Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання непрацездатного повнолітнього сина [PERSON], 1998 року народження, у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Одночасно, позивач прохає стягнути на її користь аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно протягом всього часу проживання та догляду за сином-інвалідом. Заявлені вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох повнолітніх синів: [PERSON], [INFO], який навчається в Кременчуцькому національному Університеті ім.Остроградського, та [PERSON], [INFO], який являється інвалідом дитинства і перебуває на її утриманні, оскільки є непрацездатним та має потребу у постійному сторонньому догляді, що позбавляє позивача можливості працювати. Сторони подружні відносини не підтримують, спільним побутом не пов'язані. Відповідач участі в утриманні сина не бере, хоча в змозі надавати таку допомогу. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з'явились. Від позивача надійшло клопотання про розгляд даної справи за її відсутності у заочному порядку, заявлені вимоги нею підтримані повністю. Відповідач правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто у заочному порядку на підставі доказів, наданих позивачем. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали судом встановлено, що починаючи з 21 жовтня 1994 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис про одруження складений Комсомольським міським відділом РАГС за №398 від 21.10.1994 року (а.с.7). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження дитини (а.с.8). Відповідно до довідки, наданою КЖЕП № 5, позивачка та її діти зареєстровані та проживають разом в м.Комсомольську (а.с.9). Згідно довідки Кременчуцького національного Університету ім.Остроградського повнолітній [PERSON] являється студентом денного відділення зазначено навчального закладу, термін його навчання становить з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року (а.с.9). Згідно з довідкою поліклініки «Медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» м.Комсомольська (а.с.12) [PERSON] починаючи з 07 травня 2003 року набув статус «дитина-інвалід» та з 14 березня 2014 року потребує домашнього догляду. Виходячи із змісту наданого медичного висновку від 05 березня 2014 року за №17 [PERSON] страждає на захворювання, внаслідок якого є нездатним до самообслуговування і контролю за поведінкою. Відповідно до довідки УПСЗН Комсомольської міської ради (а.с.14) [PERSON] перебуває на обліку в управлінні з 07 травня 2003 року, державну соціальну допомогу на дитину-інваліда в розмірі 1950,30 грн. отримує позивач [PERSON], яка з 08 січня 2013 року звільнилась за власним бажанням, що підтверджується витягом з трудової книжки позивача (а.с.13). Встановивши всі обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує про наступне. Спірні відносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Виходячи із змісту ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в тому числі щодо стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як вбачається з матеріалів справи, за постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 26 липня 1999 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 15 липня 999 року по досягнення дітьми повноліття. Відповідно до листа Полтавської митниці ДФС від 04 квітня 2016 року, адресованим на ім'я позивачки, виконавчий лист від 26 липня 1999 року про стягнення з [PERSON] аліментів повернуто на адресу державної виконавчої служби у зв'язку із його повним виконанням, аліменти по 31 березня 2016 року з боржника утримані повністю. Зазначені обставини дають суду підстави дійти висновку щодо відсутності у відповідача зобов'язань по сплаті аліментів та наявність у нього постійного заробітку. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання того з подружжя, з ким проживає дитини-інвалід, суд виходить з того, що відповідно ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даної норми вказує на те, що обов'язковою умовою її застосування є проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без стороннього догляду. Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що дитина, це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Дитина-інвалід, це дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Частиною 1 ст.6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Суд звертає уваги на те, що син сторін - [PERSON] на момент звернення до суду його матері набув повноліття, і не є дитиною-інвалідом в розумінні ст.88 СК України. Тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, суд, враховуючі визначені ст.182 СК України обставини, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], який отримує зазначену вище державну соціальну допомогу, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього повнолітнього сина [PERSON], який подовжує навчання, відсутність у відповідача інших зобов'язань по сплаті аліментів. З огляду на викладене, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина є обґрунтованою і підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, що позивачка [PERSON] не працює у зв'язку із доглядом за непрацездатним сином, самостійного доходу та можливості надання утримання повнолітньому сину не має. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial