Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 22.07.2013. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . З липня 2012 року між сторонами припинено фактичне спільне проживання як сім`ї та подружжя. З того часу відповідач зовсім перестав цікавитись життям сина, спілкуватися з ним. Позивачка самостійно виховує та забезпечує усім необхідним сина. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не спілкується з дитиною взагалі. Син рідного батька не пам`ятає, оскільки на момент припинення їх спілкування йому не було і 1 року. Вважає, що відповідач свідомо самоусунувся та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Представник позивача адвокат Лопухович А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, який просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Заяв, клопотань до суду не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Дубенської міської ради Кобилянський Р.Ф., згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без його участі, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 22.07.2013 шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] залишено проживати з матір`ю (ас. 7). Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її син [PERSON] зареєстрований та проживає разом з нею, про що свідчить довідка про склад сім`ї видана центром надання адміністративних послуг № 07-01-20/3652 від 02.11.2018 (а.с. 8). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 07.11.2018, [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] проживає в будинку батьків. Дитина проживає в окремій кімнаті, облаштованій усім необхідним для проживання та гармонійного розвитку. В наявності достатній запас продуктів, сезонний одяг, в будинку тепло, чисто (а.с. 10). [PERSON] навчається у 1-Б класі Дубенської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3. Як зазначено у характеристиці дитина підготовлена до школи, забезпечена усім необхідним. Дитину приводить мама або бабуся. За період навчання батько дитини у школі не був, навчанням дитини жодного разу не цікавився (а.с. 10). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що [PERSON] проживає разом з ними однією сім`єю разом з сином [PERSON] . Батько дитини [PERSON] з 2012 року разом з нею не проживає, життям сина не цікавиться, не приходить, не телефонує. Дитина батька не знає і не пам`ятає. Орган опіки та піклування Дубенської міської ради вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] , про що зазначено у письмовому висновку № 2671/05-02-29/19 від 08.07.2019 (а.с. 35-37). За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Представником позивача було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дитини і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківського обов`язку відносно своєї дитини. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Зазначене є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Outcome: approved