Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

В лютому 2013 року [PERSON] пред'явив позов до Кредитної спільки «Мрія» (далі по тексту - КС «Мрія»), третя особа - управління ДВС Головного управління юстиції в Закарпатській області, у якому просив зобов'язати відповідача передати йому у власність спальний котедж, що знаходиться за адресою [ADDRESS] із земельною ділянкою, на якій він розташований, з виплатою різниці вартості цього майна та заборгованості відповідача КС «Мрія» по вкладу позивача у цій спілці ( Т.1, а.с. 4-5). Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13 грудня 2004 року він уклав угоду з КС «Мрія» про залучення вкладу члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 154 000 грн. під 24 % річних. Однак, після закінчення терміну вкладу відповідач не зміг повернути позивачу вклад та нараховані відсотки у зв'язку із важким матеріальним становищем. 21 лютого 2012 року було ухвалено рішення Іршавського районного суду, за яким стягнуто з КС «Мрія» на користь [PERSON] 154 000 грн. суми вкладу, 23 364, 02 грн. нарахованих відсотків та 2000 грн. матеріальної шкоди. Проте, станом на теперішній час рішення суду не виконано. В процесі виконання даного судового рішення було виявлено у відповідача нерухоме майно, а саме спальний котедж по [ADDRESS], до якого входить двохповерховий (з мансардним поверхом) спальний котедж загальною площею 306, 8 кв. м. та земельна ділянка площею 0, 0700 га. Позивач стверджував, що він має першочергове право на придбання даного об'єкта, а тому просив передати його йому у власність з виплатою відповідної різниці між вартістю цього котеджу та заборгованості перед ним з боку кредитної спілки. В якості третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ухвалою суду першої інстанції від 28 травня 2013 року до участі у розгляді справи залучено [PERSON], який є стягувачем за зведеним виконавчим провадженням по стягненню із відповідача КС « Мрія» грошових коштів (Т.1, а.с. 64). В якості відповідачів ухвалою суду першої інстанції від 16 жовтня 2013 року та від 18 лютого 2014 року до участі у розгляді справи залучено приватне підприємство «Нива - В. Ш.» ( далі - ПП «Нива - В.Ш.» та [PERSON], оскільки, як було з'ясовано, спірний об'єкт нерухомого майна було реалізовано з прилюдних торгів, які було проведено цим приватним підприємством, а [PERSON] стала власником цього майна ( Т.1, а.с. 104, а.с. 207). Під час розгляду даної справи в суді першої інстанції позивач неодноразово змінював та доповнював свої позовні вимоги, остаточно просив: · визнати дії ПП «Нива -В.Ш.» з проведення 26 вересня 2013 року прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна спального котеджу, що знаходиться за адресою [ADDRESS] із земельною ділянкою, на якій він розташований, - протиправними, · визнати дії ПП «Нива - В. Ш.», які полягають у перешкоджанні і недопущенні позивача та його представника [PERSON] до участі в прилюдних торгах, які відбулися 21 серпня 2013 року та 26 вересня 2013 року, незаконними, · визнати прилюдні торги 26 вересня 2013 року такими, що не відбулися, · скасувати протокол проведення цих прилюдних торгів, скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, · визнати за позивачем право власності на спальний котедж та земельну ділянку, на якій розташований цей спальний котедж. Як на підставу своїх доповнених вимог позивач вказував на те, що 26 вересня 2013 року філією 07 ПП «Нива - В. Ш.» було проведено повторні прилюдні торги з реалізації нерухомого майна: спального котеджу та земельної ділянки по [ADDRESS] Позивач вважає ці прилюдні торги незаконними, оскільки його не було повідомлено у належний спосіб про їх проведення, а коли він дізнався про них - неправомірно не допущено до участі у них. Крім того, перші прилюдні торги мали відбутися 21 серпня 2013 року, позивач мав намір взяти участь в них, однак за добу до їх проведення організатор відмінив торги. Все це, на думку позивача, свідчить про упередженість організатора прилюдних торгів ПП «Нива - В. Ш.», надання незаконної переваги одному з учасників прилюдних торгів та про заздалегідь сплановані дії щодо реалізації нерухомого майна завідомо визначеному переможцю. Ухвалою Хустського районного суду від 13 червня 2014 року позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спальний котедж «Шаяночка» та земельну ділянку, на якій він розташований, виділено в самостійне провадження, яке передано до канцелярії суду для повторного перерозподілу ( Т.2, а.с. 29). Рішенням Хустського районного суду від 30 липня 2014 року позов задоволено. Визнано прилюдні торги з реалізації нерухомого майна та земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS], які були проведені 26 вересня 2013 року філією ПП «Нива - В.Ш.»,недійсними. Дії ПП «Нива - В. Ш.» щодо проведення цих прилюдних торгів та перешкоджання, недопущення представника позивача в їх участі, визнано протиправними; видане [PERSON] свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 5 жовтня 2013 року № 1150 визнано недійсним ( Т.2, а.с. 43-52). Додатковим рішенням Хустського районного суду від 15 жовтня 2014 року по даній справі скасовано протокол проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що відбулися 26 вересня 2013 року, затверджений тою ж датою керівником ПП «Нива - В. Ш.». ( Т.2, а.с.104-105). [PERSON] та [PERSON]., які діють за довіреностями від імені відповідачки [PERSON], подали апеляційну скаргу на рішення суду від 30 липня 2014 року. З апеляційними скаргами на це рішення суду також звернулися відповідач ПП «Нива-В.Ш.» та третя особа відділ примусового виконання рішень управління ДВС головного управління юстиції в Закарпатській області. Додаткове рішення суду сторонами не оскаржено. В апеляційних скаргах скаржники просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в позові. Стверджують, що це рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не вірно з'ясовано обставини справи, зроблено висновки, які цим обставинам не віповідають та не узгоджуються з вимогами закону. У судовому засіданні в апеляційній інстанції представники позивача [PERSON] та представник КС « Мрія» скарги не визнали та просили відхилити. Представник відповідача ПП «Нива - В.Ш.», представник відповідача [PERSON] та представник третьої особи органу ДВС скарги підтримали та просили задовольнити. Вислухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав. Вирішуючи дану справу суд першої інстанції виходив з того, що оперені позивачем прилюдні торги з реалізації нерухомого майна та земельної ділянки були проведені з порушенням встановлених правил проведення прилюдних торгів, визначених однойменним Типовим положення., а саме вимог щодо своєчасного повідомлення про проведення цих торгів, забезпечення безперешкодного прийняття всіх заяв на участь у прилюдних торгах та вільного доступу учасників до місця проведення прилюдних торгів. Крім того, місцевий суд вважав, що торги було проведено на підставі хибного ( незаконного) висновку про оцінку об'єкту торгів. Колегія апеляційного суду вважає, що ці висновки місцевого суду є помилковими, зроблені без належного з'ясування обставин справи та їх перевірки належними доказами, що є підставою відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог. Апеляційним судом встановлено, що 13 грудня 2004 року [PERSON] уклав угоду з КС «Мрія» про залучення вкладу члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі 154 000 грн. під 24 % річних, однак після закінчення терміну вкладу відповідач не зміг повернути позивачу вклад та нараховані відсотки у зв'язку з важким матеріальним становищем. 21 лютого 2012 року було ухвалено рішення Іршавського районного суду, згідно якого стягнуто з КС «Мрія» на користь [PERSON] 154 000 грн. суми вкладу, 23 364, 02 грн. нарахованих відсотків та 2000 грн. матеріальної шкоди. Проте, станом на теперішній час рішення суду не виконано. З матеріалів справи також слідує, що на виконанні у відділу ДВС Головного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 28225664, до складу якого входять 347 виконавчих проваджень на загальну суму 20 921 324, 26 грн., в тому числі і виконавче провадження позивача [PERSON] В процесі виконання даного виконавчого провадження було виявлено у відповідача нерухоме майно, а саме спальний котедж по [ADDRESS], до якого входить окрім спального котеджу загальною площею 306, 8 кв. м. ще й земельна ділянка площею 0, 0700 га. Це майно було оцінено в розмірі 1 236 958 грн. 22 березня 2013 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області витяг про оцінку майна було надіслано всім сторонам виконавчого провадження. Боржник КС «Мрія» надіслала свої заперечення щодо результатів визначення вартості майна. 10 квітня 2013 року ДВС призначило рецензування звіту про вартість майна і запропоновало боржнику провести оплату останнього, що зроблено не було. Проведення прилюдних торгів нерухомого майна було доручено ПП «Нива - В.Ш.». Прилюдні торги по реалізації цього майна призначалися на 08.07.2013 року, однак не відбулися по причині відсутності покупців . Після цього була проведена уцінка майна на 30% та призначено торги на 21.08.2013 року, які також не відбулися по визначеній причині. Після наступної уцінки арештованого майна прилюдні торги відбулися 26 вересня 2013 року, у яких брали участь два учасника. Переможцем торгів стала [PERSON], яка придбала майно за ціною 625 000 грн. КС « Мрія» звернулася до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Закарпатській області та ПП « Нива - В.Ш.» про визнання цих торгів недійсними з тих підстав, що вважав їх такими, що проведенні з порушенням чинного законодавства та за заниженою ціною. Рішенням Хустського районного суду від 24 грудня 2913 року цей позов було задоволено, однак у подальшому рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 07 травня 2014 року це рішення місцевого суду було скасовано, а у задоволенні позову - відмовлено. Копія цього рішення, яке набрало законної сили, наявне у матеріалах даної справи (Т.2, а.с. 26-28). Відповідно до вимог частини першої ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Водночас, відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господраській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В даному випадку, наведенні обставини встановлені вказаним вище рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 7 травня 2014 року. Крім того, цим же рішенням було встановлено й те, що проведення прилюдних торгів відбулося без порушення вимог Тимчасового положення, які могли би вплинути на результати торгів, а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними. Цей висновок стосувався у т.ч. й ціни об'єкту продажу, оскільки це питання також було предметом розгляду у попередній судовій справі ( Т.2., а.с.28). Колегія дослідила матеріали справи та прийшла до висновку, що реалізація арештованого нерухомого майна, що належало КС « Мрія», було здійснено ПП «Нива- В.Ш.» на підставі договору про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна №0713175 від 18.06.2013 року ( Т.2, а.с.83-84) відповідно до процедури, що врегульована Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.10.1999 за №68/5 в редакції від 29.11.2012 року, що діяла на цей момент. Достатніх, допустимих та належних доказів зворотного апеляційним судом не встановлено. При цьому колегія відхиляє доводи позивача про те, що під час проведення цих торгів відповідачем ПП « Нива - В.Ш.» було порушено права позивача [PERSON] на участь у вказаних торгах. Так, апеляційним судом встановлено, що інформація про нерухоме майно, що реалізується, а також оголошення про проведення торгів були розміщені на відповідному веб-сайті ДВС України у строки та відповідно до порядку, що визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна у редакції, чинній на момент проведення цих торгів. У своєму письмовому запереченні на апеляційні скарги апелянт визнає цю обставину та вказує, що саме із цього джерела він одержав інформацію щодо торгів ( Т.1, а.с.132). Позивач також у своїх документах, поданих суду, визнає й той факт, що він не був зареєстрований як учасник торгів, призначених на 26 вересня 2013 року ( Т.1, а.с. 132). При цьому достатніх доказів того, що він подавав у належних спосіб та строки заяву для відповідної реєстрації або оспорив відмову у реєстрації його в такому статусі, позивач суду не надав. У судовому засіданні в апеляційній інстанції представник відповідача ПП « Нива В.Ш.» пояснила, що [PERSON] , який є представником позивача у даній справі, дійсно з'явився до приміщення, у якому проводилися торги, однак належних документів, які б надавали йому право бути на них присутніми не пред'явив. Між тим, відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ( п.3.17) на прилюдних торгах можуть бути присутні державний виконавець, стягував, боржник та їх законні представники без внесення оплати, учасники торгів, зареєстровані належним чином, а також інші особи за умови сплати вхідної плати, розмір якої визначається спеціалізованою організацією. Жодного із цих документів, [PERSON] не надав, а тому не зрозуміло в якому конкретному статуті він намагався потрапити на торги. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні в апеляційній інстанції стверджував, що він у цьому випадку діяв саме як представник [PERSON], від якого він має доручення, однак доказів того, що саме такий документ, оформлений належним чином, він пред'явив організатору торгів, суду надано не було. На припущеннях відповідно до вимог ч.4 ст.60 ЦПК України доказування ґрунтуватися не може. За цих обставин колегія констатує, що висновки суду першої інстанції в даній справі, покладені в основу рішення суду, не відповідають фактичним обставинам справи, належними, достатніми та допустимими доказами не доведені. Підстав для задоволення заявлених позивачем у даній справі позовних вимог немає. Що стосується подій, які мали місце після оспорених торгів, на які звертає увагу позивач, у т ч. у письмовому заперечені на апеляційні скарги (Т.2, а.с.133), як-то ненадання відділом ДВС інформації щодо торгів, то колегія наголошує, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі за №6-116цс12 від 24 жовтня 2012 року. Додаткове рішення суду у даній справі ніким не оскаржено, однак колегія констатує, що у ньому суд першої інстанції додаткових обставин не встановлював, а лише послався на основне рішення по справі від 30 липня 2014 року. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed