Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

В липні 2019 року представник позивача - ПАТ «Державний ощадний банк України» Крючков С.С. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму кредитної заборгованості в розмірі 17495,97 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Вказані вимоги обґрунтовано тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі - територіально відокремленого без балансового відділення №10026/020 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] 25.08.2016 року було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (далі Договір ДКБО). Згідно п. 3.1 шляхом підписання цієї заяви про приєднання, до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п. 3.4 заяви про приєднання, банк, на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Згідно п.п. 3.4.1 клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку. Банк надає клієнту платіжну картку та персональний ідентифікаційний код. В своїй Заяві на встановлення відповідної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, клієнт просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Банк встановив клієнту кредит в розмірі 10000,00 грн. Згідно п. 6.5.1 заяви процентна ставка за кредитом є фінансовою і складає 30 процентів річних за користування кредитними коштами. Згідно додатку №1 до основного договору (ДКБО), плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку становить 40 % на рік. Позивач в свою чергу свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 08.04.2019 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 17495,97 грн., яка складається з наступного: -9930,11 грн. - основна заборгованість; -4483,62 грн. - заборгованості по сплаті відсотків за користуванням кредитом; -2286,65 грн. - пеня за прострочену заборгованість; -30,00 грн. - заборгованість за РКО; -237,84 грн. - сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів; -317,76 грн. - сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту; -117,53 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; -92,46 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. Тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Головне управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» суму кредитної заборгованості в розмірі 17495,97 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився. Направив до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідач у встановлений судом термін відзив на позовну заяву до суду не надав. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі - територіально відокремленого без балансового відділення №10026/020 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] 25.08.2016 року було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (далі Договір ДКБО). Згідно п. 3.1 шляхом підписання цієї заяви про приєднання, до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п. 3.4 заяви про приєднання, банк, на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Згідно п.п. 3.4.1 клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку. Банк надає клієнту платіжну картку та персональний ідентифікаційний код. В своїй Заяві на встановлення відповідної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, клієнт просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Банк встановив клієнту кредит в розмірі 10000,00 грн. Згідно п. 6.5.1 заяви процентна ставка за кредитом є фінансовою і складає 30 процентів річних за користування кредитними коштами. Згідно додатку №1 до основного договору (ДКБО), плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку становить 40 % на рік. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на на 08.04.2019 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 17495,97 грн., яка складається з наступного: -9930,11 грн. - основна заборгованість; -4483,62 грн. - заборгованості по сплаті відсотків за користуванням кредитом; -2286,65 грн. - пеня за прострочену заборгованість; -30,00 грн. - заборгованість за РКО; -237,84 грн. - сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів; -317,76 грн. - сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту; -117,53 грн. - 3% річних на суму простроченого кредиту; -92,46 грн. - 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів. 04.10.2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» направив на адресу відповідача [PERSON] лист-вимогу про сплату заборгованості, яку він отримав 24.10.2018 року, однак вказана вимога позивача залишена відповідачем без відповідного реагування. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що відповідачем по справі [PERSON] порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного ат

Outcome: approved