overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 08 серпня 2014 року перебувають у шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с. 16-18, 22-23) В свою чергу, позивач направила до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, окремо зазначила, що позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів про дійсні взаємовідносини сторін, а належно повідомлений відповідач двічі не з`явився в судове засіданні, також зважаючи на позицію позивача про розгляд справи на підставі наданих доказів, суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження відповідно до положень ст. ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 08.08.2014 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №1923, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8) Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5) Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 487 гривні 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 25 вересня 2010 року перебувають у шлюбі, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. В свою чергу, позивач подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач також направив заяву, в якій визнав позов в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 25.09.2010 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 1384, що підтверджується свідоцтвом. (а.с. 5) Від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом. (а.с. 6) Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 551 гривні 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 23 вересня 2010 року у Корабельному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 435. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві, позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28.04.2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 128. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені три роки тому, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та спільно нажитого майна відсутній. Позивач [PERSON]\~в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя\~ і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Таким чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння,\~ збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо,\~ заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі\~ дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.\~\~ У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом РАЦСу Хмельницького МУЮ 20.11.2004 року, актовий запис за № 1960. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому МВ РАЦСу ХМРУЮ 15.05.2005 року, актовий запис за № 523. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Стосунки між подружжям неприязні, збереження шлюбу вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечуючи щодо розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, протягом наданого судом строку сторони примирення не дійшли, тому підстав для збереження сім'ї не вбачається, а шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому міським відділом РАЦСу Хмельницького МРУЮ 10.09.2005 року, актовий запис за № 1636. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач суду пояснив, що проти задоволення заявленого позову не заперечує, оскільки наміру поновити шлюбні стосунки не має. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просили зобов'язати Колективне підприємство «Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат «Дніпро» передати, а Дніпропетровську міську раду прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська гуртожиток, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння, 8 «а», разом із обєктами інженерної інфраструктури, що його обслуговують, до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16 березня 2016 року позовні вимоги позивачів були задоволені повністю. Разом із тим при ухваленні цього рішення судом не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також представник третьої особи - Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській області [PERSON] просили вирішити питання про стягнення судових витрат з відповідачів. Відповідачі - Колективне підприємство Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат Дніпро та Дніпропетровська міська рада явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про час і місце судового розгляду були повідомлені, їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду позивачами був сплачений судовий збір у загальній сумі 974,40 грн. (по 487,20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру). Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позов задоволено повністю, з кожного відповідача на користь кожного з позивачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 грн. 54 коп. (487,20 : 88).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачі звернулися до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просили суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є власниками вказаного житлового приміщення, разом із ними в спірному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] та відповідач. Також позивачі зазначили, що відповідач тривалий час за місцем реєстрації не з'являється, жодної участі в утриманні житлового приміщення не приймає, та його реєстрація порушує інтереси позивачів як власників, а за такого просили позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістив. Треті особи в судове засідання не з'явилися про день слухання справи повідомлялися належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не сповістили. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Спірне домоволодіння розташоване за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] у розмірі 1/2 частки на праві приватної часткової власності, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.5 оборот/ та [PERSON], згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с. 8/. Відповідно до акту про непроживання відповідач не проживає в спірному домоволодіння з червня 2013 року. /а.с.9/ Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному домоволодінні понад один рік. Виходячи з вказаних обставин та зазначених правових норм суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з березня 2015 року у них з відповідачем сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 03 травня 1995 року сторони зареєстрували шлюб у міському Палаці шлюбів , актовий запис № 647 (а.с.6). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб укладено між сторонами вперше. Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. Відповідачем в судовому засіданні не заперечувались факти встановлені в судовому засіданні. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07 червня 2007 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 782, шлюб у обох перший. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, з липня 2012 року між ними постійно виникали сварки, а з листопада 2012 року вони остаточно припинили подружні відносини, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причинами розпаду сімї стали абсолютно протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань, вони втратили повагу один до одного, їх шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження сімї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу і пояснив, що сімя дійсно розпалась з тих причин, на які посилається позивачка, з листопада 2012 року вони остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо, подальше збереження сімї та шлюбу буде суперечити його інтересам, на примирення не згоден. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сімї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони з листопада 2012 року остаточно припинили подружні відносини, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причинами розпаду сім'ї сторін стали абсолютно протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття поваги та любові один до одного, їх шлюб носить лише формальний характер, на примирення сторони не згодні, а тому суд вважає, що їх сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в звязку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітню доньку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матірю [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved