Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до Зарічненського районного суду Рівненської області з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 14 грудня 1999 року на підставі договору купівлі-продажу він придбав житловий будинок з надвірними будівлями на вул. Жовтня, 184 (нині вул. Центральна) в смт. Зарічне, Зарічненського району, Рівненської області. 06 червня 1992 року за ним Рівненським ОБТІ було зареєстровано право власності на даний житловий будинок. Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку разом із надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Центральна, 184 в смт. Зарічне, Зарічненського району Рівненської області, що становить її частку в спільному майні подружжя. Позивач [PERSON] виявив бажання провести поділ даного житлового будинку, та просить суд виділити йому ? частину житлового будинку з надвірними будівлями згідно висновку будівельно-технічної експертизи, та припинити право спільної часткової власності. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. Ухвалою суду від 04 лютого 2016 року провадження у справі було відновлено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] предявлений позов підтримала. Додатково пояснила, що відповідач повинна сплатити на користь позивача половину вартості спірного будинку, що орієнтовно складає тридцять тисяч гривень, як компенсацію вартості частки позивача у спільному майні. Також погоджується сплатити відповідачу половину вартості будинку, як компенсацію вартості частки відповідача. На даний час вона разом з відповідачем проживають в будинку, що в с. Люхча, вул. 1 травня, 11, Зарічненського району, Рівненської області. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні предявлений позов не визнала. Заперечуючи проти його задоволення суду пояснила, що відповідач [PERSON] з 1993 року не проживає в спірному житловому будинку, а з 1998 року з цього будинку його було виписано. Вона є інвалідом 2-ї групи, має низьку пенсію, не має грошових коштів, щоб сплатити позивачу компенсацію вартості його частки, як і не погоджується отримати від позивача таку компенсацію, оскільки спірний будинок є єдиним її житлом. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], перебуваючи в шлюбі з відповідачкою [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 1991 року купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Центральна (кол.Жовтня), 184 в смт. Зарічне, Зарічненського району, Рівненської області (а.с.8-9) Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року, залишеного без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 29 листопада 2012 року, за [PERSON] визнано право власності на ? частину житлового будинку, разом із надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Центральна, 184 в смт. Зарічне, Зарічненського району, Рівненської області, що становить її частку в спільному майні подружжя (а.с.12-13). Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи №51029/1_С від 22 січня 2016 року поділ житлового будинку з надвірними будівлями, що по вул. Центральна, 184 в смт. Зарічне, Рівненської області в співвідношенні ? до ? без порушення будівельних норм неможливий (а.с.72). У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» розяснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи №51029/1_С від 22 січня 2016 року ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями № 184 по вул. Центральна в смт. Зарічне, Рівненської області на час проведення експертизи становить 63102,00 грн. (а.с.71). У відповідності до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-4цс14 від 19 лютого 2014 року, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів, при вирішенні справ про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири, що знаходиться у спільній частковій власності, крім вказаної спеціальної норми суду слід врахувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. При цьому суду слід ретельно вивчити обставини справи з метою зясувати, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки. Обмежуючи право позивача на грошову компенсацію вартості частки квартири, якою фактично володіють та користуються лише відповідачі, і виходячи при цьому з інтересів останніх (їх скрутного матеріального становища), суду слід перевірити можливості сплати відповідачами такої компенсації і враховувати, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, іншого житла, окрім ? частини житлового будинку № 184 по вул. Центральна в смт. Зарічне, Рівненської області вона немає, сплата позивачу 31551,00 грн. для неї є значною та неможливою унаслідок скрутного матеріального становища, позивач [PERSON] з позовною вимогою про одержання грошової компенсації вартості його частки від іншого співвласника до суду не звертався, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати залишаються за позивачем. На підставі ст.ст. 364, 367 ЦК України,

Outcome: dismissed