Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову представник позивача вказувала, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , були розташовані два житлових будинки. Житловий будинок літ. «А-1» був зареєстрований за мамою позивача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, а інший житловий будинок літ. «Б-1» був збудований позивачем на підставі рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради депутатів трудящих, але право власності на нього зареєстровано так і не було. В подальшому житловий будинок літ. «А-1» було знесено. Так як один житловий будинок було знесено, а право власності на інший після завершення будівництва зареєстровано не було позивач був змушений звернутися з позовом до суду. Ухвалою суду від 19 липня 2019 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. В судовому засіданні встановлене наступне. 23 жовтня 1954 року [PERSON] придбала житловий будинок, що був розташований за адресою: [ADDRESS],, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 23 жовтня 1954 року, посвідченого Люботинською державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, зареєстрованого за реєстром №2527, та зареєстрованого в Люботинському БТІ 16 листопада 1954 року за №2741. Відповідно до архівного витягу з протоколу засідання виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів від 28 вересня 1982 року [PERSON] дозволено перебудову житлового будинку та дозволено знести старий будинок до будівництва нового за адресою: [ADDRESS] . В позовній заяві представник позивача зазначає, що придбаний [PERSON] в 1954 році житловий будинок літ. «А-1» був знесений, а згідно із п. 4 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі знищення майна. Факт знесення придбаного житлового будинку підтверджується довідкою-характеристикою за адресою: [ADDRESS] , складеною 07 червня 2019 року ФОП [PERSON] , з якої вбачається, що житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», верандою літ. «а», ґанком літ. «а1» був знесений. Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] станом на 07 червня 2019 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , були побудовані в 1991 році: житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 58,10 кв.м., житловою площею 34,00 кв.м., допоміжною площею 24,10 кв.м., а також сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», водопровід літ. «К», огорожа 1-3. Згідно із довідкою Люботинського бюро технічної інвентаризації №62 від 15 липня 2019 року вбачається, що житловий будинок літ. «Б-1» в експлуатацію прийнятий, але право власності не оформлено, адреса вказаного будинку змінена з « [ADDRESS] на [ADDRESS] » на підставі рішення Люботинської міської ради Харківської області №86 від 11 квітня 2017 року. Також відповідно до рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області №228 від 11 лютого 1992 року дозволено оформити і прийняти в експлуатацію самовільно збудований будинок літ. «Б-1», житловою площею 34,00 кв.м., корисною площею 51,40 кв.м. [PERSON] в [ADDRESS] і оформити право особистої власності на його ім`я без виділу в самостійне домоволодіння. Відповідно до ст. 105 ЦК України 1963 року, громадянин, який збудував або будує жилий будинок без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). В резолютивній частині вказаного вище рішення виконавчого комітету №228 від 11 лютого 1992 року зазначено про надання дозволу на прийняття будинку в експлуатацію та оформлення права особистої власності на ім`я [PERSON] .. У суду не виникає сумнівів у тому, що забудовником спірного житлового будинку літ. «Б-1» з надвірними будівлями і спорудами був саме [PERSON] .. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про власність» суб`єктами права приватної власності в Україні є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Закону України «Про власність» праця громадян є основою створення i примноження їх власності; об`єктами права приватної власності є, зокрема, жилі будинки, квартири. Враховуючи ті обставини, що [PERSON] в 1991 році на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , з дозволу користувача цієї земельної ділянки [PERSON] , власною працею збудував житловий будинок з надвірними будівлями та отримав від виконавчого комітету Люботинської міської ради дозвіл на проведення та завершення будівництва, а також на оформлення права власності на створене ним нерухоме майно, суд приходить до висновку, що він набув у встановленому законом порядку право володіння, користування і розпорядження спірним житловим будинком, тобто набув статусу власника, а тому задовольняє позовну заяву в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved