Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 01.04.2004 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (правонаступник ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 876-005/04Р, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 15000 доларів США, строком до 01.04.2014 року зі сплатою 14% річних. 13.04.2005 року між сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до якої збільшилась процентна ставка за користування кредитом. 01.04.2004 року для забезпечення виконання зобов`язання, відповідно до договору № 876-005/04Р, будо укладено договір поруки між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] за № 876-005/04Р. Свої зобов`язання перед позивачем відповідачі не виконують, станом на 13.07.2015 року у відповідачів виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів в розмірі 6124 доларів США, 00 центів, що за курсом НБУ, станом на 30.10.2015 року, становить 140264 грн. 00 коп., також розмір пені складає 7916 доларів США, 02 центи, що за курсом НБУ, станом на 30.10.2015 року, становить 181308 грн. 40 коп. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 6124 доларів США, 00 центів, 181308 грн. 40 коп. пені та сплачений судовий збір у розмірі 4823 грн. 59 коп. 12 червня 2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині пред`явлення позову ПАТ КБ «Правекс-банк» до [PERSON] . Пояснив, що порука припинилася внаслідок зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг зобов`язань. Також відповідач зазначив, що кредитором не були виконані зобов`язання за договором поруки, розрахунок заборгованості позивача ґрунтується на припущеннях й не підтверджений належними та допустимими доказами та кредитором використовувалися недійних документів, а саме недійсного паспорту відповідача [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засідання щодо позовних вимог в частині пред`явлення позову до нього заперечував зазначаючи про те, що порука припинилася у зв`язку з внесенням змін до кредитного договору шляхом укладення додаткової угоди. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено в судовому засіданні. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року позов ПАТ КБ «Правекс-банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість по кредитному договору в розмірі 6124,00 доларів США та пеню у розмірі 181308 грн. 40 коп. Стягнуто з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» судовий збір по 2411 грн. 79 коп. з кожного. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 13 квітня 2016 року задоволено. Скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2004 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ПРАВЕКС-БАНК») та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 876-005/04Р (далі кредитний договір) (а.с.10-15). За даним договором відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 15000 доларів США. Надану суму кредиту відповідач [PERSON] повинна була повернути до 01.04.2014 року, та сплачувати проценти у розмірі 14% річних (п. 1.2. кредитного договору). В подальшому, 13 квітня 2005 року між сторонами була укладена додаткова угода до кредитного договору № 876-005/04Р від 01 квітня 2004 року, відповідно до якої змінена процентна складова за користування кредитом: з 01 квітня 2004 року по 11 липня 2004 року - 14% річних, з 11 липня 2004 року по 11 серпня 2004 року - 15% річних, з 11 серпня 2004 року по 11 листопада 2004 року - 16% річних, з 11 листопада 2004 року по 11 грудня 2004 року - 17% річних, з 11 грудня 2004 року по 01 квітня 2014 року - 18% річних (п.1.2. додаткової угоди) (а.с.16-21). З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем [PERSON] , 01 квітня 2004 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 876-005/04Р відповідно до умов якого відповідач [PERSON] зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов`язань перед позивачем (а.с.22-23). Позивач свої зобов`язання перед відповідачем за укладеним кредитним договором виконав та надав кредит, згідно укладеного договору про надання споживчого кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору у відповідача [PERSON] виникла заборгованість по договору у розмірі 6124,00 доларів США, що еквівалентно 140264 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом в сумі 4500,00 доларів США, що еквівалентно 103067 грн. 93 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1624,00 доларів США, що еквівалентно 37196 грн. 07 коп. Також у відповідача виникла заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 5951,12 доларів США, що еквівалентно 136304 грн. 36 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 1964,90 доларів США, що еквівалентно 45004 грн. 04 коп., а всього 7916,02 доларів США, що еквівалентно 181308 грн. 40 коп. (а.с.6-9). Щодо посилань відповідача [PERSON] про припинення договору поруки внаслідок збільшення зобов`язань слід зазначити наступне. Так, статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України). За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту. При розгляді даної справи судом встановлено, що додатковою угодою №1 від 13 квітня 2005 року укладеної між Банком та [PERSON] , були внесені зміни до кредитного договору №876-005/04Р від 01 квітня 2004 року, зокрема пунктом 1.2. договору з 13 квітня 2005 року був збільшений обсяг відповідальності позичальника у вигляді збільшення процентної ставки за кредитом та змінено строк повернення кредиту Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. У зобов`язаннях, у яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або без відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком. Таким чином, з огляду на положення частини першої статті 559 ЦК України необхідно дійти висновку про те, що внесення змін додатковою угодою до кредитного договору щодо збільшення розміру процентної ставки без згоди поручителя на такі зміни, а так само розширення змісту основного зобов`язання щодо установлення (збільшення розміру щомісячних платежів) призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього. Отже, з урахуванням встановлення судом тієї обставини, що додатковою угодою до кредитного договору, укладених без згоди поручителя, встановлено збільшений розмір процентної ставки, збільшено обсяг відповідальності в частині сплати щомісячних платежів, тобто були змінені зобов`язання, забезпечені порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, та що поручитель не давав згоди на таку зміну забезпеченого порукою зобов`язання, суд дійшов до висновку, що в силу частини першої статті 559 ЦК України є достатні правові підстави для визнання поруки за договором № 876-005/04Р від 01 квітня 2004 року припиненою, саме з часу зміни обсягу основного зобов`язання, тобто з 13 квітня 2005 року. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню.0 На підставі викладеного,

Outcome: partial