Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У позові [PERSON] вказав, що в липні 2011 року він придбав собаку породи йоркширський тер»єр - 6 д по кличці Сaesar , дата актировки 27.03.2011 року, № клейма 227 s , стать кобель, забарвлення - стандарт, за ціною 12 500 грн., що підтверджується актом передачі собаки у власність. 06.12.2013 року, близько 15 години, він разом зі своєю родиною приїхав до свого дачного домоволодіння в с. Городне, почали розбирати свої речі та випустили собаку гуляти на подвір»я. В цей час до двору забігли дві собаки зі сторони огороду (дані собаки належали гр. [PERSON],), які почали гавкати та, схопивши собаку позивача, почали її кусати. Від нанесених укусів , тварину відразу відвезли до лікаря ветеринара, але через деякий час собака померла. Згідно протоколу розтину собаки, остання померла від закритого перелому шийного відділу хребта, ускладненого рваною раною з пошкодженням трахеї. З даного приводу він звернувся до Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківські області, заяву було зареєстровано в ЖЕО за № 1482 від 06.12.2013 року. Відповідно до перевірки органів внутрішніх справ , винним в порушенні правил тримання собак визнаний відповідач , але добровільно відшкодувати шкоду останній відмовляється. Прохав стягнути з відповідача майнову шкоду в сумі 12500 грн., моральну шкоду в сумі 9000 грн. та судові витрати. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги , прохав його задовольнити. Відповідач та представник відповідача проти позову заперечували ,прохали в позові відмовити . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та інші докази по справі , прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на підставі акту передачі собаки у володіння від 12.07.2011 року , придбав собаку породи йоркширський тер»єр -6д за ціною 12500 грн. Протоколом районної державної лікарні ветеринарної медицини Краснокутського району від 7.12.2013 року підтверджується , що смерть тварини настала внаслідок закритого перелому шийного відділу хребта ускладнена рваною раною яришної вени та пошкодженням трахеї .. Згідно висновку перевірки заяви гр.[PERSON], складеного Краснокутським РВ ГУМВС України в Харківській області від 9.12.2013 року встановлено, що в діях [PERSON] вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.154 КУпАП. Вина [PERSON] в порушенні правил тримання собак підтверджується матеріалом про адміністративне правопорушення , складеним Краснокутським РВ ГУМВС України в Харківській області та постановою Краснокутського районного суду Харківької області від 29.01.2014 року. Постанова суду набрала законної сили. [PERSON] вину визнав у судовому засіданні та сплтив адміністративне стягнення за порушення правил тримання собак. Показаннями свідка [PERSON] підтверджується , що він 6.12.2013 року разом зі своєю родиною приїхав на дачне домоволодіння по [ADDRESS]. Близько 15 години до двору забігли дві собаки , власником яких є [PERSON] , які накинулися та покусали їх породисту собаку . Вказані собаки побігли до двору відповідача . Дружина відповідача повідомила , що дійсно собаки відв»язалися та вона з ними зробити нічого не може. Вони викликали працівників міліції та собаку відвезли до ветеринара. Показаннями свідка [PERSON], який пояснив , що дійсно проживає по- сусідству з відповідачем та неодноразово бачив , що дві собаки , власником яких є [PERSON], бігають по вулиці не прив»язані . Про подію , що трапилася дізнався зі слів позивача. Свідок [PERSON] підтвердила , що дійсно її мати є власницею питомника та вона займається розведенням собак. Діючи на підставі довіреності , 21.07.2011 року вона продала [PERSON] собаку породи йоркширський тер»єр -6Д по кличці Цезарь за 12.500 грн.. Показаннями свідка [PERSON] , який підтвердив в судовому засіданні , що до Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області надійшов дзвінок від [PERSON] про порушення тримання собак гр.-ном [PERSON]. Він виїхав на місце пригоди та склав адміністративний матеріал відносно відповідача. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні , що дійсно вони мають в господарстві 2 собаки , однак вказані собаки перебували 6.12.2013 року на подвір»ї домоволодіння , були прив»язані та з подвір»я не вибігали. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили , що їм не відомо, що сім»я [PERSON] порушували тримання собак, собаки по вулиці не бігають, завжди прив»язані. Про пригоду їм невідомо нічого. Суд вважає , що показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не спростовують вину відповідача. Згідно ст. 180 ЦК України тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі. Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до статей 9, 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» (Закон), особа, яка супроводжує тварину зобов'язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду .Дозволяється утримувати собак без повідків і намордників під час оперативного використання правоохоронними органами, собак спеціального призначення, а також собак під час муштри, на полюванні, на навчально-дресирувальних майданчиках. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Судом встановлено , що [PERSON].у своєму господарстві тримав двох собак та як пояснив у судовому засіданні відповідач, що 6.12.2013 року собаки були відв»язані , згодом їх прив»язала дружина та вони були на подвір»ї та нікуди не вибігали. Відповідно до частини 1 статті 61 ЦП К України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Надані гр-ном [PERSON] на підтвердження позовних вимог докази відповідачем не спростовані. Згідно ст.23 ЦК України передбачають, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Як передбачено статтею 1167 ЦК України , що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Однією із обов'язкових умов відповідальності за завдану шкоду є причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою її заподіювача. За таких підстав суд, приходить до висновку , що вина відповідача доведена повністю, майнова шкода завдана відповідачем позивачеві підтверджена належними доказами і вона підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 12500 грн. Щодо моральної шкоди , то суд вважає , що вона позивачем завищена та залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру майнових втрат, небажання відповідача добровільно відшкодувати завдану майнову шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про необхідність зменшення розміру компенсації моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача у сумі 1000 грн. .Собака яка належала позивачу являлася породистою , могла борати участь на виставках , була улюбленцем сім»ї . Крім того, при подачі позову , позивачем сплачений судовий збір у сумі 243 грн.60 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог .

Outcome: partial