Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

В липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідачки аліменти на користь закладу чи особи, куди буде влаштовано дитину на утримання малолітньої, у розмірі 1/4 (доходу) заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записано на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Дівчинка з 09.01.2018 року перебуває на обліку в управлінні-службі у справах дітей як така, що опинилися у складних життєвих обставинах (виховується у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків). Вперше [PERSON] потрапила у поле зору управління-служби у справах дітей ще до народження [PERSON] , у 2016 році. На той час вона мала на вихованні малолітню дитину [PERSON] , 2015 року народження. Дівчинка перебувала на обліку в управлінні-службі у справах дітей Чечелівського району як така, що опинилися у складних життєвих обставинах (виховується у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків). З матір`ю проводилася відповідна профілактична робота, направлена на попередження соціального сирітства та збереження [PERSON] у сім`ї. Проте рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2017 року, [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно дитини. [INFO] [PERSON] народила дівчинку. 07.12.2017 вона звернулася із письмовою заявою до управління-служби, в якій просить органи опіки та піклування зареєструвати народження її дитини в органах ДРАЦС, бо вона втратила паспорт громадянина України. На підставі цього, 22.12.2017 було прийнято рішення виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради № 180 «Про реєстрацію народження дитини [PERSON] , [INFO] ». Також 27.12.2017 вона звернулася із письмовою заявою до управління-служби, в якій просить влаштувати [PERSON] до будинку дитини терміном на три роки. Причини були вказані наступні: через те, що немає паспорту громадянина України, вона не зможе зареєструвати її народження в органах ДРАЦС та оформити державні виплати на дитину; в неї немає коштів на утримання дитини та себе тощо. На підставі цього, 19.01.2018 було прийнято рішення виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради № 06 «Про влаштування [PERSON] , [INFO] , у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР». Але завдяки [PERSON] , яка є біологічною бабусею [PERSON] , [PERSON] та новонародженій [PERSON] були створені належні житлово- побутові умови для нормальної життєдіяльності дитини. 31.01.2018 [PERSON] звернулася із письмовою заявою до управління-служби, у якій просить не влаштовувати [PERSON] до будинку дитини. На підставі цього, було прийнято рішення виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради № 40/2 «Про втрату чинності рішення виконкому районної у місті ради від 19.01.2018 № 06». Мати письмово була попереджена про правові наслідки у разі невиконання батьківських обов`язків. Так, за інформацією медичного закладу КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» ДМР, де обслуговується дитина, до матері є зауваження щодо догляду, дитина неохайно вдягнена, рекомендації педіатра виконуються не в повному обсязі, дитина не повністю вакцинована згідно віку. У будинку за адресою: [ADDRESS] відсутнє опалення. Також сім`я перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (далі Центр). За період 2017-2020 p.p. фахівці Центру неодноразово відвідували родину за місцем проживання: [ADDRESS] . Так, згідно їх інформації, мати має низький батьківський потенціал, раніше позбавлена батьківських прав відносно старшої дитини. У [PERSON] мінімальна кількість речей. Дитина не в повному обсязі забезпечена необхідним для повноцінного росту та розвитку, потреби дитини задовольняються частково, дитина не привчена до горщика. У дитини немає постійного придатного місця для сну. Дитина зареєстрована до ДНЗ, але мати не має бажання водити її до закладу. Мати має неохайний вигляд, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя. В помешканні не дотримуються санітарно-гігієнічні норми, холодно, брудно, неприємний стислий запах, наявні ознаки сирості та грибка. У квартирі дуже багато небезпечних предметів (дрібних, гострих, колючих). Є борги за комунальні послуги. Сходова площадка не має перил, що ставить під загрозу життя та здоров`я дитини. Матері надавалися рекомендації щодо належного виконання батьківських обов`язків, умови проживання постійно потребували покращення. Мати не усвідомлювала наявність проблеми, не розуміла ризиків і загроз для життя та здоров`я дитини, не бажала щось змінювати та співпрацювати із соціальними працівниками. 08.05.2020 фахівцями Центру було здійснено черговий вихід у сім`ю [PERSON] мати перебувала у нетверезому стані. В помешканні погані умови проживання: брудно, холодно, наявний стислий неприємний запах, відключено електропостачання, в дитини відсутні їжа, місце для сну та відпочинку, дитина була голодною, брудною, роздягненою. Оскільки життя та здоров`я малолітньої дитини на той момент було під загрозою, в телефонному режимі фахівцем Центру було викликано представників правоохоронних органів. Патрульна поліція доставила малолітню дитину [PERSON] до медичного закладу. Крім того, 22.06.2020 року фахівцем Центру та спеціалістом управління-служби було здійснено спільний вихід у сім`ю. Бесіда з [PERSON] відбулася на вулиці, бо мати не допустила фахівців до житла, відмовилася надавати будь-яку інформацію та співпрацювати. [PERSON] неможливо переконати у виконання нею батьківських обов`язків відносно доньки, тому Центр просить управління-службу вжити відповідні заходи до матері в інтересах дитини. За період перебування [PERSON] на обліку в управлінні-службі з 2018 по теперішній час, спеціалістами УССД неодноразово обстежувалися житлово-побутові умови за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою [PERSON] та новонароджена [PERSON] мешкають з листопада 2017. Мешкають у приміщенні (господарській будівлі), у якому на 2 поверсі було облаштовано 2 житлові кімнати. Там були необхідні меблі та техніка, сан.вузол, ванна кімната, функціонували комунікації. В кімнатах було проведено косметичний ремонт. Все це було зроблено завдяки зусиллям [PERSON] . Поступово [PERSON] ці кімнати привела в антисанітарний стан та умови проживання ставали дедалі незадовільними та непридатними для малолітньої дитини. Мати не забезпечувала дитину належним харчуванням, вдома завжди був відсутній запас продуктів та готові страви. Дитина виглядала неохайною, занедбаною. Дитячий одяг та постільна білизна були брудні, потребували прання та заміни. У двох її кімнатах антисанітарія, предмети та речі великими купами хаотично розкидані по підлозі. В кімнатах брудно, сморід, неприємний запах, темно, сиро. У дитини відсутні іграшки, розвиваючий матеріал. Крім того, мати не займалася вихованням дитини та підготовкою її до дитячого садочку, самостійного життя. Так, станом на 2 роки та 6 місяців дитина цілодобово перебувала у підгузку, не привчена до горщика. Станом на 08.05.2020, житлово-побутові умови малолітньої дитини є вкрай незадовільними та неприпустимими, несуть загрозу для життя та здоров`я дитини. У квартирі за борги відключено всі комунікації. Тобто, дитині неможливо приготувати їжу. Через відсутність водопостачання дитину неможливо покупати, користуватися туалетом. Через відсутність електропостачання та вікон в квартирі дитина вимушена була цілодобово перебувати у суцільній темряві. Все це негативно відображається на її фізичному та психічному розвитку. Хоча згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Слід зазначити, що [PERSON] в управлінні соціального захисту населення отримувала державну допомогу на дитину, але витрачала її не на потреби дитини. До управління-служби у справах дітей неодноразово надходили анонімні дзвінки від небайдужих громадян про неналежний догляд за дитиною. А саме, що мати веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, дитиною не займається, вдома антисанітарні умови, мати збирає вдома сумнівні компанії та розпиває з ними алкоголь, малолітня дитина допізна бездоглядна вештається по двору тощо. Був випадок, коли небайдужі громадяни зверталися на гарячу лінію голови Дніпропетровської облдержадміністрації. При перевірці даної інформації, вона частково підтверджувалася. 08.05.2020 року на підставі акта доставлення дитини співробітниками поліції дитина влаштована та на даний час перебуває у комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» ДМР. Дівчинка перебуває в одному з корпусів медичного закладу. За вказаний період мати не виявляла турботи та піклування до дитини, не цікавилася її життям та здоров`ям. Все це свідчить про те, що дитина їй не потрібна. Виконавчим комітетом Чечелівської районної у місті Дніпрі ради прийнято рішення № 120/1 від 19.06.2020 року «Про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] , до спеціалізованого дитячого державного закладу», куди дитину буде переведено на повне державне утримання до досягнення нею чотирирічного віку. Навіть після вилучення [PERSON] , з метою збереження дитини сім`ї, матері [INFO] надавалися рекомендації управління-служби, для повернення дитини додому. Також, 21.05.2020 спеціалістом управління-служби знову було здійснено вихід до родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але не дивлячись на попередню домовленість з матір`ю у телефонному режимі, вона двері квартири не відчинила, слухавку не зняла Також, з метою виявлення позитивних змін, 22.06.2020 року спеціалістом управління-служби спільно зі спеціалістом Центру було здійснено вихід за вищевказаною адресою, про вихід з матір`ю також було домовлено заздалегідь. Але [PERSON] відмовилась допустити членів комісії до житла, при цьому від неї було чутно посталкогольний запах, а з напіввідчинених дверей квартири були видно сторонніх осіб. Крім того, [PERSON] без поважних причин не водила малолітню [PERSON] до дитячого садочку. Хоча дитина зареєстрована в електронній черзі ДНЗ № 391, чим порушила право дитини на отримання дошкільної освіти, всебічного розвитку. [PERSON] схильна до бродяжництва як в стані вагітності, так і з малолітньою дитиною на руках. Це ставить під загрозу життя та здоров`я малолітньої дитини, негативно впливає на її фізичний та психічний розвиток. На протязі 2018-2020 pоків з [PERSON] спеціалістами управління - служби та іншими суб`єктами соціальної роботи, було проведено безліч виховних бесід, направлених на профілактику соціального сирітства та збереження дитини у сім`ї. Мати під розпис попереджалася про правові наслідки невиконання своїх батьківських обов`язків, їй надавалася копія даного попередження з розширеним тлумаченням необхідних статей Сімейного та Кримінального кодексів, КУпАП. Крім того, матері під розпис надавалися письмові рекомендації управління-служби, а саме: водити дитину до ДНЗ, звернутися до центру зайнятості з питання працевлаштування, відвідати лікаря-нарколога, привести житло в належний санітарний стан, обладнати сходову площадку 2-го поверху перилами, відновити комунікації у приміщенні тощо. Крім того, питання стану виконання матір`ю батьківських обов`язків неодноразово заслуховувалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дітей. Дана профілактична робота позитивного результату не дала. Крім того, [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Так, постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2020 року її було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не робить дієвих кроків для її повернення у сім`ю, позивач вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав. Ухвалою суду від 22.02.2021 року протокольно було замінено сторону позивача його правонаступником, а саме: на орган опіки та піклування адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради. Відповідачка своїм правом на подання відзиву не скористалася, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання 23.03.2021 року не з`явилася, була належним чином повідомлена, причин неявки не повідомила. Але раніше у судових засіданнях надавала пояснення, заперечувала проти задоволення позовної заяви та позбавлення батьківських прав відносно її доньки [PERSON] . Вислухавши сторони, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності та оглянувши диск з відео та фото, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини» прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тлумачення цих норм права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року по справі № 631/2406/15-ц , від 29 листопада 2019 року № 127/23281/18 та від 6 травня 2020 року у справі №753/2025/19. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. В судовому засіданні встановлено, що у вересні та грудні 2017 від адміністрації КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» до управління-служби щодо [PERSON] , надійшли повідомлення. Згідно вказаної інформації, вагітна [PERSON] перебувала на обліку в АЗПСМ № 5 з терміном вагітності 27 тижнів. На плановий огляд до лікаря гінеколога не з`явилася, недообстежена, жінка соціально дезадаптована. Їй було надане направлення до лікаря-психіатра, але лікаря вона так і не відвідала. Перебувала у незадовільних умовах. На телефонні дзвінки не відповідала. При відвідуванні вагітної вдома з`ясовано, що [PERSON] більше не проживає за адресою: [ADDRESS] . З анамнезу: раніше була позбавлена батьківських прав. Адміністрація медичного закладу зверталася до УССД з проханням вжити необхідні заходи в межах повноважень та взяти під соціальний супровід вагітну (а.с.10-11). 07.12.2017 року [PERSON] звернулася із письмовою заявою до управління-служби, в якій просила органи опіки та піклування зареєструвати народження її дитини в органах РАЦС, бо вона втратила паспорт громадянина України (а.с.14). На підставі цього, 22.12.2017 було прийнято рішення виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради № 180 «Про реєстрацію народження дитини [PERSON] , [INFO] ». [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Чечелівським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПСМУМЮ (м.Дніпро), актовий запис за № 11 (а.с. 14, 20, 21). Також, відповідачка 27.12.2017 року звернулася із письмовою заявою до управління-служби, в якій просила влаштувати [PERSON] до будинку дитини терміном на три роки. Причини були вказані наступні: через те, що немає паспорту громадянина України, вона не зможе зареєструвати її народження в органах ДРАЦС та оформити державні виплати на дитину; в неї немає коштів на утримання дитини та себе тощо (а.с. 23). На підставі цього, 19.01.2018 року було прийнято рішення виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради № 06 «Про влаштування [PERSON] , [INFO] , у КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» (а.с. 26). Але завдяки [PERSON] , яка є біологічною бабусею [PERSON] , [PERSON] та новонародженій [PERSON] були створені належні житлово-побутові умови для нормальної життєдіяльності дитини. 31.01.2018 [PERSON] звернулася із письмовою заявою до управління-служби, у якій просить не влаштовувати [PERSON] до будинку дитини. На підставі цього, було прийнято рішення виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради № 40/2 «Про втрату чинності рішення виконкому районної у місті ради від 19.01.2018 № 06». Мати письмово була попереджена про правові наслідки у разі невиконання батьківських обов`язків (а.с. 28-30,39). Як вбачається з Наказу № 9 від 9 січня 2018 року [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , взята на облік, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, зокрема виховується у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с. 25). Згідно ч. 4 ст. 164 Сімейного кодексу України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Також сім`я перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (далі Центр). За період 2017-2020 років фахівці Центру неодноразово відвідували родину за місцем проживання: [ADDRESS] . Так, згідно їх інформації, мати має низький батьківський потенціал, раніше позбавлена батьківських прав відносно старшої дитини. У [PERSON] мінімальна кількість речей. Дитина не в повному обсязі забезпечена необхідним для повноцінного росту та розвитку, потреби дитини задовольняються частково, дитина не привчена до горщика. У дитини немає постійного придатного місця для сну. Дитина зареєстрована до ДНЗ, але мати не має бажання водити її до закладу. Мати має неохайний вигляд, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя. В помешканні не дотримуються санітарно-гігієнічні норми, холодно, брудно, неприємний стислий запах, наявні ознаки сирості та грибка. У квартирі дуже багато небезпечних предметів (дрібних, гострих, колючих). Є борги за комунальні послуги. Сходова площадка не має перил, що ставить під загрозу життя та здоров`я дитини. Матері надавалися рекомендації щодо належного виконання батьківських обов`язків, умови проживання постійно потребували покращення. Мати не усвідомлювала наявність проблеми, не розуміла ризиків і загроз для життя та здоров`я дитини, не бажала щось змінювати та співпрацювати із соціальними працівниками (а.с. 17-19, 34-36, 42-45). В свою чергу за інформацією медичного закладу КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» ДМР у листі від 17.03.2020 року № 381, де обслуговується дитина, до матері є зауваження щодо догляду, дитина неохайно вдягнена, рекомендації педіатра виконуються не в повному обсязі, дитина не повністю вакцинована згідно віку. У будинку за адресою: [ADDRESS] відсутнє опалення (а.с. 60) . 08.05.2020 року фахівцями Центру було здійснено черговий вихід у сім`ю [PERSON] мати перебувала у нетверезому стані. В помешканні погані умови проживання: брудно, холодно, наявний стислий неприємний запах, відключено електропостачання, в дитини відсутні їжа, місце для сну та відпочинку, дитина була голодною, брудною, роздягненою. Оскільки життя та здоров`я малолітньої дитини на той момент було під загрозою, в телефонному режимі фахівцем Центру було викликано представників правоохоронних органів. Патрульна поліція доставила малолітню дитину [PERSON] до медичного закладу (а.с. 61-65,66, 73). Навіть після вилучення [PERSON] , з метою збереження дитини сім`ї, матері [INFO] надавалися рекомендації управління-служби, для повернення дитини додому. Також, 21.05.2020 року спеціалістом управління-служби знову було здійснено вихід до родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але не дивлячись на попередню домовленість з матір`ю у телефонному режимі, вона двері квартири не відчинила, слухавку не зняла. 19.06.2020 року Виконавчим комітетом Чечелівської районної у м.Дніпрі ради було ухвалене рішення №120/1, яким [PERSON] , [INFO] було влаштовано до спеціалізованого дитячого закладу до досягнення чотирирічного віку, на повне державне утримання, у зв`язку з систематичним невиконанням відповідачкою своїх батьківських обов`язків (а.с. 83). Крім того, 22.06.2020 року фахівцем Центру та спеціалістом управління-служби було здійснено спільний вихід у сім`ю. Бесіда з [PERSON] відбулася на вулиці, бо мати не допустила фахівців до житла, відмовилася надавати будь-яку інформацію та співпрацювати. [PERSON] неможливо переконати у виконання нею батьківських обов`язків відносно доньки, тому Центр просить управління-службу вжити відповідні заходи до матері в інтересах дитини (а.с. 84). За період перебування [PERSON] на обліку в управлінні-службі з 2018 по теперішній час, спеціалістами УССД неодноразово обстежувалися житлово-побутові умови за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою [PERSON] та новонароджена [PERSON] мешкають з листопада 2017. Мешкають у приміщенні (господарській будівлі), у якому на 2 поверсі було облаштовано 2 житлові кімнати. Там були необхідні меблі та техніка, сан.вузол, ванна кімната, функціонували комунікації. В кімнатах було проведено косметичний ремонт. Все це було зроблено завдяки зусиллям [PERSON] . Поступово [PERSON] ці кімнати привела в антисанітарний стан та умови проживання ставали дедалі незадовільними та непридатними для малолітньої дитини. Мати не забезпечувала дитину належним харчуванням, вдома завжди був відсутній запас продуктів та готові страви. Дитина виглядала неохайною, занедбаною. Дитячий одяг та постільна білизна були брудні, потребували прання та заміни. У двох її кімнатах антисанітарія, предмети та речі великими купами хаотично розкидані по підлозі. В кімнатах брудно, сморід, неприємний запах, темно, сиро. У дитини відсутні іграшки, розвиваючий матеріал. Крім того, мати не займалася вихованням дитини та підготовкою її до дитячого садочку, самостійного життя. Так, станом на 2 роки та 6 місяців дитина цілодобово перебувала у підгузку, не привчена до горщика. Станом на 08.05.2020 року, житлово-побутові умови малолітньої дитини є вкрай незадовільними та неприпустимими, несуть загрозу для життя та здоров`я дитини. У квартирі за борги відключено всі комунікації. Тобто, дитині неможливо приготувати їжу. Через відсутність водопостачання дитину неможливо покупати, користуватися туалетом. Через відсутність електропостачання та вікон в квартирі дитина вимушена була цілодобово перебувати у суцільній темряві. Все це негативно відображається на її фізичному та психічному розвитку (а.с. 16, 37, 48). До управління-служби у справах дітей неодноразово надходили анонімні дзвінки від небайдужих громадян про неналежний догляд за дитиною. А саме, що мати веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, дитиною не займається, вдома антисанітарні умови, мати збирає вдома сумнівні компанії та розпиває з ними алкоголь, малолітня дитина допізна бездоглядна вештається по двору тощо. Був випадок, коли небайдужі громадяни зверталися на гарячу лінію голови Дніпропетровської облдержадміністрації. При перевірці даної інформації, вона частково підтверджувалася (а.с. 47). Як вбачається з матеріалів справи, за період перебування дитини в державному закладі, мати не виявляла турботи та піклування до дитини, не цікавилася її життям та здоров`ям. Все це свідчить про те, що дитина їй не потрібна. На протязі 2018-2020 років з [PERSON] спеціалістами управління- служби та іншими суб`єктами соціальної роботи, було проведено безліч виховних бесід, направлених на профілактику соціального сирітства та збереження дитини у сім`ї. Мати під розпис попереджалася про правові наслідки невиконання своїх батьківських обов`язків, їй надавалася копія даного попередження з розширеним тлумаченням необхідних статей Сімейного та Кримінального кодексів, КУпАП. Крім того, матері під розпис надавалися письмові рекомендації управління-служби, а саме: водити дитину до ДНЗ, звернутися до центру зайнятості з питання працевлаштування, відвідати лікаря-нарколога, привести житло в належний санітарний стан, обладнати сходову площадку 2-го поверху перилами, відновити комунікації у приміщенні тощо. Крім того, питання стану виконання матір`ю батьківських обов`язків неодноразово заслуховувалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дітей. Дана профілактична робота позитивного результату не дала. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої [PERSON] . Так, постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2020 року у справі її було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Окрім того, як встановлено судом, відповідачка раніше вже була позбавлена батьківських прав стосовно інших своїх дітей, що додатково вказує на систематичне нехтування своїми батьківськими обов`язками. Зазначені встановлені судом обставини, зокрема систематичне невиконання та нехтування батьківськими обов`язками щодо малолітньої [PERSON] , були також в цілому підтверджені допитаними в судовому засіданні свідками [PERSON] [PERSON] та оглянутим судом відеозаписом, у якому відповідачка не спростовує та визнає зазначені обставини, зазначає про своє бажання вживати алкогольні напої навіть у період вагітності та вести аморальний спосіб життя, відповідач не усвідомлює наявність проблем, не визнає свого низького батьківського виховного потенціалу. Відповідно до останнього Акту обстеження житлових умов від 03.11.2020 року, складено вже під час розгляду справи, Комісією УССД спільно з представниками благодійного фонду «Надія та житло для дітей», з метою виявлення позитивних змін та надання підтримки матері, здійснено вихід за адресою проживання відповідачки, за результатами якого встановлено, що за адресою: [ADDRESS] знаходиться приватний будинок, розміщений на 0,05 га землі. Фактично за вказаною адресою проживає 2 родини. Перша родина винаймає будинок. Анкетні дані та контактні телефони членів родини УССД невідомо. На момент приїзду, будинок зачинений. Друга родина складається з 3-х осіб: [PERSON] , [INFO] , породілля, на обліку у жіночій консультації не перебувала; новонароджена дівчинка, [INFO] , дитина не зареєстрована органах ДРАЦС; співмешканець гр. [PERSON] на ім`я [PERSON] . [PERSON] з дитиною проживають у приміщенні (господарській будівлі), у якому на 2 поверсі облаштовано 2 кімнати. При підйомі на 2 поверх, на сходовій площадці відсутні перила. Мати декілька років обіцяє виправити ситуацію з перилами, але це тільки обіцянки. Перша кімната (прохідна) використовується як коридор, кухня, є відгорожена зона для унітазу, є ванна. Унітаз брудний, смердючий, біля нього відро з переповненим сміттям. Ванна є, але через те, що вона завалена мотлохом та сміттям, не використовується за призначенням. Електропроводи небезпечно виглядають зі стіни, неізольовані, присутні сліди горіння. Також у цій кімнаті є меблеві шкафчики на яких та в середині яких купи брудного посуду із залишками зіпсованої їжі. Все старе, занедбане, брудне, смердюче, зламане. Шпалери відсутні, стіни брудні, ручкою/олівцем на стінах великими літерами-цифрами якісь надписи. В приміщенні родина тримає курчат, кролів, котів. їх приладдя забруднене, корм відсутній. Екскременти тварин на підлозі, все смердить. Тварини бігають по обох кімнатах, у томі числі по ліжку де дитина. Підлога закидана речами та сміттям. На підлозі відсутні коврики, родина не змінює взуття, не роззувається, ходить по кімнатах як по вулиці. Вікно не завішене гардиною, підвіконня завалене мотлохом-сміттям, є попільниця, яка заповнена недопалками. Було виявлено пляшку з-під алкоголю. У другій кімнаті (непрохідній) з меблів є: диван для матері, розкладне крісло, холодильник, 2 серванти. Все старе. Холодильник не працює, брудний як зовні, так і всередині. В ньому була волога ганчірка, від якої сморід. Будь-які продукти в холодильнику відсутні, він був порожнім, без поличок, не підключений до електропостачання. Є вікно, на якому також відсутня гардина, підвіконня брудне, завалене мотлохом, сміттям, у пилюці. На меблях, підлозі розкидані речі, предмети, сміття, мотлох. По кімнаті також родина ходить не перевзуваючись. Постільна білизна на ліжках потребує заміни. На підлозі пляма крові та кроваве ганчір`я від посліду при пологах матері (пологи були 22.10.2020). На стінах відсутні шпалери, стіни брудні, заплямовані. У кімнаті величезна купою брудного одягу (дитячий, жіночий, чоловічій) та усіляке ганчір`я. Аби пройти в кімнату до дитини, треба йти по цій горі мотлоху. В обох кімнатах напалено цигарками. Кімнати в антисанітарному стані. В кімнатах холодно, брудно, сморід, напівтемрява, сиро. Кімнати кишать величезними мухами. [PERSON] сідають на дитину, лазять по обличчю, залазять у ротик, носик, вушка. Кімнати потребують генерального вологого прибирання, провітрювання, виносу сміття, мотлоху тощо. На момент виходу вдома перебували [PERSON] та немовля. Мати виглядала неохайною, брудною, відчинила двері комісії з тліючою цигаркою в роті. Для новонародженої дитини мати не створила гідних умов. Крім того, у дитини відсутнє: дитяче ліжко, дитячий візок, дитячі пелюшки, по дитині лазять мухи, дитячі речі у мінімальній кількості, годує мати дитину сумішшю, яка не відповідає віку (від 6-ти місяців). Представниками благодійного фонду було придбано дитяче харчування відповідно віку. У наявності була пляшечка з залишками суміші. З метою збереження дитини у сім`ї та співпраці з суб`єктами соціальної роботи, матері запропоновано: допомогу у влаштуванні її на цілодобове перебування разом з дитиною до КЗ «Дніпровського міського соціального центру матері та дитини» ДМР, на що мати відмовилася. Тому матері рекомендовано виконувати рекомендації всіх суб`єктів соціальної роботи. Матір попереджено про правові наслідки у разі невиконання батьківських обов`язків, у тому числі про адміністративну відповідальності за ст.184 КУпАП, та позбавлення батьківських прав. Крім того, матері нагадано про чергове засідання районного суду 11.11.2020, де слухається справа про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] . У результаті виходу зроблено висновок: що житлово-побутові умови за адресою: [ADDRESS] - потребують негайного покращення, а мати - посиленого контролю з боку суб`єктів соціальної роботи. Вирішено у найближчий час зробити повторний вихід, з метою виявлення позитивних змін. Отже, як вбачається з наданого Акту, окрім відсутності позитивних змін у побуті та ставленні до батьківських обов`язків, відповідач [PERSON] народила ще одну дитину, щодо якої також допускає порушення батьківських обов`язків, наслідками чого створює загрозу здоров`ю дитини. Все вищевикладене, а також відсутність комплексних дій з боку матері щодо повернення дитини свідчать про те, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Таким чином в судовому засіданні доведено, що [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , а тому суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачки у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Емоційний зв`язок між відповідачем та дитиною фактично відсутній, відповідач не виявляє до своєї доньки батьківського піклування, мати не відвідує дитину більше 9 місяців, долею дитини не цікавиться. Перелічені вище докази, а також відсутність позитивних змін у родині, відсутність волевиявлення та дієвих кроків з боку гр. [PERSON] щодо повернення дитини з державного закладу для подальшого виховання, факт свідомого ненадання медичної допомоги, догляду та піклування дитині, яка її потребувала, в своїй сукупності поза всяким розумним сумнівом свідчить про злісне ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків, а також про те, що дитина їй не потрібна. Наведене знаходить свій прояв в тому, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; взагалі не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею дошкільної освіти та більше того, виявляє байдуже ставлення до майбутньої долі та страждань дитини. Суд приходить до висновку, що за встановлених обставин, [PERSON] не може бути повернута матері, бо в цій сім`ї існувала реальна загроза для її життя та здоров`я, особливо враховуючи її малолітній вік. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування ВК Чечелівської районної у місті Дніпрі ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від 13.07.2020 року № 464, протягом тривалого часу мати не виявляла турботи та піклування до дитини, не цікавилася її життям та здоров`ям. Все це свідчить про те, що дитина їй не потрібна. Житлово-побутові умови за місцем проживання дитини: [ADDRESS] вкрай незадовільні та є загрозливими для життя та здоров`я малолітньої дитини. Враховуючи, що поведінка [PERSON] є винною, вона злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] і суд, з урахуванням встановлених обставин, не вбачає підстав ставити такий висновок під сумнів (а.с. 8). Наведені обставини в своїй сукупності є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дитини і, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищим інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач є матір`ю малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина потребує утримання, та те, що відповідач є працездатною, не надала суду доказів про наявність у неї непрацездатних чоловіка, батьків, дітей та про проведення з них стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду, а позов підлягає задоволенню, то з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судовий збір за подачу позову у розмірі 1681 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved