Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Козіївської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позові [PERSON] вказала , що в липні 2009 р. померла її мати [PERSON]Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка .В березні 2016 року вона звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки пропустила 6-ти місячний строк для прийняття спадщини. На думку позивача , вона пропустила строк з поважної причини , так як хворіла та перебувала на лікуванні , тому не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Прохала надати додатковий строк для прийняти спадщини тривалістю три місяці для подання заяви до Краснокутської ДНК для прийняття спадщини. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився ,подав заяву слухати справу у відсутність представника , прохав вирішити справу на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові докази, дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що 27 липня 2009 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно. За життя [PERSON] заповіт не складала . Позивач [PERSON], у відповідності до ст.1261 ЦК України, являється єдиним спадкоємцем першої черги по закону . Як вбачається з відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори від 26.03.2016 року , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим , що вона пропустила строк для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини , яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини ( ч.3 ст.1222. ч.1 ст. 1220 , ч.1 ст.1270 ЦК України ). Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено , що спадкоємець , який бажає прийняти спадщину , але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем , має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов»язує спадкоємця , який постійно не проживав із спадкодавцем , у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому слід враховувати , що поважними є причини , пов»язані з об»єктивними , непереборними , істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій із прийняття спадщини . Матеріалами справи встановлено , що позивач після смерті матері тривалий час була в пригніченому стані , хворіла та перебувала на лікуванні в Козіївській амбулаторії з листопада по грудень 2009 року , що підтверджується довідкою . Зазначені обставини свідчать про наявність в розумінні ч.3. ст.1272 ЦК України поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини . Позивач надала суду достатньо доказів на підтвердження існування причин, пов»язваних з істотними труднощами для вчинення дій із прийняття спадщини. Суд прийшов до висновку , що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини , тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved