Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

В липні 2014 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі відділення ПАТ КБ «Надра» Тернопільське регіональне управління звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 118/2007-Ф від 02.03.2007 р., зазначивши, що згідно кредитного договору № 118/2007-Ф від 02 березня 2007 року (далі - кредитний договір) відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,99 % річних з кінцевим терміном повернення 05 березня 2022 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним договором між позивачем та [PERSON] і [PERSON] було укладено договори поруки від 05.03.2007 року, згідно умов яких останні взяли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язаннях [PERSON], що виникають з умов кредитного договору. [PERSON] та [PERSON] у випадку невиконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору несуть солідарну з останнім відповідальність перед позивачем по поверненню сум кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. 26.11.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору (далі - додаткова угода). Відповідно до п. 4.2.4 кредитного договору та п.3.2.3.3 додаткової угоди передбачено право позивача вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, якщо позичальник не вніс черговий платіж у визначені строки. Відповідач [PERSON] неналежно виконував умови договору, внаслідок чого за ним станом на 06.06.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 53193 (п'ятдесят три тисячі сто дев'яносто три) долари 41 цент США за кредитним договором, з яких 27117,57 доларів США - основна сума кредиту; 20823,55 доларів США - заборгованість по відсотках; 293,65 доларів США - пеня за несвоєчасно погашені відсотки; 851,23 долари США - пеня за несвоєчасно погашений кредит; 4107,39 доларів США - штраф за порушення строків повернення кредиту та відсотків. У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 53193 (п'ятдесят три тисячі сто дев'яносто три) долари 41 цент США та судові витрати. У жовтні 2014 року [PERSON] звернувся до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра», [PERSON] із зустрічним позовом про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що 26 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 265463 по договору іпотеки від 05 березня 2007 року, згідно якого звернуто стягнення на житловий будинок незавершеного будівництвом [ADDRESS], загальною площею 97,7 кв.м. та земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,0862 га. 07 травня 2013 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Бережанського РУЮ Лабою М.О. за вказаним виконавчим написом відкрито ВП № 37849830, яке згодом закінчено у зв'язку із ухваленням 03 лютого 2014 року Бережанським районним судом рішення, яким вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. В мотивувальній частині вказаного рішення встановлено факт направлення 26 лютого 2013 року [PERSON] претензії про погашення заборгованості за кредитним договором. В зв'язку з тим, що ПАТ КБ «Надра» направив [PERSON] 26 лютого 2013 року претензію про погашення заборгованості за кредитним договором, було змінено кінцевий строк виконання зобов'язання з 04.03.2022 року на більш ранній термін. Таким чином, ПАТ КБ «Надра» мав право пред'явити позовні вимоги до поручителів протягом 6 місяців з моменту направлення претензії. Окрім цього, з укладенням додаткової угоди до кредитного договору було включено положення, якими було збільшено обсяг відповідальності поручителя. Зважаючи на вказане, [PERSON] просить визнати правовідносини за договором поруки від 05 березня 2007 року укладеного між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» такими, що припинені. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги, стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 53193,41 (п'ятдесят три тисячі сто дев'яносто три долари сорок один цент США) та судові витрати у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні судового збору. Проти зустрічного позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні за безпідставністю позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити з підстав і мотивів, наведених у позовній заяві, та визнати правовідносини за договором поруки від 02 вересня 2007 року укладеного між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» такими, що припинені. З таких самих підстав слід визнати такими, що припинені правовідносини за договором поруки від 02 вересня 2007 року, укладеного між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Щодо позовних вимог до [PERSON] представник не заперечував, заперечень щодо розміру та порядку нарахування заборгованості за кредитним договором в судовому засіданні не мав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи судом, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи судом, подав до суду заяву, в якій поданий ним позов підтримує та просить його задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» підлягають до часткового задоволення з наступних підстав, а позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що 02 березня 2007 року між позивачем - відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (правонаступником ПАТ КБ «Надра») в особі філії ВАТ КБ «Надра» Тернопільського регіонального управління та [PERSON] було укладено кредитний договір № 118/2007 - Ф, згідно якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 28000 (двадцять вісім тисяч) доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,99 % річних з кінцевим терміном повернення, 05 березня 2022 року, окрім цього у випадку прострочення строку виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій [PERSON] зобов'язався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором [PERSON] та [PERSON] поручилися перед відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору по поверненню кредиту в сумі 28000 доларів США, сплаті відсотків в розмірі 12,99 % річних, сплаті можливих штрафних санкцій (штраф, пеня. 26 листопада 2011 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та відповідачем [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 118/2007 - Ф від 02.03.2007 року, якою було відстрочено сплату частини необхідного платежу, без зміни строку, на який надано кредит і відсоткових ставок за кредитом, та було додатково передбачено сплату у випадку прострочення позичальником сплати щомісячного платежу понад 30 днів штрафу в розмірі 10 % від суми несплаченого щомісячного платежу. Згідно заяви на видачу готівки № 1 від 05 березня 2007 року вказаного числа [PERSON] було видано кредит згідно кредитного договору № 118/2007 - Ф, від 02.03.2007 р. 28000 (двадцять вісім тисяч) доларів США. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема, на підставі договорів. Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак цього обов'язку відповідач [PERSON] не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. П. 1.4., 21, 2.2, 2.4 Договорів поруки передбачено, що відповідальність поручителя виникає у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. У випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, поручитель зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов'язань і необхідності їх виконання поручителем. Вказане повідомлення повинно бути здійснено у письмовій формі та надіслано рекомендованим чи цінним листом, або надано особисто поручителю. П. 5.3 договорів поруки визначено, що дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору. П. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року встановлено, що Відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Саме така позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 15 вересня 2013 року в справі № 6 - 97 цс 13) і є обов'язковою для судів України в силу ст. 3607 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати. Умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Саме така позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року в справі № 6 - 53 цс 14) і є обов'язковою для судів України в силу ст. 3607 ЦПК України. З рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2014 року по справі за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк надра», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та копії претензії про необхідність погашення заборгованості по кредиту № 6-3313 від 09 жовтня 2012 року, надісланого філією ПАТ КБ «Надра» [PERSON], - вбачається, що ПАТ КБ «Надра» як кредитор змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором на 09 жовтня 2012 року, однак позов до поручителів за кредитним договором в шестимісячний строк до суду пред'явлений не був. Зважаючи на викладене, правовідносини за договорами поруки від 05 березня 2007 року, укладеними між [PERSON] і відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] і відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» слід визнати такими, що припинені, а тому позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», [PERSON] про визнання поруки припиненою - слід задовольнити. З доданого ПАТ КБ «Надра» розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06 червня 2014 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 53193,41 доларів США, у тому числі: за основною сумою кредиту - 27117,57 доларів США; заборгованість по відсотках - 20823,55 долари США, пеня за несвоєчасно погашені відсотки - 293,65 доларів США; пеня за порушення строків погашення кредиту - 851,24 долар США, штраф за порушення строків повернення кредиту та відсотків - 4107,39 доларів США. Розмір заборгованості за основною сумою кредиту та відсотках відповідачем [PERSON] та його представником не оспорюється, як і не оспорюється розмір нарахованої пені та штрафу. Виходячи із змісту ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Як видно із кредитного договору, з врахуванням змін, внесених додатковою угодою за порушення позичальником строків виконання зобов'язання, передбачено одночасно штраф і пеню, тобто за одне й те саме порушення існує подвійна відповідальність одного виду. Однак в силу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому суд приходить до висновку, що в частині стягнення із [PERSON] пені за несвоєчасно погашені відсотки в розмірі 293,65 доларів США та пені за порушення строків погашення кредиту в розмірі 851,24 долар США слід відмовити. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з викладеного, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, відсотків за користування ним та штрафу за порушення строків повернення кредиту та відсотків у зв'язку з порушенням умов договору кредиту відповідачем [PERSON] в розмірі, вказаному в розрахунку заборгованості і позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» про стягнення: за основною сумою кредиту - 27117,57 доларів США; заборгованість по відсотках - 20823,55 долари США; штраф за порушення строків повернення кредиту та відсотків - 4107,39 доларів США підлягають захисту шляхом стягнення в його користь із відповідача [PERSON] В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до [PERSON] та [PERSON] слід відмовити з наведених вище підстав. Крім того, у відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 3575,35 грн., та з публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» в користь [PERSON] сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial