Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

В лютому 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості 3% річних та індексу інфляції за вироком суду . Позовні вимоги мотивує тим, що 28 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено вирок, який набрав законної сили 27 серпня 2014 року, яким [PERSON] визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначено покарання у виді 160 годин громадських робіт. Крім того, задоволено цивільний позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на його користь 13 901,79 грн. та видано виконавчий лист, який був направлений для виконання до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві. 17 січня 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідач відмовлявся добровільно відшкодувати позивачу грошові кошти в зв'язку, з чим 13 901,79 грн. було стягнуто з [PERSON] в примусовому порядку 05 січня 2018 року. Відповідно до розрахунку суму боргу, розмір 3% річних за користування коштами в період часу з 04 лютого 2015 року по 04 січня 2018 року складає 1 217,00 грн., а інфляційні витрати становлять 24 680,62 грн., а всього 25 897,62 грн., вказану суму та судові витрати він просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року заяву позивача про забезпечення позову повернуто позивачу. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року, у справі №755/12867/13-к, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначено покарання у виді 160 годин громадських робіт. Цивільний позов потерпілого [PERSON] задоволено, стягнуто з засудженого [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду 8 901,79 грн. та 5 000,00 грн. моральної шкоди, а всього - 13 901,79 грн. (а.с. 6). Вирок суду набрав законної сили 27 серпня 2014 року та видано виконавчий лист (а.с. 7). Постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ від 17 січня 2015 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 13 901,79 грн. (а.с. 8). Постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ від 05 січня 2018 року закінчено виконавче провадження в зв'язку зі сплатою боржником боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с. 11). Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк Враховуючи, що заборгованість відповідачем сплачена на користь позивача з простроченням, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на корить позивача інфляційної складової та 3% річних за період з 04 лютого 2015 року по 04 січня 2018 року. З огляду на означене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути індекс інфляції без урахування суми основного боргу для запобігання його подвійного стягнення, а також 3 % річних за період з 04 лютого 2015 року по 04 січня 2018 року у сумі 25 897,62 грн. (1 217,00 грн. + 24 680,62 грн.). На підстав ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved