Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі, мають спільну дитину сина [PERSON], який продовжує навчання після досягнення ним повноліття. Також мають доньку, на утримання якої відповідач сплачує аліменти. Оскільки на даний час дитина навчається, потребує додаткових витрат, тому зважаючи на положення ст. 199 СК України, позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини на час навчання, в розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною 23 років. Також просить стягнути додаткові витрати, повязані з навчанням сина, в сумі 8\~937, 50 грн. Позивачка підтримала позов та пояснила суду про обставини, що описані вище. Відповідач згідно до поданої заяви просить справу розглядати без його участі, позов визнає частково. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 200 грн., та просить врахувати його майновий стан. Представник відповідача вважає, що немає підстав для задоволення позову в частині стягнення 8\~937, 50 грн. Подав до суду письмові заперечення, в яких обґрунтована правова позиція. Вважає, що купівля паливно-мастильних матеріалів не відноситься до додаткових витрат, що повязані з навчанням. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Сімейного Кодексу України. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка на даний час навчається. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я; в той же час були надані докази того, що відповідач має заборгованість зі плати аліментів, а також були надані пояснення, що позивачка стягнула з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів. Отже, покликання відповідача на його важкий майновий стан заслуговують увагу, проте не можуть бути в даному випадку підставою для звільнення відповідача від обовязку сплачувати аліменти на утримання сина. Суд вважає, що з урахуванням того, що відповідач згідний сплачувати 200 грн. аліментів на утримання сина, розмір таких аліментів слід окреслити сумою 250 грн. Згідно до наданих квитанцій, позивачка сплатила за навчання сина, а також придбала паливно-мастильні матеріали. Дані витрати повязані з навчанням дитини, є невідємними, а тому з урахуванням сплачених позивачкою сум з відповідача підлягає до стягнення 1/2 їх частина, що складає суму 6\~710 грн. додаткові витрати на утримання дитини, що повязані з її навчанням. Суд не вбачає підстав для стягнення наперед витрат, що можуть бути понесені позивачко. Оскільки такі витрати не є стабільними; після постановлення судового рішення вони можуть і не відбутися (дитина може перевестися до іншого навчального закладу або взагалі припинити навчання), тому їх стягнення наперед є передчасним. Таким чином, в задоволенні решти заявлених позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати.

Outcome: approved