Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], просив стягнути 245454 грн. боргу, з яких: 140700 грн. 00 коп. - сума забезпечувального платежу за попереднім договором від 04 червня 2013 року; 7100 грн. 00 коп. - 3% річних; 93800 грн. 00 коп. - сума позики; 3854 грн. 00 коп. - 3% річних від суми позики. В обґрунтування позову позивач послався на ті обставини, що 04 червня 2013 року уклав з відповідачем попередній договір, посвідчений нотаріально, згідно якого [PERSON] зобов'язалась у майбутньому, а саме: до 05 серпня 2013 року, за договором купівлі-продажу продати йому ([PERSON]П.) 67/100 часток домоволодіння № 202 по вул. Чигрина в м. Миколаєві, загальною вартістю 82000 грн., що в еквіваленті на дату укладення попереднього договору дорівнювало 10000 доларів США. Забезпечувальний платіж сторонами визначений в 48000 грн. 00 коп. (еквівалент 6000 доларів США), які були передані відповідачеві саме в доларах США в день укладення попереднього договору. Так як [PERSON] ухилилась від виконання умов попереднього договору, внаслідок чого договір купівлі продажу об'єкту нерухомості у визначений сторонами строк укладений не був, позивач просив про стягнення еквіваленту переданих 60000 доларів США, що станом на день звернення до суду становить 140700 грн. 00 коп. Крім цього, 25 листопада 2013 року між ним ([PERSON]П.) та [PERSON] укладений договір позики, відповідно умов якого відповідачу під розписку були передані 4000 доларів США, які остання зобов'язалась повернути в день повернення коштів за попереднім договором від 04 червня 2013 року. В подальшому відповідач також ухилилась від поверення коштів, отриманих за договором позики. Як на правові підстави позову позивач послався на ст. 11, 207, 526, 625, 635 та ст. 1047-1050 ЦК України. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відомостей про поважність причин неявки відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений попередній договір (з наміром укласти договір купівлі-продажу частки домоволодіння) відповідно умов якого сторони зобов'язались укласти в майбутньому, а саме до 05 серпня 2013 року, на умовах і в порядку, визначених цим договором, договір купівлі-продажу нерухомого майна - 67/100 часток домоволодіння № 202 по вул. Чигрина в м. Миколаєві, загальною вартістю 82000 грн. (еквівалент на дату укладення попереднього договору - 10000 доларів США), з яких в день підписання попереднього договору позивач сплатив відповідачу 48000 грн. 00 коп. (еквівалент на дату укладення попереднього договору - 6000 доларів США). Попередній договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1087. Як свідчать матеріали справи до 05 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу 67/100 часток домоволодіння № 202 по вул. Чигрина в м. Миколаєві укладений не був внаслідок ухилення відповідача від вчинення основного правочину. Відповідно ч. 1 та 2 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. В силу ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткової суми у розмірі завдатку або його вартості позивач не заявив, а за такого на його користь підлягає стягненню розмір завдатку, визначений відповідно умов попереднього договору від 04 червня 2013 року. Зазначене не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суду в загальному порядку з позовом до [PERSON] про стягнення додаткової суми у розмірі завдатку. Вирішуючи питання щодо суми коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача внаслідок неукладення основного договору, суд виходить з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Як слідує з попереднього договору валютою даного зобов'язання є гривня, а за такого це зобов'язання має виконуватися саме у грошовій одиниці України - гривні. Зазначення у договорі біля валюти зобов'язання її еквіваленту у гривні не свідчить про те, що валютою цього зобов'язання є долар США, так як розрахунки за попереднім договором вчинювалися у гривні. За такого, в суду відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 533 ЦК України. Таким чином, внаслідок невиконання умов попереднього договору з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 48000 грн. 00 коп. та на підставі ст. 625 ЦК України - 2422 грн. 36 коп. - 3% річних. Крім цього, 25 листопада 2013 року [PERSON] прийняла в борг від [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000 доларів США. Суму займу відповідач зобов'язалась повернути в день повернення коштів за попереднім договором від 04 червня 2013 року, але від виконання цього обов'язку також ухилилась та до теперішнього часу гроші не повернула. Вказане підтверджуються письмовою розпискою відповідача від 25 листопада 2013 року. Зазначене свідчить про те, що в даному випадку відносини сторін є договірними та регулюються ст. 1046 ЦК України, тобто мають всі ознаки договору позики за яким позичальник ухилився від повернення позикодавцю грошової суми у розмірі 4000 доларів США, а за такого вимоги позивача про її стягнення у гривні за офіційним курсом на день звернення до суду з позовом відповідають положенням ч. 2 ст. 533 ЦК України та підлягають задоволенню. З урахуванням положень ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 3% річних внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання за договором займу в сумі 3854 грн. 00 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial