Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

В квітні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яким просили стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 83412 грн. 55 коп., а також понесені позивачем судові витрати. Позивач вказував на те, що 4 вересня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № ВL8987. Згідно договору Банк надав [PERSON] кредит в сумі 170000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 31,95% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (за користування кредитними коштами понад строк кредитування, або термін погашення, встановлюється процентна ставка в розмірі 63,9 %) з кінцевим терміном повернення 1 вересня 2015 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором був укладений договір поруки від 4 вересня 2008 року між Банком та [PERSON]. 22 жовтня 2010 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1, якою змінені базова та підвищена процентні ставки. Так, починаючи з 22 жовтня 2010 року до 30 вересня 2011 року встановлено базову процентну ставку в розмірі 25 %, підвищена процентна ставка - 50 %; починаючи з 1 жовтня 2011 року встановлено базову процентну ставку в розмірі 32 %, підвищена процентна ставка - 64 %. Крім того, додатковою угодою встановлено Графік погашення кредиту. Відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали, у зв'язку з чим станом на 26 січня 2015 року існує заборгованість перед Банком в сумі 83412 грн. 55 коп. Згідно наданого відзиву на позов представник відповідачів вказувала, що: - кредитор не набув права грошової вимоги до відповідачів за платежами, строк сплати яких не настав, оскільки, всупереч вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» відповідачів про повне дострокове виконання зобов'язання не повідомлено, а відтак позовні вимоги в цій частині є передчасними та не підлягають задоволенню; - порука відповідача [PERSON] припинена, оскільки при укладенні Додаткової угоди №1до кредитного договору була збільшена відсоткова ставка по кредиту, відповідно і обсяг відповідальності поручителя був збільшений, проте без його згоди, що є підставою для припинення поруки. 15.05.2015 року Ухвалою суду було відкрито провадження та справу призначено до розгляду. 11.09.2015 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення по справі, яке Ухвалою від 05.12.2017 року - скасовано та призначено до розгляду в загальному порядку. Згідно Ухвали від 15.02.2018 року в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовлено. Також відповідно до Ухвали від 15.02.2018 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, та відкладено розгляд справи у підготовчому провадженні. 17.04.2018 року Ухвалою замінено позивача у справі з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Універсал Банк» на правонаступника - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а також закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відповідно до заяви, представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідачів в судове засідання не з'явився, відповідно до поданої заяви просив про розгляд справи за його відсутності. Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого. 04 вересня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого був ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № ВL8987. Згідно умов договору Банк надав [PERSON] кредит в сумі 170 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 31,95% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (за користування кредитними коштами понад строк кредитування, або термін погашення, встановлюється процентна ставка в розмірі 63,9 %) з кінцевим терміном повернення 01 вересня 2015 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 4 вересня 2008 року, згідно п. 1.1 якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором в повному обсязі. 22 жовтня 2010 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1, якою змінені базова та підвищена процентні ставки. Згідно п. 1 додаткової угоди, починаючи з 22 жовтня 2010 року до 30 вересня 2011 року встановлено базову процентну ставку в розмірі 25 %, підвищена процентна ставка - 50 %. Відповідно до п. 2 додаткової угоди починаючи з 01 жовтня 2011 року встановлено базову процентну ставку в розмірі 32 %, підвищена процентна ставка - 64 %. Пунктом 2 додаткової угоди встановлено Графік погашення кредиту на період з 22 жовтня 2010 року по 30 вересня 2011 року. Також, сторонами погоджено, що з 01 жовтня 2011 року сторонами буде підписано графік погашення кредиту із застосуванням процентної ставки в розмірі 32%, який буде чинним до кінця дії договору. Згідно п.п. 1.2.2, 3.4.2 кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит в повному обсязі в терміни та розмірах, передбачених договором; у строк, визначений цим договором, виконати свої зобов'язання по своєчасному погашенню суми заборгованості перед Банком. Відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали, у зв'язку з чим станом на 26 січня 2015 року заборгованість відповідачів перед Банком складає 83 412 грн. 55 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 64752 грн. 13 коп.; заборгованості за відсотками - 12 100 грн. 48 коп.; заборгованості за підвищеними відсотками - 6 559 грн. 94 коп. Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням. Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). 14.03.2017 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір про відступлення права вимоги UB-ОР/17-018, за яким до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № ВL8987, укладеним 04.09.2008 року, між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України внаслідок цивільного правонаступництва кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідачі, заперечуючи проти позовних вимог посилаються на те, що первісний кредитор не повідомив їх про необхідність дострокового погашення боргу за кредитом. Згідно наданих Вимог (а.с.14,15) вбачається, що 31.10.2014 року ПАТ «Універсал Банк» направило відповідачам вимоги про повне погашення заборгованості за кредитом. Доводи відповідачів щодо того, що Банк не повідомив їх про необхідність погашення заборгованості, оскільки вони не отримували Вимог про повернення боргу, спростовуються матеріалами справи, а саме Витягами відстежень пересилання поштових відправлень (а.с.14,15 зв.б.), згідно яких адресати отримали Вимоги. Посилання відповідачів про передчасність вимог щодо стягнення всієї суми заборгованості по кредиту спростовуються наявними у справі доказами, оскільки відповідне право дострокового повернення всієї суми кредиту передбачене умовами кредитного договору. Так, відповідно до п.3.1.2 Кредитного договору Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати Плати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту. Згідно з п.6.1. Кредитного договору Банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати Плати за кредит у разі порушення Позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором. Разом з тим, суд вважає обґрунтованими посилання відповідачів на те, що 22.10.2010 року при укладенні Додаткової угоди №1 до Кредитного договору № ВL8987 від 04.09.2008 року, ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON], без згоди поручителя [PERSON], збільшили розмір процентної ставки за кредитом, чим відповідно збільшили й обсяг відповідальності останнього без його згоди, що є підставою для припинення поруки. Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). За положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору. Отже, на зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 13.09.2017 року по справі №6-1539цс17. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на час розгляду справи є кредитором за кредитним договором № ВL8987 від 04.09.2008 року, відповідач [PERSON] не спростувала розміру існуючої кредитної заборгованості за даним договором, порука за цим договором [PERSON] є припиненою, суд дійшов висновку, що заборгованість підлягає стягненню лише з позичальника [PERSON]. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 834 грн. 13 коп.

Outcome: approved