Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

В лютому 2021 року позивач звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , шляхом зняття його з реєстраційного обліку у вказаному жилому приміщенні. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що є співвласником квартири [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 квітня 1998 року № [NUMBER] , виданого відділом приватизації Шевченківської районної державної адміністрації, реєстровий номер 2507 Київського міського БТІ від 20.04.1998 року, ця квартира була приватизована в рівних частках (по 1/3) на праві приватної власності громадянами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 29.12.2020 року позивач подарувала своїй доньці - [PERSON] , [INFO] , 1/2 частину від належної їй 1/3 частки в праві спільної часткової власності на вищезазначену квартиру. Квартира є трьохкімнатною, загальною площею 61,1 кв. м., житловою 35,8 кв.м. В квартирі зареєстрований [PERSON] , [INFO] , син сестри - [PERSON] - співвласниці квартири. Відповідач в квартирі фактично не проживає протягом останніх двох років, про що комісією в складі мешканців будинку та дільничним офіцером поліції складений акт від 22 січня 2021 року про не проживання особи за місцем реєстрації. Витрати по утриманню житлового приміщення також не несе, але залишився зареєстрованим у квартирі. Позивач, як співвласник вимушена сплачувати всі обов`язкові комунальні платежі, що нараховуються в тому числі на осіб, що зареєстровані в цій квартирі. Вважає, що право користування спірною квартирою у відповідача на сьогодні вже припинено. Таким чином, право відповідача на користування спірною квартирою, згоду на реєстрацію якого позивач не надавала, також припинилося. Проживання відповідача, який зареєстрований в вищевказаній квартирі, порушує її права власника і обмежує в можливості повною мірою такі права реалізувати. Тому звернулася до суду з вказаним позовом, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування належною їй на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] та зняти з реєстрації. Ухвалою судді від 19 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, не заперечивши проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав. Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, письмових пояснень суду не надали. Третя особа [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. З огляду на викладене та за відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 квітня 1998 року № [NUMBER] , виданого відділом приватизації Шевченківської районної державної адміністрації, реєстровий номер 2507 Київського міського БТІ від 20.04.1998 року, квартира [ADDRESS] була приватизована в рівних частках (по 1/3) на праві приватної власності громадянами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 20412 від 20.07.2020. В подальшому позивач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.10.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, а третя особа [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 30.09.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 29 грудня 2020 року позивач подарувала своїй доньці - [PERSON] , [INFO] , 1/2 частину від належної їй 1/3 частки в праві спільної часткової власності на вищезазначену квартиру, що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабаєвою А.А. 29.12.2020 та зареєстрованим у реєстрі за № 1514. З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 14264650 від 18.02.2021 вбачається, що за даними відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що є відповідачем по даній справі. Відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає протягом останніх двох років, що підтверджується актом від 22.01.2021 року про непроживання особи за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] , що складений комісією в складі мешканців будинку та дільничним офіцером поліції Подільського управління поліції Шосткою В.М . Згідно ст 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Частина перша ст. 321 Цивільного кодексу України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до приписів цивільного законодавства - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ця норма права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту своїх прав є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своїм майном. Не має значення, ким саме спричинено порушення права, та з яких підстав. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Згідно ст. 156 Житлового кодексу УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу УРСР, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Із встановлених судом обставин вбачається, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , відповідач не є членом сім`ї позивача, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, оскільки не проживає в зазначеній квартирі більше двох років. Існування будь-яких інших домовленостей між сторонами у справі щодо можливостей проживання відповідача у належному на праві власності позивачу житловому приміщенні судом не встановлено. За таких обставин суд доходить висновку, що вимога позивача про усунення перешкод у користуванні власністю є обґрунтованою, отже, позов підлягає задоволенню в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. Стосовно позовної вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку суд зауважує, що згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, вказана норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є окремою та достатньою підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання і не потребує інших додаткових рішень суду. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про безпідставність вимоги позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку у жилому приміщенні, у зв`язку з чим у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial