Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

В листопаді 2014 року ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» звернулось до суду з вказаним позовом та обґрунтовувало його тим, що 15 жовтня 2012 року позивач уклав з [PERSON] договір про надання юридичних послуг №56. Згідно з п.4.3 цього договору ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» зобовязалось надати відповідачу юридичні послуги, спрямовані на отримання ним страхового відшкодування від СК «Український страховий дім». Згідно з п.4.5 цього договору [PERSON] зобовязався оплатити ці послуги в порядку та на умовах, передбачених додатковою угодою. Як вбача-ється з цієї угоди, гонорар був визначений в розмірі 25% від суми отриманого страхового відшкодування. Відповідач зобовязався сплатити ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» гонорар після отримання ним страхового відшкодування від СК «Український страховий дім». Однак згідно з п.2.2.6 договору про надання юридичних послуг у випадку дострокового розірвання цього договору [PERSON] зобовязався сплатити позивачу час-тину гонорару за надані послуги. ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» надало відповідачу дві усні консультації, ознайомилось з матеріалами справи, розробило страте-гію юридичного супроводу, склало та предявило позов до суду, приймало участь в пя-тьох судових засіданнях. Вартість цих послуг становила 8900 гривень. 9 квітня 2013 року [PERSON] подав вимогу про розірвання договору в односторонньому порядку. Тому у нього виник обовязок сплатити позивачу грошові кошти в розмірі 8900 гривень. Відпові-дач відмовився добровільно виконати цей обовязок. Тому ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» просив суд стягнути з [PERSON] частину гонорару в розмірі 8900 гри-вень, суму інфляції за весь час прострочення в розмірі 1388 гривень 40 копійок та три від-сотки річних від простроченої суми в розмірі 414 гривень 76 копійок. В ході розгляду цивільної справи ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» не-одноразово змінював розмір позовних вимог та доповнив позов ще однією вимогою: про-сить розтлумачити п.2.2.6 договору про надання юридичних послуг №56 від 15 жовтня 2012 року; стягнути з відповідача частину гонорару в розмірі 4200 гривень, суму інфляції за весь час прострочення в розмірі 3293 гривень 39 копійок та три відсотки річних від про-строченої суми в розмірі 358 гривень 67 копійок. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник відповідача [PERSON] заперечує проти задоволення позову. В об-грунтування своїх заперечень він посилається на те, що заочним рішенням Бориспільсько-го міськрайонного суду від 17 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляцій-ного суду Київської області від 22 травня 2014 року, ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» було відмовлено у стягненні з [PERSON] збитків, заподіяних односторон-ньою відмовою від договору про надання юридичних послуг. Предявляючи повторно аналогічний позов з додатковою вимогою, ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» прагне уникнути тих наслідків, які виникли після ухвалення цих судових рішень. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові дока-зи, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов під-лягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 15 жовтня 2012 року ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» уклало з відповідачем договір про надання юридичних послуг №56 (а.с.9-10 т.1). Згідно з п.4.3 цього договору позивач зобовязався надати [PERSON] юридичні послуги, спрямо-вані на отримання ним страхового відшкодування від СК «Український страховий дім». Згідно з п.4.5 цього договору відповідач зобовязався оплатити ці послуги в порядку та на умовах, передбачених додатковою угодою. В той же день сторони уклали додаткову угоду (а.с.11 т.1), за якою гонорар був виз-начений в розмірі 25% від суми отриманого страхового відшкодування. [PERSON] зобо-вязався сплатити позивачу гонорар після отримання ним страхового відшкодування від СК «Український страховий дім». Відповідно до ч.1 ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений сто-роною (сторонами). Згідно з ч.2 цієї статті на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішен-ня про тлумачення змісту правочину. Встановлено, що відповідач не погоджується з тим, як тлумачить ТОВ «ЮК «Мико-ла [PERSON] та партнери» зміст п.2.2.6 договору про надання юридичних послуг. Ця об-ставина зумовила виникнення між ними спору з приводу права позивача на отримання частини гонорару у випадку дострокового розірвання договору [PERSON] З огляду на це суд вважає, що з метою врегулювання правовідносин, які виникли між сторонами, та вирішення цього спору належить здійснити тлумачення п.2.2.6 догово-ру про надання юридичних послуг таким чином: «У випадку дострокового розірвання цьо-го договору відповідач зобовязаний сплатити ТОВ «ЮК «[PERSON] та партне-ри» частину гонорару за фактично виконану роботу». Однак договором про надання юридичних послуг не передбачений спосіб визна-чення вартості цієї роботи та розміру частини гонорару. В матеріалах цивільної справи міститься чимало прайсів та звітів позивача про вартість виконаної роботи. Проте [PERSON] не підписував жоден з вказаних документів. Ця обставина свідчить про те, що він не ознайомлювався та не погодився з вартістю виконаних робіт. Позивач визначив їх вартість одноосібно. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» частини гонорару відсутні. Відповідно до ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої пятої статті 13 цього Кодексу. Згідно з ч.3 цієї статті не допускаються зловживання правом в будь-яких формах. Встановлено, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 17 лю-того 2014 року (а.с.61-62 т.1), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2014 року, ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» було від-мовлено у стягненні з відповідача збитків, заподіяних односторонньою відмовою від дого-вору про надання юридичних послуг. Предявляючи повторно аналогічний позов з додат-ковою вимогою, позивач прагне уникнути тих наслідків, які виникли після ухвалення цих судових рішень. Суд вважає, що ця обставина є додатковою підставою для відмови ТОВ «ЮК «Ми-кола [PERSON] та партнери» у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення з від-повідача частини гонорару. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошо-вого зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або зако-ном. Встановлено, що [PERSON] не порушив зобовязання по сплаті позивачу частини гонорару. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» суми інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми відсутні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Встановлено, що ТОВ «ЮК «[PERSON] та партнери» сплатило судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1 т.1). Предявлений ним позов задоволений частково. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 121 гривні 80 копійок (243,60 : 2).

Outcome: partial