Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

В липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно на своє утримання, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення 23 років, за умови продовження навчання. Позивач [PERSON] та його адвокат за ордером про надання правничої допомоги [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити; надали суду відповідь на відзив (а.с.42-43). Адвокат відповідача Коровченко О.В. за ордером про надання правничої допомоги [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення; надав суду відзив на позовну заяву (а.с.24-28) та заперечення по справі (а.с.53-54). Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають з наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору між сторонами у справі, регулюються сімейним законодавством України. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис 125, видане Підгородненською міською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, 27 листопада 2001 року (а.с.4), який навчається на факультеті денного відділення Державного професійно-технічного навчального закладу на «Дніпровське вище професійне училище будівництва» з 28 серпня 2019 року, терміном навчання 2 (два роки), що підтверджується довідкою № 56 від 22 липня 2020 року (а.с.8). Навчається не на повному державному забезпеченні, харчується за власні кошти в їдальні навчального закладу, а саме 2 (два) рази на день - сніданок, який коштує 15 (п`ятнадцять) грн. та обід ціна якого складає 20 (двадцять) грн., а всього харчування в місяць становить приблизно 770 (сімсот сімдесят) грн., що підтверджується довідкою № 57 від 22 липня 2020 року (а.с.9). Дата закінчення навчання - 26 червня 2021 року. Як вбачається з довідки про склад сім`ї, виданою Головою вуличного комітету [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-11), яка працює на посаді перукаря в Комунальному закладі «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», що підтверджується довідкою №311 від 06 липня 2020 року (а.с.12). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Лише за наявності усіх передбачених ст. 199 СК України, умов, суд за приписами ст.ст. 182, 200, СК України, має визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, при такому визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] навчається не на повному державному забезпеченні, у зв`язку з чим харчується за власні кошти (700 гривень на місяць) в їдальні навчального закладу. Стипендію не отримує з причини недобору балів. Фізично здоровий, оскільки жодного доказу того, що позивач має поганий стан здоров`я суду не надавалося. Відповідач [PERSON] на утриманні має ще двох неповнолітніх синів, які є братами позивача [PERSON] за кровним спорідненням батька, а саме [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №51, видане 08 квітня 2011 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.32) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №162, видане 26 травня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.34). Згідно з рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.33). Відповідач [PERSON] разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] та своєю цивільною дружиною [PERSON] , [INFO] , постійно проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.58). Крім того, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціального експертною комісією серія 12 ААБ №613685 від 21 жовтня 2019 року, мати відповідача [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої групи з 16 жовтня 2019 року та потребує постійного та регулярного догляду і лікування (а.с.45). Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків відносно [PERSON] , за період з 4 (четвертого) кварталу 2019 року по 3 (третій) квартал 2020 року інформація про доходи відсутня (а.с.57). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 78, 81 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Позивач [PERSON] як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів посилається на те, що відповідач [PERSON] є його батьком, та він у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а також на те, що останній може надавати таку допомогу у вигляді сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, проте жодного доказу цього суду не надає - як доказу того,що він потребує матеріальної допомоги, так і доказу того, що відповідач може надавати таку допомогу. На підставі вищевикладеного , суд приходить до висновку, що позовні вимоги належними та допустимими доказами не доведені і водночас спростовані доказами відповідача , а відтак задоволенню не підлягають . На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за даною категорією справи, та те, що позовні вимоги позивача не були задоволені судом, суд не покладає на сторону відповідача сплату судового збору, а компенсує зазначені судові витрати за рахунок держави .

Outcome: dismissed