Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , та про визнання права власності на 1/8 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , а в цілому право власності в порядку спадкування на ј (одну четверту) частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є матір`ю [PERSON] , померлої [INFO] , та вдовою [PERSON] , померлого [INFO] , якими заповіт за час життя складено не було. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме ј частки квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008, та яка була фактично прийнята позивачкою та [PERSON] кожний по 1/8 частки вказаної квартири. Однак своїх спадкових прав щодо фактично прийнятого в спадок нерухомого майна вони належним чином не оформили. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , залишилась спадщина у вигляді 3/8 часток квартири номер [ADDRESS] , з яких ј (2/8) частки належала йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008, та 1/8 частки як фактично прийнятий спадок після [PERSON] , померлої [INFO] , проте на яку за час життя [PERSON] своїх спадкових прав не оформив. Спадкоємцями першої черги за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , в рівних частках залишись позивачка та відповідач. На підставі договору про поділ спадкового майна відповідач відмовився від належної йому після смерті [PERSON] частини спадщини на користь позивачки, в зв`язку із чим позивачці [PERSON] 13.05.2020 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частки квартири [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] у вигляді 1/8 частки квартири [ADDRESS] , що залишилось та було прийнято ним після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено та рекомендовано щодо оформлення спадщини звернутись до суду. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Балена Тетяна Антонівна позов підтримала та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008, що набрало законної сили 21.10.2008 року, за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано право приватної власності на нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS] , яка в цілому складається з трьох житлових кімнат житловою площею 35,5 кв.м. та загальною площею 89,0 кв.м. На підставі вказаного рішення суду за кожним із співвласників Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації зареєстровано право приватної спільної часткової власності по ј частки квартири номер [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21436086 від 27.12.2008 року. На даний час двоє із співвласників [PERSON] та [PERSON] , є померлими, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] , виданим 14.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, та свідоцтвом про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] , виданим 16.10.2019 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 08.09.1983 року відділом запису актів громадянського стану при 98 військовій комендатурі, позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23.01.1976 року відділом запису актів громадянського стану виконкому Енгельської міської ради депутатів Саратовської області РСФРР, позивачка [PERSON] була дружиною [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , залишилась спадщина у вигляді ј частки квартири [ADDRESS] , що належала останній на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008. Заповіту за час життя [PERSON] складено не було. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] залишись позивачка та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 08.09.1983 року відділом запису актів громадянського стану при 98 військовій комендатурі. Позивачка та [PERSON] , померлий [INFO] , як спадкоємці першої черги за законом, з часу смерті [PERSON] , тобто з 11.02.2014 року, фактично прийняли спадщину після померлої [PERSON] в рівних частках, кожний по 1/8 частки квартири [ADDRESS] , однак своїх спадкових прав належним чином не оформили. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , залишилась спадщина у вигляді 3/8 часток квартири [ADDRESS] , з яких ј (2/8) частки належала йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008, та 1/8 частки як фактично прийнятий спадок після [PERSON] , померлої [INFO] . Заповіту за час життя [PERSON] складено не було. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в рівних частках залишись позивачка [PERSON] (дружина), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23.01.1976 року відділом запису актів громадянського стану виконкому Енгельської міської ради депутатів Саратовської області РСФРР, та відповідач [PERSON] (син), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.06.1977 року Барано-Оренбурзькою сільською радою Пограничного району Приморського краю РСФРР. Відповідач [PERSON] на підставі договору про поділ спадкового майна, посвідченого 29.04.2020 року приватними нотаріусом Лиманського нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г., відмовився від належної йому частини спадщини після смерті [PERSON] на користь позивачки [PERSON] . 13.05.2020 року приватними нотаріусом Лиманського нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. позивачці [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частки квартири [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10.10.2008 року по справі № 2-3672/2008. Проте, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] у вигляді 1/8 частки квартири [ADDRESS] , що залишилось та було прийнято ним після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно приватним нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та мешкає за місцезнаходженням спадкового нерухомого майна за адресою: квартира [ADDRESS] , доглядає за даним майном та несе тягар його утримання. Таким чином, позивачка [PERSON] , фактично прийняла спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] , у вигляді 1/8 частки квартири [ADDRESS] , та після [PERSON] , померлого [INFO] , у вигляді 1/8 частки цієї ж квартири, який за своє життя не встиг оформити своїх спадкових прав щодо вказаного майна та не здійснив державну реєстрацію права власності на нього. Отже вбачається, що позивачка [PERSON] фактично прийняла спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] , та після [PERSON] , померлого [INFO] , в цілому у вигляді ј частки квартири [ADDRESS] , однак отримати правовстановлюючі документи на прийняте у спадок майно позасудовим шляхом можливості не має через те, що за час життя один із спадкодавців не встиг оформити своїх спадкових прав та здійснити державну реєстрацію права власності. Відповідно до ст. ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ч. 1 та 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] звернулась у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса Лиманського нотаріального округу Одеської області Орзіх Ю.Г. із заяво про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку квартири номер [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , та на 1/8 частку цієї ж квартири в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , яка фактично була успадкована [PERSON] після [PERSON] та входить до складу спадщини. Однак позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин того, що спадкодавець [PERSON] , прийнявши спадщину після [PERSON] , за своє життя не оформив своїх спадкових прав. Судом приймається до уваги, що відповідно до пп. 4.15 п.4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пп. 4.18 п.4 Глави 10 Розділу ІІ зазначеного вище порядку за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи, що позивачка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , єдина звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини загалом у вигляді ј (однієї четвертої) частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , однак при цьому позивачка не може оформити право власності на вказане спадкове майно з незалежних від неї причин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на ј (одну четверту) частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку на спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] та після [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved