Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

В листопаді 2020 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» про стягнення грошових коштів, посилаючись на наступні обставини. 26 квітня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 04-07-И/40 (надалі - Кредитний договір ). 04 квітня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Арагон» був укладений Договір № 25 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступив право вимоги до Відповідача-1 за Кредитним договором №04-07-И/40 від 26 квітня 2007 року. 27 серпня 2019 року між ТОВ «ФК «Аргон» (надалі - Кредитор) та ТОВ «ФК «Сіті Голд» (надалі - Позивач; Поручитель) був укладений Договір поруки № 27/08п (надалі - Договір поруки ), відповідно до якого, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором, за виконання [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] виданий Міським відділом №1 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області 21.10.1997 року, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] своїх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором № 04-07-И/40 від 26 квітня 2007 року укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] . Відповідно до п. 2.1. Договору поруки № 27/08п Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання Позичальника за Кредитним договором частково. Відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок. Згідно із п. 2.2. Договору поруки № 27/08п у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань, передбачених Кредитним договором, Поручитель несе відповідальність перед Кредитором як солідарний боржник. В будь-якому випадку розмір відповідальності Поручителя не повинен перевищувати розміру забезпечення зобов`язання, визначеного у п. 2.1. цього Договору. Відповідно до п. 4.3. Договору поруки № 27/08п Поручитель протягом 15-ти банківських днів, наступних за днем отримання від Кредитора передбаченого у п. 4.1. даного Договору повідомлення, зобов`язується перерахувати на поточний рахунок Кредитора суму, визначену останнім у розрахунку заборгованості Позичальника, але не більше суми встановленої у п. 2.1 цього Договору. Отримавши Вимогу ТОВ «ФК «Арагон» вих. № 18/12 від 18 грудня 2019 р., з метою уникнення порушення Договору поруки № 27/08п Позивач як поручитель частково погасив заборгованість Відповідача-1 відповідно до Кредитного договору у розмірі 300 000 триста тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до п. 4.6. Договору поруки № 27/08п у випадку виконання Поручителем своїх зобов`язань, передбачених п.п. 2.1., 4.3. даного Договору, до Поручителя, згідно положень ст. ст. 514, 556 Цивільного кодексу України, переходять права Кредитора, які виникли за Кредитним договором, у тому числі й ті, що забезпечують його виконання. Враховуючи вищезазначене, до Позивача частково перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 04-07-И/40 від 26 квітня 2007 року, а саме право вимоги у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок. З метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач направив на адресу Відповідача-1 вимогу за вих. № 27/08 від 18.12.2019 року, в якій вимагав сплатити заборгованість у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок. Однак, Відповідач-1 проігнорував дану вимогу та станом на 28 жовтня 2020 року не оплатив заборгованість перед Позивачем у розмірі 300 000 (триста сімдесят тисяч) гривень 00 копійок. Оскільки Відповідач-1 грубо порушив свої зобов`язання перед ТОВ «ФК «Арагон» як Кредитором щодо сплати грошових коштів за Кредитним договором № 0407-И/40 від 26 квітня 2007 року, Позивач як Поручитель відповідно до Договору поруки № 27/08п змушений був частково погасити дану заборгованість перед ТОВ «ФК «Арагон». Підсумовуючи вищезазначене, використавши усі можливі способи досудового врегулювання спірної ситуації, Позивач вимушений звернутися до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Просили суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» (код ЄДРПОУ: 32069278, 03035, м. Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 41) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» (код ЄДРПОУ: 41112255, 04119, місто Київ, вулиця Зоологічна, будинок 4А, офіс 139) грошові кошти у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок та судові витрати пов`язані з розглядом даної справи покласти на Відповідачів ( а. с. 1-2 ). Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року, дану справу вирішено передати за підсудністю на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ( а. с. 26-27 ). Матеріали даної цивільної справи надійшли на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 0204.2021 року, про що свідчить відповідний штамп суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2021 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 35 ). 05 квітня 2021 року судом було зроблено запити стосовно місця проживання та реєстрації [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 39, 40 ). 19 травня 2021 року судом отримано з Відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області стосовно [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 41, 42 ). В зазначеній інформації зазначено, що [PERSON] змінив прізвище 21.06.2007 року на [PERSON] . Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ). Ухвалою судді від 21 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» до [PERSON] , [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» про стягнення грошових коштів. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 17 червня 2021 року ( а. с. 43-44 ). 16 червня 2021 року судом отримано уточнена позовна заява, яка аналогічна первісному позову( а. с. 73-76 ). В судове засідання представник позивача не з`явився, судом 21.07.2021 року отримано заяву, в якій просили справу проводити за відсутності представника позивача, підтримують позовні вимоги в повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та товариство з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце слухання справи повідомлялися належним чином у відповідності до вимог діючого законодавства. На адресу суду повернулися поштові конверти, в яких зазначено, що причиною повернення є адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення ( ч. 4 ст. 130 ЦПК України ). Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом ( ч. 10 ст. 130 ЦПК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що судові повістки доставлені відповідачам, а тому останні належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Заяв та клопотань з боку відповідачів на адресу суду не надходило, як не надходило і відзив на позовну заяву позивача. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлені відповідачі не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надали відзиву і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Ухвалою суду від 21.07.2021 року постановлено провести розгляд даної цивільної справи в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «ФК «Сіті Голд» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 26 квітня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] ( далі - Відповідач-1 ) був укладений Кредитний договір № 04-07-И/40 (надалі - Кредитний договір ), відповідно до якого банком надано кредитні ресурси в сумі 34 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 10,8 процентів річних ( а. с. 4-6 ). 04 квітня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Арагон» був укладений Договір № 25 про відступлення права вимоги відповідно до якого ПАТ «БАНК «Фінанси та Кредит» відступив право вимоги до Відповідача-1 за Кредитним договором № 04-07-И/40 від 26 квітня 2007 року ( а. с. 8-9 ). 27 серпня 2019 року між ТОВ «ФК «Арагон» (надалі - Кредитор) та ТОВ «ФК «Сіті Голд» (надалі - Позивач; Поручитель) був укладений Договір поруки № 27/08п (надалі -Договір поруки), відповідно до якого, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором, за виконання [PERSON] своїх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором № 04- 07-И/40 від 26 квітня 2007 року укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та [PERSON] ( а. с. 12-13 ). Відповідно до п. 2.1. Договору поруки № 27/08п Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання Позичальника за Кредитним договором частково. Відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою суми у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок. Згідно із п. 2.2. Договору поруки № 27/08п у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань, передбачених Кредитним договором, Поручитель несе відповідальність перед Кредитором як солідарний боржник. В будь-якому випадку розмір відповідальності Поручителя не повинен перевищувати розміру забезпечення зобов`язання, визначеного у п. 2.1. цього Договору. Відповідно до п. 4.3. Договору поруки № 27/08п Поручитель протягом 15-ти банківських днів, наступних за днем отримання від Кредитора передбаченого у п. 4.1. даного Договору повідомлення, зобов`язується перерахувати на поточний рахунок Кредитора суму, визначену останнім у розрахунку заборгованості Позичальника, але не більше суми встановленої у п. 2.1 цього Договору. Отримавши Вимогу ТОВ «ФК «АРАГОН» вих. № 18/12 від 18 грудня 2019 р. ( а. с. 14 ), з метою уникнення порушення Договору поруки № 27/08п Позивач як поручитель частково погасив заборгованість Відповідача-1 відповідно до Кредитного договору у розмірі 300 000 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом платіжного доручення № 237 від 27 грудня 2019 року ( а. с. 15 ). Відповідно до п. 4.6. Договору поруки № 27/08п у випадку виконання Поручителем своїх зобов`язань, передбачених п.п. 2.1., 4.3. даного Договору, до Поручителя, згідно положень ст. ст. 514, 556 Цивільного кодексу України, переходять права Кредитора, які виникли за Кредитним договором, у тому числі й ті, що забезпечують його виконання. Оскільки позивач сплатив за договором поруки 300 000 гривень за зобов`язаннями [PERSON] , то до останнього частково перейшло право вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 04-07-И/40 від 26 квітня 2007 року, а саме право вимоги у розмірі 300 000 гривень. З метою досудового врегулювання спірних правовідносин, позивач направив на адресу Відповідача-1 Вимогу вих. № 21/08-17 від 21.08.2020 року, в якій вимагав сплатити заборгованість у розмірі 300 000 гривень ( а. с. 17 ). Однак, Відповідач-1 проігнорував дану Вимогу та станом на 28 жовтня 2020 року не оплатив заборгованість перед позивачем у розмірі 300 000 гривень. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно із нормами статті 514 ЦК України - до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відповідно до приписів частини 3 статті 556 ЦК України - до кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним. Крім того, встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , кредитором було укладено Договір поруки № 04-07-П1/40 від 26 квітня 2007 року, укладений між [PERSON] (надалі - Відповідач-2) та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») ( а. с. 18-19 ). Також, Договір поруки № 05/06-п4 від 05 червня 2019 року, укладений між ТОВ «Траєкторія» (надалі Відповідач-3) та ТОВ «ФК «Аргон» ( а. с. 20-21 ). Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки № 04-07-П1/40 від 26 квітня 2007 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п. 2.2. Договору поруки № 05/06-п4 від 05 червня 2019 року укладеного між ТОВ «Траєкторія» та ТОВ «ФК «Арагон» поручитель несе відповідальність перед кредитором, як солідарний боржник. З огляду на зазначене, та укладених договорів поруки № 04-07-П1/40 від 26 квітня 2007 року, № 05/06-п4 від 05 червня 2019 року, поручителі [PERSON] та ТОВ «Траєкторія» (відповідачі 2,3) разом з боржником [PERSON] (відповідач-1) несуть солідарну відповідальність за порушення зобов`язань за кредитним договором № 04-07-И/40 від 26 квітня 2007 року. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання вищезазначених договір, свідчить про те, що сторонам всі умови цілком зрозумілі і вони вважає їх справедливими по відношенню до них. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки [PERSON] свого обов`язку по поверненню коштів за користування кредитом, укладеним відповідно до договору № 04-07-И/40 від 26 квітня 2007 року не виконав, а поручитель за договором поруки ТОВ «ФК «Сіті Голд» сплатило грошові кошти в розмірі 300 000 гривень в рахунок часткового погашення кредиту, отриманого [PERSON] , тому ТОВ «ФК «Сіті Голд» має право на стягнення грошових коштів у вищезазначеному розмірі солідарно з [PERSON] , [PERSON] та товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія». Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем [PERSON] були порушені взяті на себе зобов`язання, обумовлені кредитним договором. Інші відповідачі, які є поручителями, через порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, мають відповідати як солідарні боржники. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзиви з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подали. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved