Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

В інтересах заявника [PERSON] до Сватівського районного суду Луганської області звернулась його представник - адвокат Осьмак Я.В. із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування\~заяви представник\~заявника зазначила,\~що [INFO] у\~селищі Хрящувате\~Краснодонського району\~Луганської області помер батько заявника [PERSON] , [INFO] , про що 19 квітня 2021 року було видано медичним закладом, який знаходиться за місцем смерті особи, довідку про смерть та заявник здійснив поховання померлого. Під час консультації із спеціалістом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, йому було роз`яснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті, оскільки відповідно до ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, яка видана закладом охорони здоров`я або судово медичною установою: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, медичне свідоцтво про смерть, яке видане на території непідконтрольній Українській владі є недійсним, що позбавляє права оформити свідоцтво про смерть належного зразку та оформити документи на спадщину. Просить суд\~встановити факт\~смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця з/с «Кубанський» Новопрокровського району Краснодарського краю, який помер [INFO] в селищі Хрящувате Краснодонського району Луганської області. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Осьмак Я.В. у судове засідання не з`явилися, представник заявника подала суду клопотання про розгляд справи без участі заявника та представника заявника (а.с.3). Представник заінтересованої\~особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, просить вирішити справу на розсуд суду. Одночасно повідомляють, що актового запису про смерть [PERSON] [INFO] в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено (а.с.21). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] у селищі Хрящувате Сорокинського району (Краснодонського) Луганської області помер [PERSON] , про що медичним закладом, який знаходиться за місцем смерті особи, 19 квітня 2021 року було видано лікарське свідоцтво про смерть № 30 від 19 квітня 2021 року (а.с.12), довідку про причину смерті №30 від 19 квітня 2021 року (а.с.12) та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07 травня 2021 року (а.с.13), яке видане органом, що розташований на тимчасово непідконтрольній Українській владі території. Також факт смерті [PERSON] підтверджується договором на поховання від 19.04.2021 р. (а.с.14). Те, що заявник є донькою померлого [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] від 24.06. 1975 року (а.с.8), довідкою про укладення шлюбу №13 від 17.01.2006 р, що підтверджує зміну дошлюбного прізвища заявника (а.с.9), свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 04.11.2003 р. (а.с.10). Згідно наказу\~Міністерства\~юстиції\~України 1847/5\~від\~05.11.2014\~року\~«Про\~внесення змін\~до\~наказу\~ Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема, м. Сорокине (Краснодон) Луганської області. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до\~Сімейного кодексу\~України\~та\~Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», \~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Також позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть №30 від 19.04.2021 р., довідка про причини смерті смерть №30 від 19.04.2021 р., видана медичним закладом, який знаходиться за місцем смерті особи та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.05.2021 року, не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Суд враховує положення ч.3 ст.2 Закону України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, відповідно до якого діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. \~ \~ \~ \~ Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть належного зразку та оформлення документів на спадщину. За таких\~обставин,\~аналізуючи надані\~докази у\~їх сукупності,\~суд дійшов\~висновку про\~наявність підстав\~для задоволення\~заяви,\~оскільки факт\~того,\~що [PERSON] , [INFO] , уродженець з/с «Кубанський» Новопрокровського району Краснодарського краю, який помер [INFO] в селищі Хрящувате Сорокинського (Краснодонського) району Луганської області, підтверджено наданими письмовими доказами та у суду не має\~підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», та

Outcome: approved