Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 14564,14 грн. заборгованості по заробітній платі, 14083,52 грн. втрати її частини у звязку з порушенням строків її виплати, 60350,16 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 10000 грн. моральної шкоди, а всього 98997,82 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і просять їх задовольнити, пояснивши, що наказом директора КП «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр» № 8 від 18.05.2012 року позивача було звільнено з 21.05.2001 року з посади інженера в звязку зі скороченням штату працівників. На час звільненні заборгованість відповідача по заробітній платі позивача становила 14564,14 грн. До даного часу відповідачем розрахунку перед позивачем не проведено. Звертають увагу суду на те, що розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виконаний, виходячи із встановленої законом мінімальної заробітної плати у двох останніх місяцях перед звільненням (березень та квітень 2012 року), оскільки дані про дійсну заробітну плату позивача відсутні. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на відсутність будь-якої заборгованості перед позивачем. Після перерви в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи закінчити за відсутності представника відповідача в судовому засіданні. Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що позивач працювала в КП «Хмельницький обласний інформаційно-обчислювальний центр» на посаді інженера і наказом № 8 від 18.05.2012 року була звільнена із займаної посади з 21.05.2012 року у звязку зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України. Станом на 09.11.2011 року не виплачено заробітну плату в сумі 14564,14 грн., що\~\~підтверджується листом Управління праці, соціального захисту населення і охорони здоровя Хмельницької міської ради від 09.11.2011 року, копія котрого наявна в матеріалах справи. Факту виплати вказаної суми заборгованості станом на дату звільнення відповідачем в ході судового розгляду справи спростовано не було. Надані представником відповідача звіти, що подавалися підприємством до органів Пенсійного фонду, цієї обставини не доводять, оскільки лише у звітах за серпень жовтень 2011 року наявні дані щодо позивача, при чому вказані в них суми нарахованої заробітної плати (480,00 грн., 480 грн., 375,24 грн.) є меншими навіть від мінімальної заробітної плати, встановленої на той період часу, що свідчить не про погашення вже існуючої заборгованості, а про періодичну виплату заробітної плати. Згідно\~ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.\~\~117\~\~КЗпП України,\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові\~\~сум в строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація\~\~повинні\~\~виплатити працівникові\~\~його середній заробіток за весь час\~\~затримки по день\~\~фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому\~\~ працівникові сум власник\~\~або уповноважений ним орган\~\~повинен сплатити\~\~зазначене в цій\~\~статті\~\~відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір\~\~відшкодування за час затримки\~\~визначає орган,\~\~який виносить рішення по суті спору. Визначаючи розмір\~\~виплат за час затримки виплати заробітної плати, суд керується вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, відповідно до якого обчислення середньої заробітної плати для\~\~оплати\~\~часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи,\~\~що\~\~передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки; у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Оскільки представником відповідача не було надано відомостей про заробітну плату позивача за березень, квітень 2012 року, тому\~компенсація за час затримки розрахунку при звільненні позивача розрахована, виходячи з мінімальної заробітної плати станом на березень та квітень 2012 року, яка, згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», становила у місячному розмірі з 1 січня - 1073 гривні, з 1 квітня - 1094 гривні. Таким чином, за період з\~червня 2012 року по листопад 2016 року\~включно становить 59777,49 грн.\~\~(1073 грн. + 1094 грн. : 41 робочий день х 1131 день прострочення). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача компенсації за несвоєчасну її виплату в сумі 14083,52 грн. (виконаний позивачем розрахунок ос порений відповідачем не був), суд враховує, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»,\~індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Крім того, згідно вимог ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим\~ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі,\~\~якщо\~\~порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і\~\~вимагають від нього\~\~додаткових зусиль для організації\~\~свого життя. Враховуючи, що відповідачем впродовж тривалого часу не виплачувалася позивачеві заборгованість по заробітній платі, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а розмір компенсації моральної шкоди слід визначити в сумі 5000 грн. При цьому суд враховує характер та обсяг моральних страждань, їх тривалість та глибину, вину відповідача, вимоги розумності та справедливості. На підставі наведеного та

Outcome: partial