Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовувала його тим, що вона є власницею автомобіля марки «Mercedes-benz E280», номерний знак [NUMBER]. 9 січня 2015 року о 13 годині 10 хвилин на автодорозі північ-но-східного обїзду м. Києва [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21140», номерний знак [NUMBER], в порушення п.2.3б, п.12.1 ПДР України не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість та допустив зіткнення з автомобілем позивача. Матеріальна шкода, заподіяна у звязку з пошкодженням автомобіля марки «Mercedes-benz E280», номерний знак [NUMBER], становить 141023 гривні 94 копійки. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оран-та»: у страховика виник обовязок виплатити страхове відшкодування в розмірі 33084 гри-вень 12 копійок, а у відповідача виник обовязок відшкодувати матеріальну шкоду в роз-мірі 107939 гривень 82 копійок. ПАТ «НАСК «Оранта» своєчасно не виплатила страхове відшкодування, тому у страховика додатково виник обовязок сплатити пеню в розмірі 2610 гривень 47 копійок, суму інфляції за весь час прострочення в розмірі 132 гривень 34 копійок та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 150 гривень 52 копійок. Відповідачі відмовились добровільно сплатити ці грошові кошти. Тому [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 107939 гривень 82 копійок та з ПАТ «НАСК «Оранта» страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 35977 гривень 45 копійок. В ході розгляду цивільної справи представник позивача [PERSON] подала заяву про зменшення розміру позовних вимог. В обґрунтування цієї заяви вона посилається на те, що згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АС №7608727 страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становила 50000 гривень, а розмір франшизи 510 гривень. Після відкриття провадження у цивільній справі ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 33084 гривень 12 копійок та пеню в розмірі 3371 гривні 86 копійок. У звязку з цією обставиною страхове відшкодування підлягає зменшенню не тільки на франшизу, але й на податок на додану вартість в розмірі 9898 гривень (49490 (49490 : 100% х 20%). Після цих відрахувань роз-мір страхового відшкодування становить 39592 гривні (50000 510 9898). Однак у звяз-ку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування у ПАТ «НАСК «Оранта» додатко-во виник обовязок сплатити суму інфляції за весь час прострочення в розмірі 4910 гри-вень 93 копійок та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 252 гривень 4 копійок. Таким чином, ПАТ «НАСК «Оранта» не виплатила позивачу грошові кошти в розмірі 8298 гривень 99 копійок (39592 + 4910,93 + 252,04 33084,12 3371,86). З огляду на це представник позивача [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 101431 гривні 94 копійок (141023,94 39592), а з ПАТ «НАСК «Оранта» страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 8298 гривень 99 копійок. Представник позивача [PERSON] не зявилась у судове засідання. Вона надіслала заяву про розгляд цивільної справи в її відсутності (а.с.165). [PERSON] не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджу-ється довідкою (а.с.80), в якій міститься підпис відповідача. Крім того, суд неодноразово надсилав йому судові повістки та телеграми (а.с.161-162, 166-167, 173). З листа комерцій-ного директора ТОВ «Поні експрес» №2040 від 21 квітня 2016 року (а.с.172) вбачається, що [PERSON] не знаходиться за зареєстрованим місцем проживання та ухиляється від контактування. Тому вручити йому судову повістку або телеграму неможливо. Згідно з абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду цивільної справи. На підставі ч.1 ст.224 цього Кодексу суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дій-шов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є власницею автомобіля марки «Mercedes-benz E280», номерний знак [NUMBER]. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №299456 (а.с.27). Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Згідно з п.1 ч.2 ст.22 цього Кодексу майнова шкода полягає у втратах, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витратах, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. З копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.10) вбачається, що 9 січня 2015 року о 13 годині 10 хвилин на автодорозі північно-східного обїзду м. Києва сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю марки «Mercedes-benz E280», номерний знак [NUMBER], були спричинені механічні пошкодження. З копії висновку експертного дослідження №8953 від 14 січня 2015 року (а.с.13-26) вбачається, що матеріальна шкода, заподіяна у звязку з пошкодженням цього автомобіля, становить 141023 гривні 94 копійки. З огляду на це суд вважає, що [PERSON] має право на відшкодування матеріаль-ної шкоди в розмірі 141023 гривень 94 копійок. В матеріалах цивільної справи міститься копія висновку товарознавчого досліджен-ня №АІ 8555АК-03.06/2 від 3 червня 2015 року (а.с.128-139), з якого вбачається, що мате-ріальна шкода, заподіяна у звязку з пошкодженням автомобіля марки «Mercedes-benz E280», номерний знак [NUMBER], становить 34084 гривні 12 копійок. Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно з ч.2 ст.53 цього Кодексу як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Держав-ного реєстру атестованих судових експертів. Встановлено, що експертне дослідження було проведено експертом [PERSON], який внесений до Державного реєстру атестованих судових експертів. Ця обставина під-тверджується карткою атестованого судового експерта (а.с.116). Товарознавче досліджен-ня було проведено головним спеціалістом ТОВ «Гарант-Асістанс» [PERSON] Відомості про те, що він внесений до Державного реєстру атестованих судових експертів, в матеріалах цивільної справи відсутні. Ця обставина свідчить про те, що товарознавче дослідження було проведено з порушенням ч.2 ст.53 ЦПК України. З огляду на це суд вважає, що копія висновку товарознавчого дослідження №АІ8555 АК-03.06/2 від 3 червня 2015 року є недопустимим доказом. Тому в основу цього рішення суд покладає копію висновку експертного дослідження №8953 від 14 січня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповід-ній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-право-вої відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі, відшкодовує шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Як вбачається з п.36.2 ст.36 цього Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. З копії постанови судді Бориспільського міськрайонного суду від 9 лютого 2015 року (а.с.9) вбачається, що винним у дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON], який, керуючи автомобілем «ВАЗ-21140», номерний знак [NUMBER], в порушення п.2.3б, п.12.1 ПДР України не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість та допустив зіткнення з автомобілем позивача. На підставі ч.4 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. З копії листа директора департаменту врегулювання збитків ПАТ «НАСК «Оранта» №09-02-12/10796 від 24 липня 2015 року (а.с.71) та копії приєднаної до нього роздруківки (а.с.72) вбачається, що станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становила 50000 гривень, а розмір франшизи 510 гривень. Ці обставини свідчать про те, що податок на додану вартість зі страхового відшкодування становить 9898 гривень (49490 (49490 : 100% х 20%). З огляду на це суд вважає, що у ПАТ «НАСК «Оранта» виник обовязок виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 39592 гривень (50000 510 9898). Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відпо-відальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для пов-ного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Встановлено, що розмір матеріальної шкоди значно перевищує розмір страхового відшкодування. Ця обставина свідчить про те, що його не достатньо для того, щоб повніс-тю відшкодувати [PERSON] заподіяну їй матеріальну шкоду. З огляду на це суд вважає, що у [PERSON] виник обовязок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі 101431 гривні 94 копійок (141023,94 39592). Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобовяза-ний виплатити потерпілому страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або зако-ном. Встановлено, що 25 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що протягом 90 днів страховик виплатив позивачу страхове відшкодування. Тому у ПАТ «НАСК «Оранта» додатково виник обовязок сплатити суму інфляції за весь час прострочення в розмірі 4910 гривень 93 копійок та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 252 гривень 4 копійок. Ці обставини під-тверджуються письмовими розрахунками (а.с.64, 65). Загальний розмір страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми становить 44754 гривні 97 копійок (39592 + 4910,93 + 252,04). З копій заяв на видачу готівки (а.с.85, 86) вбачається, що протягом серпня вересня 2015 року ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила [PERSON] грошові кошти в розмірі 36455 гривень 98 копійок (33084,12 + 3371,86). Страховик відмовляється добровільно до-платити позивачу іншу частину страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 8298 гривень 99 копійок (44754,97 36455,98). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ПАТ «НАСК «Оранта» добровільно відшкодував [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 101431 гривні 94 копійок. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 101431 гривні 94 копійок та з ПАТ «НАСК «Оранта» страхо-ве відшкодування з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох про-центів річних від простроченої суми в розмірі 8298 гривень 99 копійок. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч.1 ст.89 цього Кодексу якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуд-жує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1461 гривні 88 копі-йок (1439,18 + 22,70). Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.8, 65 зворот). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі: відносно [PERSON] на 69,39%, відносно ПАТ «НАСК «Оранта» на 30,61%. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1014 гривень 40 копійок, з ПАТ «НАСК «Оранта» витрати на оплату судового збору в розмірі 447 гривень 48 копійок.

Outcome: approved