Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.03.2011 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір поставки № 95/03, відповідно до умов якого позивач передав у власність ФОП [PERSON] товар на загальну суму 452 349,22 грн. Оплата товару здійснюється на умовах відстрочки платежу, покупець зобов'язаний здійснити повних розрахунок за поставлений товар не пізніше 28 календарного дня з моменту поставки товару. За отриманий товар ФОП [PERSON] розрахувався частково у розмірі 431 413,00 грн. та на сьогоднішній день сума заборгованості ФОП [PERSON] складає 20 936,22 грн. 28.03.2011 року між ТОВ «Естель Україна» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручилась перед ТОВ «Естель Україна» за виконання обов'язку ФОТ [PERSON] щодо належного виконання зобов'язань за договором № 95/03 від 28.03.2011 року в розмірі 500,00 грн. Крім того 11.06.2013 року між ТОВ «Естель Україна», ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір про переведення боргу № 113/06-13, згідно з умовами якого ФОП [PERSON] приймає на себе зобов'язання боржника - ФОП [PERSON] з оплати боргу за поставлений товар згідно договору поставки № 119/06 від 20.06.2011 року в розмірі 87 875,19 грн. У зв'язку з невиконаннями взятих на себе зобов'язань по поверненню грошових коштів за договорами поставки № 95/03 та № 119/06 у ФОП [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем, зокрема основна заборгованость - 108 811,41 грн., сума процентів за користування грошовими коштами - 8 756,53 грн., пеня в сумі - 22 115,49 грн., а всього 139 183,43 грн. Просив стягнути солідарно з відповідачів ФОП [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Естель Україна» 500,00 грн. заборгованість за договором; стягнути з ФОП [PERSON] на користь ТОВ «Естель Україна» 139 183,43 грн за Договором поставки № 95/03 від 28.03.2011 року та Договору про переведення боргу № 113/06-13 від 11.06.2013 року та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву в якій просить розглядати позову у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі ФОП [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд за згоди представника позивача, вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача та третіх осіб, провівши заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Сторони в судове засідання не з'явились тому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Перевіряючи обставини у справі, судом встановлено, що 28.03.2011 року між ТОВ «Естель Україна» та ФОП [PERSON] було укладено договір поставки № 95/03, відповідно до умов якого ТОВ «Естель Україна» передав у власність ФОП [PERSON] товар на загальну суму 452 349,22 грн. (а.с.7-9) Відповідно до п. 4.3 Договору, оплата за товар здійснюється на умовах відстрочки платежу, покупець зобов'язаний здійснити повних розрахунок за поставлений товар не пізніше 28 календарного дня з моменту поставки товару. Як вбачається з видаткової накладної № 1583, товар за договором поставки № 95/03 від 28.03.2011 року доставлено ФОП [PERSON] 29 червня 2011 року (а.с.13). Отже, останнім днем розрахунку за договором є 28 липня 2011 року. За отриманий товар [PERSON] розрахувався частково в розмірі 431 413,00 грн. 28.03.2011 року між ТОВ «Естель Україна» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручилась перед ТОВ «Естель Україна» за виконання зобов'язань ФОТ [PERSON] за договором № 95/03 від 28.03.2011 року в розмірі 500,00 грн. У разі порушення покупцем обов'язку за основним договором, покупець і поручитель відповідають перед продавцем як солідарні боржники (а.с.24). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Крім того, 11.06.2013 року між ТОВ «Естель Україна», ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір про переведення боргу № 113/06-13, згідно з умовами якого ФОП [PERSON] приймає на себе зобов'язання боржника - ФОП [PERSON] з оплати боргу за поставлений товар згідно договору поставки № 119/06 від 20.06.2011 року в розмірі 87 875,19 грн. (а.с.14). Відповідно до п. 2.1.1 Договору про переведення боргу, [PERSON] зобов'язався виконати перед кредитором зобов'язання з оплати боргу боржника - ФОП [PERSON] за договором поставки в розмірі 87 875,19 грн. в т.ч. ПДА 20% 14 645,86 грн. до 31 грудня 2013 року включно. Судом встановлено та підтверджується видатковим накладними № 11583 від 29.06.2011 року, № 2163 від 26.08.2011 року (а.с.13,22), що позивачем в повному обсязі виконано умови договорів поставок № 95/03 від 28.03.2011 року та № 119/06 від 20.06.2011 року. Однак, зобов'язання, взяті за договорами відповідачами у строк не виконало. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положенням п. 6.2.3 Договорів поставки, за затримку розрахунків за поставлений товар покупець зобов'язаний сплатити продавцеві пеню в розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день затримки за весь строк затримки без обмеження строків нарахування пені. Відповідно п. 6.2.3 Договорів поставки, при затримці розрахунків за поставлений товар покупець також зобов'язаний сплатити продавцеві проценти за користування коштами продавця в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних від суми боргу за кожен день затримки, а також сплатити суму з урахуванням індексу інфляції за час затримки. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за Договором поставки, Договором про переведення боргу, згідно з розрахунком (а.с. 25-26), у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем, а саме основний борг в розмірі 108 311,41 грн., сума пені - 22 115,49 грн., сума процентів за користування грошовими коштами - 8 756,53 грн., а всього 139 183,43 грн., яка підлягає до стягнення на користь позивача. Також, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем за договором поруки в розмірі 500,00 грн., яка підлягає до стягнення. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та доведені, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: approved