Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

В липні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталя Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига Володимир Васильович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилається на те, що 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис №12487 про стягнення з позивача - [PERSON] , [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» грошових коштів в сумі 24047,06 грн. в якості боргу за невідомим мені, але на думку Відповідача, ніби то мною укладеним в далекому 2013 році, кредитним договором. 25.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. відкрито виконавче провадження (реєстраційний номер ВП 65564894) з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису нотаріуса. 26.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В винесено та надіслано суб`єктам господарювання, а саме: Нетішинський професійний ліцей, Славутська райветлікарня, ТОВ «Дамаск і Ко» та ФОП [PERSON] , постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші мої доходи, якою зобов`язано вищевказаних суб`єктів господарювання, здійснювати щомісячні відрахування у розмірі 20% з усіх доходів Позивача до повного погашення суми заборгованості, яка дорівнює 26952,24 грн., та якої, на думку Позивача, взагалі не існує. Зазначає, що 10 червня 2021 року Адвокатом Черновим Володимиром було направлено адвокатський запит (вих. №10/06-1) на адресу приватного нотаріуса Хари Н.С. та приватного виконавця Банадиги В.В., яким витребувано копію виконавчого напису №12487 від 15.03.2021 року; копію заяви про примусове виконання виконавчого напису №12487 від 15.03.2021 року та копію довіреності чи іншого документа, який підтверджує повноваження особи, яка діючи від імені Відповідача подала вказану заяву; копію кредитного чи іншого договору (з усіма додатками) укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс» та Позивачем - [PERSON] . Станом на 05.07.2021 року відповіді від приватного нотаріуса Хари Н.С. та приватного виконавця Банадиги В.В. не надходило. Вважає, що виконавчий напис видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. безпідставно, за відсутності між Позивачем та Відповідачем кредитних правовідносин і заборгованості по кредиту та незаконно так як видано його без дотримання належної правової процедури, а відтак цей виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, так як при вчиненні виконавчого напису нотаріусом допущено порушення, а саме: оспорюваний виконавчий напис вчинено на розрахунку заборгованості, який не передбачено умовами кредитного договору, не є його невід`ємною частиною та не є первинним документом, а тому не може підтверджувати безспірність заборгованості Позивача. Також вважає, що нотаріус з огляду на надані йому документи стягувачем не мав належних та достатніх підстав кваліфікувати його вимоги і борг, для стягнення якого кредитор просив вчинити виконавчий напис. Надані документи вказували на необхідність додаткового з`ясування підстав для нарахування боргу та його розміру, проте нотаріус не діяв у передбачений законодавством спосіб для з`ясування відповідних обставин. Крім того вважає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами по справі, з приводу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, регулюються нормами права, які містяться в Законі України «Про нотаріат», Цивільному кодексі України (далі ЦК України), Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, Постанові Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі. 06.08.2021 року відповідач ФК «Фінрезерв плюс» надіслав документи на підставі яких був вчинений виконавчий напис №12487 від 15.03.2021 року. Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв. Позивачка та її представник будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутності особи. Представник відповідача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний виконавець Банадига В.В., будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинений виконавчий напис №12487 про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 24047,06 грн. за кредитним договором №011-22003-010313 від 01.03.2013 року, де вказано, що даний кредитний договір укладено з ПАТ «ДельтаБанк» правонаступником усіх прав якого є відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс». Позивачка вважаючи, що означений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з порушеннями, оскільки останній не переконався у безспірності заборгованості боржника. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, на момент звернення відповідача до нотаріуса про вчинення виконавчого напису та на момент вчинення виконавчого напису належним доказів заборгованості позивача перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс», не було надано. Доказів зворотного відповідачем до суду подано також не було. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 908 грн. за подання позовної заяви при зверненні до суду.

Outcome: approved