Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

В квітні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до Барановської міської ради (далі також відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтовувався тим, що 12.12.2004 року в с. Вірля Баранівського району Житомирської області померла [PERSON], яка за життя 19.10.2004 року залишила заповіт яким заповіла позивачу земельну ділянку площею 2.3571 га, що розташована на території Вірлянської сільської ради Баранівського району Житомирської області. У встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини позивач не подавала, оскільки вважала, що спадщину прийняла фактично, адже вона вступила у володіння та користування спадковим майном. Однак після звернення до нотаріальної контори з метою одержання свідоцтва про право на спадщину, отримала вмотивовану відмову у звязку з тим, що нею було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася із даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву якою підтримав заявлені позовні вимоги, позов просив задовольнити, а справу слухати без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надійшла заява про визнання відповідачем заявлених позивачем вимог, справу просив слухати без його участі, не заперечував проти ухвалення рішення. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 12.12.2004 року в с. Вірля Баранівського району Житомирської області померла [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть від 13.12.2004 року виданого виконкомом Вірлянської сільської ради Баранівського району Житомирської області (а.с. 5). Згідно заповіту, який [PERSON] склала 19.10.2004 року, земельну ділянку, яка належала їй на підставі Державного акта серії ЯА №137632 заповіла позивачу [PERSON] Заповіт не змінено та не скасовано (а.с. 7). Повідомленням Державної нотаріальної контори позивачу розяснено, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із вимогою щодо продовження зазначеного строку (а.с. 8). Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Положеннями статті 1272 цього Кодексу передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На адресу суду надійшов лист від Барановської державної нотаріальної контори згідно якого встановлено, що спадкова справа до майна [PERSON] не заводилася. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що відповідає приписам ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, [PERSON] померла 12.12.2004 р., отже шестимісячний строк закінчився 12.06.2005 р. Саме з цього часу право позивача вважається порушеним, оскільки він внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично позбавлена права прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустила термін звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини через те, що вважала що спадщину прийняла, адже вступила у фактичне користування та володіння майном. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що докази надані позивачем є достовірними і переконливими, а позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved