Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 108 800 грн. боргу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 15.08.2016 року позивач [PERSON] надав відповідачеві [PERSON] кошти в сумі 4000 доларів США, еквівалент яких на момент звернення з позовом до суду при офіційному курсі НБУ становить 108 800 грн., що підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з терміном повернення до 01.12.2017 року. Однак відповідач кошти не повернув та ухиляється від виконання взятого на себе зобов`язання щодо повернення боргу, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Беліменко В.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, не заперечили щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що їм відомо зі слів позивача про те, що в серпні 2016 року позивач надав [PERSON] кошти в сумі 4000 доларів США з терміном повернення до кінця 2017 року, але відповідач кошти позивачу не повернув до теперішнього часу. Свідки не були присутні при безпосередній передачі коштів [PERSON] [PERSON] . Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 15.08.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено усний договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 4000 доларів США та зобов`язався повернути гроші до 01.12.2017 року, що підтверджується скріншотами переписок сторін в мережі інтернет, що містяться за посиланням https://bit.ly/2LsFyc0 (а.с. 27). Проте у строк до 01.12.2017 року [PERSON] кошти в сумі 4000 доларів США [PERSON] не повернув, письмову вимогу позивача про повернення коштів від 07.02.2019 року залишив без відповіді та реагування (а.с. 7, 8). Згідно даних НБУ офіційний курс долара США до української гривні станом на 01.04.2019 року складає за 100 доларів США - 2720,91 грн. (а.с. 14). 03.05.2019 року о 10.53 год. в АТ «Ощадбанк» було здійснено операцію з приймання готівки в сумі 5600 грн. від [PERSON] (платник) для її зарахування [PERSON] (отримувач) на рахунок № [NUMBER] , що підтверджується довідкою АТ «Ощадбанк» №101.26-08/2111/77891/2019-01/Вих від 18.09.2019 року (а.с. 72). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив факт отримання ним від відповідача 5600 грн. в АТ «Ощадбанк». Стаття 509 ЦК України визначає поняття зобов`язання та підстави його виникнення. Так, зобов`язанням являється правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, в тому числі і сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема: з договорів та інших правочинів (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України в разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановленні договором. Як вбачається з матеріалів справи, а саме скріншотів переписок сторін в мережі інтернет, що містяться за посиланням https://bit.ly/2LsFyc0, довідки АТ «Ощадбанк» №101.26-08/2111/77891/2019-01/Вих від 18.09.2019 року, що відповідач [PERSON] визнав наявність боргу перед [PERSON] , частково повернув позивачу борг в сумі 5600 грн. та будь-яких заперечень щодо заявленого позову з боку відповідача до суду не надходило. Тому позовні вимоги слід задовольнити частково з урахуванням повернутих позивачу 5600 грн., а саме на суму 3788 доларів США, що еквівалентно станом на 02.04.2019 року 103 033,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial