Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

В листопаді 2016р. позивач сорочинський О.М. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 2-7 т.1) до відповідача ПАТ «Альфа-Банк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просив суд, з урахуванням поданих заяв про уточнення та доповнення позову (а.с. 160-165 т. 1, а.с. 7-16 т.2): визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 04 липня 2016р., зареєстрований в реєстрі за № 13765, щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 730-ф від 09 листопада 2006р. на загальну суму 319458,49 дол. США; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,2 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 листопада 2006р. між позивачем та ЗАТ «ТАС - Інвестбанк» було укладено кредитний договір №730-Ф (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов вказаного договору банк надає боржнику кредит у сумі 300000,0 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. 04 липня 2016р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., за заявою відповідача було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь відповідача суми заборгованості за період з 01 серпня 2013р. по 24 травня 2016р. у розмірі 319458,49 дол. США, що виникла по кредитному договору. На думку позивача даний виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки третьою особою (приватним нотаріусом) в порушення вимог ст. ст. 47, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Глав 8, 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. №296/5 не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом, а банком було приховано безспірність щодо суми заборгованості, вказані обставини свідчать про порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, приватним нотаріусом були прийняті документи для вчинення оспорюваного виконавчого напису, які не відповідали вимогам закону, а також відсутності відомостей про неодноразову заміну кредитора. До того ж, на думку сторони позивача має місце подвійне стягнення, оскільки рішенням Макарівського районного суду Київської області від 27 лютого 2014р. по цивільній справі № 370/2695/13-ц, яке набрало законної сили звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення суми заборгованості за кредитом. В судовому засіданні представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав повному обсязі, з підстав, зазначених в справі, з урахуванням поданих заяв про уточнення та доповнення позову, просив суд позов задовольнити. В процесі розгляду справи, за заявою сторони позивача про вжиття заходів забезпечення судом було задоволено зазначену заяву, а також було задоволено заяву про витребування доказів від третіх осіб. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. свого представника направив лише в судове засідання 18 жовтня 2017р., в решті судові засідання представник не з'явився, поважності причин неявки суду не повідомив, відзив на позов відповідачем не подавався, будь - яких клопотань до суду не надходило. Треті особи, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суду не направили, пояснення на позов не подавались. На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва віл 06 квітня 2017р. про витребування доказів, третіми особами були надані: належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 04 липня 2016р. зареєстрований в реєстрі № 13765 та копія виконавчого провадження ВП № 51813456. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 09 листопада 2006р. між ЗАТ «ТАС - Інвестбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, зі змінами та доповненнями до нього. Відповідно до умов вказаного договору банк надає боржнику кредит у сумі 300000,0 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. 25 травня 2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, що підтверджується випискою з договору купівлі- продажу прав вимоги. В свою чергу 15 червня 2012р. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа -Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, що підтверджується відповідним договором, згідно яких відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №730-Ф від 09 листопада 2006р., що було укладено між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник якого - ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу був правонаступником ЗАТ «ТАС - Інвестбанк») та [PERSON] на користь позивача - ПАТ «Альфа Банк». З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ТАС - Інвестбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна №730-Ф/ІП-1 з подальшими внесеннями змін та доповнень до нього, а саме: земельної ділянки площею 3,050 га, як розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, смт. Макарів та цільовим призначенням - для промислового використання, яку сторони станом на 26 травня 2011р. оцінили в 438900,0 дол. США. 04 липня 2016р. третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за заявою відповідача від 04 липня 2016р. було вчинено виконавчий напис про стягнення виниклої заборгованості за період часу з 01 серпня 2013р. по 24 травня 2016р. з позивача [PERSON] на користь відповідача ПАТ «Альфа - Банк» у сумі в розмірі 319459,49 дол. США, яка складається з: заборгованості за кредитом - 189658,61 дол. США; заборгованості за відсотками за користування кредитом -129799,88 дол. США. Звертаючись до суду з вказаними позовними вимогами, позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що при вчиненні третьою особою (приватним нотаріусом Чуловським В.А.) виконавчого напису, було порушено ст. ст. 47, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Глав 8, 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. №296/5 не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом, а банком було приховано безспірність щодо суми заборгованості. Положення ст. 18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Судом достовірно встановлено, що 26 травня 2016р. на адресу позивача була направлена відповідачем вимога про усунення порушення кредитних зобов'язань, щодо повернення всієї суми боргу за кредитним договором, з зазначенням суми боргу, та роз'ясненням права відповідача на примусове звернення стягнення на заставлене майно. Будь-яких заперечень, щодо суми заборгованості та даних, викладених в вищезазначених повідомленнях - вимогах відповідача, позивач не пред'явив. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.3 ЦПК України). З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що з боку відповідача ПАТ «Альфа-Банк» відсутні будь-які порушення прав, свобод чи інтересів позивача [PERSON] Доводи сторони позивача, що вимога банку не є безспірною, оскільки рішенням Макарівського районного суду Київської області від 27 лютого 2014р. по цивільній справі № 370/2695/13-ц, яке набрало законної сили звернуто стягнення на предмет іпотеку в рахунок погашення суми заборгованості за кредитом, судом оцінюються критично, оскільки стороною позивача не надано доказів того, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису зазначене рішення суду було виконано в повному обсязі боржником. Як і не заслуговують на увагу, твердження сторони позивача, що документи, які були подані кредитору не відповідали положенням Закону України «Про нотаріат», Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. №296/5. Оцінюючи належність, достовірність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому позов не підлягає задоволенню. На підставі ч. 9 ст. 158 ЦПК України підлягають скасуванню вжиті судом заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2017р.: зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 04 липня 2016р, зареєстрованого в реєстрі за № 13765 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 319458,49 дол. США., виконання якого здійснюється Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві (ВП № 51813456), при цьому на підставі ч. 10 ст. 158 ЦПК України зазначені заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили зазначеним рішенням суду.

Outcome: dismissed