Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом з проханням визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: житлового будинку «А», прибудови «а1», прибудови «а2», ганку, погреба з шийкою «В», вбиральні «Г», сараю «Д», душу «Е», сарай-бані «Ж», гаражу «З», колодязя «1», колодязя «ІІ», ями вигрібної «ІІІ», ями вигрібної «ІV», огорожі «1-4», в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка, [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON], який за життя заповіт не складав. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] Спадкоємцями першої черги після його смерті є позивач та їхній син, відповідач по справі - [PERSON] На момент смерті чоловіка позивач постійно проживала в спадковому будинку та після його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим будинком, а син [PERSON] не був зареєстрований та не проживав в даному будинку. До нотаріальної контори позивач не зверталася, бо вважала, що право власності до неї перейде автоматично. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2012 року було встановлено факт прийняття спадщини позивачем. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позивач не може, оскільки за життя її чоловік не оформив правовстановлюючий документ та не здійснив державну реєстрацію права власності на житловий будинок. Це створює перешкоди для його успадкування. У зв'язку з цим, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. У судове засідання позивач не з'явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте, подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, крім того просила розгляд справи здійснити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, надав суду заяву про визнання позову, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області 08 грудня 1997 року, про що складено відповідний запис за №556 (а.с.7). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту за життя не склав. Спадкоємцями за законом першої черги є його дружина, позивач по справі [PERSON] та син, відповідач по справі - [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою[ADDRESS]Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На момент смерті чоловіка позивач постійно проживала в спадковому будинку та після його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим будинком. До нотаріальної контори позивач не зверталася, бо вважала, що право власності до неї перейде автоматично. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2012 року було встановлено факт родинних відносин та факт прийняття спадщини позивачем (а.с.5). Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок отримати позивач не може у зв'язку з тим, що чоловік за життя не здійснив державну реєстрацію домоволодіння. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] будинок побудований в 1968 році та належав померлому [PERSON], який він успадкував після смерті свого батька [PERSON] (а.с.9-11). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви правонабувача, сторін (сторони) правочину, за яким виникло право, або уповноважених ними (нею) осіб. Відповідно до положень ч.10 даної норми під час подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а у разі подання заяви представником фізичної особи чи юридичної особи - документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб. Враховуючи те, що [PERSON] помер, виконання вищезазначених приписів закону щодо подання особисто заяви про державну реєстрацію прав та документу на підтвердження особи є неможливим. Так само неможливо подати позивачем доручення від імені померлого, оскільки за життя таких доручень у встановленому законом порядку на ім'я [PERSON] він не оформлював. На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що позивач, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі на житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями, набула право власності в порядку спадкування за законом з моменту відкриття спадщини. Підсумовуючи вище викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами та надвірними будівлями, що є об'єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючого документу позбавляє [PERSON] можливості оформити спадкові права щодо вказаного домоволодіння у встановленому законом порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved