Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих дорожньо-транспортною пригодою, в якому просив постановити рішення, яким стягнути з Приватного підприємства «Автотрансекспедиція» на його користь матеріальні збитки у розмірі 292 703 грн. 99 коп., моральну шкоду в розмірі 30\~000 грн., судові витрати у розмірі 7127 грн. 04 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 08 вересня 2016 року близько о 18-40 год. [PERSON], працюючи водієм ПП «Автотрансекспедиція», на 417 км. + 200 м. автодороги БориспільДніпроЗапоріжжя керуючи автомобілем [NUMBER] з напівпричепом «NOРА» державний номер [NUMBER], які як джерело підвищеної небезпеки також належать ПП «Автотрансекспедиція» проігнорував вимоги дорожнього знаку 1.4.1 «Напрямок повороту направо» порушуючи вимоги п.10.1 ПДР України, виїхав на зустрічну смугу руху де зіткнувся з рухаючимся йому назустріч автомобілем [NUMBER] під його, [PERSON] керуванням, внаслідок чого пасажиру «ТОYOТА САМRY» [PERSON] були заподіяні легкі тілесні ушкодження, а автомобілю завдано механічні пошкодження. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року [PERSON] визнаний винним за ст. 124 КУпАП в скоєнні зазначеної ДТП. Згідно висновкам автотоварознавчого дослідження №206/16А від 06 січня 2017 року вартість відновлювального ремонту або матеріальної шкоди завданої автомобілю «ТОYOТА САМRY» становить 392703,99 грн. ТДВ «СТ «Домінанта» повинне сплатити страхове відшкодування в розмірі 100\~000 грн. відповідно до ліміту страхового полісу цивільно-правової відповідальності № АК/0983976 від 30.08.2016 року, а 292703,99 грн. повинно сплатити ПП «Автотрансекспедиція» на підставі ч. 1 ст. 1172 ЦК України. Окрім цього, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 30000 грн. Також, ним було витрачено 1000 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження №206/16А від 06 січня 2017 року. Тому з огляду на вищевикладене, позивач звернувся до суду з даним позовом. Адвокат позивача за договором про надання правової допомоги [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі; не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ПП «Автотрансекспедиція» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.109), в письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні позову (а.с.87-89). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.119), а тому зі згоди адвоката позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що 08 вересня 2016 року о 18 год. 40 хв. в районі позначки 417 км. + 200 м. а/д Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя в Дніпровському районі Дніпропетровської області, водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] з напівпричепом «NOРА» державний номер [NUMBER], відволікся від керування транспортним засобом та не виконав вимоги дорожнього знаку «Напрямок повороту праворуч» продовжив рух прямо, виїхав на смугу зустрічного напрямку руху та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілям завдано механічні пошкодження, також пасажир автомобіля [NUMBER] [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені постановою суду по адміністративній справі є обовязковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок ігнорування [PERSON] дорожнього знаку 1.4.1 «Напрямок повороту направо» та порушуючи вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, тобто відповідач допустив правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2016 року (а.с.10). Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів автомобіль [NUMBER] з напівпричепом «NOРА» державний номер [NUMBER] належать Приватному підприємству «Автотрансекспедиція», з яким відповідач [PERSON] на момент вчинення ДТП перебував у трудових правовідносинах, а саме працював водієм (а.с.47-50,62). Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно з розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до\~статті 1191 ЦК України. Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обовязок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Встановлено, що на час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] була застрахована у визначений законом спосіб Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на 100\~000 грн., що підтверджується полісом АК №0983976 від 30 серпня 2016 року (а.с.46). Відповідно до\~ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. На підставі\~ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як встановлено судом, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ046832, автомобіль «TOYOTA CAMRY» 2010 року випуску державний номерний знак [NUMBER] належить [PERSON], якому внаслідок вище зазначеної транспортної пригоди було завдано матеріальну шкоду, а пасажир даного автомобіля [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №206/16А від 06 січня 2017 року, складеного судовим експертом [PERSON] вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] внаслідок ДТП, складає 392\~703 грн. 99 коп. (а.с.11-25). Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача ПП «Автотрансекспедиція» на неналежність і недопустимість даного доказу на підтвердження розміру матеріального збитку, оскільки, в силу положень ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст. 59 ЦПК України недопустимими є докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Позиція відповідача ПП «Автотрансекспедиція» щодо неналежності і допустимості даного доказу ґрунтується на тому, що у випадку застрахованої цивільно-правової відповідальності оцінка завданих збитків проводиться страховиком. Експертне дослідження складено на підставі\~Закону України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, з врахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, національних стандартів, що стосуються оцінки майна та майнових прав, а тому є належним і допустимим доказом в розумінні ст.ст.\~58,\~59 ЦПК України. Будь-яких інших підстав, які б стосувались порушень при проведенні експертного дослідження представником відповідача не зазначалось. Відповідно до положень\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В ході судового розгляду встановлено, що страховою компанією, де була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ДАФ», повинно бути сплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000 гривень. Звертаючись до суду позивач, як власник пошкодженого транспортного засобу «TOYOTA CAMRY» державний номерний знак [NUMBER], просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 292\~703 грн. 99 коп., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та розміром страхового відшкодування, а також вартість проведеного експертного дослідження у розмірі 1000 грн. Зазначені вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30\~000 грн. суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що в звязку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, який є власністю позивача, останній зазнав моральних страждань,\~\~змінився нормальний спосіб життя, він переніс душевні хвилювання, вимушений витрачати час на вирішення питання щодо відшкодування шкоди, яку відповідач відмовився відшкодувати в добровільному порядку. Згідно з ст. 23 ЦК України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Відповідно до розяснень викладених в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При зясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен зясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень є обґрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи. Суд прийшов до висновку, що пошкодження автомобіля, призводить до душевних страждань, зміну способу життя в звязку з необхідністю вирішення питання щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню та на підставі\~ст. 1167 ЦК України\~підлягає стягненню з відповідача у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з ПП «Автотрансекспедиція» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 3 577 грн. 04 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved