Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . Зазначає, що подружжя має двох неповнолітніх дітей та мотивує свою заяву тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося. Зазначила, що вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Пояснила, що в них з відповідачем різні погляди на сімейне життя. У зв`язку з тим, що подальше спільне подружнє життя та збереження сім`ї стали неможливими просить розірвати шлюб. Відповідач відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подав. Подав до суду заяву про визнання позову. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивача та представника позивача надійшли заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність. Поданий позов підтримали. Відповідач в суд не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. В поданій до суду заяві позов визнав. Суд, розглянувши справу відповідно за правилами спрощеного позовного провадження вважає, що позов підлягає задоволенню. З позову позивача, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі з 26.07.2011 року, а зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] встановлено, що сторони у справі мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Незважаючи на те, що сторонам у справі було надано строк на примирення, позивач та відповідач не примирились. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і спроби відновити шлюбні відносини до позитивного результату не призвели. Таким чином шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати. При цьому, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 10.02.2020 року, судом вживались заходи для примирення подружжя та у зв`язку з цим приходить до висновку про те, що у позивача та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 840 грн. 80 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією №0.0.1610681378.1 від 10.02.2020 року, а тому у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 420 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. В той же час, за цими ж правилами з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 420 грн. 40 коп. витрат на сплату судового збору. На підставі ст.. 105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved