Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

В квітні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON] Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2008 у справі №2-4104/08 на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 24.10.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що розміру аліментів, які стягуються на утримання дочки недостатньо для її повноцінного утримання та розвитку, а також з огляду на те, що дитина відвідує курси англійської мови та їй за рецептом лікаря прописане носіння окулярів, позивачка, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 22-30) звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд: - збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дочки, [INFO], з розміру 600 грн. щомісячно на аліменти у розмірі 1\\4 частини від його доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на дитину, а саме 860 грн. як половину вартості окулярів та 3500 грн. як половину вартості курсів з англійської мови. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги лише в частині стягнення з нього половини вартості окулярів та половини першого платежу, здійсненого ним на оплату курсів. В решті позовних вимог просив суд позивачу відмовити, посилаючись на те, що позивачкою не надано доказів понесення додаткових витрат на дитину, зокрема відсутні докази відвідування дочкою курсів. Щодо зміни розміру аліментів, звернув увагу суду на те, що станом на момент розгляду справи дочка сторін вже досягла повноліття, а відтак, вирішення питання про зміну розміру аліментів на її утримання стало неактуальним. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені та підтвердженні матеріалами справи наступні факти. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є колишнім подружжям та мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві 24.10.2000 року. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2008 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 24.10.2008 р. і до досягнення дитиною повноліття. Твердження про те, що аліментів, які сплачує відповідач, недостатньо для забезпечення нормального розвитку дитини, стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Попри це, станом на день постановлення судового рішення, суд позбавлений правових підстав для вирішення питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання [PERSON]. Так, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. При цьому, стягнення аліментів у зміненому (в конкретному випадку збільшеному) розмірі можливе з дня набрання судовим рішенням законної сили. При вирішенні питання про зміну розміру аліментів суд не наділений повноваженнями змінювати розмір аліментів за минулий час від дати звернення позивача з позовом до суду, як це має місце при вирішенні питання про стягнення аліментів вперше. Тобто, суд не може судовим рішенням змінити розмір аліментів, що вже стягнуті на утримання дитини. У конкретному випадку, станом на 22 листопада 2018 року дитина сторін - [PERSON] досягла повноліття, а відтак, за судовим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2008 стягнення аліментів припинене. Таким чином, станом на день постановлення даного судового рішення, суд не вбачає підстав змінювати розмір аліментів, виплата яких припинена у зв'язку з досягненням дитиною повноліття. При цьому, згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, а також повинен обґрунтовуватись відповідними документами. На відміну від аліментів, додаткові витрати носять несталий характер та пов'язані не з питання належного матеріального утримання дитини, а з передбачуваними/або не передбачуваними особливими обставинами того з батьків, з яким проживає дитина у зв'язку з хворобою, зокрема. Так, матеріалами справи доводиться, що позивачка придбала дочці [PERSON] окуляри вартістю 1720 грн. Половина вартості таких окулярів підлягає стягненню з відповідача як додаткові витрати, понесені позивачем у зв'язку з хворобою дитини, витрати у зв'язку з якою мають разовий характер. Що стосується витрат у розмірі 7000 грн., які позивачка нібито сплатила за навчання дочки на курсах англійської мови, то такі витрати не доводяться матеріалами справи. Крім того, навчання на курсах не входить в поняття додаткових витрат на утримання дитини в розумінні ст. 185 СК України, оскільки стосуються забезпечення нормального розвитку дитини. Однак, зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього половини першого платежу (половини від 700 грн., які було сплачено позивачкою при підписанні договору про надання інформаційно-консультаційних послуг від 28.01.2018 відповідно до п. 4 цього договору), 350 грн. підлягають стягненню на користь позивачки. З огляду на викладене, позов [PERSON] необхідно задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позиваки додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1210 грн. (860 грн.+350 грн.). В задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів та стягнення витрат на оплату курсів англійської мови [PERSON] необхідно відмовити. На підставі ст.ст. 180-183, 191, 192, 273 СК України,

Outcome: partial