Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] вказував, що 09 серпня 1998 року померла [PERSON], прабабка позивача, яка володіла житловим будинком за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Созівська, 41. Після її смерті спадщину прийняла [PERSON], бабуся позивача, яка була зареєстрована за іншою адресою: м. Люботин, вул. Лозівська, 8. Але своє право власності на спадщину [PERSON] не зареєструвала. У 2010 році [PERSON] переїхала на постійне проживання до будинку свого сина, [PERSON], будинком за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Созівська, 41, бо хворіла на тяжку хворобу цукровий діабет. [PERSON], батько позивача, теж хворів на цукровий діабет, але здійснював догляд за своєю матір'ю до дня її смерті 12 серпня 2010 року. Від так, спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син, [PERSON], так як проживав з нею постійно на день смерті. Але за життя батько позивача своїх спадкових прав на житловий будинок не оформив. Після його смерті 03 жовтня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса з завою про видачу йому свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Але у вчиненні нотаріальних дій нотаріусом було відмовлено шляхом винесення відповідної постанови, оскільки позивачем не було документально підтверджено прийняття [PERSON] спадщини після [PERSON] Тому він змушений був звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові, та подані ним докази. Відповідач [PERSON] міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за позовом [PERSON] без участі її представника за наявними доказами. В судовому засіданні, вислухавши представника позивача та дослідивши подані ним докази, суд встановив наступне. Спірним є житловий будинок, який розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Созівська, 41, який відповідно до довідки № 424 від 07 грудня 2017 року, виданої КП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації», за архівними даними зареєстрований на праві власності на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 02 липня 1973 року виконавчим комітетом [PERSON] міської ради депутатів трудящих. Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого КП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» станом на 28 листопада 2017 року, на земельній ділянці за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Созівська, 41, розташовані житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», літ. «А2-1», літ. «А3-1», з тамбуром літ. «а», загальною площею 83,10 кв.м, із них житловою площею 57,10 кв.м, а також надвірні будівлі і споруди: гараж літ. «Г», оглядова яма літ. «г», сараї літ. «Д», «Е» і «Й»,\~\~ погріб літ. «еп», вбиральня літ. «Ж», душ літ. «З», навіс літ. «І», вигрібна яма літ. «Я», колонка літ. «К», огорожа №1-4. 09 серпня 1998 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 126940, виданого 11 серпня 1998 року [PERSON] міським відділом РАГС. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Созівська, 41, після смерті [PERSON] відкрилася 09 серпня 1998 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 07 жовтня 1992 року, посвідчений державним нотаріусом Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, згідно з яким вона усе своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] Відповідно до ст. 534 ЦК України, при спадкоємстві за заповітом кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Ст. 549 ЦК України 1963 року визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За повідомленням Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 25 жовтня 2017 року, в шестимісячний строк після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори звернулась 22 грудня 1998 року [PERSON] Того ж дня була заведена спадкова справа, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Виходячи з таких обставин, слід вважати, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом у встановленому порядку, тому спірний житловий будинок перейшов у її власність. Але свого права власності [PERSON] на цей будинок не зареєструвала. В період з 25 травня 2009 року по 23 червня 2009 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з діагнозом «Діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок». Стан здоров'я [PERSON] ускладнений супутніми хворобами: «Цукровий діабет 2 типу», «Діффузний кардіосклероз». В період лікування [PERSON] перенесла дві операції. За ініціативою представника позивача [PERSON] в судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] і [PERSON], які пояснили, що [PERSON] являється їх матір'ю,а [PERSON] їх рідний брат. Свідки підтвердили, що їх мати, [PERSON] постійно проживали за адресою: [INFO] та хворіла на тяжку хворобу «Цукровий діабет». Через ускладнення зі здоровям, які виникли через цю хворобу, мати не могла ходити. Тому за домовленістю між ними, [PERSON] і [PERSON], та [PERSON], останній наприкінці 2009 року забрав мати до свого будинку за адресою: м. Люботин, вул. Созівська, 41, для постійного догляду, де мати й прожила до своєї смерті в серпні 2010 року. Оцінюючи показання свідків, суд вважає їх достовірними та достатніми з тієї точки зору, що вони підтверджують факт постійного проживання [PERSON] разом з сином, [PERSON], в житловому будинку за адресою: м. Люботин, вул. Созівська, 41. 12 серпня 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ВЛ № 280552, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області 13 серпня 2010 року. Тому з 12 серпня 2010 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON], яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Созівська, 41. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 18 квітня 2018 року, спадкові справи після смерті [PERSON], яка померла 12 серпня 2010 року, не відкривались та свідоцтва про право на спадщину після неї нікому не видавались. Згідно із положеннями ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину , якщо протягом строку, встановленого ст. 1270\~ ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та її сина [PERSON], як спадкоємця першої черги, підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-УР № 202343, виданим [PERSON] бюро ЗАГС 15 червня 1960 року. Таким чином [PERSON], як спадкоємець першої черги, успадкував житловий будинок з надвірним будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Созівська, 41, в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка володіла цим будинком на праві власності. [PERSON] помер 03 жовтня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 598318, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04 жовтня 2017 року. Згідно з матеріалами спадкової справи № 9/2017, відкритої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], після смерті 03 жовтня 2017 року [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся 23 жовтня 2017 року син спадкодавця [PERSON], який є позивачем по даній справі. До нотаріуса 23 жовтня 2017 року також звернулися інші спадкоємці, [PERSON] син померлого, і [PERSON] дружина померлого, які подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та його сина [PERSON], як спадкоємця першої черги, підтверджується копією свідоцтва про народження серія ІІІ-ВЛ № 380004, виданого [PERSON] міською радою 15 квітня 1983 року. Оскільки позивач у встановленому порядку прийняв спадщину, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved