Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № 3/1909/08-4ЖР, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 40638,00 дол. США зі сплатою відсотків в сумі 14,99 % річних. Строк дії даного кредитного договору встановлено до 12 вересня 2028 р. Позичальниці були надані грошові кошти, встановлений термін їх повернення. В якості забезпечення зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, 19 вересня 2008 р. між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки за № 3/1909/08-4ЖР, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Банком відповідати за виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. Однак відповідачка не виконує покладені на неї зобов'язання. Тому позивач звернувся до суду, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки наявну заборгованість, та судові витрати. Представник позивача не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідачка не з'явилася в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов не визнає, просить визнати договір поруки припиненим та розглядати справу без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 19 вересня 2008 року між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» - (надалі Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений кредитний договір № 3/1909/08-4ЖР (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 40638,00 дол. США зі сплатою відсотків в сумі 14,99 % річних. Строк дії даного кредитного договору встановлено до 12 вересня 2028 р. В якості забезпечення зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, 19 вересня 2008 р. між Банком та [PERSON] (Відповідач - 2) було укладено Договір поруки за № 3/1909/08-4ЖР, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Банком відповідати за виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. Відповідно до п. 3.3.1 Кредитного договору мінімально необхідний платіж складає 539,65 дол.США. Попри взяті на себе зобов'язання Позичальник не виконує умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні Кредитним договором терміни. Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору у разі прострочення Позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.3.3.3. цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Станом на 07 серпня 2015 року заборгованість Позичальника перед Банком, згідно розрахунку банку, за Кредитним Договором № 3/1909/08-4ЖР від 19.09.2008 р. складає: -заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) - 37443,39 дол. США (еквівалент у національній валюті - 804437,39 грн.); -заборгованість зі сплати відсотків (у тому числі прострочена) - 3680,47 дол. США (еквівалент у національній валюті - 79071,57 грн.); -пеня за прострочення сплати кредиту - 734,84 дол.США (еквівалент у національній валюті- 15787,37 грн.); -штраф за порушення умов договору - 4063,80 дол.США (еквівалент у національній валюті - 87307,07 грн.). Загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 07.08.2015 р., згідно розрахунку банку, складає 45922,50 дол. США (еквівалент у національній валюті по курсу НБУ станом на 07.08.2015 р. - 1 дол. США - 21,484096 грн. = 986603,40 грн.). У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За договором поруки Поручитель поручається перед Кредитором боржника за виконання останнім свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до правової позиції, яка міститься у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, «цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення». Згідно положень ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Зважаючи на правову позицію Верховного Суду України, з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення завдань цивільного судочинства у відповідності до Конституції України, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині нарахування штрафу за порушення умов договору у розмірі 4063,80 дол.США (еквівалент у національній валюті - 87307,07 грн.), слід відмовити. Решта заявлених позовних вимог підлягає до задоволення. Суд не вбачає підстав для визнання договору поруки припиненим, оскільки датою виконання основного зобов'язання є 12.09.2028 рік. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких умов заявлений позов підлягає до часткового задоволення, в межах суми розрахунку, наданого банком, за виключенням суми нарахованого штрафу. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України. Оскільки позов був поданий до суду 27.08.2015 року, то стягнення судових витрат відбувається в розмірі, що визначений до відповідних змін щодо збільшення судового збору (який встановлений з 01.09.2015 року).

Outcome: approved