Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що 14.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Гамаль Іриною Миколаївною було вчинено виконавчий напис № 4911 про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у сумі 138811,43 грн. Позивач зазначає, що не погоджується із вчиненим виконавчим написом, оскільки під час спірного виконавчого напису, нотаріусом було порушено процесуальний порядок здійснення нотаріальної дії; на момент подачі заяви та вчинення самого виконавчого напису АБ «Укрсоцбанк» не мав статусу кредитора по відношенню до позивача за будь-якими вимогами; розмір заборгованості, що вказано у виконавчому написі не відповідає дійсності, а сама заборгованість є спірною. Враховуючи викладене, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 14.09.2018, зареєстрований в реєстрі за № 4911 про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 138811,43 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2018, у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову в даній цивільній справі відмовлено. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2018, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2019, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 11.06.2019, ухвалою суду задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вищезазначеного напису. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та відзив не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.В. надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що просить проводити розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що для вчинення виконавчого напису № 4911 їй було надано оригінал договору № 0030/000119 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 13.04.2006 року, укладеного [PERSON] із Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк»; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача та представника стягувача за довіреністю. Відносно строків позовної давності у договорі № 0030/000119 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 13.04.2006 року, а п. 4.1. зазначено, що договір діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків, встановлених договором, Правилами та Тарифами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 14 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 4911, за заявою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про звернення стягнення заборгованості з громадянки України [PERSON] , яка є боржником за договором № 0030/000119 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 13.04.2006 року, відповідно до якого банком було відкрито рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт. Згідно зазначеного виконавчого напису зареєстрованим за № 4911, заборгованість за період з 13.04.2006 року по 30.05.2018 року, яка виникла у сумі 138811,43 грн. Зазначений виконавчий напис здійснено на підставі заяви відповідача від 14.09.2018 року про вчинення виконавчого напису. Однією з підстав для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням основного принципу нотаріальних дій - безспірності та за відсутності документів, визначених п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.В. не надала документи та доказів на підтвердження викладених нею пояснень у відзиві на позовну заяву. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Частиною першою статті 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині перші статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат», передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Разом з тим, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», містить імперативну норму про те, що виконавчий напис нотаріуса видається лише якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у відносинах під юридичними особами - не більше року, або ж законом встановлений більший строк давності для певної конкретної вимоги. Для вчинення виконавчого напису, як зазначає приватний нотаріус надано такий пакет документів: оригінал Договору № 0030\\000119 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 13.04.2016, укладеного [PERSON] із Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (після зміни назви ПАТ «Укрсоцбанк», яке в подальшому згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів змінило свій тип та назву на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»); засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача та представника стягувача за довіреністю, проте копії відповідного виконавчого провадження не надіслала на адресу суду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомостей, що містяться у самому оскаржуваному виконавчому написі, стягнення коштів відбувається на користь юридичної особи з назвою АБ «Укрсоцбанк» з ідентифікаційним кодом 00039019, проте відповідно до даних, які містяться у договорі, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, кредитором є юридична особа Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» з ідентифікаційним номером 09322018. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 6 цієї статті передбачає, що Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, в матеріалах справи відсутні банківські виписки за період заборгованості, який зазначений в оспорюваному виконавчому написі, а також і розрахунок суми по відсотках за період заборгованості виконавчого напису № 4911 від 14 вересня 2018 року, копія виписки з ЄДОЮО, копія довіреності на представництво інтересів заявника, довідка про відсутність спору на момент звернення з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусу. Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином не переконався у безспірності розміру сум, не встановив у якому розмірі виникла заборгованість, як по тілу кредиту так і по відсоткам, чим припустився порушень вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Однак, в матеріалах справи та в належним чином завірених матеріалах вчинення виконавчого напису № 4911 від 14 вересня 2018 року відсутні банківські виписки за період заборгованості, який зазначений в оспорюваному виконавчому написі. Так як надані банківські виписки не розшифровані за кожний місяць зазначеного періоду заборгованості, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з яких можливо встановити розмір заборгованості за кредитним договором. За встановлених обставин, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчинений 14 вересня 2018 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстрований в реєстрі за № 4911. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача - Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved