Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову позивачі вказували, що житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON], яка за життя заповіла його [PERSON]. Після смерті [PERSON] спадщину у виді вказаного житлового будинку прийняв [PERSON], однак, оформити правовстановлюючі документи на своє ім'я за життя він не встиг. Після смерті [PERSON] спадкове майно успадкувала його дружинина [PERSON], оскільки вступила в управління спадковим майном, але право власності так і не оформила. В 2008 році [PERSON] померла, а спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] прийняв її син [PERSON], так як проживав разом зі спадкодавцем на момент її смерті. За життя [PERSON] не встиг оформити правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок. Спадкоємцями на відкриту спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] є позивачі по справі, які звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Саме тому вони були змушені звернутися з даним позовом до суду. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але подали до суду письмову заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказували, що позов підтримують в повному обсязі та просять суд його задовольнити. Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування без участі її представника, за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні встановлене наступне. Спірним є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] в 2/5 частинах на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 15 жовтня 1976 року виконавчим комітетом Люботинської міської ради народних депутатів Харківської області на підставі рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів Харківської області №20 від 14 жовтня 1976 року, зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 09 листопада 1976 року в реєстровій книзі №19 за реєстровим №2166 та в 3/5 частинах на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 грудня 1976 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району, зареєстрованого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 10 січня 1977 року в реєстровій книзі №19 за реєстровим номером №2166, що також підтверджується довідкою КП «Люботинське БТІ» №154 від 15 травня 2017 року. Крім того, відповідно до вказаної довідки назва вулиці «Жовтнева» змінена на вулицю «Княжа» на підставі рішення ІІ сесії VII скликання Люботинської міської ради Харківської області від 22 грудня 2015 року №87. Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» на замовлення [PERSON] станом на 12 травня 2017 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], були побудовані: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 55,40 кв.м, житловою площею 30,10 кв.м, підсобною площею 10,30 кв.м., холодною площею 15,00 кв.м. з верандою літ. «а», а також сарай літ. «В», погріб літ. «Г», огорожа 1,2. 30 грудня 1976 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено старшим державним нотаріусом другої Харківської державної нотаріальної контори, та відповідно до якого все належне їй майно вона заповідала [PERSON], що підтверджується копією заповіту. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 15 липня 1996 року, актовий запис про смерть №330. Після її смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO], тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] відкрилася [INFO]. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Так, з положень ст. 534 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) вбачається, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим господарським організаціям. А згідно із ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцем за заповітом на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є [PERSON]. З повідомлення Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №1454/01-16 від 29 листопада 2018 року вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину за 1996-2018 роки нікому не видавалися. Отже, спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] прийняв спадкоємець за заповітом [PERSON], оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та використовував житловий будинок для проживання, що підтверджується актом ОСН №9, відповідно до якого [PERSON] з 1996 року проживав за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №114261, виданого Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 02 лютого 1998 року, актовий запис про смерть №40. Після його смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його дружина [PERSON], що відповідає ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 13 жовтня 1962 року. З повідомлення Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №1454/01-16 від 29 листопада 2018 року вбачається, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину за 1998-2018 роки нікому не видавалися. Тому суд приходить до висновку, що спадщину у виді житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], прийняла дружина спадкодавця [PERSON],так як вступила в управління спадковим майном, що підтверджується копією книги для реєстрації місця проживання громадян. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції 16 січня 2008 року, актовий запис про смерть №25. Після її смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємцем на відкриту спадщину, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що відповідає ст. 1261 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя, який пережив спадкодавця, батьки померлого. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Так, з повідомлення Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №1454/01-16 від 29 листопада 2018 року вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця - [PERSON], інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини в шестимісячний строк не зареєстровано, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавалися. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 17 листопада 1963 року. Таким чином [PERSON] після смерті своєї матері - [PERSON], яка померла [INFO], успадкував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою:Харківська область,[ADDRESS], але за життя право власності на вказане майно він так і не оформив. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції 05 травня 2010 року, актовий запис про смерть №160. Після його смерті відкрилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. А тому спадкоємцями на відкриту спадщину, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON] є дружина спадкодавця [PERSON] та сини [PERSON], [PERSON]. Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та його спадкоємцями підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 28 липня 1990 року, копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова 24 червня 2003 року, копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова 24 червня 2003 року. Відповідно до повідомлення Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №1454/01-16 від 29 листопада 2018 року після смерті [PERSON], померлого [INFO] до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини звернулися: дружина спадкодавця - [PERSON], та сини - [PERSON], [PERSON], однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] їм було відмовлено, про що державним нотаріусом винесена постанова. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини в шестимісячний строк не зареєстровано. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. А відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто суд приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON], та [PERSON], як єдині спадкоємці після смерті [PERSON] успадкували житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], а тому задовольняє позов повністю та визнає за позивачами право власності на житловий будинок по 1/3 частині за кожним. На підставі викладеного,

Outcome: approved