Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В липні 2014 року КП електромереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло» звернулося суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 15.08.2013 року о 15 год. 45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Mercedes-Sprinter, д/з [NUMBER] в м. Одеса по вул. Дальницьке Шосе збоку вул. Стовбової в напрямку вул. Блока, наближаючись до розташованого ліворуч будинку №1 по вул. Дальницьке Шосе, порушив вимоги п/п б) п.2.3, 12.1, 13.1, 12.3 «Правил дорожнього руху», зіткнувся з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], яка рухалась по вул. Дальницьке Шосе в попутному напрямку, після чого скоїв наїзд на залізобетонну електроопору та зруйнував її разом зі світильником, міжопорною кабельною продукцією, електропроводом, лампою, муфтою та іншим майном комунальної власності, яке належить КП ЕМЗО «Одесміськсвітло». Відповідно до кошторису на відновлення зовнішнього освітлення після ДТП по вул. Дальницьке Шосе,1 у м. Одесі, складеного технічними фахівцями КП ЕМЗО «Одесміськсвітло», розмір матеріальних витрат (збитків), заподіяних позивачу, складає 16840 грн. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2013 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв'язку з тим, що на даний час відповідач заподіяну з його вини шкоду не відшкодував, на листи-повідомлення про погашення боргу не реагує, позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 16 840 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Костенко П.П. в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань до суду не надав. В попередньому судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, пояснюючи, що розмір заподіяної шкоди визначений позивачем завищений, просив оголосити перерву з метою отримання правової допомоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як роз'яснено судам в п. п. 2, 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що 15.08.2013 року о 15 год. 45 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Mercedes-Sprinter, д/з [NUMBER] в м. Одеса по вул. Дальницьке Шосе, на якій організований двосторонній дворядковий рух, по лівій смузі свого напрямку руху, був неуважний, за дорожньою обстановкою не стежив, рух керованого автомобіля постійно не контролював та при виявлені перешкоди для руху - автомобіля Nissan juke, д/з [NUMBER], який почав зупинятися, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. В судовому засіданні [PERSON] вину визнав, що підтверджується постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2013 року (а.с. 9). Зазначеною постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2013 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відомості про те, що дана постанова суду оскаржувалась сторонами суду надано не було. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що в результаті ДТП, яка сталася 15.08.2013 року з його вини було зруйновано електроопору, що з огляду на вимоги ч.1 ст. 61 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. Дані обставини також підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження від 30.08.2013 року. (а.с. 6) Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже судом встановлено, що з вини [PERSON] сталася ДТП, в результаті якої було зруйновано залізобетонну електроопору разом зі світильником, міжопорною кабельною продукцією, електропроводом, лампою, муфтою та іншим майном комунальної власності, яке належить КП ЕМЗО «Одесміськсвітло». Відповідно до кошторису на відновлення зовнішнього освітлення після ДТП по вул. Дальницьке Шосе,1 у м. Одесі, складеного технічними фахівцями КП ЕМЗО «Одесміськсвітло», розмір матеріальних витрат (збитків), заподіяних позивачу, складає 16840 грн. (а.с. 13-15). З метою сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи судом роз'яснювалось сторонам право про можливість надання доказів в підтвердження вартості збитків. Але ні яких клопотань та заяв з боку сторін, в тому числі щодо витребування доказів чи призначення експертизи до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно паспорту №412 а та плану схеми розміщення мереж зовнішнього освітлення Дальницького шосе КП ЕМЗО «Одесміськсвітло» проведено ремонт опори №34 по вул. Дальницьке Шосе,1 у м. Одесі. Пунктом 1 ч. 1 ст. 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача КП ЕМЗО «Одесміськсвітло» матеріальна шкода завдана майну, належному позивачу у розмірі 16 840 грн. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов КП електромереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло» підлягає задоволенню та необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 16 840 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved