Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

\~ В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування , в якому вказав, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 29 травня 2009 року. Вирішити питання спадкування через нотаріальну контору позивач позбавлений можливості в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку було видано до формування бази даних АС ДЗК, тому відсутня можливість для формування та надання витягу. З зазначених вище підстав нотаріусом позивачу було відмовлено у можливості отримати через нотаріальну контору свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, зазначену в заповіті. Позивач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав , просив задовольнити в повному обсязі, слухання справи просив провести без його участі. Відповідач по справі , [PERSON], надав до суду заяву, відповідно до якої визнав позовні вимоги позивача в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просив слухання справи провести без його участі. Суд розглянув заяви позивача, відповідача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, [PERSON], [INFO], за життя склала заповіт, посвідчений 21 березня 2006 року секретарем виконавчого комітету Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області , реєстраційний № 62, відповідно до якого заповіла позивачу земельну ділянку площею 5,0101 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Старовірівської сільської ради, КСП ,,Путь Леніна,, Нововодолазького району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, виданого 16 грудня 2002 року на підставі розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 19 вересня 2002 року № 254. [PERSON] померла 29 травня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 219911, виданим Старовірівською сільською радою Нововодолазького району Харківської області , актовий запис № 58. Відповідно до довідки , виданої Старовірівською сільською радою 30 квітня 2010 року № 545, [PERSON] на момент смерті проживала одна. Судом встановлено, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , входить зазначена в заповіті земельна ділянка загальною площею 5,0101 гектарів, в тому числі площею 4,5505 гектарів кадастровий № 6324285500:07:000:0513, та площею 0,4597 гектарів кадастровий № 6324285500:07:000:0310 в межах згідно з планом, які розташовані на території Старовірівської сільської ради, КСП ,,Путь Леніна,, Нововодолазького району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, виданого 16 грудня 2002 року на підставі розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 19 вересня 2002 року № 254, виданого на ім'я [PERSON]. Суд зазначає, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи. Оформити свої спадкові права на вищезазначену земельну ділянку через нотаріальну контору позивач позбавлений можливості в звязку з тим, що Нововодолазьким районним відділом ХРФ ДП ,,Центр державного земельного кадастру,, було відмовлено у видачі витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку було видано до формування БДАС ДЗК, тому відсутня можливість для формування та надання витягу. З зазначених вище підстав нотаріусом позивачу відмовлено у можливості отримати через нотаріальну контору свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, зазначені в заповіті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець , за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1,2,3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В звязку з тим, що заповітом охоплене не все спадкове майно після смерті [PERSON], спадкоємцем за законом після її смерті є її онук, відповідач по справі, [PERSON], який також прийняв спадщину за законом після смерті , [PERSON] у відповідності до вимог ЦК України. Відповідно до статті 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Судом перевірено коло спадкоємців за законом або за заповітом , які б фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та наданими Нововодолазькою районною державною нотаріальною конторою інформаційними довідками зі спадкового реєстру. Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Судом встановлено право власності заповідача на спадкове майно, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Outcome: approved