Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

В липні 2020 року Орган опіки та піклування Уманської райдержадміністраціїзвернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та з урахуванням уточнених вимог просили, позбавити [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліментів на їх утримання. Позовні вимоги мотивовані тим, що малолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають з бабусею та дідусем [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в житловому будинку по [ADDRESS] . Малолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються в Ладижинській спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернат Черкаської області. Мати [PERSON] , [INFO] перебуває у слідчому ізоляторі, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України. Мати жодного разу не відвідувала школу, навчанням та вихованням дітей не цікавиться. Батько [PERSON] , [INFO] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , працює на посаді молодшого інспектора 2-ої категорії відділу режиму і охорони в ДУ «Київський слідчий ізолятор». Згідно довідки Ладижинської сільської ради Даньков І.А. у 2009 році залишив сім`ю та зник у невідомому напрямку і по цей час на території сільської ради не з`являється. [PERSON] не зустрічається з малолітніми дітьми, не утримує їх матеріального, не цікавиться їх навчанням та вихованням, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . В судове засідання представник ООП Уманської райдержадміністрації не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив заяву, якою підтримує позовні вимоги та просить справу слухати у відсутності представника органу опіки та піклування. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про день, час слухання справи, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] народила сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьком дитини є [PERSON] (а.с. 10). Крім того, [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьком дитини є [PERSON] (а.с. 11). Малолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються в Ладижинській спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернат Черкаської області (а.с. 21, 24). На даний час малолітні [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають з бабусею та дідусем [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в житловому будинку по [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] перебуває у слідчому ізоляторі, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч.2 ст. 115 КК України (а.с. 12-14). Відповідно до довідок Ладижинської спеціалізованої загальноосвітньої шкоди-інтернат Черкаської обласної ради від 26.02.2020 року за № 90, № 91, встановлено, що мати [PERSON] та батько [PERSON] , участі у вихованні своїх дітей не беруть, не цікавляться навчанням, не підтримують ніякого зв`язку з класним керівником та адміністрацією школи. На вихідні та канікули дітей постійно забирає бабуся [PERSON] . Відповідно до частини 1, 2 статті 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, посадовими особами з питань, що стосується її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьків батьківських прав. Як видно зі змісту висновку орану опіки та піклування Уманської районної державної адміністрації від 13.03.2020 року за № 3-2020, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-6). Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до частини 2 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Батько дитини, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , про що написав заяву (а.с. 35). Позитивне вирішення питання про позбавлення батьківських прав відповідача забезпечить соціально-правовий захист інтересів дитини, створить належні умови для її нормального розвитку. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однак не цікавляться життям та здоров`ям дітей, не надають матеріальну допомогу на їх утримання. Тривалий час, не спілкуються з дітьми, не цікавляться їх життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами своїх батьківських обов`язків щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідачі в подальшому будуть позбавлені можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни ними свого ставлення відносно дітей та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а тому вони повинні бути позбавлені батьківських прав відносно них. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне одночасно з позбавленням батьківських прав стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи ст. 182-183 СК України, суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття, підлягають задоволенню.

Outcome: approved