Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~В квітні 2020 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.01.2018 року в розмірі 32009 грн. 02 коп, яка утворилась станом на 23.01.2020 року та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідач не виконує вимоги Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.01.2018 року, укладання якого підтверджується відповідною Анкетою заявою та отриманням платіжної картки. \~ \~ \~ \~Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позов не визнає, в його задоволенні просить відмовити. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи доводи позивача, судом встановлено, що між сторонами 04.01.2018 року Договір про надання банківських послуг «Monobank», не укладався, на підтвердження позовних позивачем надано заяву анкету від 29.12.2017 року, а не від 04.01.2018 року, заяв про зміну предмету позову позивачем не надано. Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed