Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , з врахуванням уточнень, про розірвання договору підряду та стягнення коштів, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 850,00 грн., як вартість невиконаних робіт з встановлення люку відповідно до договору підряду № 14 від 05.10.2015 року, укладеного між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , а також 3650,00 гривень відшкодування витрат на виправлення недоліків вказаного договору та стягнути на її користь судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.10.2015 року між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір підряду № 14, згідно з яким замовник доручив, а підрядник зобов`язувався на свій ризик виконати, у відповідності до умов даного договору, власними і залученими силами та засобами всі передбачені замовленнями роботи щодо монтажу дворового вводу на воду довжиною 20 метрів та здати об`єкт в експлуатацію відповідним службам, а замовник зобов`язувався прийняти та оплатити цю роботу. Остаточна вартість договору підряду визначена в сумі 4500 гривень. Позивач вказує, що вона, як замовник здійснила розрахунок за виконані роботи в повному обсязі та оплатила їх. Однак відповідач в порушення умов договору підряду належним чином не виконала вказані вище роботи, а саме не встановила люк полімерний піщаний з замком, вартістю згідно з кошторисом до договору 850 гривень, тому позивач змушена була придбати плиту залізобетонну вартістю 1800 грн.з люком та оплатити її доставку також вартістю 1800 гривень. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2018 року позовну заяву залишено без руху(а.с.24-26). 26 грудня 2018 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.-34-35). 18 березня 2019 року відповідачем у справі подано відзив на позовну заяву, в якому вона вважає позов безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вказує, що взяте нею згідно договору підряду № 14 від 05.10.2015 року зобов`язання виконано в повному обсязі, що підтверджено Актами про введення в експлуатацію водогону та передачу лічильників на обслуговування Комунальному підприємству «Свердлова» та пуском 30 жовтня 2015 року до будинковолодіння позивачки води. Зазначає, що без закінчення всіх будівельно-монтажних робіт, такий пуск не можливий. Вказує, що згідно п.4.1 Договору позивачем, на день укладення договору, було внесено авансовий платіж в сумі 2250 гривень, решта суми по договору були сплачені по закінченню робіт. Зауважень, щодо виконаної роботи, на день введення в експлуатацію водогону від позивача не надходило, що свідчить про повне виконання взятих зобов`язань. Також вказує, що Акт обстеження домоволодіння, на який посилається позивач є неналежним, недопустимим та недостовірним доказом у даній справі, оскільки не відповідає вимогам до оформлення актів згідно «Державного стандарту 6.38-95 УСД. Система ОРД. Вимоги до оформлення документів» та Методичним вказівкам, щодо його застосування та складений не уповноваженою на це комісією. Також просить суд застосувати до вимог позивача щодо розірвання договору підряду та стягнення коштів строк позовної давності визначений ст. 863 ЦК України, щодо вимог щодо неналежної якості роботи виконаної за договором підряду тривалістю в один рік з дати складання договору та відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.59-62). 05 квітня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому вона не погоджується із твердженнями відповідача, щодо повного та належного виконання договору відповідачем, посилаючись на обставини, викладені в позові. Вважає, що вимога відповідача про застосування строків позовної давності є небгрунтованою та безпідставною, оскільки договором передбачалось виконання робіт протягом певного терміну, однак ці роботи належним чином виконані не були, тому строк позовної давності відповідно до норм цивільного законодавства має відраховуватися від дня закінчення строку виконання робіт, передбаченого договором, а не від дати укладання договору, як зазначає відповідач (а.с.-73). Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково та просили суд задовольнити їх лише в частині стягнення коштів, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, уточненнях до неї та відповіді на відзив. Щодо вимог про розірвання договору підряду, то в цій частині позов ними не підтриманий. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 28.12.2018 року (а.с. 39), від 30.01.2019 року (а.с.46), від 20.02.2019 року (а.с.75), від 06.06.2019 року ( а.с.90), від 20.06.2019 року (а.с98) та викликами від 20.08.2019 року (а.с.111), від 05.09.2019 року(а.с.120), від 26.09.2019 року (а.с.131), від 17.10.2019 року (а.с.143), від 23.10.2019 року (а.с.148), розміщеним на веб-сторінці Бобринецького районного суду Кіровоградської області веб-сайту «Судова влада України (а.с. 110). Від відповідача до суду не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності та не надійшло інформації про причини неявки, тому її неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що згідно виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та Довідки визначення класифікаційних даних Головного управління статистики у Кіровоградській області № 62, відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с.14,15). 26 квітня 2012 року ФОП [PERSON] Територіальним управлінням державної служби гірннагляду та промислової безпеки України у Кіровоградській області видано дозвіл № 095.12.35 виконувати роботи підвищеної небезпеки з монтажу водопровідних мереж, систем опалення та кондиціювання (а.с. 16). 05 жовтня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем - фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір підряду № 14, відповідно до умов якого, та мала виконати роботи з монтажу водогону та дворового вводу на воду довжиною 20 метрів, за адресою: [ADDRESS] (а.с.6, 116,117). Згідно п.1.1 укладеного між сторонами вищезазначеного договору №14, замовник доручає, а підрядчик зобов`язується на свій ризик виконати, у відповідності до умов даного договору, власними і залученими силами та засобами всі передбачені замовленнями роботи, а саме з монтажу дворового вводу на воду довжиною 20 метрів, здає об`єкт в експлуатацію відповідними службами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити цю роботу. Підрядчик усуває недоліки, що виникли в межах гарантійного терміну експлуатації. Остаточна вартість по договору згідно п. 2.1 і становить 4500 гривень. Пунктом 4.1 договору передбачено, що замовник зобов`язується після укладення договору сплатити 2250 гривень, а решту коштів після здачі в експлуатацію об`єкта. Відповідно до п.3.1 договір набирає чинності з дня підписання і діє до моменту виконання всіх зобов`язань по даному договору, але не пізніше чим 1 рік після дати його підписання. Термін дії договору може бути змінений за згодою сторін на підставі додаткової угоди. (а.с.116). Перелік робіт та вартість матеріалів визначена Пропозицією для проведення водопроводу, яка за змістом є кошторисом та невід`ємною частиною договору, де зазначена загальна вартість робіт 4500 грн., в тому числі зазначено також, що в цю вартість входить те, що відповідачка має установити люк полімерний піщаний з замком вартістю 850 грн. (а.с 13). Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов2язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов2язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною першою ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, на виконання вимог вказаного договору позивачем [PERSON] в день укладення договору згідно розрахункових квитанцій від 05.10.2015 року сплачено відповідачу кошти в загальній сумі 4500 грн., тобто у повному обсязі на виконання Договору ( а.с. 118). Оплата повної вартості робіт відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечується. Як видно з матеріалів справи позивач зі своєї сторони, виконала взяті зобов`язання та сплатила в повному обсязі вартість робіт по укладеному договору підряду. Однак, в порушення умов договору, відповідачем не виконано в повній мірі взяті зобов`язання та не встановлено люк полімерний піщаний з замком, який був передбачений кошторисом до договору, вартістю 850 гривень та не здано в експлуатацію водогін за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження від 15 листопада 2016 року(а.с.7), показами в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] та довідкою, виданої комунальним підприємством «Свердлове» від 28 жовтня 2019 року (а.с. 155). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 621 ЦК України, у разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання. Згідно накладної б/н від 25.10.2018 року видно, що позивач власними силами та за власний рахунок встановила бетонну плиту вартістю 1850 гривень та здійснила витрати на її доставку в сумі 1800 гривень, всього на суму 3600 грн. (а.с. 92), а отже в неї виникло право вимагати від відповідача відшкодування вартості понесених нею збитків. З чого слідує, що вимоги позивача щодо стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] коштів в сумі 850,00 грн., як вартість невиконаних робіт з встановлення люку відповідно до договору підряду № 14 від 05.10.2015 року, укладеного між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , а також 3650,00 грн. відшкодування витрат на виправлення недоліків вказаного договору підряду є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачена можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним, відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 651 ЦК України є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено, що роботи з монтажу дворового вводу на воду довжиною 20 метрів, передбачені договором підряду № 14 від 05.10.2015 року виконані відповідачем не в повному обсязі, але не виконання робіт саме по-собі не є істотним, що не заперечується в судовому засіданні позивачем. Також позивачем не підтримано позов в частині розірвання договору підряду,з чого слідує, що в задоволенні цієї частини позовних вимог щодо розірвання договору підряду слід відмовити. Щодо строку позовної давності, то суд вважає, що він застосуванню не підлягає, оскільки не пропущений позивачем. З фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір в сумі 704,80 гривень, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial