Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

В квітні 2013 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. У своєму позові посилалась на те, що її батьками були [PERSON] та [PERSON] Окрім неї (позивачки), у батьків було ще двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] - її сестри. У 1980 році батьки переїхали проживати з с.Стара Ушиця Кам'янець-Подільського району Хмельницької області до Чернівців, де й проживали до моменту своєї смерті. [INFO] року померла мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яку її батько разом із нею та іншими сестрами прийняв, оскільки на той час вони всі разом проживали в будинковолодінні батьків по [ADDRESS]. [INFO] року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, в якій вона (позивачка) та її сестра [PERSON] мали право на обов'язкову частку, так як досягли пенсійного віку на той час. Однак із заявою про прийняття спадщини після смерті батька вона не зверталася, оскільки мала на це поважні причини. Зокрема, на її утриманні знаходиться син-інвалід І групи. Саме в той час, коли необхідно було звернутися із заявою до нотконтори про прийняття спадщини, вона займалася встановленням опіки над своїм сином. Крім того, з сестрами вони домовились, що займуться документами на спадщину, коли стане менше клопотів. [INFO] року померла наймолодша сестра - [PERSON] Лише після її смерті стало відомо, що при житті батько залишив заповіт, за умовами якого все своє майно він залишив [PERSON] В свою чергу, [PERSON] (сестра позивачки) без відома інших сестер звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, зазначивши у заяві про те, що інші спадкоємці відсутні. Таким чином, після смерті сестри [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом став її чоловік [PERSON] Це дуже її обурило, оскільки будинковолодіння по [ADDRESS] належало її батькам. Вони все життя важкою працею та особистими зусиллями облаштовували його. Натомість, [PERSON] весь час пиячив, ніде не працював, вів аморальний спосіб життя. Тому вона та її сестра [PERSON] домовились із [PERSON], що після отримання свідоцтва про право на спадщину він подарує будинок їм із сестрою, натомість, отримає від них грошову компенсацію. Однак [INFO] року [PERSON] помер, так і не встигши отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Після його смерті відкрилась спадщина. Оскільки дітей у [PERSON] не було, єдиними спадкоємцями після смерті батька та сестри залишилась вона (позивачка) та її сестра [PERSON] Вважає, що її спадкові права були порушені, у зв'язку з чим і звернулася до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представники - [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та підтвердили викладені у ньому обставини. Просили задовольнити його у повному обсязі. Представник Чернівецької міської ради Ісєва Т.В. в судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що Чернівецька міська рада не має жодного відношення до спадкового майна, а тому є неналежним відповідачем по справі. Представник відповідача - І Чернівецької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином повідомлявся судом про місце та час слухання справи. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила їх задовольнити. Підтвердила обставини викладені у позові. Представник третьої особи на стороні відповідачів [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнала, про що надала свої письмові заперечення. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до переконливого висновку про те, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що батьками позивачки були [PERSON] та [PERSON] (том 1 а.с.17). Сестрами [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (том 1 а.с.18). [INFO] року померла мати позивачки [PERSON] (том 1 а.с.12). [INFO] року помер батько [PERSON] (том 1 а.с.13). Після своєї смерті батько позивачки залишив заповіт, за умовами якого все своє майно він заповів дочці [PERSON] (том 2 а.с.6). Так як ні позивачка [PERSON], ні її сестра [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] стала [PERSON] (том 1 а.с.33). [INFO] року померла [PERSON] (том 1 а.с.14). Після смерті сестри позивачки єдиним спадкоємцем за законом став її чоловік [PERSON] (том 2 а.с.55, 70). Однак [INFO] року помер і [PERSON], так і не встигши отримати свідоцтво про право на спадщину за законом (том 1 а.с.15). Після його смерті відкрилась спадщина. Судом було встановлено, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його мати [PERSON], яка відмовилася від спадщини на користь онуки [PERSON] (том 1 а.с.131). Згідно ст.30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач. При цьому, аналізуючи норми чинного законодавства та судову практику, можна дійти висновку про те, що відповідачем є особа, яка за цивільною позовною заявою позивача притягається до відповідальності за порушення чи оспорювання її прав та охоронюваних законом інтересів, а також у передбачених законом випадках, й інші особи, на адресу яких спрямована вимога позивача, яка знайшла своє аргументування та вираження у відповідній позовній заяві. Таким чином, сторонами у справі є насамперед особи між якими виник спір про право та на них поширюються всі правові наслідки законної сили судового рішення. Виходячи зі змісту ст.119 ЦПК, де йдеться про зміст позовної заяви, саме позивач встановлює відповідача у справі. За загальним правилом, позов має пред'являтися до суду належним позивачем, тобто особою, яка має право вимоги за позовом, оскільки саме її права, свободи та інтереси порушені, оспорюються або невизнані (ст. 3 ЦПК) та лише до належного відповідача - особи, яка повинна відповідати за позовом. Таке процесуальне право та обов'язок позивача та відповідача бути належним суб'єктом цивільних процесуальних відносин зумовлено матеріально - правовими відносинами, учасниками яких вони є. Належні сторони у цивільному процесі є носіями суб'єктивних прав та обов'язків, які складають зміст матеріально-правових відносин. Так, судом з достовірністю було встановлено, що після смерті [PERSON] до нотконтори звернулася з заявою про прийняття спадщини його мати, яка в подальшому відмовилась від спадщини на користь онуки [PERSON] Отже, виходячи з наведених вище норм закону, випливає, що належним відповідачем у справі повинна бути саме [PERSON], адже вона як спадкоємець всього спірного майна повинна відповідати за позовом. Натомість, Чернівецька міська рада є неналежним відповідачем, оскільки жодним чином не порушує права чи інтереси позивачки по справі. Як передбачено ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. На пропозицію суду залучити [PERSON] до участі у справі у якості відповідача позивачка [PERSON] та її представники категорично відмовились, посилаючись на те, що [PERSON] не видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а тому вона не має жодного відношення до позову. У зв'язку з цим, ухвалою суду від 01.08.2013 року [PERSON] було залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідачів (том 1 а.с.143-144). З цього приводу ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму Узагальненні №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, роз'яснив, що якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Таким чином, виходячи з наведених вище норм закону, судової практики, а також враховуючи обставини справи, суд приходить до переконливого висновку про те, що позов [PERSON] пред'явлений до неналежного відповідача (Чернівецької міської ради), а тому у його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed