Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , по якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] . 24.01.2015 року мати позивача [PERSON] уклала шлюб з громадянином Російської Федерації [PERSON] та після укладення шлюбу переїхали на постійне місце проживання до с. Соколівське. Проте для отримання відповідачем посвідчення на постійне місце проживання, [INFO] місце проживання [PERSON] було зареєстровано у квартирі, належній позивачу. Вказує, що відповідач постійно проживав з матір`ю позивача за адресою: [ADDRESS] . В липні 2019 року [PERSON] припинив фактичне проживання з матір`ю позивача [PERSON] та на даний час місце його проживання позивачу невідоме. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.12.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 22-23/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 41-42/. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом подачі відзиву до суду не скористався. Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , про що свідчить копія договору дарування від 12.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Воронько Т.М., реєстровий номер 503 /а.с. 4-6/. Згідно відповіді на запит суду відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницький від 28.11.2019 рок за вказаною адресою зареєстрований з 26.03.2019 року [PERSON] , [INFO] /а.с. 20/. Відповідно до довідки об`єднання житлово-будівельних кооперативів №1054 від 13.11.2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: власник [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та вітчим [PERSON] , [INFO] /а.с. 7/. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є чоловіком матері позивача, якого він знає дуже добре особисто, з моменту реєстрації в помешканні позивача ніколи його не бачив [PERSON] за вказаною адресою, оскільки він проживав в іншому помешканні з матір`ю позивача за адресою: [ADDRESS] . Вказав, що з позивачем спілкується, перебувають в дружніх відносинах, постійно приходить до помешкання позивача для спілкування, проте жодного разу не бачив в квартирі [PERSON] , його речі в квартирі відсутні, будь-яких розмов зі сторони позивача, що разом з ним проживає відповідач. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України та ч. 1ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 16\~ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Відповідно до ч. 1ст.\~316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно положень ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Положеннями ст.\~391\~ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Частиною 1ст.\~383\~ЦК України та ст.\~150\~ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved