Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо придбання останньою транспортного засобу - причіп SCHMITZ, реєстраційний номер [NUMBER], який 12 травня 2012 року був зареєстрований Хмельницьким ВРЕР на підставі довідки-рахунку №ДПІ №502609 від 12.05.2012р.; визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо придбання останньою транспортного засобу DAF 95 XF403, реєстраційний номер [NUMBER], який 12 травня 2012 року був зареєстрований Хмельницьким ВРЕР на підставі довідки-рахунку ДПІ №502610 від 01.03.2006р. В судовому засіданні представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві, вказавши, що на час припинення терміну дії обтяження спірного майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна позивач вже мав рішення суду про звернення стягнення на нього, тому не поновлював відомостей відносно заставного майна в Інформ'юсті. Додатково звертає увагу суду, що [PERSON] навмисно відчужив належне йому майно, ухиляючись від рішення суду про звернення стягнення на нього. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши, що транспортні засоби реалізовані після фактичного припинення договору застави, тому [PERSON] є добросовісним набувачем. Крім того, [PERSON], продавши на даний час велику кількість транспортних засобів, не пам'ятає, чи мала місце купівля-продаж саме з [PERSON], тоді як в матеріалах справи наявні лише відомості щодо купівлі-продажу нею транспортних засобів в торговельній організації (кошти внесені в касу торговельної організації), а не в [PERSON] Таким чином, відсутній предмет спору - оспорювані договори. Просить в позові відмовити. Співвідповідач [PERSON] в судове засідання не звилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку, відмовилась від отримання судових повісток, про причини неявки не повідомляла. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за її відсутності в судовому засіданні. Треті особи, котрі не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] та ФОП [PERSON] - в судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись судом про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності третіх осіб в судовому засіданні. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.05.2011 року у справі № 2-2218/2753/11 встановлено, що 16.02.2007 року між АБ «Факторіал-Банк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № 044-г/00-07ф, згідно умов якого банк відкрив позичальникові кредитну лінію з правом відновлення під заставу автотранспорту в розмірі 230000 грн. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру строком на 24 місяці із сплатою річних відсотків в розмірі 16: з кінцевим терміном повернення суми кредиту у строк до 13.02.2009 року. Згідно умов договору застави від 16.02.2007 року, укладеного із [PERSON] в забезпечення виконання позичальником зобов'язань перед заставодержателем, предметом якого є транспортні засоби - напівпричіп бортовий - Е марки SCHMITZ, реєстраційний номер [NUMBER], та сідловий тягач - Е марки DAF 95 XF403, реєстраційний номер [NUMBER]. Зазначеним рішенням суду, котре набрало законної сили 5.07.2011 року і копія котрого міститься у справі, позов задоволено, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] та [PERSON] перед ПАТ «СЕБ БАНК» в сумі 262378,86 грн. присуджено звернути стягнення на заставлене рухоме майно, належне [PERSON] - вище зазначені напівпричіп та сідловий тягач. Згідно витягу зі статуту ПАТ «ФІДОБАНК» в редакції від 25.04.2014 року, ПАТ «ФІДОБАНК» створений внаслідок зміни найменування ПАТ «СЕБ БАНК» та зміни найменування АБ «АЖІО»; є правонаступником всіх прав та обов'язків ПАТ «СЕБ БАНК» та АБ «АЖІО»; отримав всі активи та зобов'язання АБ «Факторіал-Банк», є правонаступником усіх його прав та обов'язків. 28 серпня 2012 року між ПАТ «ФІДОБАНК» та ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 14 та Договір відступлення прав вимоги за договорами застави, відповідно до умов яких ПАТ «ФІДОБАНК» відступлено ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» право вимоги за вищевказаними договором кредиту № 044-г/00-07ф від 16.02.2007 р. та договором застави від 16.02.2007 р. Таким чином, до ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» перейшли всі права кредитора та заставодержателя за вищенаведеними договорами, про що позивачем було повідомлено [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються договором факторингу № 14 від 28.08.2012 року, додатками №№ 1, 2 до нього, договором відступлення права вимоги за договорами застави від 28.08.2012 року та додатком № 1 до нього, конвертом на ім'я [PERSON] та описом вкладення у цінний лист на його ім'я, витягом зі статуту та довідкою з ЄДРПОУ ТзОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ», копії котрих містяться у справі. Як вбачається із п. 1.3.2 договору застави від 16.02.2007 року, укладеного між АБ «Факторіал-Банк» та [PERSON] (далі - договір), без згоди заставодержателя заставодавець не має права відчужувати предмет застави. Аналогічна вимога міститься в ч. 2 ст. 586 ЦК України, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу». Згідно п. 2.15 договору, відчуження заставленого майна допускається за згодою заставодержателя за умови переходу до нового заставодавця боргу, забезпеченого заставою. Відповідно до п. 6.5 договору, його сторони обумовили накладання заборони відчуження майна, переданого в заставу. На виконання вказаної умови обтяження щодо обох належних [PERSON] транспортних засобів у вигляді заборони відчуження було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 19.02.2007 року, термін дії зазначено - 19.02.2012 року. Зазначені обставини підтверджуються витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 11305978 від 19.02.2007 року Хмельницької філії Інформаційного центру Міністерства юстиції України, свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, картками реєстрації транспортних засобів за [PERSON] від 4.03.2006 року та від 1.03.2006 року, копії котрих наявні у справі. Після набрання вище вказаним рішенням суду законної сили [PERSON] 4.05.2012 року без згоди з заставодержателем зняв з обліку для реалізації транспортний засіб DAF 95 XF403, а 8.05.2012 року - також транспортний засіб SCHMITZ, що підтверджується відповідними картками реєстрації від 7.05.2012 року та 8.05.2012 року відповідно. 12.05.2012 року обидва вказаних транспортних засоби були придбані [PERSON] в [PERSON] за посередництвом ФОП [PERSON], що підтверджується картками реєстрації від 15.05.2012 року, довідкою-рахунком від 12.05.2012 року серії ДПІ № 502610, довідкою-рахунком від 12.05.2012 року серії ДПІ № 502609, копії котрих містяться у справі. Відомості про те, що в проміжок часу між зняттям [PERSON] транспортних засобів з реєстрації та реєстрацією їх за [PERSON] право власності на зазначені транспортні засоби переходило до будь-яких інших осіб, в тому числі торговельної організації, відсутні, тому суд не бере до уваги посилань представника відповідача на те, що оспорюваних договорів купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] взагалі не було укладено. На час розгляду справи один із вище вказаних транспортних засобів - DAF 95 XF403 - перебуває у власності іншої особи - [PERSON] згідно довідки-рахунку № ВІА251199 від 24.01.2014 року; транспортний засіб SCHMITZ залишається у власності [PERSON] Вказані обставини підтверджуються повідомленнями УДАІ УМВС України в Хмельницькій області від 16.12.2014 року за вих. № 5/14514 та від 23.01.2015 року за вих. № 5/749, наявними в матеріалах справи. Як вказує представник відповідача і визнає представник позивача, станом на дату продажу [PERSON] та придбання [PERSON] зазначених транспортних засобів (12.05.2012 року) термін дії обтяження (заборони відчуження) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна поновлено не було, однак на час закінчення вказаного терміну (19.02.2012 року) вже існувало таке, що брало законної сили (5.07.2011 року), рішення суду про звернення стягнення на вказане заставне майно, чим спростовуються заперечення представника відповідача про фактичне припинення застави і внаслідок чого не можуть бути взяті до уваги його посилання на вимоги ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Крім того, будь-які зміни до самого договору застави не вносились. Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно частин 1, 2 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Таким чином, оспорювані договори укладені з порушенням закону, а тому підлягають визнанню недійсними. Судові витрати у справі складаються з судового збору на загальну суму 609 грн. і в силу ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках, тобто в сумі по 304,50 грн., з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved