Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

В лютому 2013 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, в якому зазначило, що відповідачка є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] та за зазначеною адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Станом на 14 червня 2013 року у відповідачки виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 3931,73 грн., просить стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 25 листопада 2013 року позов публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькобленерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькобленерго» суму заборгованості за спожиту електричну енергію 3931,73 грн. З зазначеним рішенням суду не погодилась відповідачка [PERSON] та оскаржила його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідачка зазначає, що згідно розрахунку заборгованості, яку надав представник позивача після проведеної контрольної перевірки 20 жовтня 2011 року її заборгованість різко зросла з суми 766 грн. до 1944,17 грн. Ця заборгованість не є обґрунтованою, виникла вона у зв'язку з тим, що контрольна перевірка 20 жовтня 2011 року у відповідачки не проводилась, а проводилась у її сусідки Цвєткової, яка мешкає в квартирі №3. [PERSON] 20жовтня 2011 року знаходилась на роботі, вдома нікого не було. Працівники ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» помилково вказали замість особового рахунку Цвєткової особовий рахунок відповідачки. В наступному контрольна перевірка проводилась 04 січня 2012 року, після якої ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» було прийнято рішення, що лічильник відповідачки обнульовано та заборгованість зросла до 3798,97 грн., що не відповідає дійсності, оскільки за період з 20 листопада 2011 року по 04 січня 2012 року спожита електрична енергія не може складати 6767 кВт. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору, в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Представник позивача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Чмірьова Л.С., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні апеляційного просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідачки та її представника, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] зареєстрована та є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Відповідачка є споживачем електричної енергії, яка надається позивачем, за вищевказаною адресою позивачем відкритий особовий рахунок [NUMBER] (а.с.5), як власник житлового приміщення відповідачка зобов'язана здійснювати оплату за спожиту електричну енергію. Відповідно наданого суду першої інстанції уточненого розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію, загальна сума заборгованості за вищевказаною адресою станом на 14 червня 2013 року складає 3931,73 грн. (а.с.52). Як вбачається з акту № 109785 від 29 серпня 2012 року заміни, установки, технічної перевірки, схоронності пломб і засобів обліку електроенергії побутового споживача у споживача [PERSON] встановлений прилад обліку типу СОи446 зав. № в5400942, показники 7299 (а.с.21). З квитанцій, наданих відповідачкою [PERSON] вбачається, що нею проводяться оплати за спожиту електричну енергію, в квитанції споживачем зазначаються кінцеві та початкові показники лічильника (а.с.22-31,41-42). Згідно акту звірки розрахунків за електроенергію проведених між енергопостачальником та споживачем [PERSON] станом на 11 квітня 2012 року з показниками лічильника 8250 кВт, по особовому рахунку позивачки зазначена заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 4070,75 грн., з урахуванням суми нарахованої по акту 4466,39 грн. (а.с.35). Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що споживач електричної енергії [PERSON], уклавши та підписавши з позивачем акт-звірки розрахунків за електроенергію станом на 11 квітня 2013 року, вчинила дії, що свідчать про визнання нею боргу, оскільки цей акт підписаний [PERSON] особисто без жодних зауважень і заперечень з її сторони, [PERSON] погодилась з наявною у нею сумою заборгованості зазначеною в акті, та як в ньому не зазначила, що з цим актом-звірки вона не згодна, що заборгованості за спожиту електричну енергію у неї не існує і взагалі не внесла до нього ніяких своїх заперечень. Крім того, відповідачка також без жодних зауважень та заперечень підписала попередження про відключення у зв'язку з наявною у неї сумою заборгованості. Але з таким висновком суду частково погодитись неможливо. Згідно із ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні(споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із п. 41 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пунктами 19, 20, 21 вказаних Правил передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами(цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. За власним рішенням енергопостачальник має право самостійно знімати показання приладів обліку у споживача. Суд першої інстанції, погоджуючись з сумою боргу, належним чином розрахунок позивача не перевірив. З матеріалів справи вбачається, що при перевірці рейдовою бригадою позивача показників лічильників 20 жовтня 2011 року знято показники лічильника квартири [ADDRESS], де проживає [PERSON], «09027», при цьому зазначено особовий рахунок відповідачки [PERSON] [NUMBER] (а.с.55 оборот). 04 січня 2012 року при перевірці рейдовою бригадою позивача показників лічильників знято показники лічильника за особовим рахунком [NUMBER] квартири [ADDRESS], де проживає відповідачка, «5794», при цьому робітниками бригади зазначено про різкий скачок показників (а.с.56). Таким чином, позивачем зафіксовано показники лічильника відповідачки на 15 квітня 2011 року - 4900, на 20 жовтня 2011 року - 9027, на 04 січня 2012 року - 5794 (а.с.36), тобто, аналізуючи зазначені показники, суд вважає, що дійсно 20 жовтня 2011 року робітниками позивача помилково були вказані на особовий рахунок відповідачки показники лічильника іншої квартири, відповідно позивачем нараховано заборгованість за спожиту електричну енергію з зазначених показників. З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що за період червень 2010 року - березень 2013 року у відповідачки утворилася заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 742,48 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] (а.с.129-130). Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає зміні у разі невідповідності висновків суду обставинам справи. Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити з вище приведених обставин, стягнувши з відповідачки на користь позивача за вищезазначений період заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 742,48 грн.

Outcome: partial