Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

В липні 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати арешт, накладений на земельну ділянку, площею 0.100 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , накладений відділом державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 9974447). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2010 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого продавець передав у власність покупцю земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови площею 0.100 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2010 року на зазначену земельну ділянку було накладено арешт, проте обтяження було зареєстровано Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна лише 25.06.2010 року. Представник позивача зазначає, що наявність арешту, накладеного на майно, позбавляє позивача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та стало підставою для звернення до суду. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі та участі позивача [PERSON] . Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відзив на позовну заяву або будь-які заяви чи клопотання до суду не надходили. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст.1 першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що 28.05.2010 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого продавець передав у власність покупцю земельну ділянку з земель житлової та громадської забудови площею 0.100 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки №261291983 з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 25.06.2010 року державним реєстратором Одеської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на зазначену земельну ділянку було внесено відомості щодо арешту зазначеної земельної ділянки. Підставою для накладання арешту стала ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2010 року, постановлена у цивільній справі №2-672 за позовною заявою [PERSON] до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про скасування рішення сільської ради про надання у приватну власність земельної ділянки. Як вбачається з листа Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №43-3169/43-32 від 25.02.2021 року встановити перебування зазначеної ухвали суду на виконанні у відділі ДВС не вбачається можливим у зв`язку зі спливом терміну зберігання виконавчих проваджень та журналів реєстрації вхідної кореспонденції. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року №5 роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно із ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1. отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2. надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3. отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4. наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5. відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6. отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7. погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8. отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.59 «Про виконавче провадження»). Оскільки арешт, накладений на земельну ділянку, площею 0.100 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , накладений відділом державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції (реєстраційний номер обтяження 9974447) на підставі ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.04.2010 року є перепоною для реалізації права власності на вказану земельну ділянку, тому суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved