Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

В квітні 2015 р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 16 березня 1985 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Сторони перебували у шлюбі до 07 квітня 2011 року. Під час перебування у шлюбі, сторонами спільно з їх дітьми було приватизовано квартиру за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 2008 року квартира належить у рівних долях їй та відповідачу, а також їх дітям. Таким чином, кожному із співвласників квартири, належить частка у праві спільної часткової власності, яка відповідає 1/5 частини Квартири. У вересні 2010 року [PERSON] - спільна донька Позивача і Відповідача - вступила на денну форму навчання на контрактній основі до Київського університету культури. Після розлучення батьків, вона залишилась проживати разом з матір'ю, перебувала на її утриманні. Оскільки Відповідач ухилявся від будь-якої учіасті у їївихованні, не надавав жодної підтримки та матеріальної допомоги, позивачка змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки у зв'язку із її навчанням. 02 листопада 2011 року заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] було задоволено частково, вирішено стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.07.2011р. і до 03.06.2015р. Рішення набрало законної сили з 14 листопада 2011 року і було розпочате виконавче провадження № 31417255. Проте, Відповідач на виклики державного виконавця не відповідав, усіляко ухилявся від виконання рішення і станом на 01 березня 2014 року Відповідачем аліменти жодного разу не були сплачені, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивач звернувся із відповідним позовом і 08 грудня 2014 року заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/7329/14-ц (далі Рішення 2 - додається). Позивачка звернулась в подальшому з позовом про стягнення пені з відповідача за прострочення сплати аліментів у сумі 174 314 (сто сімдесят чотири тисячі триста чотирнадцять) грн. 32 коп. та витрат по оплаті судового збору у сумі 1 743 (одна тисяча сімсот сорок три) грн. 14 коп. Позов було задоволено. Були розпочаті відповідні виконавчі провадження № 46893038 та № 46906261 (далі ВП 2 та ВП 3 відповідно), що були приєднані до зведеного виконавчого провадження № 46988278. На даний час відповідач не виконав жодного рішення суду, в зв'язку з чим його загальна заборгованість за зведеним виконавчим провадженням становить 217 855,77 грн. На сьогодняшній день інших способів виконання вже двох рішень судів не існує, окрім задоволення вимог за рахунок належного Відповідачу нерухомого майна, яким є 1/5 частина квартири за адресою: м. Київ, [ADDRESS], позивачка просила задовольнити вимогу про переведення на неї прав та обов'язків Відповідача як співвласника з часткою в розмірі 1/5 квартири, визнати за нею право власності на 2/5 частини вказаної квартири. В судовому засіданні позивачка, представник позивача позов підтримали в повному обсязі з мотивів зазначених в ньому. Відповідач в судовому засіданні 22.07.2015 року заявив, що ніяких грошей у нього не має і сплачувати аліменти він не буде, та позивачка нічого не отримує. В подальшому в судові засідання не з'являвся. Треті особи: діти сторін [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, та через представника позивача надали суду нотаріально посвідчені заяви щодо відмови від купівлі 1/5 частки у спірній квартирі, що належить їх батькові, та не заперечують щодо задоволення позову і переведння на позивачку прав власника на частку у квартирі, що належить відповідачу. Представники третіх осіб -ВДВС Дніпровського та Дарницького районних управлінь юстиції в судове засідання не з'явились та надіслали заяви щодо можливості слухання справи без їх участі. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 березня 1985 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб. Сторони перебували у шлюбі до 07 квітня 2011 року, коли було зареєстровано його розірвання. Під час перебування у шлюбі, сторонами спільно з їх дітьми було приватизовано квартиру за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 2008 року (а.с.8) Квартира належить у рівних долях наступним особам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Таким чином, кожному із співвласників квартири, включно з Відповідачем, належить частка у праві спільної часткової власності на Квартиру, яка відповідає 1/5 частини квартири. Згідно заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва 02 листопада 2011 року по справі № 2-7303/11р. (а.с.9) позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] було на час її навчання задоволено частково, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.07.2011р. і до 03.06.2015р. Рішення набрало законної сили з 14 листопада 2011 року і на підставі виконавчого листа №2-7303 від 14.02.2012 року було розпочате виконавче провадження № 31417255 (ВП-1). Однак, відповідач на виклики державного виконавця не відповідав, усіляко ухилявся від виконання рішення і станом на 01 березня 2014 року відповідачем аліменти жодного разу не були сплачені, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 36 485,31 грн., що підтверджується вимогою і розрахунком старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції Ушенко Ю.П. від 13 березня 2014 року (а.с.10,11). Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року по справі № 753/7329/14-ц (а.с.12,13), був задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у сумі 174 314 (сто сімдесят чотири тисячі триста чотирнадцять) грн. 32 коп. та витрат по оплаті судового збору у сумі 1 743 (одна тисяча сімсот сорок три) грн. 14 коп. На виконання вказаного рішення були розпочаті відповідні виконавчі провадження № 46893038 та № 46906261 (далі ВП 2 та ВП 3 відповідно), що були приєднані до зведеного виконавчого провадження № 46988278., що підтверджується направленими матеріалами виконавчого провадження (а.с.66-98). В ході виконавчого провадження державним виконавцем було здійснено розшук відповідача через судове подання і органи МВС, виявлено, що місця роботи, рухомого майна він не має. Також в процесі виконавчого провадження щодо примусового стягнення суми боргу за аліментами старшим державним виконавцем Ушенко Ю.П. встановлено належність [PERSON] 1/5 квартири [ADDRESS]. На відповідну частку в межах суми боргу накладено арешт, оскільки іншого майна або доходів [PERSON] не виявлено. У зв'язку із збільшенням суми заборгованості по сплаті аліментів, 13 березня 2014 року державним виконавцем направлено сторонам виконавчої справи повідомлення про проведення 29 квітня 2014 року опису та повторного арешту квартири вказаної вище. Проте, подальше виконання рішення суду ускладнювалось тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 2008 року, співвласниками квартири [ADDRESS] на праві спільної часткової власності є члени колишньої родини (5 осіб). Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову за зведеним виконавчим провадженням (ВП 1 + ВП 2 + ВП 3), а саме за виконавчими документами: виконавчий лист № 2-7303 від 14.02.2012р. і розрахунок державного виконавця від 25 березня 2015 року; виконавчий лист від 04.02.2015р. про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у сумі 174 314 (сто сімдесят чотири тисячі триста чотирнадцять) грн. 32 коп.; виконавчий лист від 04.02.2015р. про стягнення витрат по оплаті судового збору у сумі 1 743 (одна тисяча сімсот сорок три) грн. 14 коп. становить 217 855 (двісті сімнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 77 коп. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на сьогоднішній день подальше виконання рішень судів і примусове виконання всіх виконавчих проваджень ускладнюється тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04 лютого 2008 року, співвласниками квартири [ADDRESS] на праві спільної часткової власності у рівних долях є: [PERSON], [PERSON], діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, оскільки право власності на 1/5 вказаної квартири набуте [PERSON] за час перебування ним у шлюбі з [PERSON], відповідна частка у праві власності на квартиру є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Так, згідно частини 1 ст. 73 Сімейного кодексу України, за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 371 Цивільного кодексу України, кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі. 03 березня 2015 року Стягувачем було отримано Висновок № 1 щодо технічної можливості виділу в натурі частини з об'єкта нерухомого майна. Даним Висновком встановлено, що за технічними показниками 1/5 частина Квартири не може бути виділена в натурі (а.с.21). Даний Висновок складено 03.03.2015 р. експертом Гнедюком С.В, що є сертифікованим спеціалістом за категорією «Інженер з інвентаризації нерухомого майна» (Кваліфікаційний сертифікат серія АЕ № 003029 виданий Атестаційною архітектурно-будівельною комісією Мінрегіонбуду від 12.12.2013 p.). Позивачем проведено оцінку вартості Квартири [ADDRESS]. Згідно Звіту про оцінку майна трикімнатної квартири розташованої за адресою: м. Київ, [ADDRESS], що зареєстрований в Фонді державного майна України за № 397926_04022015_48, вартість Квартири становить 900 000 (дев'ятсот тисяч) грн.. 00 коп. (а.с.22-32). Даний Звіт складено станом на 04.02.2015 р. суб'єктом оціночної діяльності ПП «Емануїл» (Сертифікат « 16927/14 від 19.09.2014 p., експертом- оцінювачем Шиявко І.Г. (посвідчення № МФ 8457 від 13.09.2013 р.)). Таким чином, вартість частки Відповідача у праві спільної часткової власності становить 180 000 грн. Ця сума вартості частки Відповідача вже є значно меншою від суми загальної заборгованості Відповідача по аліментам, пені, судовим витратам, що підлягають відшкодуванню. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу. Згідно зі ст. 366 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині переведення прав власника на 1/5 частину квартири [ADDRESS] Що стосується позовних вимог щодо зобов'язання органів Міністерства Юстиції, що здійснюють виконання судових рішень та державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснити всі необхідні дії по виконанню вказаного рішення та реєстрації прав власності на частку в спірній квартирі, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки такі позовні вимоги є передчасними. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати .

Outcome: partial