Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

в Козелецький районний суд із позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та застосування позовної давності. Позовна заява мотивована тим, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] від 06.10.2009 року позивачу належить автомобіль марки CHEVROLET AVEO, 2008 року, номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Даний автомобіль придбаний під час шлюбу з [PERSON] та спільно використовувався до розлучення. За рішенням суду від 26.01.2016 по справі № 755/21898/15-ц, яке вступило в силу 05.02.2016 року, [PERSON] та [PERSON] були розлучені. Після розлучення [PERSON] продовжив користуватися, автомобілем. Вимоги про поділ спільного майна під час розлучення і до даного часу не заявлялися. Пропозиція позивача вирішити спір без звернення до суду, сплатити їй частку або передати автомобіль не була прийнята відповідачем. Згідно з частиною 2 статті 72 Сімейного кодексу України з моменту розлучення (05.02.2016) минув трирічний термін позовної давності, що застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Проте, чергову пропозицію позивача передати їй автомобіль відповідачем знову не прийнято. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Суд, заслухавши позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 06 жовтня 2009 року, тобто за час шлюбу, [PERSON] та [PERSON] було набуте майно, а саме Автомобіль, який згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 06.10.2009 року, перебуває на реєстраційному обліку за [PERSON] . За рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 05 лютого 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 66 Сімейного кодексу України, подружжя мас право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Таким чином, автомобіль- є майном, набутим подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу та належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Отже сам факт розірвання шлюбу між Позивачем та відповідачем не свідчить про порушення права власності Відповідача на Автомобіль з моменту розірвання шлюбу. Підставою пред`явленого позову, [PERSON] вказує факт пропуску (на її думку) [PERSON] строку позовної давності на пред`явлення до неї позову про поділ майна, зокрема, й Автомобіля. Відповідно до ст. 72 Сімейного кодексу України, позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 2 ст. 267 Цивільного кодексу України, заява про захист цивільного права або інтересу мас бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відтак факт розірвання шлюбу не свідчить про те, що Відповідач втратив право власності (в тому числі й користування) спільним майном - Автомобілем, а відповідно про порушення його права. Неподання [PERSON] позову про поділ майна, у тому числі до спливу трьох років з дня розірвання шлюбу, за відсутності доказів, які б підтверджували заперечення права одного з подружжя на набуте у період шлюбу майно, зареєстроване за іншим подружжям, не може свідчити про порушення права [PERSON] і вказувати на початок перебігу позовної давності. Зазначені обставини вказують на те, що [PERSON] позовна давність на пред`явлення вимоги про поділ майна не пропущена, відповідно відсутні підстави для задоволення позову позивача про витребування Автомобіля. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed