Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В квітні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Ізюмського комунального житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства - 1 ( далі КЖРЕП - 1) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що є співвласником приватизованої [ADDRESS]. 10 і 11 березня 2013 року та 18 травня 2013 року відбулося залиття квартири, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 8938 грн. і моральну шкоду в сумі 10000 гривень за шкоду завдану здоров'ю, судові витрати 800 гривень за проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту, 1985 гривень витрат на придбання ліків. В подальшому позивач доповнив свої позовні вимоги і просить суд, в зв'язку з повторним залиттям квартири і виходу з ладу електроприладів, стягнути з відповідача додатково 3500 гривень за пошкодженні вхідні двері в квартиру, 500 гривень вартості зіпсованих продуктів харчування, які знаходились в холодильнику і 4000 гривень моральної шкоди за ушкодження здоров'я. 06 листопада 2013 року позивач доповнив свої позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача додатково 430 гривень матеріальної шкоди за придбання ліків та 10000 гривень моральної шкоди за ушкодження здоров'я. Загальна сума відшкодувань за позовом становить 41357 гривень. Представник відповідача позов не визнав посилаючись на його безпідставність, оскільки вважає, що позивачем не надано суду доказів того, як спричинена матеріальна та моральна шкода здоров'ю. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 травня 2013 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору були залучені співвласники квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і Ізюмська міська рада Харківської області ( а.с.78). [PERSON] в своїй письмовій заяві до суду просить суд слухати справу без її участі. Крім цього пояснила, що [PERSON] померла, [PERSON] частки в даній квартирі не має і не зареєстрований в ній ( а.с.87). Ізюмська міська рада Харківської області надала до суду письмову заяву де просить суд слухати справу за відсутності її представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду і просить суд вирішити справу згідно чинного законодавства ( а.с.107). [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення (а.с.206-207). [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча і був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Судовим розглядом встановлено, що позивач є співвласником [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 19 квітня 1996 року, виданого Ізюмським житловим ремонтно -експлуатаційним підприємством ( а.с.5). Із актів залиття [ADDRESS] № 9 від 12.03.2013 року, № 15 від 24 травня 2013 року вбачається, що залиття квартири відбулося в результаті підтоплення крівлі ( а.с.37,115). Про залиття квартири свідчать мокрі плями: в коридорі - стеля ,0,2 кв.м., стіни - 2,4 кв.м., зал стеля - 0,5 кв. м., стіна -1,9 кв.м., житлова кімната стеля - 0,3 кв.м., стіна 1,5 кв.м. (а.с.6). Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області 29 сесії 4 скликання № 1261 від 03 вересня 2004 року на баланс відповідача передані для утримання та обслуговування житлові та нежитлові будинки, в тому числі і квартира в будинку де мешкає позивач ( а.с.59-60). Переданий з балансу КП « ДЕЗ» на баланс КЖРЕП - 1 [ADDRESS] відповідно до акту приймання - передачі від 06 січня 2005 року знаходився в незадовільному стані та потребував капітального ремонту мережі каналізації та теплопостачання, холодного й гарячого водовідведення, покрівлі, ремонту під'їздів ( а.с.61-62). Відповідача по справі рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № 0797 від 09.09.20089 року визнано виконавцем послуг з утримання будинків (споруд) та прибудинкової території у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Ізюма Харківської області ( а.с.66). КЖРЕП - 1 функціонує на підставі статуту і засновано рішенням Ізюмської міської ради Харківської області від 27 червня 2003 року на комунальній власності Ізюмської територіальної громади з метою забезпечення правильності експлуатації, поточного ремонту житлових будівель і прибудинкової території та надання послуг, пов'язаних з експлуатацією, утриманням та ремонтом житлового фонду. Згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи № 6368 від 23.08.2013 року вірогідна вартість ремонтно - будівельних робіт, виконання яких необхідно для усунення пошкоджень, викликаних залиттям [ADDRESS] 10,11 березня 2013 року та 18 травня 2013 року на момент проведення експертизи становить 18186 гривень ( а.с.179-188 т.1). Відповідно до ст. 147 ЦПК України висновок експерта є одним з видів доказів в цивільній справі, який суд згідно зі ст. 212 ЦПК України оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні. Висновок судової будівельно - технічної експертизи № 6368 від 23.08.2013 року суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки було додержано вимог законодавства про призначення та проведення експертизи, відсутні обставини, які виключали участь експерта у справі і експерт не вийшов за межі своїх повноважень, достатність наданих експертові об'єктів дослідження, повнота відповіді на порушенні питання та їх відповідність іншим фактичним даним, узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експерта, обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Допитаний в судовому засіданні судовий - експерт [PERSON] пояснив, що коефіцієнт 1,2 застосовується при ведені будівнельно - ремонтних робіт на об'єкті, який експлуатується ( не законсервований). Підпунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України « Про житлово - комунальні послуги» № 1875-15 від 24.06.2004 року з наступними змінами та доповненнями встановлено, що позивач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово - комунальних послуг. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При таких даних підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача, КЖРЕП - 1, 18186,00 гривень вартості ремонтно - будівельних робіт, який є виконавцем комунальних послуг і з вини якого відбулося залиття квартири. Згідно зі ст. 10 і ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами. Із висновку судової електротехнічної експертизи № 6387 від 01.10.2013 року вбачається, що електропроводка [ADDRESS] знаходиться у робочому, але несправному стані, а саме значення опору ізоляції електропроводки нижче припустимих значень. Причиною виникнення коротких замикань є порушення ізоляції струмоведучих частин в процесі монтажу та експлуатації, викликаних тепловим старінням ізоляційних матеріалів, перенапруженням електромережі, механічними ушкодженнями, впливом агресивного навколишнього середовища ( а.с.195-202 т. 1). Суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача, КЖРЕП - 1, матеріальної шкоди в сумі 4000 гривень, оскільки відсутній причинний зв'язок між залиттям квартири позивача і пошкодженням електропроводки в квартирі [PERSON] Крім цього не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про те, що залиттям квартири були пошкодженні вхідні двері вартістю 3500 гривень, оскільки ніяких доказів суду позивач не надав і в судовому засіданні не встановлено. Безпідставними є вимоги позивача про те, що пошкодження електропроводу призвело до відключення холодильна та зіпсування продуктів харчування в сумі 500 гривень, оскільки відсутні причинний зв'язок між діями відповідача і зіпсування продуктів харчування в холодильнику. Не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості витрат на придбання ліків, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів, відсутній причинний зв'язок між затопленням квартири і зверненням за медичною допомогою. Із довідки наданої ФОП [PERSON] вбачається, що позивач в період 11-25 березня 2013 року придбав ліки на суму 1955 гривень ( а.с.9 том 1), а товарний чек № 21280 наданий позивачем датований 08.04.2013 року ( а.с.208 том 1). Не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про стягнення 430 гривень на придбання вартості ліків. Із довідки Ізюмської ЦМЛ від 02.09.2013 року ( а.с.205 том 1) вбачається, що позивач був на прийомі у лікаря - терапевта 16,19 серпня 2013 року, а товарний чек на придбання ліків датований 02.09.2013 року ( а.с.209 том 1). Не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання КЖРЕП - 1 терміново здійснити капітальний ремонт даху [ADDRESS], оскільки до переліку послуг з утримання будинків, затверджених рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради № 0797 від 09.09.2009 року і виконавцем яких визнано КЖРЕП - 1, проведення та фінансування капітального ремонту не входить. Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною 2 цієї статі. Частина 1 статті 1167 ЦК України визначає загальні умови відповідальності за заподіяння моральної шкоди, за наявності яких виникає відповідне зобов'язання. До них належать наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправна дія (бездіяльність), причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) та моральною шкодою, вина заподіювача шкоди. Оскільки позивачем не надано доказів того, що його здоров'ю завдана моральна шкода в зв'язку з залиттям квартири, тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що спілкувались з позивачем тактовно, без проявів хамства та у належній формі. Позовні вимоги [PERSON] про відшкодування витрат у розмірі 800,00 гривень вартості незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту, не підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать: - витрати на правову допомогу; - витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; - витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, та проведення судових експертиз. Таким чином, понесені позивачем витрати на оплату замовленого ним дослідження не є судовим, а тому не можуть присуджуватись на його користь з відповідача у зв'язку з ухваленням рішення на його користь. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial