Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову позивач вказувала, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належав на праві власності її свекру [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] за життя склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав своїм дітям [PERSON] та [PERSON] .. Чоловік позивача [PERSON] спадщину прийняв, а інший спадкоємець [PERSON] спадщину не прийняла. [INFO] [PERSON] помер, внаслідок чого відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач по справі [PERSON] та її син [PERSON] , оскільки подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлена, так як відсутній правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок. Саме тому позивач була змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але її представник [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі та проведення розгляду справи за його відсутності. В своїй заяві відповідач повністю визнав позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовуються. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Спірним є житловий будинок, житловою площею 21,50 кв.м., загальною площею 41,30 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який згідно із довідкою КП «Люботинське БТІ» №441 від 27 грудня 2018 року зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Люботинської міської ради 10 квітня 1955 року. Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» на замовлення [PERSON] станом на 27 грудня 2018 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , були побудовані: житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», сіньми літ. «а», ґанком літ. «а1», загальною площею 41,30 кв.м, житловою площею 21,50 кв.м, підсобною площею 15,30 кв.м., холодною площею 4,50 кв.м., а також літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», убиральня літ. «Г», погріб літ. «Д», огорожа 1, вигрібна яма літ. «Я». 14 квітня 1990 року [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом другої Харківської державної нотаріальної контори, та відповідно до якого він заповідав свою автомашину марки Луаз-969 «М», державний номерний знак [NUMBER] своєму синові [PERSON] , а грошовий вклад з процентами, що знаходився в державній касі № 5483/057 м. Люботина на рахунку № 5339 та житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області 03 квітня 2018 року, актовий запис про смерть №188. Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] , тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв`язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , автомашини марки Луаз-969 «М», державний номерний знак [NUMBER] , та грошового вкладу з процентами, що знаходився в державній касі № 5483 /057 м. Люботина на рахунку [NUMBER] після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Так, з положень ст. 534 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) вбачається, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державниим, кооперативним та іншим господарським організаціям. А згідно із ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) якщо спадкоємець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка б належала спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №3063/01-16 від 26 липня 2019 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] до нотаріальної контори 05 лютого 1997 року звернувся син спадкодавця [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на фактично прийняте спадкове майно згідно заповіту, посвідченого Другою держнотконторою Харківського району Харківської області 14 квітня 1990 року. [PERSON] 05 лютого 1997 року за реєстровим №3-209 Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на автомобіль марки ЛУАЗ-969 «М» 1988 року випуску. Зважаючи на те, що інший спадкоємець за заповітом - донька спадкодавця [PERSON] спадщину у виді 1/2 спадкового майна після смерті свого батька [PERSON] не прийняла, то її частка підлягає переданню іншому спадкоємцеві за заповітом, а саме синові спадкодавця [PERSON] .. Тому суд приходить до висновку про те, що спадщину після померлого [PERSON] не тільки у виді автомобіля Луаз-969 «М», державний номерний знак [NUMBER] , а й загалом у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та грошового вкладу з процентами, що знаходився в державній касі № 5483/ 057 м. Люботина на рахунку [NUMBER] прийняв син спадкодавця [PERSON] , оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а донька спадкодавця [PERSON] спадщину не прийняла, так як до нотаріальної контори не зверталася. Однак, за життя [PERSON] не встиг отримати правовстановлюючі документи на іншу частину спадщини після смерті свого батька [PERSON] Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження № 565951 , виданого Гиївською сільською радою Харківського району Харківської області 19 січня 1938 року. Як вбачається із повідомлення Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №2633/02-14 від 27 червня 2019 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений 27 червня 1997 року за реєстровим №3-1543, згідно якого все своє майно він заповідав дружині [PERSON] , та зазначений заповіт за життя заповідача змінений або скасований не був. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 25 серпня 1998 року, актовий запис про смерть №348. Спадкоємцем на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його дружина [PERSON] , оскільки спадкодавець визначив її, як єдиного спадкоємця в своєму заповіті. З повідомлення Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №2633/02-14 від 27 червня 2019 року вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON] .. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини в шестимісячний строк не зареєстровано. Також 31 березня 2000 року до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області звернулась дружина спадкодавця - [PERSON] із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину згідно заповіту на фактично прийняте спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області Шевченко Г.П. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] .. Крім того 31 травня 2019 року [PERSON] звернулась до відокремленого підрозділу Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , однак, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на зазначений в заяві житловий будинок. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 22 червня 1983 року. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] є спадкоємицею, яка прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] спадщину у виді житлового будинку з господарським будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а тому задовольняє позов повністю і визнає за позивачем право власності на вказаний житловий будинок в поряду спадкування за заповітом після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved