Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив, ухвалити рішення, яким стягнути на їх користь з [PERSON] суму заборгованості по комунальним платежам в розмір 1939 грн. 20 коп. та судовий збір. В обґрунтування позову позивач вказав, що ЖБК «Романтик-2» є кооперативним будинком і здійснює експлуатацію і ремонт належному йому жилого будинку та утримання прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Станом на 01 квітня 2014 року член кооперативу [PERSON] має заборгованість у розмірі 1939 грн. 20 грн. і не бажає сплачувати свій борг у добровільному порядку, мотивуючи, що з сумою боргу він не згодний. ЖБК «Романтик-2» звернувся до Дніпропетровського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача суми боргу і 25 червня 2013 року було видано судовий наказ № 2н-175/2492/13-ц щодо задоволення вимог. Однак, ухвалою № 2с-175/1034/14-ц від 21 березня 2014 року вищезазначений судовий наказ було скасовано. Позивачем від відповідача кошти, щодо сплати комунальних послуг, отримані не в повному обсязі, позивач не має змоги виконувати взяті на себе договірні зобов'язання перед Комунальним підприємством «Дніпроводоканал»; TOB «ABC Билд Сервіс» та TOB «Дніпроуніверсал», які обслуговують ЖБК «Романтик-2» на підставі Договорів, ставить під загрозу їх пролонгування та якісне обслуговування усього будинку загалом. З 12 вересня 2005 року по 01 липня 2011 року в ЖБК «Романтик -2» тарифи дійсно не відповідали вимогам Закону України «Про житловокомунальні послуги». Після винесеного 22 червня 2011 року прокурором Дніпропетровського району припису, тарифи приведено у відповідність до чинного законодавства, а перерахунок за невірні тарифи не було зроблено жодному мешканцю будинку, так як не було розробленого механізму з кого стягувати кошти. Рішенням зборів членів кооперативу від 23 вересня 2011 року (відповідач, зазвичай, їх не відвідує) вирішили перерахунку не робити. Тим більше, що мова йде про стягнення заборгованості з відповідача не за всі попередні роки користування послугами, а згідно з вимог ст. 257 Цивільного Кодексу України, лише з грудня 2012 року. В зв'язку з тим, що відповідач оплачує комунальні платежі не регулярно, не вказує період оплати, не можливо встановити яку саме заборгованість він погашає. Тому позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 23 травня 2014 року позовні вимоги не визнав, посилаючись на невідповідність закону тарифів, у судове засідання 25 липня 2014 року не зявився, був належним чином повідомленим про розгляд справи. Суд вважає за необхідне визнати неявку [PERSON] не поважною. Враховуючи конкретні обставини справи, встановлені ст. 157 ЦПК України строки розгляду справи та те, що неявка відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання без поважних причин згідно ст. 169 ЦПК України не тягне відкладення розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які маються в матеріалах справи. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право кожного на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку судом, встановлений законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи враховується період з дня надходження до суду позовної заяви до завершення виконання рішення суду. Право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (рішення ЄСПП у справі «[PERSON] проти Італії»). Європейський суд дотримується думки, що неможливість особи домогтися виконання рішення протягом тривалого часу становить втручання у його право на мирне володіння своїм майном у сенсі пункту 1 статті 1 Протоколу №1 до Конвенції. (рішення ЄСПП у справі «Шмалько проти України»). Обов'язок забезпечувати ефективну реалізацію прав, захищених цим документом, має бути результатом позитивних обов'язків держави (зокрема, рішення ЄСПП у справі «X і Y проти Нідерландів»), ці позитивні зобов'язання повинні встановлювати певні засоби, потрібні для захисту права на власність (рішення ЄСПП у справі «Лопез Остра проти Іспанії»). Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються (для позивача це стаття 1 Першого Протоколу), має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. На національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певну свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але, у всякому випадку забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуваного порушення (зокрема, рішення ЄСПП у справі «Кудла проти Польщі»). При вирішенні питання про поважність неявки [PERSON] в судове засідання, суд керується наступним. Згідно з ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на один місяць. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обовязком не тільки суду, а й осіб які беруть участь у справі. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що ЖБК «Романтик-2» здійснює експлуатацію і ремонт в належному йому жилому будинку та утримання прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Списки членів кооперативу, які отримали статус члена ЖБК з моменту сплати членського внеску, затверджено згідно чинного законодавства Виконкомом районної ради народних депутатів Дніпропетровського району 30.11.1989 року. Відповідач проживає [INFO], в будинку який обслуговує ЖБК «Романтик-2». Відповідно до Закону України «Про кооперацію» та п.п. 6.1, 12.1.3 Статуту ЖБК «Романтик-2», член кооперативу зобов'язаний своєчасно вносити платежі в «покриття витрат Кооперативу на експлуатацію і капітальний ремонт жилого будинку та утримання прибудинкової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги». Статтями 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач оплачує житлово-комунальні послуги в строки встановлені договором або законом, а розмір плати розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів та показань обліку або за нормами затвердженими в установленому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач допустив невиконання «Правил користування приміщеннями житлових будинків» та порушення вимог норм ст.67,68 ЖК України, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 2526 грн., на стягнення якої 25 червня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області був виданий судовий наказ (а.с.7), який ухвалою від 21 березня 2014 року був скасований (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що з 12 вересня 2005 року по 01 липня 2011 року в ЖБК «Романтик-2» тарифи не відповідали вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Після винесеного 22 червня 2011 року прокурором Дніпропетровського району припису, тарифи приведено у відповідність до чинного законодавства, однак перерахунок за невірні тарифи не було зроблено мешканцям будинку. Так, згідно з розрахунком наданим представником позивача за період з 01 січня 2009 року по 01 липня 2011 року заборгованість відповідача за новими тарифами складає 1489 грн. 25 коп., оскільки різниця між розрахунками за старими та новими тарифами складає 449,95 грн. Згідно з ст. 611 п. 4, 615 ЦК в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Враховуючі зазначені обставини та положення наведених норм, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial