Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Козіївське» (далі - ТОВ «Козіївське») про стягнення заробітної плати. В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що з 1 квітня 2000 року вона працювала у ТОВ «Козіївське» бухгалтером. За період з 1 грудня 2013 року по 1 червня 2014 року заробітна плата позивачу не виплачена. Сума заборгованості по заробітній платі складає 15 428,89 грн.. Добровільно виплатити заборгованість відповідач відмовляється, внаслідок чого позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В жовтні 2014 року позивачка уточнила позов, вказавши, що при звільненні з роботи їй не виплатили вихідну допомогу в сумі 2 200 грн. та заборгованість по заробітній платі в сумі 11 525 ,69 грн.. Прохала стягнути з відповідача 13 725,69 грн.. У судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву, в якій прохає суд слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок, про що свідчать розписки про одержання судових повісток. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] працювала у ТОВ «Козіївське» бухгалтером з 1 квітня 2000 року. 2 червня 2014 року позивачка звільнена з роботи по скороченню штату працівників. Сума заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем у розмірі 11525,69 грн. за період з 1 грудня 2013 року по 1 червня 2014 року підтверджується актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування територіальної державної інспекції з питань праці у Харківській області Державної інспекції України з питань праці № 20-25-655/0804 від 28.04.2014 року та розрахунковими листками. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Вихідна допомога складає 2 200,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Виходячи з вищевикладеного, суд задовольняє вимоги позивача та стягує з ТОВ «Козіївське» заборгованість по заробітній платі в сумі 11 525,69 грн. та вихідну допомогу в сумі 2 200,00 грн., а всього 13 725,69 грн.. Крім того, позивач відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved