Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Вказувала, що 06.10.2013 року помер її батько [PERSON], який на день своєї смерті постійно проживав за адресою: [INFO]. Вона, як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину, вчасно звернулась до державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Зазначала, що 15.04.2014 року державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено в оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Посилаючись на відсутність оригіналу державного акту на вищевказану земельну ділянку, просила визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку площею 0,0034 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування гаража, яка розташована в межах Шкарівської сільської ради ГОК «Тепличний», ділянка № 469, кадастровий номер земельної ділянки 3220489500:02:022:0320, в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], який помер 06.10.2013 року. 24.01.2017 року представник позивача звернувся до суду із заявою в якій уточнив позовні вимоги, зазначивши прізвище позивача «Лавренюк», замість «Лугова» Позивач та його представник в судове засідання не зявились, останній звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу без участі свого представника, позов визнав та просив задовольнити. Третя особа та її представник в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 06.10.2013 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 287947 від 01.11.2013 року. Померлий [PERSON] приходився позивачу батьком, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-БК № 490642 від 09.06.1998 року. За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, площею 0,0034 га з кадастровим номером 3220489500:02:022:0320, яка знаходиться в межах Шкарівської сільської ради ГОК «Тепличний» діл. 469, що підтверджується копією листа Л053/0-146/6-16 від 21.01.2016 року, виданого управлінням Держгеокадастру у Білоцерківському районі. У вказаному листі також зазначається, що на ім'я останнього був виданий державний акт серії ЯД № 936690, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 010832200630 від 05.11.2008 року. 03.12.2013 року позивач звернулась до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] вих. № 765/02-31 від 15.04.2014 року позивачу відмовлено у оформленні спадкових прав на майно та видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 06.10.2013 року [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. З матеріалів спадкової справи № 363/2013 до майна померлого 06.10.2013 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 207981 від 15.10.2016 року позивач змінила прізвище з «Лугова» на «Лавренюк». При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно приписів ч. 2,3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Зазначене право виникає у день відкриття спадщини. Згідно приписів ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину має право одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом, [PERSON] володів спірною земельною ділянкою на праві приватної власності, тому вказане майно увійшло до складу спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після нього, що прийняла спадщину, відтак до неї фактично перейшло належне спадкодавцю право. Однак, оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на неї вона не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Докази, що спростовують вищезазначені обставини у справі відсутні. Таким чином, враховуючи той факт, що відповідач позов визнав, а позивач надав належні та допустимі докази того, що має право на спірну земельну ділянку, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Разом з цим, слід зазначити, що вказаним рішенням права та інтереси [PERSON] не порушуються, оскільки він являється спадкоємцем за заповітом і не входить до першої черги спадкоємців за законом щодо майна [PERSON], яке не охоплене заповітом. На підставі наведеного,

Outcome: approved