Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на сім'ю в складі чотирьох чоловік була виділена квартира [ADDRESS]. Рішенням Бородянського районного суду від 28 квітня 2006 року було встановлено порядок користування даною квартирою та виділено в користування відповідачки [PERSON] кімнату № 3 площею 13 кв.м, [PERSON] - кімнату № 2 площею 10 кв.м, а їй (позивачці) та [PERSON] - кімнату № 7 площею 17,3 кв.м, всі інші кімнати залишені в спільному користуванні. Однак, всі члени сім'ї примирились та продовжували користуватись всіма кімнатами у квартирі, вона (позивачка) як уповноважений квартиронаймач сама сплачує за комунальні послуги та квартирну плату. В червні 2016 року, звернувшись до Бородянської селищної ради з питанням щодо приватизації квартири, вона дізналась, що частина квартири на підставі розпорядження від 8 жовтня 2008 року № 13 вже приватизована її дочкою [PERSON], а саме, кімната №3 площею 13 кв.м., про що їй видане свідоцтво про право власності на житло від 14 жовтня 2008 року. Вважала, що приватизація частини квартири здійсненна відповідачкою з порушенням вимог діючого законодавства, без згоди всіх членів сім'ї, невірно обрахована частка відповідачки, до того ж, в свідоцтві зазначено, що кімната передана [PERSON] у приватну сумісну часткову власність, що перешкоджає іншим членам сім'ї належним чином здійснити приватизацію цієї квартири. Тому просила визнати незаконним та скасувати вказані розпорядження Бородянської селищної ради від 8 жовтня 2008 року та свідоцтво про право власності на житло від 14 жовтня 2008 року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати без її участі, своєю заявою від 10 лютого 2017 року позовні вимоги визнала. Бородянська селищна рада свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі. Треті особи [PERSON] і [PERSON] також в судове засідання не з'явились, просили справу розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Бородянського районного суду від 28 квітня 2006 року було встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] та виділено в користування відповідачки [PERSON] ([PERSON].) кімнату № 3 площею 13 кв.м, [PERSON] - кімнату № 2 площею 10 кв.м, [PERSON] та [PERSON] ([PERSON].) - кімнату № 7 площею 17,3 кв.м, всі інші кімнати залишені в спільному користуванні (а.с.10). На підставі розпорядження голови Бородянської селищної ради від 8 жовтня 2008 року № 13 відповідачці [PERSON] 14 жовтня 2008 року було видане свідоцтво на право власності на житло [NUMBER], згідно якого їй належить на праві приватної сумісної часткової власності 20/100 частин квартири [ADDRESS] у вигляді кімнати № 3 площею 13 кв.м (а.с.6). Як вбачається з повідомлення Бородянської селищної ради від 3 лютого 2017 року, в селищній раді відсутні оспорюване розпорядження від 8 жовтня 2008 року та документи, на підставі яких було видане відповідачці свідоцтво на право власності на житло в зв'язку з їх передачею до архівного сектору Бородянської РДА (а.с.43). Згідно повідомлення архівного сектору Бородянської РДА від 28 лютого 2017 року у документах архівного фонду «Бородянська селищна рада» в розпорядженнях голови Бородянської селищної ради за 2008 рік відомостей про передачу у приватну власність [PERSON] кімнати № 3 у квартирі [ADDRESS] не виявлено (а.с.61). Відповідно до ч.1-3 ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене, оскільки суду не надано доказів прийняття селищною радою як органом приватизації рішення щодо передачі відповідачці у власність частини спірної квартири, то відсутні підстави для скасування такого рішення, а тому в цій частині в позові необхідно відмовити. Водночас, з тих же підстав ненадання суду належних та допустимих доказів прийняття органом приватизації рішення про передачу у власність [PERSON] частини квартири, а також враховуючи визнання відповідачкою позовних вимог, суд визнає за необхідне, частково задовольняючи позов, визнати видане на підставі цього рішення оспорюване свідоцтво на право власності на житло незаконним та скасувати його.

Outcome: partial