Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому посилаючись на ст. 196 СК України просила стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] за період з січня 2016 року по червень 2018 року в розмірі 3 220 грн. В обгрунтування позову зазначала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2008 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за відповідачем утворилась заборгованість. Згідно довідки-розрахунку від 11.07.2018 року сума заборгованості з 2016 року становить 17 000 грн. 03.08.2018 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилась, 12.10.2018 року звернулась до суду із заявою, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву не подав, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 24.05.2002 року народився [PERSON], батьками якого відповідно до копії свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області являються [PERSON] та Чорна (теперішнє прізвище [PERSON]) [PERSON]. 21.11.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-6396/2008 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2008 року до досягнення дитиною повідомлення. Згідно довідки-розрахунку по аліментах № В-16 50953 від 11.07.2018 року, виданої Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області по виконавчому листу № 2-6396 від 10.11.2008 року, станом на 01.07.2018 року заборгованість становить 32 113 грн. Згідно розрахунку наданого позивачем загальна сума пені за період прострочення з 01.01.2016 року по 01.06.2018 року становить 3 220 грн. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Zp=(A1Х1%ХQ1)+(A2Х1%ХQ2)+……….(AnХ1%ХQn), де: Zp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Розрахунок пені за аліментами, який міститься в матеріалах справи відповідає вимогам ст. 196 СК України та правовій позиції викладеній у вищезазначеному рішенні Верховного Суду. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості по сплаті аліментів, а також заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку відповідач суду не надав. Враховуючи вищевикладене та перевіривши правильність наведеного позивачем розрахунку за вказаний період, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача у заявленому неї розмірі. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.

Outcome: approved