Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що в період часу з 05 червня 1998 року по 23 квітня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2009 року з [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Починаючи з [INFO] [PERSON] припинив сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у зв'язку з досягненням нею повноліття. На даний час [PERSON] навчається на І курсі Національного університету фізичного виховання і спорту України на денній формі навчання. У зв'язку з цим [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON] дозволяє йому забезпечувати утримання своєї повнолітньої дочки. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно, і до закінчення нею навчання. Сторони у судове засідання не з'явилися, вони подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, [PERSON] вказала, що позов підтримує та просить суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказав на те, що після розірвання шлюбу з [PERSON], він проживає разом з [PERSON] Вони пов'язані спільним побутом, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет та взаємні обов'язки, тобто проживають однією сім'єю. [INFO] у них народився син [PERSON]. Крім цього, відповідач матеріально утримує свою непрацездатну матір [PERSON], яка є інвалідом ІІ групи. Відповідно до рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2009 року [PERSON] сплачує на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки всіх своїх доходів. Відповідач є державним службовцем та працює на посаді начальника відділу Бродівської районної державної адміністрації, тому єдиним джерелом його доходів є заробітна плата, розмір якої у середньому становить 11500 гривень на місяць. Зважаючи на сплату аліментів на утримання сина [PERSON] близько 1840 гривень щомісячно, податків та обов'язкових платежів у розмірі 2415 гривень у розпорядженні відповідача залишається сума у розмірі 7250 гривень. Тому стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), що становитиме близько 2795 гривень, створить дисбаланс між інтересами дочки та сина в частині їхнього матеріального забезпечення. Тому [PERSON] просив стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/10 частини всіх видів його доходів, та до закінчення дочкою навчання у Національному університеті фізичного виховання і спорту України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5), копією свідоцтва про народження, виданого на ім'я [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9). Згідно з рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2009 року [PERSON] сплачував на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 вересня 2009 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.14). [INFO] [PERSON] досягла 18-річного віку у зв'язку з цим відповідач припинив сплачувати аліменти на її утримання. У відповідності до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З довідки №18571 від 08 лютого 2018 року, виданої деканом факультету, вбачається, що [PERSON] навчається в Національному університеті фізичного вихованні і спорту України на І курсі факультету здоров'я, фізичного виховання та туризму денної форми навчання. Термін навчання становить період часу з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року (а.с.7). У зв'язку з цим [PERSON] позбавлена можливості працювати та потребує матеріальної допомоги. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] приймає участь в утриманні дочки. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до закінчення нею навчання в Національному університеті фізичного вихованні і спорту України, але не більше ніж до досягнення 23-х років. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Встановлено, що [PERSON] працює на посаді начальника відділу Бродівської районної державної адміністрації Львівської області та розмір його заробітної плати у середньому становить 11500 гривень на місяць (а.с.40). Відповідач продовжує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) (а.с.23,41). До того ж, на даний час [PERSON] проживає однією сім'єю з [PERSON], вони мають спільний побут, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет та взаємні обов'язки. [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.39). Вказана обставина також покладає на відповідача обов'язок щодо матеріального утримання сина та дружини. Проаналізувавши викладені обставини в їх сукупності щодо матеріального становища відповідача та наявність на його утриманні інших дітей, суд приймає до уваги, що [PERSON] згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Однак в меншому розмірі, ніж про це просить [PERSON] За правилами ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч цьому, [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність [PERSON] сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Обставини щодо потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в отриманні матеріальної допомоги від батька, жодним чином не може свідчити про наявність реальної можливості відповідача надавати таку допомогу. Тому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі 1/10 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред'явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред'явлений нею позов задоволений частково. Тому із [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial