overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 12 серпня 2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачем в Удицькій сільській раді Теплицького району Вінницької області, актовий запис за №4. В шлюбі мають троє малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Вказав, що сімейне життя не склалось, оскільки дружина перейшла проживати до іншого чоловіка, фактично утворивши нову сімю. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Вважає, що їх сімю зберегти неможливо, так як відповідач з грудня 2016 року проживає з іншим чоловіком. За таких обставин вважає неможливим поновлення подружніх стосунків, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позов визнала. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2000 року, шлюб зареєстровано Удицької сільською радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис за № 4(а.с.4). В шлюбі мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом із батьком, що підтверджується довідкою Удицької сільської ради Теплицького району за №72 від 30 січня 2017 року(а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Ухвалою Теплицького районного суду від 24 березня 2017 року сторонам надавався строк для примирення два місяці з метою збереження сімї. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що сімейне життя не склалось через поведінку відповідача, яка фактично утворила нову сімю, відповідач проти позову не заперечує, сторони проживають окремо з грудня 2016 року, під час строку для примирення відносини між позивачем та відповідачем не змінились на краще, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та малолітніх дітей, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам малолітніх дітей. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 640 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказував, що 27 квітня 2005 року у Новосілківській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 03. Проте сімейні відносини не склалися та з 2015 року фактично припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивач просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи міститься заява останнього про розгляд справи у його відсутність в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач в своїй заяві не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 27 квітня 2005 року у Новосілківській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 03. Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 листопада 1988 року Антоновецькою сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу вони мають двоє повнолітніх дітей, спільне життя не склалося через несумісність характерів. З січня 2017 року вони не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, а тому збереження сім'ї вважає неможливим. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав за обставин, наведених в позовній заяві, та пояснив, що з січня 2017 року вони з [PERSON] проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. Відповідач [PERSON] позов визнала, підтвердила факт щодо припинення сімейних стосунків з позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 листопада 1988 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Фасуляк). Від спільного проживання сторони мають двоє повнолітніх дітей. З січня 2017 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини визнані сторонами в судовому засіданні, а також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №431066 від 12.11.1988; довідкою виконкому Антоновецької сільської ради №133 від 20.02.2017. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 09.10.2009 року він уклав шлюб з [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1874. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, зокрема через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Вказав, що шлюб носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1874 зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.5). Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально. За викладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає її волі, а існування сімї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 10.06.2006 року він уклав шлюб з [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №699. Позов мотивував тим, що шлюб носить формальний характер, шлюбні стосунки не підтримують понад трьох місяців, спільного господарства не ведуть. Під час перебування у шлюбі народилося три сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про що є докази в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що 10 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №699, зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.7). Від шлюбу мають малолітніх трьох синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 025.10.2015 року народження (а.с.8-10). Викладені факти підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та народження. Згідно положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально. За викладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки в порушення ч.1 ст.24 СК України не відповідає його волі, а існування сімї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та його матір'ю [PERSON], яка померла 03.01.2012 року в м. Миколаєві. В обґрунтування заяви зазначив, що його батька [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.04.1998 року, належить квартира за адресою: [ADDRESS]. Батьки зилишили заповіт на випадок смерті. 03.01.2012 року мати померла. Заявник, як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, тому згідно зі ст. 1269 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері. 22.06.2012 року батько [PERSON] відмовився від одержання обов'язкової частки у спадщині після смерті своєї дружини. 13.11.2014 року помер батько заявника [PERSON] Заявник також звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Пізніше, при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через недоведеність родинних відносин заявника із його матір'ю. В свідоцтві про народження заявника прізвище матері вказано Кретова - це її дівоче прізвище, а в свідоцтві про шлюб батьків прізвище матері вказано Дьяченкова - прізвище в першому шлюбі. Через наведене [PERSON] було рекомендовано за захистом своїх прав звернутися до суду. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши покази свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню через наступне. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Той факт, що померла [PERSON] дійсно була матір'ю заявника [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами: свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження заявника, свідоцтвом про одруження спадкодавиці та показами допитаних у судовому засіданні свідків: [PERSON], [PERSON] \~ \~ \~ Дослідивши у сукупності надані заявником докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви та вважає необхідним встановити факт родинних відносин між померлою 03.01.2012 року [PERSON] та її сином - заявником по даній справі [PERSON]. \~ \~ Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті його матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 28.05.2016 року між сторонами було укладено шлюб. Спільне життя не склалося через ріні погляди на життя, ведення справ сім'ї і несумісність характерів. Подружні відносини припиненні, сторони проживають окремо та подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим. Позивач у підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просить їх задоволити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3) підтверджено, що 28.05.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №13. На даний час сторони припинили шлюбні відносини, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] Вказував, що йому та відповідачу на праві спільної часткової власності належить житловий будинок № 97 по вулиці Орджонікідзе в м. Миколаєві. Також сторонам на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,0816 га. Проте на теперішній час сторони не можуть добровільно дійти згоди щодо порядку\~користування належною їм земельною ділянкою та будинком. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд розділити житловий будинок та визначити порядок користування земельною ділянкою розміром 816 кв.м, розташованою за адресою: м. Миколаїв, вул. Орджонікідзе,97 між позивачем та відповідачем у відповідності до їхніх часток у праві власності на житловий будинок. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив провести розділ згідно 1 Варіанту експертизи та стягнути на його користь компенсацію за різницю у частках. Відповідач визнав заявлені вимоги в повному обсязі та погоджувався із І Варіантом експертизи та сплатою коштів в якості компенсації. Судом сторонам, відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України, були розяснені положення ст.174 ЦПК України. Проти постановлення рішення про задоволення позову відповідач не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити, оскільки, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.ч.3,4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову, ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, без дослідження доказів по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позов не суперечить закону не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. При цьому, згідно ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти витрати по сплаті судового збору та проведення експертизи на обох сторін в рівних частках, оскільки рішення приймається відносно двох сторін одночасно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 09.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 135. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалося, через різні погляди на життя та ведення справ сімї. Подружні відносини між ними припинено, протягом двох місяців сторони не проживають разом, тому подальше спільне проживання і збереження сімї і шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. За період перебування у шлюбі 29.01.2015 року народилася донька [PERSON] Сторони по справі не зявилися, суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 09.08.2014 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 135. (а.с.3) Від шлюбу у них 29.01.2015 року народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 304042 від 10.02.2015 року. Відповідно до статті 112 \~СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 10.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 142. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалося, через різні погляди на життя та ведення справ сімї. Подружні відносини між ними припинено, протягом двох місяців сторони не проживають разом, тому подальше спільне проживання і збереження сімї і шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. За період перебування у шлюбі 24.12.2014 року народився син [PERSON], яки проживає разом із відповідачем. Сторони по справі не зявилися в судове засідання, суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить після розірвання шлюбу її прізвище змінити на дівоче «Федонюк» Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 10.08.2014 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 142. (а.с.3) Від шлюбу у них 24.12.2014 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 301899 від 05.01.2015 року. Відповідно до статті 112 \~СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved