Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

В листопаді 2017 року Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті державної адміністрації через свого представника Гарягу О.Ою звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно якого просить: позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; призначити стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з часу подання позовної заяви та до досягнення нею 18-річного віку на користь державного закладу, в якому перебуває дитина, а саме: Київський міський будинок дитини ім. М.М. Городецького (Київська область, смт. Ворзель, вул. Кленова, буд. 35). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] [PERSON] народила доньку - [PERSON], реєстрація народження якої було проведена відповідно до ч 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (надалі - СК України). Разом з тим, через невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, з 25.05.2016 року малолітня [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставин. При цьому, при проведенні Службою у справах дітей Шевченківською районної в місті Києві державної адміністрації спільно з Шевченківським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та сектором ювенальної превенції Шевченківського управління поліції ГУ НПУ у м.Києві рейду, 25.10.2017 року було виявлено, що [PERSON] часто залишає свою доньку на матір - [PERSON], не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, а в квартирі, де мешкала відповідач разом із дитиною, не працює каналізація та практично відсутні продукти харчування. Вказані обставини також підтвердили й сусіди відповідача по будинку, повідомивши, окрім того, що [PERSON] приводить в квартиру сторонніх чоловіків, які залишаються там ночувати та влаштовують сварки, свідком яких є і дитина, котра досить часто є голодною та має неохайний вигляд. У зв'язку з зазначеним, а також враховуючи лист з Шевченківського управління поліції ГУ НПУ у м.Києві з клопотанням про вжиття термінових заходів щодо захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON], 27.10.2017 року на підставі розпордяження Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 27.10.2017 року за №634 малолітню [PERSON] було негайно відібрано від її матері - [PERSON] та влаштовано до Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького, де вона і перебуває по теперешній час. Крім того, позивач зауважує, що незважаючи на неодноразові проведення з відповідачем профілактичних бесід виховного характеру щодо створення належних умов для проживання для розвитку дитини, будь-яких позитивних зрушень з її боку по ставленню до власної дитини виявлено не було. За наведених обставин, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом, адже безвідповідальне та байдуже ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов'язків шкодить інтересам дитини та негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток. Також, одночасно з позбавленням батьківських прав, позивач, посилаючись на положення ст.ст. 180-183 СК України, просить стягнути з відповідача на користь державного закладу, в якому перебуває дитина, а саме: Київський міський будинок дитини ім. М.М. Городецького, аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з часу подання позовної заяви та до досягнення нею 18-річного віку. Ухвалою від 29.11.2017 року було відкрито провадження у цивільній справі за цим позовом. Під час судового засідання, яке відбулося 09.01.2018 року, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання представника позивача [PERSON] про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, в тому числі й Висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], а також про виклик у судове засідання в якості свідка [PERSON] Також, в ході вказаного судового засідання, суд, обговоривши з учасниками судового розгляду питання щодо необхідності розгляду даної справи за правилами, встановленими ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, постановив ухвалу про продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 26.02.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника третьої особи про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження факту неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків відносно своєї дитини. Ухвалою суду від 01.03.2018 року закрито підготовче засідання за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.03.2018 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, в яких зазначила, що дитина, проживаючи з відповідачем, перебувала в поганому стані, адже в квартирі не було продуктів харчування, проживали інші квартиранти. При цьому, як показав свідок, кошти, які були отримання відповідачем як допомога на дитину, остання протягом 3-х днів потратила. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника третьої особи, а також показання свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданого 22.03.2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві. Згідно вказаного Свідоцтва про народження матір'ю [PERSON] є [PERSON], а батьком - [PERSON]. При цьому, з листа Шевченківського районного у місті Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 02.11.2017 року вбачається, що державна реєстрація [PERSON] була проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, 27.10.2017 року на підставі розпордяження Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації від 27.10.2017 року за №634 малолітню [PERSON] було відібрано від її матері - [PERSON] та влаштовано до Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького, де вона і перебуває по теперішній час. З наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності вбачається, що підставою для вжиття такого заходу слугувало проведення 25.10.2017 року Службою у справах дітей Шевченківською районної в місті Києві державної адміністрації спільно з Шевченківським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та сектором ювенальної превенції Шевченківського управління поліції ГУ НПУ у м.Києві рейду, під час якого було виявлено, що [PERSON] часто залишає свою доньку на матір - [PERSON], не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, а в квартирі, де мешкала відповідач разом із дитиною, не працює каналізація та практично відсутні продукти харчування. Обставини неналежного утримання та виховання дитини також підтверджуються Актами обстеження умов проживання дитини від 21.09.2017 року та від 25.10.2017 року, де, серед іншого, зазначено, що дитина погано харчується, виглядає неохайно, має брудний одяг та ссадини на обличчі. Крім того, як вбачається зі змісту висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.11.2017 року №109/05/40-10773 щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки Комісією з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації було з'ясовано, що з 25.05.2016 року (наказ №34) малолітня [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як така що опинилася в складних життєвих обставинах, з причини того, що її мати [PERSON] не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, про що, серед іншого, свідчать й рішення судів про позбавлення її батьківських прав відносно інших малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За вказаних обставин,а також враховуючи те, що безвідповідальне та байдуже ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов'язків шкодить інтересам дитини та негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Вимогами ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.ст. 3,18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, як роз'яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що обставини ухиляння відповідача від виконання своїх обов'язків по належному вихованню та утриманню її дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки - [PERSON] При цьому, в даній конкретній ситуації судом враховується, що навіть під час розгляду справи в суді відповідач не вчинила будь-яких активних дій, які б свідчили про її бажання реалізувати виконання своїх батьківських обов'язків, а в судовому засіданні так і не змогла пояснити те, яким саме чином вона бажає поліпшити своє ставлення до виховання та утримання дитини. Натомість, наявні в матеріалах справи акти обстеження умов проживання дитини від 18.01.2018 року та 12.02.2018 року, складені вже після відібрання [PERSON] від матеріали, свідчать про те, що відповідач не намагається змінити своє ставлення до виконання батьківських обов'язків щодо піклування про фізичний і духовний розвиток власної дитини, адже, як вбачається, в квартирі не створено умов для проживання житини, відсутнє дитяче ліжко, немає іграшок, речей тощо. Також, слід зазначити, що згідно Довідок Київського міського будинку дитини імені М.М. Городецького від 10.01.2018 року та від 20.02.2018 року, за період пербування дитини у закладі відповідач відвідувала дитину 4 рази, не притримуючись правил відвідування. Крім того, як зазначено в цих довідках, малолітня [PERSON] при зустрічі зі свою мамою починає плакати та панікувати. Тобто, позбавляючи відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], суд враховує «інтереси дитини» в широкому розумінні, зокрема в даному випадку позбавлення батьківських прав буде сприяти дитині визначити її правовий статус як захищеної групи осіб, та отримати відповідну соціальну допомогу від держави. В той же час, суд наголошує на тому,що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни її поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому СК України. Щодо вимог про стягнення аліментів слід зазначити наступне. Так, ч.2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено вимогами ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що дитина перебуває з Київському міському будинку дитини ім. М.М. Городецького, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання [PERSON], які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь державного закладу, в якому перебуває дитина, у твердій грошовій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 03.11.2017 року та до досягнення дитиною 18-річного віку, тобто д [INFO]. Враховуючи наведене та

Outcome: approved