overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не є подружнім з причин непорозуміння, через несумісність характерів та різного погляду на життя. Сумісне господарство не ведеться з жовтня 2017 року. Сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 21 вересня 2001 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з Державним Центром розвитку cім'ї, актовий запис № 1127. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 2001 року між [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб, про що 21 вересня 2001 складено актовий запис №1127. Від спільного проживання сторони мають синів [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що його подружнє життя з [PERSON] надалі неможливе та суперечить його інтересам, у звязку з чим шлюб повинен бути припинений внаслідок його розірвання. Будь-які заходи примирення неможливі. Спір щодо виховання та матеріального забезпечення дітей між ним та [PERSON] відсутній. На цей час між сторонами йдуть перемовини щодо укладання договору про участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що життя з відповідачем не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 22 січня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 88. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувсь до суду з заявою слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 січня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 88, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Андріївоюи є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що життя з відповідачкою не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючи на викладене та норми закону, позивач просив суд: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 05 серпня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського управління юстиції, актовий запис № 120. Позивач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду із заявою про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського управління юстиції, актовий запис № 120, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 057701 від 05 серпня 2000 року. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 018299 видане Виконкомом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15.02.2001 року. Спільне життя між сторонами не склалося. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила: визнати незаконним попередження про відключення електроенергії №135688 від 07.11.2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що 21.11.2017 року нею було отримано рекомендоване поштове відправлення зі штрихкодом 0405034944954, у якому містилося попередження про відключення електроенергії №135688 від 07.11.2017 року. У попередженні було зазначено, що: «Станом на 01.11.2017 року заборгованість за спожиту електричну енергію по Вашому о/р на показання приладу обліку 043017 кВтт становить 1103,92 грн. При відсутності оплати зазначеної суми боргу ПАТ «Київенерго»

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючись на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 грудня 2003 року Ходосівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 5. Позивач в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 2003 року Ходосівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження видане Виконкомом Ходосівської сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 08 липня 2004 року, актовий запис № 4. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що життя з відповідачем не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Посилаючись на викладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1553. Позивач в судове засідання не зявилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду із заявою про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1553, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-ЕЛ № 036370 від 13 вересня 2008 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ОК № 117078 від 24.02.2009 року, актовий запис № 82. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сімя розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] є неможливим, подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що 02 травня 2017 року померла його мати [PERSON] Після її\~\~смерті відкрилася спадщина, позивач у встановлений законом шестимісячний строк, а саме 25 жовтня 2017 року подав заяву до органів нотаріату через сільського старосту с.Новоселиця, вважаючи, що цього достатньо для прийняття спадщини. Однак при зверненні до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову з мотивів пропуску строку звернення. Інші особи на спадщину не претендують. Просить суд\~\~визначити додатковий строк для прийняття спадщини. 21 грудня 2017 року ухвалою судді провадження по справі було відкрито. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У зв'язку з набранням 15 грудня 2017 року чинності\~Цивільним процесуальним кодексом України\~в редакції\~Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, розгляд справи на підставі п. 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» здійснений за правилами нового\~ЦПК України\~у порядку спрощеного позовного провадження.\~\~\~\~\~ \~\~\~\~ Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON]надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що позивач дійсно пропустив строк прийняття спадщини, чим порушив вимоги ч.1. ст.1270 ЦК України, де для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. \~\~ Проте, згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері, у встановлений шестимісячний строк звернувся до органів нотаріату через старосту села із заявою про прийняття спадщини за місцем прийняття спадщини, однак нотаріус відмовила в нотаріальному оформленні спадщини. [PERSON] пропустив встановлений строк для прийняття спадщини внаслідок поважних причин, \~тому суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. \~\~ Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 19.10.2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Від даного шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, діти залишаться проживати разом з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2007 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Від даного шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дітей, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з названою вище позовною заявою, в якій зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20.02.2010 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 57. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги один до одного, що призвело до серйозних суперечок, припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим. Майнового спору вони не мають, дитина залишиться проживати разом з позивачем. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2010 року, шлюб зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 57. Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved