Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

В лютому 2018р. позивач ПАТ «Вернум Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору: ТОВ «Ара Трейд», в якому просив суд: - звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею - 53,00 кв.м, житловою площею - 30,20 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальною конторою 18 травня 2001р., за реєстровим номером №5-2207, в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту за овердрафтом №КЮ-242 від 29 листопада 2016р. в сумі 5487630,29 грн., а саме: сума простроченої кредитної заборгованості - 3499966,38 грн., сума заборгованості за відсотками - 691800,79 грн., сума пені - 770863,12 грн., сума штрафних санкцій - 525000,00 грн., на користь ПАТ «Вернум Банк», шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначено згідно висновків суб`єкта оціночної діяльності; - стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 83314,45 грн. Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовував тим, що 29 листопада 2016р. між позивачем та третьою особою було укладеного договір кредиту за овердрафтом № КЮ-242 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до якого кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, шляхом оплати з поточного рахунку позичальника в розмірі 2000000,0 грн., з відсотковою ставкою - 25% річних. Кінцевий термін, до якого здійснюється надання овердрафту та має бути повністю погашена заборгованість за договором не пізніше 28 листопада 2017р., при цьому сам договір діє до виконання сторонами належним чином і у повному обсязі всіх своїх зобов`язань за договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 29 листопада 2016р. між сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до пунктів 1.1, 2.1.2 якого в іпотеку ПАТ «Вернум Банк» передано наступний предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, загальною площею - 53,00 кв.м, житловою площею - 30,20 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори 18 травня 2001р., за реєстровим номером №5-2207. 23 січня 2017р. між ПАТ «Вернум Банк» та ТОВ «Ара Трейд» укладено додаткову угоду №1 до договору кредиту за овердрафтом, відповідно до якої сторони збільшили ліміт кредитування до 3500000,00 грн. В зв`язку з цим, 23 січня 2017р., між сторонами було укладено договір про внесення змін до договору іпотеки. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту за овердрафтом виконав в повному обсязі. В свою чергу, позичальник неналежно виконував взяті на себе зобов`язання, чим порушив істотні умови договору кредиту за овердрафтом, в результаті чого станом на 18 січня 2018р. має заборгованість в сумі 5487630,29 грн., а саме: сума простроченої кредитної заборгованості - 3499966,38 грн., сума заборгованості за відсотками - 691800,79 грн., сума пені - 770863,12 грн., сума штрафних санкцій - 525000,00 грн. Позивачем було надіслано відповідачу іпотечну вимогу від 22 січня 2018р. за №229 про усунення порушення зобов`язання, яке не було належним чином виконано, однак вона залишилась без виконання. Відповідно до умов п.3.3.4 договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли у момент настання строку виконання позичальником зобов`язання (або тієї чи іншої його частини), забезпеченого іпотекою за цим договором, воно не буде виконане. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2018р. було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06 вересня 2018р. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018р. підготовче засідання у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 19 березня 2019р. 19 березня 2019р. під час розгляду справи по суті до матеріалів справи було приєднано вступне слово (викладене у письмовій формі) відповідача, в якому останній виклав пояснення проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. 20 серпня 2020р. під час розгляду справи по суті до матеріалів справи було приєднано клопотання позивача про заміну найменування позивача, згідно з рішенням акціонера АТ «Вернум Банк» від 16 травня 2009р. №38 найменування позивача було змінено на Акціонерне товариство «Фінансова компанія «ВЕРНУМ». Реєстрацію змін до установчих документів проведено 20 травня 2019р. Код ЄДРПОУ позивача не змінився - 36301800. Також на вимогу суду позивачем надано виписки по особовому рахунку [NUMBER] ТОВ «Ара Трейд», акт звірки взаємних розрахунків між АТ «ФК «ВЕРНУМ» та ТОВ «Ара Трейд» по овердрафту кредитного договору, станом на 01 вересня 2020р., акт звірки взаємних розрахунків між АТ «ФК «ВЕРНУМ» та ТОВ «Ара Трейд» по оплаті відсотків за користування овердрафтом кредитного договору, станом на 01 вересня 2020р., розрахунок нарахування пені та штрафів за простроченою заборгованістю за кредитом та процентами ТОВ «Ара Трейд» та розрахунок загальної заборгованості ТОВ «Ара Трейд» перед АТ «ФК «ВЕРНУМ» станом на 01 вересня 2020р. 25 листопада 2020р. представник позивача Яресько Т.В. подав заяву про розгляд справи без участі сторін, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх повністю задовольнити. Відповідач, третя особа, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в судові засідання своїх представників не направили, поважність причин неявки не повідомили. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 29 листопада 2016р. між ПАТ «Вернум Банк» та ТОВ «Ара Трейд» укладено кредитний договір, відповідно до якого кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, шляхом оплати з поточного рахунку позичальника в розмірі 2000000,0 грн., з відсотковою ставкою - 25% річних. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 29 листопада 2016р. між ПАТ «Вернум Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до п.2.1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є двокімнатна квартира, загальною площею - 53,00 кв.м, житловою площею - 30,20 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори, 18 травня 2001р., за реєстровим номером №5-2207. 23 січня 2017р. ПАТ «Вернум Банк» та ТОВ «Ара Трейд» уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої сторони збільшили ліміт кредитування до 3500000,0 грн. Разом з даною додатковою угодою №1, 23 січня 2017р., між ПАТ «Вернум Банк» та відповідачем було укладено договір про внесення змін до договору іпотеки. Відповідно до виписок по особовому рахунку № [NUMBER] ТОВ «Ара Трейд», наданих позивачем, судом встановлено, що починаючи з 29 листопада 2017р., тобто наступного дня після кінцевого терміну, до якого здійснюється надання овердрафту та має бути повністю погашена заборгованість, позичальник не виконував свої зобов`язання по кредитному договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 509 цього Кодексу, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Велика Палата Верховного Суду у п.36 постанови від 29 травня 2019р. у справі №310/11024/15 висловила правову позицію, що ч.2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом України «Про іпотеку» способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у ч.3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», способи задоволення вимог іпотекодержателя (ст. ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку»), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (аналогічний за змістом висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 18 жовтня 2018р. у справі № 910/17423/17). Відповідно до виписок по особовому рахунку № [NUMBER] ТОВ «Ара Трейд», наданих позивачем, судом встановлено, що заборгованість ТОВ «Ара Трейд» перед ПАТ «Вернум Банк» станом на 18 січня 2018р. становила суму 5487630,29 грн., що складалась з: суми простроченої кредитної заборгованості - 3499966,38 грн., суми заборгованості за відсотками - 691800,79 грн., суми пені - 770863,12 грн. та суми штрафних санкцій - 525000,0 грн. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що у даному випадку має місце порушення прав позивача щодо виконання умов кредитного договору зі сторони третьої особи (позичальника), а отже, позичальник, ТОВ «Ара Трейд», не виконав належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, які забезпечені іпотекою, тому відповідно до положень ст. 12 Закону «Про іпотеку» у позивача виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання, в тому числі і шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Щодо зауважень та пояснень відповідача, оголошених у вступному слові, то вони не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. За вимогами ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку», встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону. За змістом ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Разом із тим, відповідно до ст. ст. 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася. Так, Велика Палата Верхового Суду у своїй постанові від 21 березня 2018р. по справі № 14-11цс18 дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Враховуючи також, що в поданому позивачем звіті про оцінку майна, оцінювачем, ПП «Оціночна компанія «лемберг», встановлено термін дії даного звіту у розмірі шести місяців, тобто його дія закінчилася ще 22 липня 2018р., така оцінка не може братись до уваги судом. Щодо питання обов`язковості виселення мешканців у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, то Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 22 квітня 2020р. по справі №2-3713/11 дійшов висновку про чітке розмежування між правом на стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців з предмету іпотеки, вказавши, що доводи касаційної скарги заявника щодо неотримання нею вимоги про виселення, передбаченого ст. 109 ЖК Української РСР не має правового значення для вирішення цієї справи, адже позивач у цій справі не звертався з вимогою про виселення відповідача. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. В рамках даного провадження, також позовні вимоги про виселення мешканців з квартири, що є предметом іпотеки позивачем не заявлялись та відповідно відсутня заява іпотекодержателя про виселення мешканців. Таким чином, на думку суду, виселення мешканців, що проживають в квартирі, що є предметом іпотеки, яка стягується позивачем в рамках даного провадження, не є предметом спору у даній справі. Судом також встановлено, що АТ «Фінансова компанія «ВЕРНУМ» є правонаступником всіх прав та обов`язків позивача - ПАТ «Вернум Банк». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що ТОВ «Ара Трейд» та відповідач порушили зобов`язання, допустили виникнення заборгованості перед позивачем, тому наявні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 82314,29 грн.

Outcome: approved