Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що між нею та відповідачем [PERSON] рішенням Дубенського міськрайонного суду 12.11.2000 було розірвано шлюб. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого з відповідача були стягнуті аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно, що підтверджується постановою про стягнення аліментів від 15.10.2001. З 01 вересня 2015 року їх син [PERSON] навчається в Університеті державної фіскальної служби України на І курсі освітнього рівня бакалавр, на денній формі навчання Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи за напрямом підготовки «Міжнародна економіка». На даний час син на першому курсі та закінчуватиме навчання 31.05.2019 року, що підтверджується довідкою №1091 від 31.05.2016, виданою Навчально-науковим інститутом економіки, оподаткування та митної справи Університету державної фіскальної служби. Позивачка намагається забезпечити сина всім необхідним, проте у зв'язку з важкою екеномічною ситуацією в країні, зробити це вкрай важко самій. На утриманні у неї ще є дочка від іншого шлюбу. Відповідач добровільно ніякої допомоги не надає, окрім того, ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується довідкою № 3398 від 18.05.2016 виданою Дубенським МРВ ВДВС ГТУЮ у Рівненській області. Відповідач приховує свій дійсний дохід, стверджує, що безробітний, проте займається зйомкою фото та відео урочистих подій. Враховуючи те, що син навчається на денній формі навчання, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на її утриманні, тож потребує матеріальної допомоги від батька, який не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, а тому зобов'язаний та має можливість утримувати свого сина, який продовжує навчання, сплачуючи аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно. В судове засідання позивачка не з»явилась, подала суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, за участю її представника. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подала заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в зал судового засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовою повісткою, про причини неявки не повідомив. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого з відповідача були стягнуті аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно, що підтверджується постановою про стягнення аліментів від 15.10.2001 (а.с.8). З 01 вересня 2015 року їх син [PERSON] навчається в Університеті державної фіскальної служби України на І курсі освітнього рівня бакалавр, на денній формі навчання Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи за напрямом підготовки «Міжнародна економіка». На даний час [PERSON] на першому курсі та закінчуватиме навчання 31.05.2019 року, що підтверджується довідкою №1091 від 31.05.2016, виданною Навчально-науковим інститутом економіки, оподаткування та митної справи Університету державної фіскальної служби (а.с.6). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевказаного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину підлягають до задоволення, оскільки відповідачем суду не було надано заперечень щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина, а тому суд вважає, що з відповідача може бути стягнуто аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Outcome: approved