Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 08 вересня 2011 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно якого він надав позичальникові [PERSON] грошові кошти у сумі 12000 доларів США, які остання зобовязалася повернути до 31 грудня 2014 року, про що надала розписку. Своїх зобов`язань за вказаним договором відповідач належним чином не виконала, у вказаний строк суму позики не повернула. Просить стягнути з відповідача на його користь 265048 грн. 40 коп. позики, три проценти річних від суми невиконаного зобовязання, що становить 3577 грн. 31 коп. та судові витрати у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. При цьому пояснила, що за договором позики дійсно 08 вересня 2011 року отримала від позивача 12000 доларів США, які витратила на лікування. На даний час не має можливості повернути зазначені кошти. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 08 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, за яким остання отримала грошові кошти у сумі 12000 доларів США та зобовязалася повернути їх позикодавцеві до 31 грудня 2014 року. Наведене підтверджується договором позики від 08.09.2011 року, розпискою позичальника від 08 вересня 2011 року. Згідно до ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 526, 527, 530, 532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, належними сторонами та у встановлений у зобов`язанні строк. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Своїх зобов`язань за вказаним договором відповідач не виконала, у визначений договором строк позику не повернула. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, згідно до положень ст. 629, 1046, 1049 ЦК України відповідач зобов`язана повернути позивачу позику у сумі 265048 грн. 40 коп., що еквівалентно 12000 доларам США, за курсом валюти станом на 19.08.2015 року (12000 х 22,087367) та підтверджується листом управління Національного банку України в Рівненській області від 05.11.2015 року. Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, я також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, згідно якого три проценти річних від простроченої суми становить 3577 грн. 31 коп. (12000 доларів США х 15,769556 (курс валюти станом на 01.01.2015р.) х 3 х 230 (кількість днів прострочення) : 365 :100) Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved