Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по орендній платі, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам?янське Агро» заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 25199 грн. 72 коп., що складається з суми основного боргу 20040 грн., пені за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 3491 грн. 90 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 349 грн. 19 коп., індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань в розмірі 1318 грн. 63 коп. та судові витрати покласти на рахунок відповідача. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку (а.с.37). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам?янське Агро» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. За інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» поштове відправлення №4900809332344 на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам?янське Агро» вручено особисто (а.с.36), а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельку ділянку серії ЯЖ №391212 виданого 04 березня 2009 року Відділом Держкомзему у Дніпропетровському районі на підставі Свідоцтва про право спадщини за законом від 06 жовтня 2008 року зареєстрованого в реєстрі за №2-5685, [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 8.650 га, що розташована на території Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.17). Цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно договору оренди землі №163-Д укладеного 05 серпня 2014 року (а.с.9-12) та додаткової угоди до Договору оренди землі №163-Д від 05 серпня 2014 року укладеної 01 березня 2017 року (а.с.14), [PERSON] передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Дзержинець» (перейменоване на Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам?янське Агро») в строкове платне користування земельну ділянку площею 8,6500 га, кадастровий номер 1221487200:04:039:0020, з цільовим призначенням: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території колишнього КСП «Дзержинець» Дніпропетровського району Дніпропетровської області Степової сільської ради, земельна ділянка № 415 згідно схеми поділу земель КСП «Дзержинець» на полі №41, строком на 10 (десять) років. Згідно ст. 792 ЦК України, передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Відповідно до п.1 Додаткової угоди до Договору оренди землі №163-Д від 05 серпня 2014 року укладеного 01 березня 2017 року, п. 4.1 Договору, викладено в наступній редакції: «Орендна плата вноситься Орендарем Орендодавцю або його представнику за довіреністю у грошовій, натуральній або відробіткової формах за вибором Орендодавця про що зазначається у Протоколі погодження порядку, розміру та умов сплати орендної плати (Додаток №1) у розмірі 20040 грн. за рік оренди». Відповідач порушив свої орендні зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2018 році та відповідно нехтує терміном зазначеним в п.4.3 Договору оренди землі №163-Д від 05 серпня 2014 року та умовами Додаткової угоди до Договору оренди землі №163-Д від 05 серпня 2014 року. Станом на липень 2019 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2018 році вищевказаною земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів на користь позивача. На неодноразові звернення [PERSON] до Товариства з вимогою про здійснення повного розрахунку за Договором оренди, відповідача відповідав відмовою. Відповідно до ст. 651 ЦК України істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Статтею 96 ЗК України, встановлений обов`язок землекористувач і в тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Дана норма Земельного кодексу України кореспондується відповідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі», яка в свою чергу передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в п.28 «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати» та п.31 «Орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату». Незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди землі №163-Д від 05 серпня 2014 року та умовами Додаткової угоди до Договору оренди землі №163-Д від 05 серпня 2014 року, відповідач не виявив доброї волі для вирішення спору щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у позасудовому порядку, своєчасно орендну плату не сплатив. Оскільки встановлено, що на даний час позивач не отримав орендну плату від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кам?янське Агро» за 2018 роки за Договором оренди землі №163-Д від 05 серпня 2014 року та Додатковою угодою до Договору оренди землі №163-Д від 05 серпня 2014 року, суд вважає, що до сплати позивачу підлягає сума у розміру встановленому п. 4.1 у розмірі 20040 грн. У відповідності зі ст. 610 ЦК України, передбачено те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В свою чергу ч. 1 ст. 611 ЦК України, передбачено те, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно п.4.8 Договору оренди землі №163-Д від 05 серпня 2014 року, у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 відсотка від грошової вартості орендної плати за кожен день прострочки платежу. Так, розмір пені з розрахунку: 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення - 212 днів, від суми основного боргу 20040 грн. за період з 01 січня 2019 року по 31 липня 2019 року складає 3491 грн. 90 коп., розмір якої також слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиція була висловлена Верховний Судом України у постанові від 01.10.2014 року у справі № 113цс14. В зв?язку з ст. 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних від простроченої суми у розмірі 20040 грн. за 212 днів за період з 01 січня 2019 року по 31 липня 2019 року, що складає 349 грн. 19 коп. Окрім цього, з відповідача слід також стягнути індекс інфляції за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань в розмірі 544 грн. 10 коп., за період з 01 січня 2019 року по 31 липня 2019 року з розрахунку: січень 2019 року індекс інфляції складає 101,0%; лютий 2019 року індекс інфляції складає 100,5%; березень 2019 року індекс інфляції складає 100,9%; квітень 2019 року індекс інфляції складає 101,0%; травень 2019 року індекс інфляції складає 100,7%; червень 2019 року індекс інфляції складає 99,5%; липень 2019 року індекс інфляції складає 99,4%; серпень 2019 року індекс інфляції складає 99,7%). Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України), згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 24425 грн. 19 коп., що складається з суми основного боргу 20040 грн., пені за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 3491 грн. 90 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 349 грн. 19 коп., індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань в розмірі 544 грн. 10 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved