Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

В листопаді 2019 року ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що між ним та [PERSON] 08.01.2018 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/1741378, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «Peugeot 605», д.н.з. [NUMBER] . Ліміт за даним Полісом страхування 100 000,00 грн. та франшиза 2 000,00 грн. Строк дії договору 09.01.2018 року - 08.01.2019 року. Як слідує зі змісту позову, 31.03.2018 року в місті Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під управлінням водія [PERSON] , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та автомобіля «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] . Постановами суду відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] , та з огляду на звернення власника пошкодженого автомобіля із заявою про виплату страхового відшкодування ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» здійснило таку виплату в розмірі 74 468,18 грн. Оскільки сума зазначеного відшкодування в добровільному порядку відповідачем повернута не була, ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на підставі ст. 1191 ЦК України просить суд стягнути з [PERSON] вказану вище суму виплаченого страхового відшкодування та витрати на оплату судового збору. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 28.02.2020 року замінено позивача у справі його правонаступником - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група». Представником позивача на адресу суду подано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.01.2018 року між ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу № АМ/1/41378, строк дії якого із 09.01.2018 до 08.01.2019. Згідно з умовами Полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Peugeot 605», д.н.з. [NUMBER] , ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну, - 100 000,00 грн., розмір франшизи - 2 000 грн. Зі змісту постанови судді Богунського районного суду м. Житомира Комнацького О.В. від 24.04.2018 року у справі №295/4005/18 слідує, що 31.03.2018 року о 12 годині 10 хвилин [PERSON] , керуючи транспортним засобом Peugeot 605, реєстраційний номер [NUMBER] , по проспекту Миру, 22-а у м. Житомирі, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з транспортним засобом Renault Logan, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду, під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Даною постановою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання вищевказаної ДТП. 18.05.2018 року постановою судді Богунського районного суду м. Житомира Комнацького О.В. по справі №295/4004/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до ТДВ «СТДВ «Глобус» із заявою від 08.06.2018 про стягнення заборгованості в порядку регресу, в якій просило відшкодувати в порядку регресу 78 528 грн. 80 коп. Згідно зі змістом страхового акту №ЦВ-ЦВ-6501 від 06.09.2018 та розрахунку суми страхового відшкодування розмір матеріального збитку склав 76 468,18 грн., безумовна франшиза - 2 000,00 грн., сума страхового відшкодування - 74 468,18 грн. Судом встановлено, що 06.09.2018 року ТДВ «СТДВ «Глобус» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» в розмірі 74 468,18 грн. Зазначена обставина підтверджується платіжним дорученням № 11399 від 06.09.2018 року. Відповідно п.п. а) 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат. У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 вказано, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved