Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

В лютому 2021 року АТ КБ «Приватбанк» в особі представника Кіріченка В.М., що діє на підставі довіреності, звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позов мотивовано тим, що відповідно до договору № б/н від 20.04.2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.11.2018 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , а тому відповідач відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті боржника за зазначеним кредитним договором до складу якої входять, у тому числі, і кредитні зобов`язання померлого позичальника. Тому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 8 701,51 грн. та витрати по сплаті судового збору. 11.03.2021року ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судові засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином в порядку, передбаченому положеннями ст.129-131 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суду не повідомила. Відповідач не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору № б/н від 20.04.2018 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Станом на 26.11.2018 року розмір заборгованості за договором № б/н від 20.04.2010 року склав 8 701,51 грн. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2018 року. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зі змісту зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 20.05.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори з претензією в порядку ст. 1281 ЦК України. 17.06.2020 року Третя маріупольська державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «Приватбанк», що станом на 17.06.2020 року спадкова справа до майна померлого [PERSON] не відкривалась. 01.09.2020 року АТ КБ «Приватбанк» надіслало відповідачці [PERSON] лист - претензію. З позовом до суду позивач звернувся 16.02.2021року. За клопотанням АТ КБ «Приватбанк» судом 23.04.2021 року було зроблено запит до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори щодо надання копії спадкової справи після померлого [PERSON] . На запит суду Третя маріупольська державна нотаріальна контора 26.05.2021 року надала відповідь, з якої вбачається, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) було виявлено наявність в спадкових справах приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Михалко В.П. спадкової справи № 3/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Михалко В.П. від 27.05.2021 року за вих. № 41/02-14 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за законом на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , отримала [PERSON] , [INFO] , за реєстровим номером 309. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора в порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми. Саме на підставі норм ст.ст. 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Разом з цим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Враховуючи викладене та відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Так, оскільки боржник помер, то відповідати перед позивачем на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 пункту 32 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» № 5 від 30.03.2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, позивач зобов`язаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, прийняла після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину. Позивач зазначає, що спадкоємцем є відповідачка [PERSON] у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підтвердження даної обставини позивач посилається на копію паспорта позичальника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання. Однак, суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вона є спадкоємцем та прийняла після померлого спадщину. Таким чином, позивачем не надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог, а саме доказів того, що відповідач прийняла спадщину, оскільки із відповіді приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Михалко В.П. вбачається, що відповідач відмовилась від прийняття спадщини, а свідоцтво про право на спадщину за законом на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , отримала [PERSON] , 04.06.2019 року, за реєстровим номером 309. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову в задоволенні позову. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного згідно ст. 1281 ЦК України,

Outcome: dismissed