Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ ?Альфа-Банк?, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві, в якому просила суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 29 серпня 2016 року, вчинений на кредитному договорі №490052422 від 23 листопада 2007 року за реєстровим № 16181; стягнути з ПАТ ? Альфа-Банк ? на її ( [PERSON] ) користь понесені судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй стало відомо, про те, що 04 жовтня 2016 року постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ в м. Києві відкрито виконавче провадження №52435561 по виконанню оспорюваного виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором №490052422 від 23 листопада 2007 року у розмірі 44 389, 97 дол. США. Жодних вимог про добровільне погашення заборгованості чи повідомлення про вчинення виконавчого напису нотаріуса вона не отримувала. Оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з пропущенням встановленого законом строку на його вчинення, нотаріусом не перевірено безспірність суми заборгованості, вчинено виконавчий напис за відсутності усіх необхідних документів, за якими провадиться стягнення заборгованості, не перевірено чи була заборгованість саме у зазначеному банком розмірі. А тому, на думку позивачки, вищезазначений виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88 ЗУ ?Про нотаріат?, у зв`язку з чим повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Позивачка в судове засідання не з`явилась; про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала заяву про розгляд справи за її відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд справи за його відсутності; на адресу суду направив письмовий відзив на позов та просив суд, в задоволенні позовних вимог відмовити. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; причину неявки суду не повідомив; на адресу суду направив витребувані судом матеріали, які слугували підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Представник третьої особи: Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; причину неявки суду не сповістив; письмові пояснення не направив. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з?ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`?ктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 23 листопада 2007 року між ПАТ ?Альфа-Банк? та [PERSON] було укладено кредитний договір № 490052422, відповідно до якого, банк надав позичальнику ( [PERSON] ) грошові кошти на умовах строковості, платності та цільового характеру у розмірі 29 999, 31 дол. США зі сплатою 10, 7% річних строком до 23 листопада 2014 року ( а.с.58). 29 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 16181, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ ?Альфа-Банк? заборгованість за кредитним договором № 490052422 від 23 листопада 2007 року на загальну суму 44 389, 97 дол. США за період з 23 листопада 2014 року по 23 липня 2016 року (а.с. 6). 04 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52435561 по виконанню виконавчого напису №16181, виданого 29 серпня 2016 рокум ПН КМНО Чуловським В.А. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ ? Альфа-Банк ? боргу в сумі 44 389, 97 дол. США. Відповідно до ст. 87 Закону України ?Про нотаріат?, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України ?Про нотаріат?). Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі по тексту - Порядок), затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1., 1.2, 3.1 Глави 16 Розділу ІІ Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов?язання. Отже, документами, які підтверджують безспірність заборгованості мають бути не розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості складені банком, які є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, а первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України ?Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні? - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та інше. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Із наданого ПН КМНО Чуловським А.В. розрахунку, який було направлено на адресу суду в копії матеріалів, які слугували підставою для вчинення оспорюваногов виконавчого напису вбачається, що заборгованість станом на 23 липня 2016 року, зазначена 2 587 днів, що відображено у верхній частині розрахунку, у графі ?кількість днів прострочення?, тобто більше 7 років ( а.с.59 ). Крім того, вказані обставини підтверджуються і виписками по особовим рахункам, які також були надані відповідачем нотаріусу (а.с. 60 - 78). Відтак, сам відповідач підтверджує, що неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором почалось ще у 2009 році і у нього виникло право примусового стягнення боргу, тобто нотаріусом не взято до уваги той факт, що на час звернення до нього банком з дня виникнення права вимоги вже минуло більше трьох років, чим порушено приписи ст. 88 ЗУ ?Про нотаріат? щодо прямої заборони на вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України ?Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні?, при вирішення справ пов?язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України ?Про нотаріат?, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ ?Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні?, прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07 лютого 2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом № 3425-ХII. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 ?Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні? від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз?яснено, що однією з об?єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред?явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з?ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. З урахуванням вищезазначеного, на підтвердження факту безспірності заборгованості ПАТ ? Альфа-Банк? мало б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати, відповідно до ст. 88 Закону України ?Про нотаріат? та ст.ст. 1, 9 Закону України ?Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні?. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред?явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв?язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов?язання. Крім того, з вищезазначеного виконавчого напису від 29 серпня 2016 року вбачається, що стягнення здійснюється за період часу з 23 листопада 2014 року по 23 липня 2016 року, однак, доказів того, що стягнення здійснено саме за зазначений період часу нотаріусу надано не було, як і доказів, у якому розмірі має місце погашення отриманого кредиту та у який період часу. Для вчинення оспорюваного виконавчого напису, відповідачем, нотаріусу було надано лише частину кредитного договору № 490052422 від 23 листопада 2007 року на одній сторінці - частина №1 ?Базові умови кредитування?, при цьому взагалі не надана частина №2 ?Загальні умови кредитування?, яка є його невід`ємною частиною, що свідчить про ненадання нотаріусу цілісного та повного оригіналу кредитного договору № 490052422 від 23 листопада 2007 року, у зв`язку з чим у нотаріуса не було навіть змоги перевірити правильність розрахунку банком відсотків за користування кредитом, адже згідно розрахунку заборгованості та виписок по особовим рахункам відповідачем нараховано позивачці відсотки за користування кредитними коштами, виходячи з відсоткової ставки в розмірі 17% річних, починаючи з 01 вересня 2008 року, яка не передбачена умовами кредитного договору № 490052422 від 23 листопада 2007 року. При цьому, жодних додаткових угод, які б підтверджували зміну умов кредитування та встановлення нової відсоткової ставки відповідачем суду надано не було. Крім того, пунктами 284, 287 Інструкції ?Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України? передбачено, що виконавчий напис має містити перелік документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, проте в матеріалах справи відсутні документи які б підтвердили суму безспірної заборгованості та факту настання кінцевого терміну виконання зобов?язань. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України ?Про нотаріат? у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку №1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання,чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Аналогічну позицію викладено в ухвалі колегії суддів судової палати цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2017 р. № 201/1662/16-ц. З урахуванням вищезазначеного, під час розгляду справи, судом встановлено, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості відповідачки перед банком, у виконавчому написі нотаріуса зазначено період стягнення, який не обґрунтовується та не доводиться жодним доказом, щодо меж позовної давності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України ?Про нотаріат? та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, як такі, що обґрунтовані на вимогах закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий у розмірі 1 152, 60 грн. (768, 40 грн. + 384, 20 грн. + 384, 20 = 1 536, 80 грн.) На підставі викладеного та

Outcome: approved