Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 31 травня 2016 року відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідачу був наданий кредит в сумі 18535 гривень 64 копійок, з яких 1000 гривень позичальник зобовязався сплати в день підписання угоди з метою забезпечення виконання умов угоди, іншу суму кредитної заборгованості банк надав позичальнику у виді кредиту в сумі 17535 гривень 64 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Протягом дії кредитного договору відповідач систематично не виконує належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення кредиту, у звязку з чим, станом на 25 січня 2017 року допустив прострочену кредитну заборгованість в сумі 23950 гривень 46 копійок, в тому числі заборгованість по кредиту 16535 гривень 64 копійки, заборгованість по процентах за користування кредитом 2651 гривні 02 копійки, заборгованість по пені та комісії 3307 гривень 10 копійок та штраф в розмірі 1456 гривень 70 копійок. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борг не повертає, просив стягнути з нього в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача не зявився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач відповідно до укладеного кредитного договору у вигляді заяви без номеру від 24 грудня 2013 року отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 31 травня 2016 року відповідно до укладеної між сторонами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідачу був зменшений розмір кредитної заборгованості та сторони визначили кредитну заборгованість станом на день підписання угоди в сумі 18535 гривень 64 копійок, з яких 1000 гривень позичальник зобовязався сплати в день підписання угоди з метою забезпечення виконання умов угоди, іншу суму кредитної заборгованості банк надав позичальнику у виді кредиту в сумі 17535 гривень 64 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з терміном погашення до 31 травня 2018 року. Відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди вказану суму кредитних коштів, відповідач зобовязувався повернути до 31 травня 2018 року включно, шляхом оплати банку з 1 по 25 число кожного місяця обовязкового платежу в сумі 927 гривень 13 копійок в рахунок погашення заборгованості. Згідно пункту 2.2 генеральної угоди при порушенні позичальником строку погашення заборгованості, більш ніж на 31 день за зобов'язаннями, строк яких не настав. Сторони погодили, що повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмір 1456 гривень 70 копійок. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Приймаючи до уваги, що зобовязання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачем належним чином, правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач вправі вимагати від відповідача виконання грошового зобовязання за кредитним договором. В порушення умов договору, станом на 25 січня 2017 року відповідач допустив прострочену кредитну заборгованість в сумі 23950 гривень 46 копійок, в тому числі заборгованість по кредиту 16535 гривень 64 копійки, заборгованість по процентах за користування кредитом 2651 гривні 02 копійки, заборгованість по комісії 3307 гривень 10 копійок та штраф в розмірі 1456 гривень 70 копійок, що підтверджується розрахунком банку. У звязку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 526, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 1049, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved