Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилалась на те, що 20 серпня 2010 року уклала з відповідачем ТОВ «Родничок» договір доручення №15, за умовами якого ТОВ «Родничок» (повірений) зобовязався своїми силами і засобами за рахунок її (довірителя) кошти надати послуги по будівництву квартири і передати її довірителю, а довіритель зобовязався забезпечити відповідне фінансування послуг з будівництва квартири та прийняти її у власність на умовах договору доручення. Згідно п.1.3. Договору доручення довіритель оплачує кошти по ціні вимірної одиниці (1кв.м.) обєкта, встановленій на дату здійснення повіреним розрахунку. Пунктом 1.2. Розрахунку вартості та графіку внесення фінансування, що є додатком до договору,передбачено, що вартість квартири площею 100,4 кв.м. загальної площі житла в цінах та на умовах, що діють на момент укладення цього договору, складає 562\~240 грн. Окрім цього, умовами договору передбачено, що довіритель може отримати у власність квартиру лише за умови фінансування у розмірі ста відсотків загальної площі квартири (п.3.2.1) На виконання умов договору нею було оплачено повну вартість квартири у розмірі 562\~240 грн. Разом з тим, відповідач, у порушення умов договору, після завершення будівництва та підтвердження готовності до експлуатації, не передано пакет документів, що підтверджують передачу обєкта фінансування. Таким чином, просила зобовязати відповідача ТОВ «Родничок» видати їй всі необхідні документи, що необхідні для реєстрації права власності на обєкт фінансування за договором доручення №15 від 20.08.2010 року. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Родничок» - [PERSON] заперечував проти позову [PERSON], посилаючись на те, що позивачкою у повному обсязі не виконано умови договору доручення, а тому й підстав видавати їй документи на квартиру у Товариства на даний час немає. Зокрема, [PERSON] не у повному обсязі сплачено кошти за обєкт будівництва. Так, після завершення будівництва, після обмірів БТІ фактична загальна площа квартири становить 108,20 кв.м. Згідно розрахунку до договору, у разі збільшення площі квартири, довіритель зобовязаний сплатити різницю вартості житла. Втім, [PERSON] не оплатила різницю вартості, враховуючи збільшення площі, а тому товариством не підписано акт прийому-передачі наданих послуг. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 20 серпня 2010 року позивачка [PERSON] уклала з відповідачем ТОВ «Родничок» договір доручення №15, за умовами якого ТОВ «Родничок» (повірений) зобовязався своїми силами і засобами за рахунок її (довірителя) кошти надати послуги по будівництву квартири і передати її довірителю, а довіритель зобовязався забезпечити відповідне фінансування послуг з будівництва квартири та прийняти її у власність на умовах договору доручення. Згідно п.1.3. Договору доручення довіритель оплачує кошти по ціні вимірної одиниці (1кв.м.) обєкта, встановленій на дату здійснення повіреним розрахунку. Пунктом 1.2. Розрахунку вартості та графіку внесення фінансування, що є додатком до договору, передбачено, що вартість квартири площею 100,4 кв.м. загальної площі житла в цінах та на умовах, що діють на момент укладення цього договору, складає 562\~240 грн. Окрім цього, умовами договору (п.3.1.3) передбачено, що довіритель зобовязаний протягом 20 днів після завершення виконання робіт, за умови виконання цього договору, підписати відповідний акт прийому-передачі наданих послуг (а.с.5-7). Так, на виконання умов договору доручення позивачка [PERSON] сплатила кошти в сумі 562\~240 грн. (а.с.8-14). Разом з тим, після здачі будинку в експлуатацію та проведення обмірних креслень БТІ фактична загальна площа квартири збільшилась та становить 108,20 кв.м., замість 100,4 кв.м., як передбачено умовами договору (а.с.48-50). Згідно п.1.6 розрахунку вартості та графіку внесення фінансування, який є додатком до договору доручення №15 від 20 серпня 2010 року, передбачено, що якщо фактична загальна площа збудованого обєкту перевищує загальну площу за цим договором, в тому числі, якщо збільшення загальної площі є наслідком коригування проекту квартири за індивідуальним замовленням довірителя, різниця оплачується довірителем за фактичною ціною на день оплати (а.с.7) Таким чином, умовами договору доручення передбачено обовязок довірителя оплатити різницю площі обєкта будівництва, у разі її збільшення. Вказаний Договір разом із Розрахунком до нього був підписаний позивачкою [PERSON], а отже, вона погодилася із усіма умовами вказаного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак сторони можуть за взаємною згодою змінити умови договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. (651 ЦК). Як було встановлено судом, сторони не змінювали умови договору та не відмовлялися від його виконання, а отже умови договору доручення є обовязковими для виконання сторонами. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, а також зважаючи на те, що позивачка [PERSON] не виконала взяті на себе зобовязання за договором доручення, а саме не оплатила різницю збільшеної площі обєкта будівництва, суд не вбачає підстав для задоволення її позову. Окрім цього, безпідставним, на погляд суду, є позовні вимоги [PERSON] в частині зобовязання відповідача видати їй для реєстрації права власності на обєкт фінансування, документи, а саме: довідку із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні, завірену копію документа, що посвідчує право власності ТОВ «Родничок» на земельну ділянку, на якій розташоване будівництво, завірену копію декларації про готовність обєкта сертифіката ЧВ №143142900514, завірену копію декларації про готовність обєкта сертифіката ЧВ №143143400072, завірену копію рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради про присвоєння поштової адреси житловому будинку; довідку про право набуття [PERSON] у власність квартири. При цьому суд виходить з наступного: Так, за змістом ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. Таким чином, вказаною нормою права передбачені загальні правила про виконання цивільних обовязків, а також межі їх виконання. Поряд із цим, ст.6 та ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, відповідно до якого сторони не лише мають право на врегулювання у договорі своїх відносин, які не передбачені актами цивільного законодавства, але є й вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Як вже зазначалося вище судом, умовами договору доручення №15 від 20 серпня 2010 року, зокрема, п.3.1.3. передбачено обовязок довірителя протягом 20 днів після завершення виконання робіт, за умови виконання цього договору, підписати відповідний акт прийому-передачі наданих послуг. Будь-яких інших документів, які б повірений був зобовязаний чи то підписати, чи то передати довірителю, умовами договору не визначено. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача передати позивачці документи, на які вона посилається у позові, оскільки їх передача не передбачена умовами договору доручення. При цьому судом не приймається до уваги посилання представника позивачки [PERSON] [PERSON] на правову позицію Верховного Суду України, що міститься у справі №6-88цс15, як на підставу для задоволення позовних вимог, оскільки відносини, які були предметом судового розгляду у справі, що переглядалася Верховним Судом України, є відмінними від предмета позову [PERSON]

Outcome: dismissed