Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

В квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 вересня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська, актовий запис №237. В обґрунтування позову зазначає наступне. 20 вересня 1997 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу\~ мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе оскільки суперечить інтересам сторін. Ухвалою суду від 11.05.2018 року у справі призначено підготовче засідання. Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, просила залишити прізвище «Панченко». Відповідач у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська, актовий запис №237, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО №394533. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АМ №053586. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може\~бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження\~ шлюбу\~суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами\~законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У підготовчому засіданні встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з\~реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити прізвище «Панченко». Крім того, відповідно до вимог ч.1\~ст.82\~ЦПК\~України об ставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо до стовірно сті цих об ставин або добровільно сті їх визнання. Об ставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх пред ставників. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому повинен бути розірваним. Таким чином, суд, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved