overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником житлового будинку по вулиці Генерала Шовколовича, 12 в смт Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області. З 29 червня 2016 року у вказаному будинку зареєстрований його онук [PERSON], який разом з дружиною та малолітньою донькою проживав у другій половині цього будинку, а 01 липня 2017 року разом з сім'єю виїхав до іншого місця проживання. Оскільки відповідач більше року без поважних причин у будинку не проживає і не користується ним, просив визнати його таким, який втратив право користування житловим приміщенням будинком №12 по вулиці Генерала Шовколовича в смт Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником житлового будинку №12 по вулиці Генерала Шовколовича в смт.Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, де зареєстрований, але з 01 липня 2017 року не проживає відповідач [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, будинкової книги, довідки №935 виданої Клавдієво-Тарасівською селищною радою 12 липня 2018 року (а.с.13, 12, 8-10, 11). Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене та оскільки відповідач відсутній, не користується і не проживає у житловому будинку №12 по вулиці Генерала Шовколовича в смт.Клавдієво Бородянського району Київської області з 01 липня 2017 року, то суд вважає за необхідне визнати його таким, який втратив право користування вказаним будинком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 24.06.1989 року, від спільного життя мають вже повнолітніх дітей. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить його інтересам, просив розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява про те, що він підтримує заявлені вимоги з підстав, вказаних в позові, просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 24.06.1989 року (актовий запис № 1649). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та з 2013 року сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася без поважних для суду причин. Суд зі згоди позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 березня 1992 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивач не бажає збереження сімї та наполягає на розірвання шлюбу, примиритися із відповідачем не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка являється матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідачка відмовилась від дітей та надала згоду на їх проживання з батьком, який 24 травня 2018 року помер. З 2010 року відповідачка з дітьми не проживає, не займається їх вихованням, не надає матеріальної допомоги, їх життям не цікавиться, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування та підготовку до самостійного життя. Виконавчим комітетом Луб'янської сільської ради прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно її дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В підготовче судове засідання представник позивача - Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області [PERSON] не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, подала заяву про визнання позову. Представник третьої особи - Бородянської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, рішення Бородянського районного суду від 17 жовтня 2011 року (а.с.4, 9). 09 вересня 2010 року відповідачка відмовилась від дітей та надала згоду на їх проживання з батьком [PERSON], який 22 травня 2018 року помер, що підтверджується копіями відмови, свідоцтва про смерть (а.с.8, 11). З копії рішення виконавчого комітету Луб'янської сільської ради Бородянського району Київської області №99 від 29 жовтня 2011 року вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с.10). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене та визнання відповідачкою позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: м.Маріуполь, вул.Карпинського, буд.82, кім.38. Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Маріупольської міської ради № 6/30-3649 від 08.10.2013 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по вул.Карпінського, 82, вул.Сеченова, 77, з майном, яке знаходиться на балансі Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», гуртожиток по вул. Карпінського, 82 в м.Маріуполі був безоплатно переданий у міську комунальну власність. На підставі ордеру №856 від 11.12.2013 року, наданого ПАТ «ММК імені Ілліча» ліжко-місце у кімнаті №38 гуртожитку по вул.Карпінського, 82 в м.Маріуполі, було надане громадянину [PERSON], [INFO] Згідно з копією особового рахунку №48495 від 07.04.2017 року у кімнаті зареєстровано, на ліжко-місце з 02.04.2014 року, одну особу - [PERSON] З жовтня 2014 року останній у кімнаті не проживає, особистих речей у кімнаті немає, має заборгованість за послуги з оплати комунальних послуг: квартирна плата - 1017,37 грн., гаряча вода, опалення - 4899,21 грн. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно позивачу з метою надання житла для заселення категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 26.12.2017 року, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Повістки про виклик відповідача [PERSON] на підставі ч.10 ст.187 ЦПК України, були опубліковані на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник третьої особи - Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська» в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутністю та ухвалити рішення по справі на розсуд суду. Ухвалою суду від 02.10.2018 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не зявлявся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

в липні 2018 року позивач звернувся з позовом до відповідача та просить збільшити розмір призначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19 липня 2011 року аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] з 200 грн. щомісячно до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась але подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як обєктивно встановлено судом, 19 липня 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом було прийнято рішення, яким з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] 200 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивачка вказуючи, що присуджений розмір аліментів на даний час є дуже незначним, звернулася з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Стосовно позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів, в цій частині позов підлягає задоволенню з огляду на те, що судом встановлено те, що з моменту присудження аліментів, позивачка несла значні витрати на утримання дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. При задоволенні позову судом також враховується, що відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року 1\~860 грн., з 1 липня - 1\~944 грн., з 1 грудня 2027 грн. Враховуючи матеріальний стан сторін, на думку суду заявлений розмір аліментів є достатнім та обгрунтованим. Судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

в липні 2018 року позивач звернувся з позовом до відповідачки та просить зменшити розмір призначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2018 року аліментів на утримання неповнолітньої доньки Вероніки, [INFO] та неповнолітньої доньки Аліни [INFO] з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 1/7 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач та його повноважний представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечує, вказує на безпідставність позовних вимог. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Як обєктивно встановлено судом, 23 січня 2018 року Хмельницьким міськрайонним судом було прийнято рішення, яким з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки Вероніки, [INFO] та неповнолітньої доньки Аліни [INFO] з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач вказуючи, що присуджений розмір аліментів на даний час є дуже великим, та на те, що змінився його сімейний стан, звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Позов не підлягає до задоволення з огляду на те, що на думку суду, присуджений Хмельницьким міськрайонним судом в рішенні від 23 січня 2018 року до стягнення розмір аліментів є оптимальним, обгрунтованим, не завищеним та таким, що враховує матеріальний стан сторін та є певною гарантією нормального розвитку дітей.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти щомісячно на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини його доходу щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі до 15.03.2013 року. Мають сина: [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач, не заперечуючи проти необхідності утримання сина, бажає робити це за рішенням суду. У судовому засідання позивач просила позов задовольнити з тих же підстав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши сторони, дослідивши у судовому засіданні надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.03.2013 року. Мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18.06.2013 року. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач визнав позовні вимоги, тому ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~В липні 2018 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що перебувала в шлюбі з відповідачем, від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], на утримання яких було стягнуто аліменти на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~Згідно довідки державного виконавця заборгованість по аліментам станом на 01.04.2018 року складає 46479,99 грн., дана заборгованість виникла з листопада 2014 року. Згідно розрахунку доданого до позову пеня за весь період несплати аліментів складає 13451,80 грн. \~ \~ \~ \~В процесі розгляду справи представник позивача збільшила позовні вимоги, вказавши, що станом на 08.10.2018 року розмір пені за несплату аліментів складає 361838,40 грн., про що надала розрахунок. \~ \~ \~ \~Просила стягнути з відповідача вказану суму. \~ \~ \~ \~В судове засідання надійшла заява представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повіломлявся, причини неявки невідомі. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. \~ \~ \~ \~Сторони є батьками неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з розрахунку заборгованості з аліментів станом на 01.04.2018 року заборгованість складає 46479,99 грн. \~ \~ \~ \~Як вбачається з копії виконавчого листа 06.02.2015 року рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва було стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі: на сина [PERSON], [INFO], 420 грн., на доньку [PERSON], [INFO], 350 грн. та на сина [PERSON], [INFO] 350 грн. щомісячно з урахуванням індексів інфляції, починаючи з 14.11.2014 року і до повноліття дітей. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішеннямм суду одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. \~ \~ \~ \~З наведеного вбачається, що сума пені обмежена сумою заборгованості з аліментів, тому вбачаються підстави часткового задоволення позовних вимог в цій частині \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на ухилення відповідача від обов'язку щодо її утримання. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав (а.с.16, 23). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29.04.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON] (а.с. 7). 18 квітня 2015 року позивачка зареєструвала шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5), після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON]. У даний час між батьками виник спір з приводу участі батька в утриманні дітей,дитина проживає разом із позивачкою. Відповідно до ст.ст.141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини.

Outcome: approved