Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу за трьома договорами позики за письмовими розписками від 05.03.2008 року, від 04.07.2008 року та від 24.11.2011 року в сумі 27134 грн. 74 коп., проценти за користування грошима в сумі 80675 грн. 84 коп., три відсотки річних за час прострочення в сумі 4055 грн. 21 коп., суму основного боргу за трьома договорами позики в усній формі від 22.11.2011 року, від 07.12.2011 року та від 05.08.2013 року в сумі 1650 грн. 00 коп., проценти за користування грошима в сумі 2562 грн. 50 коп., три відсотки річних за час прострочення в сумі 4055 грн. 21 коп., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав на те, що з 05 березня 2008 року по 24 листопада 2011 року відповідач на власні потреби, будучи знайомим, неодноразово позичав у нього грошові кошти у національній валюті України (гривні) та в доларах США, надаючи письмові розписки з зобов'язаннями повернути зайняте протягом певних періодів - від одного місяця до півроку. Підтвердженням договірних відносин між сторонами є власноручно написані відповідачем три розписки. Крім того, з 22 листопада 2011 року по 05 серпня 2013 року відповідач неодноразово в присутності їхнього спільного знайомого - [PERSON] позичав у позивача грошові кошти у національній валюті України (гривні) без письмових розписок з зобов'язаннями повернути зайняте від двох днів до одного місяця. Так, 22 листопада 2011 року відповідач у присутності вищевказаного спільного знайомого позичив у позивача грошові кошти у національній валюті України (гривні) в розмірі 500 грн. без зобов'язань зі сплати щомісячних відсотків, 07 грудня 2011 року позичив - 800 грн. та 05 серпня 2013 року позичив - 350 грн. Між тим, в порушення домовленості та строків повернення грошових коштів, по цей час відповідачем жодна з означених сум позики в повному обсязі не повернута позивачу. Добровільно задовольнити законні вимоги позивача відповідач не бажає. Від перемовин щодо повернення боргу усувається. Ця обставина примусила позивача звернутися до суду за захистом його порушених прав та інтересів. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Також, зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У судовому засіданні було встановлено, що 04 липня 2008 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 2000,00 доларів США, що підтверджується борговою розпискою, яку написав власноручно відповідач (а.с.11). Згідно з розпискою відповідач зобов'язався повернути отримані від позивача в борг гроші через 6 місяців, а також сплатити позивачу за користування грошима відсотки в розмірі 5% на місяць, про що зазначено самим відповідачем в борговій розписці. Крім того, 05 березня 2008 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 5000,00 грн., що підтверджується борговою розпискою, яку написав власноручно відповідач (а.с.12). Згідно з розпискою відповідач зобов'язався повернути отримані від позивача в борг гроші через 3 місяці, а також сплатити позивачу за користування грошима відсотки в розмірі 5% на місяць, про що зазначено самим відповідачем в борговій розписці. А також, 24 листопада 2011 року [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 1000,00 грн., що підтверджується борговою розпискою, яку написав власноручно відповідач (а.с.13). Згідно з розпискою відповідач зобов'язався повернути отримані від позивача в борг гроші через 1 місяць, про що зазначено самим відповідачем в борговій розписці. Таким чином, між відповідачем та позивачем були укладені договори позики, на підтвердження яких відповідачем були надані розписки. Позивач виконав свої зобов'язання належним чином, а саме надав відповідачу грошові кошти в сумах 2000,00 доларів США, 5000,00 грн. та 1000,00 грн., що підтверджується розписками [PERSON], в яких він зазначив, що отримав від [PERSON] гроші в сумах 2000,00 доларів США, 5000,00 грн. та 1000,00 грн. Проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, гроші повернув частково, але у встановлені розписками терміни не повернув позивачу позику повністю. Так, відповідачем були сплачені: проценти в сумі 1500,00 грн. за користування грошима по розписці від 05.03.2008 року, про що зазначено на самій розписці сторонами; проценти в сумі 1150 доларів США за користування грошима та частина боргу в сумі 600 доларів США по розписці від 04.07.2008 року, про що зазначено на самій розписці сторонами. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу за трьома договорами позики за письмовими розписками від 05.03.2008 року, від 04.07.2008 року та від 24.11.2011 року в сумі 27134 грн. 74 коп. Крім того, відповідно до розписки, з відповідача також підлягають стягненню відсотки за користування грошима позивача в розмірі 5% на місяць, які станом на дату ухвалення судового рішення складають: по розписці від 05.03.2008 року в сумі 16000,00 грн.; по розписці від 04.07.2008 року в сумі 4165 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.11.2014 року еквівалентно 62875,84 грн.; по розписці від 24.11.2011 року в сумі 1800,00 грн. Таким чином, загальна сума процентів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складає 80675,84 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевказаного, позивачем були нараховані відповідачу три проценти річних від простроченої суми, які склали: по розписці від 05.03.2008 року в сумі 795,00 грн.; по розписці від 04.07.2008 року в сумі 3170,21 грн.; по розписці від 24.11.2011 року в сумі 90,00 грн. Таким чином, загальна сума трьох процентів річних від простроченої суми, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складають 4055,21 грн. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування грошима по письмовим розпискам від 05.03.2008 року, від 04.07.2008 року та від 24.11.2011 року в сумі 80675 грн. 84 коп. та три відсотки річних по вказаним розпискам за час прострочення в сумі 4055 грн. 21 коп. Позивачем також було зазначено, що відповідач 22 листопада 2011 року, 07 грудня 2011 року та 05 серпня 2013 року позичив у нього в присутності [PERSON] кошти в сумі 500 грн., в сумі 800 грн. та в сумі 350 грн. відповідно, які він також просив стягнути з відповідача з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми. Разом з тим, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, позивачем не було надано суду належних, переконливих доказів того, що відповідач дійсно брав у нього в борг вищевказані суми. Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] на його користь суми основного боргу за трьома договорами позики в усній формі від 22.11.2011 року, від 07.12.2011 року та від 05.08.2013 року в сумі 1650 грн. 00 коп., процентів за користування грошима в сумі 2562 грн. 50 коп. та трьох відсотків річних за час прострочення в сумі 4055 грн. 21 коп. - задоволенню не підлягають. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в цій частині. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1105 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial