Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

В листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідачка звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 14.10.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8900,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконала в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 05 листопада 2017 року становить 12802 гривні 45 копійки, а саме: нараховано відсотків за користування кредитом 7907 грн. 54 коп.; нараховано пені 5718 грн. 91 коп.; штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) що підтверджено розрахунком. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що заборгованість була нею сплачена в повному обсязі. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.10.2011 року між ПАТ КУБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, шляхом встановлення на його картковий рахунок кредитного ліміту в сумі 8900,00 грн. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо. Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Як вбачається з довідки від 30.01.2018 року № 5Е915DE3ALPMUBI3, наданої відповідачкою, станом на 30.01.2018 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». В звязку з тим, що сума заборгованості була сплачена [PERSON] після відкриття провадження по справі, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1600 гривень 00 копійок.

Outcome: approved