Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS], що залишився після смерті її матері - [PERSON], померлої [INFO] року, зазначивши в обґрунтування позову, що спадковий житловий будинок належав на праві власності померлої згідно запису у погосподарській книзі Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. За життя матір заповіту не склала, оскільки вона її єдина спадкоємиця за законом. Після смерті матері вона в установленому законом порядку прийняла спадщину та на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину. Відносно житлового будинку нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. За таких обставин, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилась, направивши на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Представник відповідача - Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутність. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізич-ної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст.1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що згідно запису у погосподарської книги Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №2, особовий рахунок [NUMBER], за [PERSON] (нині померлою), значиться на праві власності одноповерховий житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами по [ADDRESS] 1965 року забудови, у якому [PERSON] була зареєстрована і проживала до дня своєї смерті - [INFO] року. Інших осіб в будинку зареєстровано не було /а.с.19,20/. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] року у віці 88 років в с.Ониськове актовий запис за №45 /а.с.8/. Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де в графі «мати» записано - [PERSON] /а.с.10/, та копією свідоцтва про одруження 28.09.1980 року [PERSON] і [PERSON], яка після одруження перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.9/. З копії спадкової справи №139/2013, заведеною 10.04.2013 року за заявою спадкоємиці [PERSON] Комінтер-нівською державною нотаріальною конторою Одеської області до майна померлої [INFO] року [PERSON], убачається, що [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади і земельну ділянку. В видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] спадкоємиці відмовлено, у зв'язку з тим, що право власності померлої на житловий будинок не зареєстровано та відсутні правовста-новлюючі документ, що підтверджують належність [PERSON] зазначеного будинку /а.с.29-52/. З технічного паспорта на домоволодіння [ADDRESS], виготовленого Комінтернівським РБТІ станом на 07.09.2015 року, власником якого значиться [PERSON] (нині померла), убачається, що за вказаною адресою збудовано два житлових будинку: будинок під літ.«А», веранда літ.«а» загальною площею 36.4 кв.м., житловою - 17.2 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: літ.«Б»-сарай, літ.«Г»-вбиральня, І-цистерна, №1-огорожа, №2-ворота, 1965 року забудови, та двопо-верховий житловий будинок - літ.«В», мансарда-літ. «мнс» загальною площею 109.8 кв.м., житловою - 56.8 кв.м. - 2 - 2000 року забудови, якій позначено як самочинно збудований /а.с.11-18/. Самочинно збудований будинок до спадкової маси не входить. Згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-УІ, з наступ-ними змінами, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року інди-відуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно зі ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтя-жень» від 01.07.2004 року №1952-ІУ, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Таким чином, до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року та нормативно-правовими актами виникнення права власності на житлові будинки та споруди не залежало від державної реєстрації цього права, записи у погоспо-дарських книгах органів місцевого самоврядування визнавалися такими, що підтверджують право приватної власності на житлові будинки. Отже, належність спадкодавцю [PERSON] на праві власності житлового будинку під літ.«А» з господарськими будівлями і спорудами, 1965 року забудови, за адресою: [ADDRESS] підтверджується вище зазначеними доказами. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, позивач обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом, оскільки іншим шляхом оформити свої спадкові права на нерухоме майно не має можливості, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1216,1218,1223,1261,1268,1296,1297,1298 ЦК України, Закону України «Про регулюван-ня містобудівної діяльності», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і

Outcome: approved