Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

В лютому 2014р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання спільної дитини сторін - [PERSON], [INFO] народження, а саме з ? частини заробітку (доходу) щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 2000,0 грн. щомісячно, з урахуванням індексації. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку - [PERSON], за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2004р. з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання їх спільної дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. З серпня 2011р. відповідач ухиляється від сплати аліментів, допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. До судового засідання, стороною позивача було подано клопотання про розгляд справи у відсутність сторони, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі не заперечує проти заочного розгляду. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст. ст. 191, ч. 1 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2004р. по цивільній справі № 2-7350/2004 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання їх спільної доньки - [PERSON], [INFO] народження щомісяця. В судовому засіданні встановлено, що позивачка разом з донькою сторін проживає окремо від відповідача. Як вбачається з відповіді на запит суду, наданий з ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, відповідач з січня 2013р. немає офіційного заробітку, інформація про його доходи відсутня. Судом не встановлено, що з відповідача здійснюється стягнення за іншими виконавчими документами, а також те, що відповідач за своїм матеріальним становищем немає можливості сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,0 грн. щомісяця на утримання спільної доньки сторін. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, з урахуванням матеріального стану і позивачки, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved