Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла його сестра, [PERSON] До дня смерті вона проживала в будинку [ADDRESS]. Даний будинок був збудований батьками ще в 1935 році. Позивач доглядав за сестрою до часу смерті. Він і на даний час здійснює догляд за будинком. Отже, в розумінні ст. 1262 та 1268 ЦК України він вступив у володіння цим майном як спадковим майном. Зважаючи на те, що позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє та користується чужим майном, при цьому в час такого користування слід врахувати час, яким користувалася цим майном спадкодавець, а тому він вважає, що набув право власності на будинковолодіння в порядку ст. 344 ЦК України. Позивач просить задоволити позов про визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач позов підтримав. Додатково пояснив, що за життя сестри він постійно не проживав у вказаному будинку, а лише час від часу навідувався до сестри, щоб їй допомогти по господарству, здійснити догляд за сестрою. Після смерті сестри у визначений ЦК України шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до відповідної нотаріальної контори він не звертався. Проте вважає свій позов доведеним, та просить його задоволити. Представник відповідача - Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви просить справу розглядати без їх участі. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла сестра позивача - [PERSON] До дня смерті вона проживала в будинку [ADDRESS]. Даний будинок був збудований в 1935 році, право власності на нього не зареєстроване. Згідно з ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 344 ЦК України, зазначає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Позивач зазначає, що він відвідував сестру й до 2012 року, допомагав їй по господарству. Але позивач постійно проживав в місті Рівне. А відвідування будинку сестри до дня її смерті не можна розцінювати як добросовісне заволодіння чужим майном в розумінні ст. 344 ЦК України. З часу смерті сестри позивача [INFO] (саме з цього часу, на думку суду, позивач добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном) і до часу звернення до суду з даним позовом не пройшло десять років. Згідно до частини 2 статті 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. В позовній заяві позивач просить суд застосувати дані положення закону. Але в судовому засіданні позивач надав пояснення про те, що після смерті сестри він не прийняв спадщину. І дана обставина була підтверджена в ході розгляду справи. Таким чином, суд не може застосувати приписи ч.2 статті 344 ЦК України. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права; припинення дії, яка порушує право. Отже, при розгляді справи не були встановлені обставини, які б надавали можливість задоволити заявлений позивачем позов, оскільки його права ніким не були порушені; та відсутні підстави для визнання права за позивачем. Зважаючи на це в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed