Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви на прийняття спадщини. В позовній заяві він вказав, що 11 січня 2016 року померла його мати [PERSON], яка залишила заповіт в його користь на земельний пай. Позивач [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, так як не знав про існування заповіту в його користь, перед смертю спадкодавець проживала в його сестри в Чернігівській області, позивач вважав, що все майно мати заповіла дочці. Звернувшись до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу для оформлення спадщини, він отримав відповідь про відмову в оформленні відповідних документів та розяснення щодо необхідності визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому просить визначити йому додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 11 січня 2016 року [PERSON]. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них поступила заява, в якій позовні вимоги підтримують, просять задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Просить вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, в суд поступила заява про слухання справи за відсутності представника, позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Позивач [PERSON] народився [INFO] в с. Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області. 22 лютого 1999 року в с. Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, яким належний їй жилий будинок з надвірними будівлями у селі Великі Чорнокінці по вул. Підліс заповів [PERSON], а належний їй земельний пай в ААГ «Великочорнокінецьке» сертифікат на право на земельну частку (пай) ТР №0272426 і частку майна в ААГ заповів [PERSON]. 11 січня 2016 року померла [PERSON] в с. Киселівка Чернігівського району Чернігівської області, про що 12 січня 2016 року виконкомом Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис №04 та видане свідоцтво про смерть. В усному порядку позивач [PERSON] щодо оформлення спадкових прав за заповітом після смерті «11» січня 2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON], про що отримано відповідь від 22 січня 2016 року про необхідність визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини. [PERSON] зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від «22» січня 2018 року за №50625344 спадкову справу до майна померлої [PERSON] не заведено. [PERSON] представленої нотаріусу довідки [PERSON] сільської ради Чортківського району Тернопільської області від «26» серпня 2016 року за № 348 на час відкриття спадщини спадкодавець була зареєстрована одна. [PERSON] п. п. 1, 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця він не заявив про відмову від неї. [PERSON] п. п. 1, 2, 5 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК, згідно якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, викладеної у цивільній справі №6-496цс17 необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. [PERSON] з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, то позовні вимоги підлягають до задоволення. [PERSON] ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача і повернення йому з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень, що становить 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved