Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення яким визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим відправленням, що повернулося за закінченням терміну зберігання (а.с.34-35), відзив на позовну заяву відповідачка не подала, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, свідків [PERSON] та [PERSON] , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 липня 2007 року виданого Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, [PERSON] належить будинок [ADDRESS] (а.с.15). Окрім цього, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 34220360 виданого 26 лютого 2015 року, позивачу належить також і земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер 1221486200:09:002:0038, за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно довідки про склад сім`ї та проживання Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №4841 від 15 липня 2019 року, в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (власник будинку ), [PERSON] (дружина власника будинку ), [PERSON] ( син), [PERSON] ( онук) , [PERSON] ( онук) , [PERSON] (донька ) та [PERSON] (невістка) (а.с.20). 09 серпня 2003 року син позивача [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , від якого у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейно-шлюбні відносини подружжя [PERSON] не склалися, тому за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.21). [PERSON] є колишньою невісткою позивача, яка з 2015 року в спірному будинку не проживає, що підтверджується Актом про не проживання від 22 липня 2019 року (а.с.22), особистих речей в будинку не має, відповідачка не сплачує комунальні послуги (а.с.23-24), не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання домоволодіння не надає. Факт не проживання відповідачки в спірному будинку, також підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаних в судовому засіданні. Реєстрація відповідачки у будинку порушує права власника будинку [PERSON] на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у його власності. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає в будинку без поважної причини з 2015 року, у позивача виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] , що є підставою для зняття її з реєстрації за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнено сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved