Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

В липні 2014 року до суду звернулась позивач із зазначеним позовом, який обґрунтувала наступними обставинами. Відповідач має сина - [PERSON], [INFO]. Приблизно з 2011 року відповідач вихованням сина не займається, веде аморальний спосіб життя. Дитина фактично проживає та перебуває на утриманні та виховання позивача. Сторони по справі мешкають окремо. Батько дитини записаний зі слів матері. Отже, [PERSON] вважає, що оскільки відповідач свої батьківські обов'язки не виконує, її слід позбавити батьківських прав, встановити її опікуном дитини та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та надала суду пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позовну заяву визнала в повному обсязі. У зв'язку із чим, на підставі ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив, розглянути справу в її відсутність. Представник третьої особи - Маштабей Л.О., яка діє на підставі доручення, у судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Прокурор Добропільської міжрайонної прокуратури - Хоронько І.В., у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи та прокурора, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач записана матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Відомості про батька [PERSON] були внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія відповідного витягу № 00013941655 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян при народженні. Як вбачається судом із долученої до матеріалів справи інформації про сім'ю, довідки № 13 характеристики, побутової характеристики № 100 від 14.04.2014 року позивача, дитина мешкає разом із позивачем, яка є йому бабусею та дідусем - [PERSON], в родині створені всі умови для виховання та всебічного розвитку дитини. Дитина відвідує дошкільний заклад з серпня 2011 року, відповідач в полі зору співробітників закладу не з'являлась. Позивач, за місцем мешкання, характеризується позитивно. Із долученої до матеріалів справи побутової характеристики № 123 від 13.05.2014 року, судом вбачається, що охарактеризувати відповідача не має можливості, оскільки вона разом із дитиною та позивачем не проживає. Судом також встановлено, що відповідач разом із позивачем та своїм сином не проживає, в його вихованні участі не приймає, свої батьківські обов'язки не виконує, веде аморальний спосіб життя, про що свідчать долучені до матеріалів справи пояснення сусідів позивача: [PERSON], [PERSON], а також рапорт ст. лейтенанта міліції Мурашко Ю.В. від 29.05.2014 року. Дослідивши висновок виконкому Добропільської міської ради № 05/0533-10/02 від 18.07.2014 року та висновок служби у справах дітей Добропільської міської ради № 286 від 21.07.2014 року, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON] та встановлення над ним позивача - [PERSON] у якості опікуна. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і етичний розвиток. Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стану здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші істотні обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суд України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 59 ЦК України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ч. 2-4 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Проаналізувавши викладені обставини, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не виявляє до свого сина батьківського піклування, оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Під час задоволення позовних вимог, суд бере до уваги, що позивач перебуває у сімейному зв'язку із дитиною [PERSON], тобто є його бабусею. Крім того, відповідач позовну заяву визнав в повному обсязі, при цьому судом, відповідно до ст. 174 ЦПК України, з урахуванням вищевикладеного, вбачається наявність законних підстав для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд звільняє позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів; на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.; на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved