Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому, [PERSON] додатковий строк у три місяця з дня набрання рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по даній справі чинності, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO]. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказав на те, що [INFO] його мати [PERSON] померла. Після її смерті залишилися спадкоємці :чоловік померлої - [PERSON] та діти померлої [PERSON] і він, [PERSON]. Після смерті спадкодавиці протягом шести місяців спадкоємцями до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини подано не було, так як вони не знали, що існує певний встановлений термін для прийняття спадщини. Звернулися до органів нотаріату лише у 2013 році. Шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини ним було пропущено з поважної причини, щодо реалізації права на спадкування за законом йому стало відомо лише після отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори від 16 жовтня 2013 року. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольни їх у повному обсязі, посилаючись на обставини в позові. Представник Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у відсутності їх представника. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі (а.с.30). Відповідач [PERSON] надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі (а.с.33). Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтями 1216, 1217 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи,яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, судом може бути встановлено додатковий строк для прийняття спадщини, якщо судом буде визнано поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини, при цьому поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини в шестимісячний термін вважається: відсутність у спадкоємця інформації про наявність заповіту, складеного на його користь; важка хвороба спадкоємців, що мала місце протягом основної частини строку для прийняття спадщини, за відсутністю у них можливості відправити заяву про прийняття спадщини поштою; перебування спадкоємця протягом основної частини строку для прийняття спадщини за кордоном; перебування протягом основної частини строку для прийняття спадщини у відрядженні, за відсутністю у них можливості відправити заяву про прийняття спадщини поштою; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних сил України. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 16 травня 2011 року (а.с.11), після її смерті відкрилася спадщина на належний їй будинок [ADDRESS], про свідчить Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08 серпня 2006 року (а.с.10). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її чоловік - [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON], які у встановлений законом строк, з заявами про прийняття спадщини, до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа відсутня (а.с. 29). У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов'язані з об'єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цивільно-процесуальним кодексом України. Судом не може бути визнано поважною саму по собі таку причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як необізнаність особи про необхідність звернення до нотаріуса з заявою на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини ,тим більше ,що з дня відкриття спадщини до звернення до суду сплинуло 2 роки і 6 місяців . Поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач не надав , а тому позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed