Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернувся до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що фактично належав його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначив, що прийняв спадщину, проте нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки право власності на дане спадкове майно не зареєстроване за спадкодавцем. Сторона позивача подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування та просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому при вирішенні справи поклався на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 213 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 29 червня 2019 року. У відповідності до даних довідки про спільне проживання відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради за № 7015 від 23 серпня 2019 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . В склад її сім`ї входили: чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як матір`ю та сином, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 вересня 1980 року Старокостянтинівським районним відділом ЗАГСу Хмельницької області. Зі змісту копій матеріалів спадкової справи № 83/2019, заведеної приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавутою Ю.А. 27 серпня 2019 року вбачається, що позивач являється єдиним спадкоємцем за законом до майна померлої. [PERSON] , як чоловік спадкодавця, відмовився від спадщини та від виділення частки в спільному сумісному майні. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що фактично належав померлій на підставі договору про поділ в натурі нерухомого майна, посвідченого Вакарєвою О.В., приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу 05 червня 2019 року за р. № 1246. У відповідності до змісту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомості за № 202901835 від 04 березня 2020 року реєстрація права власності за [PERSON] на заявлену нерухомість відсутня. Рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 27 червня 2019 року за № 218 п.3 присвоєно житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами (бувша 1/4 частка), які належать [PERSON] на праві приватної власності адресу: [ADDRESS] . Приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавута Ю.А. листом за № 363/01-16 від 30 серпня 2019 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане домоволодіння після смерті [PERSON] в зв`язку з тим, що остання не набула право власності на дане нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Частиною 3 наведеної статті передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 цієї статті також встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На час розгляду справи в суді вищезазначений договір про поділ в натурі нерухомого майна є чинним і у встановленому законом порядку не скасований. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на вищевказане домоволодіння. Приймаючи до уваги те, що позивач є її спадкоємцем за законом та прийняв спадщину, однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності за спадкодавцем, а також не може в адміністративному порядку звернутися задля оформлення права власності, так як власник помер, тому права позивача підлягають захисту, а вищевказані обставини не можуть бути підставою для відмови у захисті права позивача. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved