overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 8 лютого 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони з квітня 2017 року не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, а тому збереження сім'ї є неможливим. Від шлюбу в них дітей немає. Позивач, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 8 лютого 2014 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від спільного проживання сторони дітей не мають. З квітня 2017 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними та збереження сім'ї неможливе. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №119112 від 08.02.2014 (а.с.6). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно на період навчання доньки, посилаючись на те, що остання навчається у Львівській національній академії мистецтва та потребує матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не зявилась, подавши суду заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 Сімейного кодексу України: 1. при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON] серії І-БВ № 028481, а також свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами серії І-БВ № 045482. Оскільки [PERSON] навчається в Львівській національній академії мистецтва на денній формі навчання (довідка № 152 від 22.06.2017 року а.с. 4) та потребує матеріальної допомоги, тому з [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10 липня 2017 року, на період її навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. На підставі ст. ст. 181, 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на їх неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем проживають окремо один від одного. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив. Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилися донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БВ №000032 від 26.03.2005, та свідоцтвами про народження дітей. Сторони проживають окремо один від одного, діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, а відповідач, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Дані обставини підтверджуються: довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області №2855, від 17.07.2017. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 цього ж кодексу передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча зобов'язаний їх утримувати та спроможний сплачувати аліменти, а тому з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 липня 2017 року і до повноліття дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів. На підставі ст. 180 - 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на їх неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем проживають разом, проте відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути у його відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилися син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ №005198 від 12.06.1997, та свідоцтвами про народження дітей. Діти перебувають на утриманні позивача, а відповідач, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Дані обставини підтверджуються: довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області №2660, від 03.07.2017. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 цього ж кодексу передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча зобов'язаний їх утримувати та спроможний сплачувати аліменти, а тому з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на дітей в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 3 липня 2017 року і до повноліття дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів. На підставі ст. 180 - 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Пархомовецької сільської ради Хмельницького району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті 08 січня 2006 року [PERSON] На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, однак вона не звернулась в установленому порядку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки тривалий час перебувала в шоковому стані, потім доглядала маленьку дитину, влаштовувала особисте життя, а тому просить задовольнити позов. В судове засідання позивачка не зявилась, однак подала до суду заяву в якій позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнають та просять справу слухати без їх участі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. При задоволенні позову, суд враховує, що згідно заповіту від 8 грудня 1998 року спадкоємицею після смерті [PERSON] є Камініна (Островська,Стахова) І.Ю.;спадкова справа не заводилась, а також те, що позивач фактично вступив в управління майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності її державного акту на право приватної власності на землю у зв'язку із невідповідністю документів. Встановлення даного факту необхідно заявниці для розпорядження належним її майном на власний розсуд. Позивачка до суду не з'явилась, про день і час розгляду справи була належним чином повідомлена, надав до суду письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, а також в своїй заяві позивач вказала на те, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Новобузької міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про час та дату засідання повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, в заяві просять розглядати справу за їх відсутністю, заперечень проти позову не мають. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, на підставі рішення виконкому Новобузької міської Ради народних депутатів Одеської області від 20.06.1996 року №164 заявниці була надана у постійне користування земельна ділянка площею 0,095га для будівництва та обслуговування житлового будинку заявниці був виданий Державний акт на право приватної власності а землю серії [NUMBER] від 25.06.1996 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. При оформленні вказаного акту було допущено помилку в написанні прізвища заявниці. Згідно наданої копії паспорту серії [NUMBER], виданого 05.01.2006 року Комінтернівським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище заявниці вказане як «[PERSON]». Однак в Державному акті на право приватної власності а землю серії [NUMBER] від 25.06.1996 року прізвище заявниці помилково вказано як «[PERSON]» замість «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином судом достовірно встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.06.1996 року виданий на ім'я [PERSON] з помилкою в написанні її прізвища, належить [PERSON], у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з.2006 р. , подружжя має малолітню дитину. Подружні відносини припинились у зв'язку із втратою взаємної поваги, порозуміння, почуття любові один до одного. Спільного господарства сторони не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб розірвати. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2006 р. Подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. ст.\~21,\~24,\~110,\~112,\~113 СК України\~та ст. ст.\~10,\~60,\~212,\~214,\~ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина, на утримання якого останній сплачує аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно судового наказу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2010 року. В позовній заяві зазначає, що її матеріальний стан змінився, оскільки вона влаштувалася на роботу в м. Южноукраїнську, у зв'язку з чим вимушена сплачувати кошти за наймане житло. Окрім того, її матеріальний стан погіршився через інфляційні процеси, в той час як матеріальний стан відповідача покращився, так як він влаштувався на роботу, отримує заробітну плату та безкоштовно користується кімнатою в гуртожитку. Просить суд змінити розмір стягнутих з відповідача на її користь аліментів на утримання сина на підставі судового наказу від 28 жовтня 2010 року та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON],[INFO] аліменти в розмірі 25 % від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив його задовольнити та пояснив суду, що на сьогоднішній день позивачка не працює в м.Южноукраїнську через те, що її заробітна плата є невигідною, її не вистачає на оплату орендованого житла. На даний час вона проживає разом з неповнолітнім сином в смт. Арбузинка, в той час як відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату близько восьми тисяч гривень на місяць, однак сплачує аліменти в розмірі лише 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про його дату, час та місце повідомлений належно, оскільки в матеріалах справи наявна особиста розписка відповідача щодо отримання повістки про виклик в судове засідання на 09 жовтня 2017 року, в той час як в судове засідання на 18 жовтня 2017 року відповідач викликався за адресою зареєстрованого місця проживання, а тому в силу ч.5 ст. 74 ЦПК України є повідомленим належно. При цьому відповідач причин своєї неявки в судові засідання на 09 жовтня 2017 року та на 18 жовтня 2017 року не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, будь-яких клопотань не направляв. За такого, суд убачає всі умови, передбачені ч.1 ст. 224 ЦПК України, які дають підстави провести заочний розгляд справи та, з урахуванням відсутності заперечень позивача та її представника проти такого вирішення справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи в межах заявлених вимог, оцінивши наявні у справі докази з точки зору їх належності та допустимості, за своїм внутрішнім переконанням, зберігаючи об'єктивність та неупередженість,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, 02.08.2002 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1442. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. у позовній заяві позивачка вказала, що сімейне життя у сторін не склалось у зв'язку із загостренням давніх протиріч між ними, суттєвою різницею у поглядах та переконаннях, внаслідок чого постійно виникають конфлікти. Сім'я фактично розпалась, шлюб носить лише формальний характер, тому позивач прийшла до висновку про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб, оскільки вважає примирення неможливим. Справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення, вважає, що примирення є неможливим та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 02.08.2002 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1442 (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Із позовної заяви суд встановив, що сімейне життя сторін не склалось у зв'язку із загостренням давніх протиріч між ними, суттєвою різницею у поглядах та переконаннях, внаслідок чого постійно виникають конфлікти. Сторони примиритися не бажають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, позивачка миритися із відповідачем не бажає, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved