Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 27 квітня 2013р. в м.Стрий на автодорозі Київ-Чоп з вини громадянина [PERSON], який керував автомобілем «Рено» з державними номерними знаками [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.05.2013р. та уточнено постановою цього ж суду від 10.06.2013р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Форд» з номерними знаками [NUMBER] під керуванням [PERSON] Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №119 від 26 травня 2013р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Форд, становить 35548,39 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/8371512 терміном дії з 15.11.2012р. до 14.11.2013р. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 27348,39 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві просить розглядати дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що відповідач не з'явився в судове засідання будучи належним чином повідомленим і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, зважаючи на думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи та беручи до уваги вимоги ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З полісу №АВ/8371512 від 15.11.2012р. вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Ford-Transit», д.н.з.[NUMBER] - [PERSON] застрахована з 15.11.2012р. по 14.11.2013р. Як вбачається з постанов Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.05.2013р. та 10.06.2013р., [PERSON] 27.04.2013р. о 19 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Renault-Master», д.н.з. [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем «Ford-Transit» д.н.з. [NUMBER], чим порушив п. 12.1 ПДР, в зв'язку з чим [PERSON] визнано винним в здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП і піддано його стягненню у виді штрафу у розмірі 340 гривень в дохід держави. Згідно висновку №119 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 26.05.2013р., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Транзит, д.р.н.[NUMBER], становить 35348,39 грн. Як вбачається з заяви від 13.06.2013р., [PERSON] звернувся з такою в МТСБУ з метою здійснення відшкодування йому оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 27.04.2013р. за участю транспортних засобів «Renault-Master», д.н.з.[NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та «Ford-Transit», д.н.з.[NUMBER], під його керуванням. З платіжних доручень №2616 від 05.07.2013р. та №1/20659 від 26.07.2013р. вбачається, що МТСБУ сплатило за послуги аварійних комісарів 946,44 грн. та страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 27348,39 грн. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.ст. 38.2 та 38.2.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. «а» ст. 41.1 даного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Як роз'яснено в п. 11 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом «Renault-Master», д.н.з. [NUMBER], внаслідок порушення 27 квітня 2013р. правил дорожнього руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ford-Transit» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в зв'язку з чим транспортні засоби отримали пошкодження. Водій [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого як власника транспортним засобом «Ford-Transit» д.н.з. [NUMBER], на момент ДТП була застрахована, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди і таке відшкодування остатнім заявнику було виплачено. Зважаючи на те, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника транспортного засобу «Renault-Master», д.н.з.[NUMBER], не була застрахована, тому МТСБУ, яке провело страхове відшкодування (регламентну виплату) [PERSON], відповідно до положень ст.ст. 38.2 та 38.2.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1191 ЦК України, набув права зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги законними та підставними, тому такі підлягають до задоволення. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. В той же час, наявну у матеріалах справи копію додаткової угоди №139 від 11.02.2016р. до контракту про надання правової допомоги №80 від 19.12.2012р., суд не вважає належним документом, який підтверджує понесені позивачем витрати на правову допомогу, зважаючи на те, що на підтвердження виконання такої угоди не долучено Акт виконаних робіт (п.2 Додаткової угоди №139) та документ про перерахування Змовником Виконавцю відповідної суми коштів за виконані роботи.

Outcome: approved