пояснення сторін, дослідженні надані в справі докази, встановленні обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Сукупністю досліджених доказів та показів свідків встановлено, що сторони перебувають в шлюбі із 31 липня 1998 року відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції за актовим записом № 727, від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], син [PERSON] фактично проживає із позивачкою, на утримання якого відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги в добровільному порядку. У відповідності до положень ст.ст. 180, 181, 184 СК України, позивачкою правомірно заявлений позов про стягнення коштів на утримання дитини в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з відповідача, що є працездатним, та маючого не регулярні достатні але не стабільні доходи, які важко перевірити або прогнозувати при виконанні судового рішення. Викликані та допитані судом в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] пояснили, що добре знають сімю [PERSON]. Підтвердили та не заперечували той факт, що відповідач не утримує належним чином свою сімю, шлюбні стосунки між ними припинились приблизно два роки тому. Враховуючи встановлені обставини, відповідно до положень ст.182 СК України, зокрема відсутність інших утриманців, стягнень по виконавчих листах, мінімальні доходи позивачки, суд прийшов до висновку про доцільність, з урахуванням майнового і сімейного стану, стану здоровя дитини та сторін, думки сторін в судовому засіданні, стягнення аліментів в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Заперечень та доказів поважних причин неможливості забезпечення сплати аліментів в зазначеному позовом розмірі відповідачем не надано, вимоги визнані в суді. Вважається, що із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів у вказаному розмірі не будуть порушені права та інтереси дитини, стягувача та платника аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Сукупністю досліджених в справі доказів встановлено, що на ґрунті розладу внаслідок непорозуміння, неналежного відношення відповідача до дружини, із серпня 2013 року сімя остаточного розпалась, сторони проживають окремо. Позивачка прийшла до переконання про неможливість і небажання збереження сімї. Відповідач позовні вимоги визнає, вказуючи, що перебування в шлюбі суперечить його інтересам. За таких обставин, конфліктні відносини суперечать інтересам сторін та неповнолітніх дітей, що, у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами для розірвання шлюбу. Вимоги в частині залишення молодшої дитини Максима, [INFO], на проживанні із матір»ю не оспорюються, підлягають до задоволення. Таким чином, позовні вимоги підлягають до повного їх задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати за позовом про стягнення аліментів покладаються повністю на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved