Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 05.10.2016 року між ПП «Люкс-Транс Луцьк» та [PERSON] був укладений договір № 0741/2016/110281 купівлі-продажу транспортного засобу - автобуса марки VOLKSWAGEN LT 35 D, 2001 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (шасі) [NUMBER] . Також 05.10.2016 року між ПП «Люкс-Транс Луцьк» та [PERSON] був укладений ще один договір № 0741/2016/110299 купівлі-продажу транспортного засобу - автобуса марки VOLKSWAGEN LT 35 D, 1998 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (шасі) [NUMBER] . Внаслідок укладення зазначених Договорів право власності на автобуси було переоформлене на нового власника - відповідача [PERSON] . Таким чином позивач зі своєї сторони виконав покладені на нього договорами зобов`язання в частині продажу та передання відповідачу товару в порядку та на умовах, передбачених цим Договором в технічному стані, в кому він знаходився. Проте, відповідач не виконав належним чином свої грошові зобов`язання, які передбачені п. 2.1. договорів щодо повної сплати ціни транспортних засобів одразу після передачі цих засобів йому, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість з оплати за придбані у позивача транспортні засоби, що підтверджується відповідною балансовою довідкою, іншими письмовими доказами. В зв`язку з цим сума заборгованості відповідача за продані йому позивачем транспортні засоби складає: -за договором № 0741/2016/110281: 17 433 грн. 58 коп., в т.ч.: 12 000 грн. 00 коп. - основний борг, 4 354 грн. 80 коп. - втрати від інфляції, 1 078 грн.78 коп. - 3 % річних; -за договором № 0741/2016/110299: 17 433 грн. 58 коп., в т.ч.: 12 000 грн. 00 коп. - основний борг, 4 354 грн. 80 коп. - втрати від інфляції, 1 078 грн. 78 коп. - 3 % річних, а всього: 34 867 грн. 16 коп. На підставі вищезазначеного ПП «Люкс-Транс Луцьк» вимушене звергатись до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу автобусів, яка складається з суми основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних, і становить 34 867 грн. 16 коп. Представник позивача позов підтримав з підстав, що викладені вище. Додав, що підприємство не отримало грошові кошти, а тому змушене звернутися до суду про їх стягнення з відповідача. Якби такі грошові кошти були сплачені відповідачем, то їх сплата мала б відбутися через безготівковий розрахунок, оскільки платежі на суму більше 10 000 грн. на користь юридичної особи від фізичної особи не можуть бути здійснені у готівковій формі. А згідно виписок з рахунків, у безготівковій формі грошові кошти від відповідача не надходили. Якщо припустити, що ці кошти були передані готівкою, то на підприємстві також немає відомостей про те, що вони були внесені у касу підприємства. За наведеного просить задоволити заявлений позов. Відповідач позов не визнав. Пояснив суду, що грошові кошти передав у руки [PERSON] а тому вважав, що він виконав свої зобов`язання - повністю розрахувався з підприємством. При цьому йому не надали ні розписки про отримані кошти, ні будь якого іншого документа. Вважає, що позов заявлено безпідставно, а тому у його задоволенні просить відмовити. Представник відповідача подав відзив, згідно якого вважає, що позовна заява підписана неналежної особою, а тому її слід повернути позивачеві. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, приватне підприємство «Люкс-Транс Луцьк» здійснює пасажирські перевезення наземним транспортом. 05.10.2016 року між ПП «Люкс-Транс Луцьк» та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0741/2016/110281, який був оформлений та підписаний в Сервісному центрі 0741 МВС України. У відповідності до п. 1.1. Договору одна сторона (Продавець) зобов`язується передати у власність другій стороні (Покупцеві) транспортний засіб, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний транспортний засіб і сплатити за нього обумовлену цим договором грошову суму. Предметом вказаного вище Договору купівлі-продажу є транспортний засіб, який має такі характеристики: марка VOLKSWAGEN LT 35 D, 2001 року випуску, тип автобус, колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (шасі) - [NUMBER] . Сторони дійшли згоди, що у відповідності до п. 3.1 договору купівлі-продажу ціна автобуса на момент укладання договору (досягнення усіх істотних умов та його підписання Сторонами) становить 12 000 грн. Також, 05.10.2016 року між ПП «Люкс-Транс Луцьк» та [PERSON] був укладений ще один договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0741/2016/110299, який був оформлений та підписаний в Сервісному центрі 0741 МВС України. У відповідності до п. 1.1. Договору одна сторона (Продавець) зобов`язується передати у власність другій стороні (Покупцеві) транспортний засіб, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний транспортний засіб і сплатити за нього обумовлену цим договором грошову суму. Предметом вказаного вище Договору купівлі-продажу є транспортний засіб, який має такі характеристики: марка VOLKSWAGEN LT 35 D, 1998 року випуску, тип автобус, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова (шасі) [NUMBER] . У відповідності до п. 3.1 договору купівлі-продажу ціна автобуса на момент укладання договору (досягнення усіх істотних умов та його підписання Сторонами) становить 12 000 грн. Вищевказаними договорами передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити продавцеві повну ціну переданого транспортного засобу одразу після прийняття цього транспортного засобу (п.2.1. Договору). Внаслідок укладення зазначених Договорів право власності на автобуси було переоформлене на нового власника - [PERSON] . Відповідно до положень ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином позивач зі своєї сторони виконав покладені на нього договорами зобов`язання в частині продажу та передання відповідачу товару в порядку та на умовах, передбачених цими договорами, в технічному стані, я кому вони перебували. Проте, відповідач не виконав належним чином свої грошові зобов`язання, які передбачені п. 2.1. договорів щодо повної сплати ціни транспортних засобів одразу після передачі цього засобу йому, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість з оплати за придбані у позивача транспортні засоби, що підтверджується відповідною балансовою довідкою, іншими доказами. Зокрема, що кошти від реалізації майна ні в касу підприємства, ні на відкриті у банківських установах рахунки підприємства від відповідача не надходили, про що свідчать банківські виписки про рух коштів на рахунках підприємства та оборотно-сальдові відомості по рахунках бухгалтерського обліку підприємства. Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання. Згідно із вимогами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Нормою ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у відповідача наявна заборгованість за продані йому позивачем транспортні засоби, яка складає: -за договором № 0741/2016/110281: 17 433 грн. 58 коп., в т.ч.: 12 000 грн. 00 коп. - основний борг, 4 354 грн. 80 коп. - втрати від інфляції, 1 078 грн.78 коп. - 3 % річних; -за договором № 0741/2016/110299: 17 433 грн. 58 коп., в т.ч.: 12 000 грн. 00 коп. - основний борг, 4 354 грн. 80 коп. - втрати від інфляції, 1 078 грн. 78 коп. - 3 % річних, а всього: 34 867 грн. 16 коп. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він передав грошові кошти [PERSON] а тому вважав, що виконав свої зобов`язання - повністю розрахувався з підприємством. Про факт передачі відповідачем грошових коштів [PERSON] як представнику підприємства підтвердив свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні за клопотанням відповідача. За положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. А згідно статті 78 ЦПК України (допустимість доказів) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Проте суд ще раз зауважує, що у матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази на підтвердження того, що підприємство отримало грошові кошти від відповідача згідно укладених договорів № 0741/2016/110281 та № 0741/2016/110299, а такими доказами мали б бути для прикладу: виписки з банківських рахунків підприємства, касовий ордер, чек (письмові докази). У даному випадку суд не може прийняти до уваги покази свідка чи пояснення відповідача про те, що відповідачем були сплачені грошові кошти представнику підприємства, і таким чином відповідач виконав у повному обсязі покладені на нього зобов`язання з оплати за отримані транспортні засоби. Покази свідка є недопустимими доказами. Отже, відповідач не підтвердив певними засобами доказування - письмовими доказами факт належного виконання своїх зобов`язань перед позивачем. А тому заявлений позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Позивач сплатив судовий збір у сумі 1921 грн., а тому ці кошти повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved