Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що на підстав ордера на житлове приміщення № 3/7 від 30 жовтня 1986 року є наймачем квартири № 44 будинку № 18 мікрорайону Южний в м. Красноармійську Донецької області. Відповідач є її сином, який з народження був зареєстрований в зазначеній вище квартирі. 7 січня 2013 року відповідач виїхав на постійне місце проживання на територію Російської Федерації, де отримав громадянство РФ, з 9 лютого 2016 року зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Відповідач не встиг знятися з реєстраційного обліку, а зараз не має такої можливості. На підставі наведеного, позивачка просить визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у зв'язку з відсутністю його в місті постійного проживання з 2013 року без поважних причин. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились, надали заяву, в якій підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Треті особи про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, не повідомили про причини неявки, неявка яких відповідно до вимог ч.3 ст.36 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачка є наймачем квартири № 44 будинку № 18 на мікрорайоні Южний в м. Красноармійську Донецької області на підставі ордеру на житлове приміщення № 317 серії П, виданого виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Красноармійськ 30 жовтня 1986 року. Прізвище позивачки змінено з «Чентулова» на «Писарєва» у звязку з реєстрацією нею шлюбу з [PERSON]. Відповідач зареєстрований у зазначеній квартирі в якості члена сімї позивачки. Конституція України у статті 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 72 ЖК УРСР передбачає можливість визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад встановлені законом строки в судовому порядку, а стаття 71 ЖК УРСР передбачає специфічну підставу припинення права користування жилим приміщенням відсутність наймача або членів його сімї в місці їх постійного проживання понад шість місяців без поважних причин. Згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення пава власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Факт відсутності відповідача в місці його постійного проживання понад шість місяців без поважних причин підтверджений актом ТОВ «Будінвест-Сервіс» від 29 березня 2016 року, згідно якого [PERSON] за адресою: м. Красноармійськ Донецької області, мікрорайон Южний[ADDRESS] зареєстрований, але не проживає з 2013 року, проживає за межами України; копією копії свідоцтва про реєстрацію за місцем перебування № 329 відділення УФМС Росії по Самарській області в Залізничному районі м. Самари від 26 лютого 2016 року, згідно якого [PERSON] зареєстрований за місцем прибуття за адресою: [ADDRESS] на строк з 26 лютого 2016 року по 24 лютого 2018 року. За таких обставин, відповідачі підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 44 будинку № 18 мікрорайону Южний в м. Красноармійську Донецької області на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у звязку із задоволенням позову понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з відповідача на її користь. Відповідно до ст.47 Конституції України, ст.ст.71, 72 ЖК УРСР, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved