Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що він на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.1989 року придбав житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: с. Собківка, пров. Грибний, 9, Новосанжарського району Полтавської області. В звязку з тим, що в позивача виникла необхідність у відчуженні нерухомого майна, але зробити це він не має можливості, так як втрачений правовстановлюючий документ, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява, в якій він просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю. Представник третьої особи Кунцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-31/424 від 01.12.2015 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що 01 грудня 1989 року [PERSON] та позивач уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Собківка Новосанжарського району Полтавської області. Даний договір купівлі-продажу посвідчений виконавчим комітетом Кунцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 76 (а.с 4). Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по пров. Грибному, 9, в с. Собківка Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-2» загальною площею 110,2 кв.м, житловою площею 42,6 кв.м, та господарські будівлі, а саме: гараж літ. «Б», баня літ. «В», літня кухня літ. «Г», колодязь питний № 1, огорожа № 2 (а.с. 5-7). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що між сторонами договір купівлі-продажу було укладено 01 грудня 1989 року, позивач вказує на втрату оригіналу правовстановлюючого документа, у звязку з чим у нього виникають складнощі щодо реєстрації його права власності в реєстраційній службі,суд приходить до висновку про необхідність захисту його прав та задоволення позову.

Outcome: approved