Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В листопаді 2015року позивач ПАТ «ПроКредит Банк» звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідачів про стягнення кредитної заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18.04.2012 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ФОП [PERSON] було укладено Рамкову угоду №FW103.620 (далі по тексту - договір кредиту), відповідно до умов якого позивач здійснив кредитування ФОП [PERSON].на підставі наступних кредитних договорів. Між позивачем та ФОП [PERSON].було укладено Договір про надання траншу №103.42345/FW103.620від 18.04.2012 року (далі по тексту - кредитний договір 1), відповідно до якого позивачем будо надано ФОП [PERSON].кредит у розмірі 38 875,00 доларів США з процентною ставкою 14% річних, яка пізніше була зменшена до 13,65% річних, строком на 60 місяців. Крім того, між позивачем та ФОП [PERSON].було укладено Договір про надання траншу №103.44014/FW103.620від 22.11.2013 року (далі по тексту - кредитний договір 2), відповідно до якого позивачем було надано ФОП [PERSON].кредит у розмірі 14 000,00 доларів США з процентною ставкою 14% річних, яка пізніше була змінена на 14,9% річних, строком на 60 місяців. Також, між позивачем та ФОП [PERSON].було укладено Договір про надання траншу №103.44030/FW103.620від 27.11.2013 року (далі по тексту - кредитний договір 3), відповідно до якого позивачем було надано ФОП [PERSON] кредит у розмірі 9000,00 доларів США з процентною ставкою 14% річних, яка пізніше була змінена на 14,9% річних, строком на 60 місяців. 18.04.2012 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами 1-3 між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №249762-ДП1 (далі по тексту - договір поруки), відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням позичальника, які виникають з умов договору кредиту з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до неї. Однак, ФОП [PERSON] свої обов'язки за кредитними договорами 1-3 не виконує належним чином, щомісячні платежі за договорами і в термін, встановлений ними, не здійснюються, заборгованість не повертається. Так, станом на 19.11.2015 року заборгованість за кредитним договором 1 складається з боргу по тілу кредиту у сумі230 096,75 грн., боргу по процентаху сумі7795,83 грн., боргу по процентах за неправомірне користування кредитом у сумі2816,06 грн. та пені у сумі33 314,37 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 1 становить 274 023,02 грн. Заборгованість за кредитним договором 2 складається з боргу по тілу кредиту у сумі280 834,21 грн., боргу по процентаху сумі10 552,83 грн., боргу по процентах за неправомірне користування кредитом у сумі2912,44 грн. та пені у сумі37 963,99 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 2 становить 332 263,46 грн. Заборгованість за кредитним договором 3 складається з боргу по тілу кредиту у сумі167 202,59 грн., боргу по процентаху сумі6478,67 грн., боргу по процентах за неправомірне користування кредитом у сумі1166,27грн. та пені у сумі14 564,90 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 3 становить 189 412,42 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судовезасідання не з'явились, про день, час та місцерозглядусправибулиповідомленіналежним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розглядсправи у їхвідсутністьдо суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливерозглянути справу у відсутністьвідповідачів та ухвалитизаочнерішеннявідповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскількипредставникпозивача не заперечувавпроти заочного розглядусправи. Дослідившиматеріалисправи, суд приходить до висновку, щопозовпідлягаєзадоволеннювиходячи з наступнихпідстав. Згідност.525 ЦК Україниодностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно дост.526 ЦК Українизобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, 18.04.2012 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ФОП [PERSON] було укладено Рамкову угоду №FW103.620 (далі по тексту - договір кредиту), відповідно до умов якого позивач здійснив кредитування ФОП [PERSON] на підставі наступних кредитних договорів. Між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір 1, відповідно до якого позивачем будо надано ФОП [PERSON].кредит у розмірі 38 875,00 доларів США з процентною ставкою 14% річних, яка пізніше була зменшена до 13,65% річних, строком на 60 місяців. 22.11.2013 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір 2, відповідно до якого позивачем було надано ФОП [PERSON] кредит у розмірі 14 000,00 доларів США з процентною ставкою 14% річних, яка пізніше була змінена на 14,9% річних, строком на 60 місяців. Також,27.11.2013 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено кредитний договір 3, відповідно до якого позивачем було надано ФОП [PERSON] кредит у розмірі 9000,00 доларів США з процентною ставкою 14% річних, яка пізніше була змінена на 14,9% річних, строком на 60 місяців. Крім того, між позивачем та ФОП [PERSON] укладались договори про внесення змін до кредитних договорів 1-3, відповідно до яких змінювався строк користування кредитом та процентна ставка по кредиту. 18.04.2012 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами 1-3 між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням позичальника, які виникають з умов договору кредиту з усіма діючими та такими, що можуть бути внесені у майбутньому змінами та доповненнями до неї. Відповідно до п.2.1 договору поруки сторони погодили, що поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. У відповідності з ч.ч. 2, 3ст.554 ЦК Українипоручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, ФОП [PERSON] неодноразово направлялась вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, однак, останній заборгованості не погасив. Так, згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 19.11.2015 року заборгованість за кредитним договором 1 складається з боргу по тілу кредиту у сумі230 096,75 грн., боргу по процентаху сумі7795,83 грн., боргу по процентах за неправомірне користування кредитом у сумі2816,06 грн. та пені у сумі33 314,37 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 1 становить 274 023,02 грн. Заборгованість за кредитним договором 2 складається з боргу по тілу кредиту у сумі280 834,21 грн., боргу по процентаху сумі10 552,83 грн., боргу по процентах за неправомірне користування кредитом у сумі2912,44 грн. та пені у сумі37 963,99 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 2 становить 332 263,46 грн. Заборгованість за кредитним договором 3 складається з боргу по тілу кредиту у сумі167 202,59 грн., боргу по процентаху сумі6478,67 грн., боргу по процентах за неправомірне користування кредитом у сумі1166,27грн. та пені у сумі14 564,90 грн., а всього заборгованість по кредитному договору 3 становить 189 412,42 грн. Статтею 610 ЦК Українипередбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1ст.612 ЦК Україниборжник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч.1ст.624 ЦК Україниякщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У відповідності з ч.ч. 1, 2ст.533 ЦК Українигрошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved