Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

В інтересах заявника [PERSON] звернулась до суду її представник адвокат [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що 12 листопада 2018 року у м. Луганську померла [PERSON], [INFO], уродженка с. Арзамаського району Горьківської області. Померла була зареєстрована за адресою: кв. [PERSON][ADDRESS] м. Луганськ. В родинних стосунках заявниця із померлою не знаходилась, однак [PERSON] склала на користь заявниці заповіт, яким заповідала усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Таким чином заявниця входить до кола спадкоємців, які мають право на спадкування за заповітом та відповідно на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті. [PERSON] звернулась до Артемівського відділу записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, де отримала свідоцтво про смерть серії І-ВВ № 069475 від 20 листопада 2018 року. Заявник звернулась до органу реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній українській владі території з метою реєстрації смерті [PERSON] у встановленому законом порядку, де йому було відмовлено у проведенні реєстрації та розяснено про необхідність звернення до суду, так як Свідоцтво про смерть видано установою, що діє на тимчасово непідконтрольній українській владі території та не має повноважень щодо видачі легітимних документів. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті та отримання дійсного свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка була зареєстрована за адресою: кв. [PERSON][ADDRESS], м. Луганськ та померла 12 листопада 2018 року внаслідок дифузного дрібноочагового кардіосклерозу. Заявник та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, представником надано клопотання, згідно якого просить суд розглядати справу без їхньої участі (а.с.10). Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю та справу вирішити на розсуд суду (а.с.13). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заявник [PERSON] та померла [PERSON] в родинних стосунках не знаходились, однак [PERSON] склала на користь заявниці заповіт, яким заповідала усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося (а.с.9). Таким чином заявниця входить до кола спадкоємців, які мають право на спадкування за заповітом та відповідно на звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що згідно копією свідоцтва про смерть серії І-ВВ № 069475 від 20.11.2018 [PERSON], [INFO], померла 12 листопада 2018 року у м. Луганську (а.с.8). Згідно копії довідки про причину смерті № 1595 від 13.11.2018 року [PERSON] померла внаслідок дифузноочагового кардіосклерозу (а.с.7). [PERSON] районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 255/17.25-115 від 09 квітня 2019 року відмовив заявнику у реєстрації смерті, оскільки для реєстрації смерті не предявлені відповідні документи (а.с.14). Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до абз. 3\~ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»\~діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв'язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Суд приходить до висновку, що лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, які видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території слід вважати такими, що створюють правові наслідки. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON], [INFO], яка померла 12 листопада 2018 року внаслідок дифузного дрібноочагового кардіосклерозу. У відповідності до п. 8 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved