Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила,що рішенням судової колегії у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 04 червня 2014 р. було скасоване рішення Вовчанського районного суду Харківської області,та постановлене нове рішення,яким визначено місце проживання її малолітнього сина [PERSON],[INFO] за місцем проживання його матері [PERSON] Однак син [PERSON] після всіх рішень суду та на теперішній час проживає з відповідачами,які утримують його у себе незаконно. Після отримання рішення суду [PERSON]було отримано виконавчого листа,який вона пред явила до виконання у відділ ДВС Вовчанського районного відділу юстиції,але там отримала відмову у відкритті виконавчого провадження через те,що в тексті самого виконавчого листа відсутні примусові заходи,передбачені ст.32 Закону України «Про виконавче провадження».Також,вона зверталася за допомогою у виконанні вказаного рішення суду до селищного голови,до Вовчанського РВ ГУМВС України,а також в прокуратуру Вовчанського району,але відповідачі категорично відмовляються виконати рішення суду. Позивач вважає,що з її боку були здійснені всі можливі заходи по поверненню свого сина до себе згідно рішення суду від 04.06.2014 р.,яке набрало законної сили, просить суд винести рішення про відібрання дитини і повернення її до неї без позбавлення батьківських прав батька дитини – відповідача по справі [PERSON]. Відповідачі по справі [PERSON],[PERSON] та [PERSON] проти позову заперечують,посилаючись на те,що рішення апеляційного суду від 04.06.2014 р. постановлене без урахування інтересів малолітнього [PERSON],07.01.2007 р.,оскільки він категорично не бажає проживати разом з матір ю. Вислухавши сторони,вивчивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку,що позовні вимоги [PERSON] є правомірними. Згідно ч.2 ст.163 Сімейного кодексу України батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи,яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.06.2014 р. місце проживання малолітнього [PERSON] [INFO] було визначено з матір ю [PERSON]. Судом встановлено,що малолітній [PERSON] з моменту винесення рішення суду та по теперішній час проживає разом з батьком [PERSON],дідом [PERSON] та бабцею [PERSON],вони належним чином виконують свої обов язки щодо виховання та утримання хлопчика,але місце проживання дитини за рішенням суду визначено з матір ю і будь яких суттєвих змін у стосунках сторін з дитиною після рішення суду судом не встановлено. Відповідно до принцмпу 6 Декларації прав дитини,прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року проголошено,що малолітня дитина не повинна,крім тих випадків,коли є вийняткові обставини,бути розлучена зі своєю матір ю. Суд при винесенні рішення вважає,що єдиною підставою для відібрання дитини у батька та інших осіб є рішення апеляційного суду Харківської області від 04.06.2014 р. яким місце проживання малолітнього [PERSON] було визначено з матір ю -[PERSON], так як в судовому засіданні сторонами не надано доказів про неправомірну поведінку будь кого з батьків після винесення рішення апеляційного суду Харківської області від 04.06.2014 р. Беручи до уваги рішення апеляційного суду Харківської області від 04.06.2014 р.,

Outcome: approved