Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

В листопаді 2012 року Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] - про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 25 липня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено договір про іпотечний кредит №2.070800000192, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 56 044 дол. США 57 центів та на власні потреби позичальника в сумі 69 955 дол. США 43 центів, разом в сумі 126 000 дол. США на строк користування 240 місяців, а відповідач в свою чергу зобов'язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за його користування з розмірі 12% річних. 25 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний договір №2.070800000192, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку позивачу квартиру [ADDRESS], з метою забезпечення повного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язалась забезпечити своєчасне повернення кредиту та сплату нарахованих відсотків. Однак, відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором з 24 липня 2009 року, чим порушує передбачені договором строки сплати заборгованості, в зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 05 жовтня 2012 року складає 2 105 797 грн. 22 коп. В зв'язку з чим позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме двокімнатну квартиру за номером [ADDRESS], загальною площею 45,7 кв.м. та житловою площею 27,5 кв.м., яка належить на праві власності гр.. [PERSON] на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 04. 10. 2006 року зареєстрованим за № 3727, та зареєстрований в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на праві приватної власності в книзі № д.374-81 за №6060 від 05. 10. 2006 року в сумі 2 105 797 (два мільйони сто п'ять тисяч сімсот дев'яносто сім) грн. 22 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Платинуй Банк», зазначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом реалізації з публічних торгів продажу квартири вищевказаної квартири, за ціною, яка встановлюється на рівні цін, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» за договором про іпотечний кредит № 2.070800000192 від 25. 07. 2008 року в сумі 2 105 797 (два мільйони сто п'ять тисяч сімсот дев'яносто сім) грн. 22 коп. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24. 01. 2013 року, позов ПАТ «Платинум Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09. 07. 2013 року, заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24. 01. 2013 року скасовано. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій також зазначила, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 25 липня 2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено договір про іпотечний кредит № 2.070800000192, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в сумі 56 044 дол. США 57 центів та на власні потреби позичальника в сумі 69 955 дол. США 43 центів, разом в сумі 126 000 дол. США на строк користування 240 місяців, відповідач зобов'язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за його користування з розмірі 12% річних (а.с. 5-9). 25 липня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний договір №2.070800000192, відповідно до умов якого відповідач передав в іпотеку позивачу квартиру [ADDRESS], з метою забезпечення повного виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором (а.с. 10). Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки предмет іпотеки забезпечує повне виконання зобов'язань відповідачів за кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати основної суми боргу, сплати відсотків за користування кредитом та іншими зобов'язаннями, що передбачені кредитним договором та договором іпотеки. Вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором шляхом перерахування коштів відповідачу, відповідно до п. 2.3 кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером №15394621 від 25. 07. 2008 року (а.с. 17). Дата сплати заборгованості по кредиту визначена у п. 3.2. кредитного договору, яка передбачає, що погашення відповідної частини кредиту та сплата нарахованих процентів за його користування здійснюється відповідно до умов зазначених в ст. 9 кредитного договору шляхом договірного списання кредитором коштів з поточного рахунку відповідача щомісячно 21, числа кожного календарного місяця в порядках та в сумах, передбачених кредитним договором, при цьому до настання строків погашення відповідної частини кредиту та сплати нарахованих відсотків за його користування, відповідач зобов'язана поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу кредитора (чи перерахування з іншого власного банківського рахунку) у сумі не менш суми чергового ануітетного платежу, який відповідно до п.3.1. складає 1 387 (одна тисяча триста вісімдесят сім) дол. США 37 (тридцять сім) центів. Відповідно до зазначеного кредитного договору відповідач зобов'язалась забезпечити своєчасне повернення кредиту та сплату нарахованих відсотків. Однак, вбачається, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором з 24 липня 2009 року, чим порушує передбачені договором строки сплати заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що позивач набуває право вимагати від відповідача дострокове погашення кредиту, а відповідач зобов'язаний на вимогу позивача достроково погасити кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі та нарахування за цим договором (при їх наявності), що підлягають сплаті відповідачем на користь позивача у разі порушення зобов'язань, передбачених п.п. 6.2.3. - 6.2.14. кредитного договору. Відповідно до п. 6.1.1. кредитного договору позивач має право задовольнити свої вимоги щодо виконання позичальниками своїх зобов'язань за цим договором за рахунок предмету іпотеки, або іншого забезпечення, яке може бути надане позичальником, в тому числі застави майнових прав та іншого майна та грошових коштів позичальника (поручителів, майнових поручителів, гарантів) у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або іпотекодавцем обов'язків за цим та іпотечним договором або у випадку надання недостовірної інформації, що міститься в документах на отримання кредиту. Пунктом 2.5.2. іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем обов'язків, що передбачені кредитним та цим договором іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються позивачем щомісячно на день сплати поточної заборгованості за кредитом, виходячи із залишку заборгованості основної суми за кредитом, згідно п. 1.1. кредитного договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п. 7.1. кредитного договору, у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, відповідач зобов'язаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої суми нарахованих процентів та/або несплаченої частини суми кредиту за кожен день - прострочення. З матеріалів справи вбачається, що всього заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 05 жовтня 2012 року складає 2 105 797 грн. 22 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом складає - 123 949,74 дол. США, що еквівалентно в гривнях на день проведення розрахунку заборгованості за курсом НБУ - 990 730 грн. 27 коп.; сума заборгованості за відсотками - 33 812,75 дол. США, що еквівалентно в гривнях на день проведення розрахунку заборгованості за курсом НБУ - 270 265 грн. 31 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 24. 10. 2011 року по 05. 10. 2012 року - 844 801 грн. 64 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 18-21). В процесі розгляду справи, за клопотанням [PERSON] по справі було призначено судову фінансово-економічну експертизу, проведення якої було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експертів було поставлено наступні запитання: - Яка сума сплати [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №2.070800000192 від 25. 07. 2008 року за період з 25. 07. 2008 року по 05. 10. 2012 року; - Яка сума заборгованості за договором про іпотечний кредит №2.070800000192 від 25. 07. 2008 року за період з 25. 07. 2008 року по 05. 10. 2012 року. 22. 05. 2014 року справа була повернута з експертної установи з повідомленням експерта про неможливість надання висновку в зв'язку з ненаданням до експертної установи сторонами у справі додаткових документів, а також в зв'язку з не здійснення відповідачем попередньої оплати вартості експертизи. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п. 4.4.2. кредитного договору, позивач набуває право вимагати від відповідача погашення боргу достроково у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту та (або) прострочення сплати процентів за його користування, та (або) сплати неустойки продовж більш ніж 5 (п'яти) календарних днів. Встановлено, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 05 жовтня 2012 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 2 105 797 грн. 22 коп. Також судом встановлено, що відповідачу були направлені позивачем вимоги про погашення простроченої заборгованості, проте зазначені вимоги відповідачем були залишені без реагування (а.с. 50-52). Згідно ст.. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач виконує свої зобов'язання за договором не належним чином, в результаті чого станом на 05. 10. 2012 року має значну заборгованість за договором, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 3 219 грн.

Outcome: approved