Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача фізичної особи - підприємця [PERSON] , в якому просив суд: захистити порушені фізичною особою - підприємцем [PERSON] авторські права [PERSON] на твір образотворчого мистецтва ? [INFO] ?, шляхом стягнення з фізичної особи - підприємця [PERSON] на його ( [PERSON] ) користь суми компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат; накласти на фізичну особу - підприємця [PERSON] штраф, шляхом стягнення до державного бюджету України 10 % суми, присудженої судом на користь [PERSON] ; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] в 2015 році, своєю творчою працею створив твір образотворчого мистецтва під назвою: ? [INFO] ?. Авторство [PERSON] на вищевказаний твір підтверджується реєстрацією авторського права у Державному департаменті інтелектуальної власності при Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України, згідно ч.5 ст.11 Закону України ? Про авторське право і суміжні права ?, на що автору видано Свідоцтво про реєстрацію авторського права [NUMBER] від 30 січня 2018 року. Позивач є власником виключних прав на твір образотворчого мистецтва - ? [INFO] ?. [INFO] в закладах громадського харчування ? [INFO] ?, господарську діяльність в якому здійснює ФОП [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] здійснювалось використання вищевказаного твору у господарській діяльності відповідача. [PERSON] зазначає, що відповідачем було здійснено відтворення та маркування контрафактного примірника твору, публічний показ та розповсюдження (пропонування відвідувачам закладу) розмальовки. Підтвердженням факту використання твору ? [INFO] ? є товарний чек та квитанції з пос-терміналу від [INFO]. Примірник твору, що розповсюджувався відповідачем, є контрафактним товаром, так як містить у своїй структурі належний виключно позивачу об?єкт авторського права. При цьому, позивач не надавав відповідачу дозвіл на використання твору, а ні його самостійних частин. А тому, на думку позивача, вищезазначеними діями відповідача, порушено його авторські права. В судовому засіданні представники позивача на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та просив суд позовні вимоги [PERSON] залишити без задоволення. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з?ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об?єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 30 січня 2018 року [PERSON] видано свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір за [NUMBER] Твір образотворчого мистецтва ? [INFO], що свідчить про належність позивачу виключних майнових авторських права на вищезазначений твір ( а.с.13-14 ). В підтвердження відтворення/розповсюдження відповідачем примірнику вищезазначеного твору з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, належних [PERSON] , останнім до матеріалів справи було додано квитанції з пос-терміналів від [INFO], про придбання капучино, американо з молоком, горішок зі згущеним молоком. Крім того, під час розгляду справи судом було оглянуто CD -диск, на який позивач посилається як на доказ фіксування використання відповідачем у господарській діяльності твору, що належить йому ( [PERSON] ), шляхом здійснення відтворення та маркування контрафактного примірника твору, здійснення публічного показу, розповсюдження розмальовки, у структурі якої відтворено твір позивача. З наданих позивачем доказів та відеозапису не вбачається, що відповідачем здійснювався продаж, здавання в майновий найм, побутовий чи комерційний прокат, надання доступу до твору через електронні системи інформації таким чином, що будь-яка особа може його отримати з будь-якого місця і у будь-який час за власним вибором або шляхом передачі права власності на них чи володіння ними іншими способами. Позивачем не надано підтверджень належними та допустимими доказами щодо відтворення, опублікування і (або) розповсюджування саме відповідачем твору, не підтверджено факт виготовлення відповідачем одного або більше примірників твору. Разом з тим, в розрізі даного спору суд критично відноситься до візуального співставлення малюнків на творах образотворчого мистецтва, долучених позивачем, оскільки, для з`ясування відповідних обставин справи необхідні спеціальні знання. Так, позивачем не надано підтверджень щодо відтворення, опублікування і (або) розповсюджування відповідачем твору, не підтверджено факт виготовлення відповідачем одного або більше примірників твору. Відповідно до вимог ст.1 Закону України ? Про авторське право і суміжні права ? автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб?єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися; примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі. Відтворення - виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп?ютер. Опублікування твору, фонограми, відеограми - випуск в обіг за згодою автора чи іншого суб?єкта авторського права і (або) суміжних прав виготовлених поліграфічними, електронними чи іншими способами примірників твору, фонограми, відеограми у кількості, здатній задовольнити, з урахуванням характеру твору, фонограми чи відеограми, розумні потреби публіки, шляхом їх продажу, здавання в майновий найм, побутового чи комерційного прокату, надання доступу до них через електронні системи інформації таким чином, що будь-яка особа може його отримати з будь-якого місця і у будь-який час за власним вибором або передачі права власності на них чи володіння ними іншими способами. Опублікуванням твору, фонограми, відеограми вважається також депонування рукопису твору, фонограми, відеограми у сховищі (депозитарії) з відкритим доступом та можливістю одержання в ньому примірника (копії) твору, фонограми, відеограми. Відповідно до вимог ч. 1, 5 ст.11 цього Закону України ? Про авторське право і суміжні права ?, первинним суб?єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб?єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах. Державна реєстрація авторського права і договорів, які стосуються права автора на твір, здійснюється Установою відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Установа складає і періодично видає каталоги всіх державних реєстрацій. До майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами ( п.п.а, б ч. 1 ст.15 цього Закону України ? Про авторське право і суміжні права ?). За змістом ст.ст. 435, 440, 441, 443 ЦК України, ст.ст.7, 15, 31-33 Закону України ? Про авторське право і суміжні права ?, право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом). Відповідно до вимог п. б ч. 1 ст.50 Закону України ?Про авторське право і суміжні права ?, порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є: піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп`ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, незаконне оприлюднення програм організацій мовлення, камкординг, кардшейрінг, а також Інтернет-піратство, тобто вчинення будь-яких дій, які відповідно до цієї статті визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав з використанням мережі Інтернет. Захист особистих немайнових і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством ( ст. 51 Закону України ? Про авторське право і суміжні права?. Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року ? Про застосування судами норм законодавства ?, у справах про захист авторського права і суміжних прав, суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи ( наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону ); шкоди, завданої суб?єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв?язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв?язок між завданою шкодою і діями відповідача. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, прийшов до висновку, що позивачем не доведено факту порушення авторських прав відповідачем, а наявні в матеріалах справи докази, не підтверджують викладені у позовній заяві обставини, а тому, позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed