Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

В квітні 2020р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача АТ «Страхова компанія «ІНГО», в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в розмірі 1353451,80 грн., що включає: страхове відшкодування по договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № 310573724.18 від 06 червня 2018р. (далі по тексту - договір страхування) в сумі 1063000,00 грн.; пеню за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування в сумі 161605,12 грн.; інфляційне збільшення суми боргу в розмірі - 12770,68 грн.; 3% річних від простроченої суми в розмірі 16076,0 грн.; моральну шкоду в розмірі 100000,0 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами було укладено 06 червня 2018р. договір страхування. 28 травня 2019р. по вул. Великій Васильківській в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) за участю застрахованого (належного позивачці) автомобіля «BMW X3», д.н. [NUMBER] та автомобілем «МАЗ» д.н. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортний засіб «BMW X3», д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Після ДТП, позивачкою відразу було здійснено дзвінок до Контакт-Центру відповідача та повідомлено про настання ДТП. В Контакт-Центрі відповідача було зафіксовано подію та запропоновано викликати поліцію, а також повідомлено, що на місце ДТП буде направлено аварійного комісара зі сторони відповідача. Після чого позивачкою було викликано працівників поліції, які, прибувши на місце ДТП склали відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 109938 за ст. 124 КУпАП. На підставі повідомлення було відкрито страхову справу № 1967970. 30 травня 2019р. позивачка звернулась до відповідача із повідомленням про випадок та надала усі необхідні документи, які запросив відповідач. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2019р. по справі № 752/11356/19 позивачку було визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 06 серпня 2019р. позивачкою було подано до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 1063000,0 грн. Листом від 04 вересня 2019р. за № 3139, який було отримано представником позивача 19 вересня 2019р., відповідачем було визнано вищевказану ДТП страховим випадком та одночасно відмовлено позивачці у здійснені виплати страхового відшкодування, оскільки нею не було надано довідку медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння на момент настання страхового випадку. На думку позивачки така відмова є незаконною, оскільки відмова у виплаті страхового відшкодування, може мати місце лише у випадках, передбачених ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування», або безпосередньо в договорі страхування, при цьому сторона позивача вважає, що відповідачем не були враховані положення п. 8.3.9, 11.22 договору страхування щодо відкладення сплати суми страхового відшкодування, а рішення про відмову у виплаті суми страхового відшкодування прийняте з порушенням строків визначених п. 10.1 договору страхування. В досудовому порядку, 30 травня 2019р. відповідачем було прийнято від позивачки повідомлення про випадок та усі необхідні документи для виплати суми страхового відшкодування. Про вищевказану довідку медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння Страхувальника/водія на момент настання страхового випадку відповідачем не було повідомлено. Крім того, позивач вважає, що відповідач формально вимагає довідку медичного закладу, незважаючи на п. 11.6. договору, оскільки в момент ДТП працівниками патрульної поліції було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Жодних інших протоколів відносно позивача працівникам поліції складено не було. Також в момент ДТП представниками патрульної поліції було здійснено огляд та перевірку позивача на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Позивач в момент здійснення ДТП не перебувала під дією алкогольного чи наркотичного сп`яніння. У працівників патрульної поліції не було жодних підстав звертатись до медичного закладу для перевірки вмісту в крові позивача алкоголю чи наркотичних речовин. На думку позивачки, відповідач не повідомив належним чином при повідомлені нею про настання страхового випадку про обов`язок подачі позивачкою довідки з медичного закладу про відсутність чи наявність алкогольного/наркотичного чи токсичного сп`яніння на момент настання страхового випадку, так як відповідно до договору страхування вищенаведена довідка надається лише при повній загибелі т/з. Також позивачка не була обізнана про обов`язковість подання вищезазначеної довідки, оскільки про конструктивну загибель належного автомобіля дізналась зі звіту про оцінку автомобіля, складеного 04 вересня 2019р. суб`єктом оціночної діяльності СПД-фізична особа [PERSON] № 0221, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «BMW X3», д.н. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 926209,57 грн., тобто більше ніж 75 % страхової суми, а отже у відповідності до п. 10.2.4 договору автомобіль визнано конструктивно загиблим. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 31 серпня 2020р. до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що в зв`язку з не наданням позивачкою довідки з медичного закладу про відсутність чи наявність алкогольного/наркотичного чи токсичного сп`яніння на момент настання страхового випадку виникли правові підстави для відмови у здійснені виплати страхового відшкодування (регламентної виплати), оскільки мало місце невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених Законом. Укладений між сторонами договір страхування було укладено на підставі Правил добровільного страхування наземного транспорту. Згідно п. 10.2.4. договору страхування при повній загибелі (конструктивній чи фактичній) страхове відшкодування сплачується в межах страхової суми з вирахуванням зносу за період дії даного договору страхування (згідно р. 16 Правил), франшизи, дійсної ринкової вартості залишків пошкодженого ТЗ та додаткових витрат страхувальника (п.2.5. Договору). Дійсна ринкова вартість залишків пошкодженого ТЗ визначається на підставі результатів торгів інтернет - аукціонів (таких як, наприклад ТОВ УПП «АВТО Онлайн Україна») або за результатами товарознавчої експертизи. Під повною загибеллю розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ (включаючи вартість транспортування до місця ремонту) складає більше ніж 75% страхової суми. Згідно Звіту №0221 від 04 вересня 2019р. ФОП [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «BMW X3», д.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає: 926 209,57 грн. Страхова сума відповідно до договору страхування становить 1063000,00 грн. Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту складає більше ніж 75% страхової суми, автомобіль визнано конструктивно загиблим, з даним фактом Позивач погодився, про що зазначив в позовній заяві. Розділом 11 договору страхування визначений перелік документів для виплати відшкодування, так п. 11.6. договору страхування передбачено надання довідки медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння Страхувальника/Водія на момент настання страхового випадку. Довідка є обов`язковою у випадку повної загибелі ТЗ. В зв`язку з тим, що автомобіль «BMW X3», д.н. [NUMBER] є повністю загиблим, надання довідки медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння Страхувальника/водія на момент настання страхового випадку є обов`язковим, про що було повідомлено сторону позивача листом від за № 1802 від 04 червня 2018р., який отримано фізично представником позивачки 19 вересня 2019р. У зв`язку з невиконанням стороною позивача положень п. 8.2, 8.2.10, 11.21 договору страхування, відповідачем на підставі положень п. 8.3, 8.3.5, 12.1., 12.1.6 договору страхування було відмовлено у виплаті суми страхового відшкодування. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2021р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, наведених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 06 червня 2018р. між сторонами було укладено договір страхування. 28 травня 2019р. по вул. Великій Васильківській в м. Києві мала місце ДТП за участю застрахованого автомобіля «BMW X3», д.н. [NUMBER] та автомобіля «МАЗ» д.н. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортний засіб «BMW X3», д.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 липня 2019р. по справі № 752/11356/19 позивачку було визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власником пошкодженого автомобіля «BMW X3», д.н. [NUMBER] є позивачка, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Страхова сума за договором страхування застрахованого транспортного засобу становить 1063000,0 грн., відповідно: 10%/365х353 (кількість днів страхового покриття) =9,6712% коефіцієнт зносу автомобіля, 1 063 000,00 х 9,6712% = 102804,85 грн. знос застрахованого автомобіля, який підлягає вирахуванню. Судом встановлено, що 28 травня 2019р. позивачкою було повідомлено відповідача про ДТП, що підтверджується визнання цих обставин відповідачем у відзиві на позов. В судовому засіданні представники сторін визнали, що 30 травня 2019р. позивачка звернулась до відповідача із повідомленням про страховий випадок та надала усі необхідні документи, які запросив відповідач. 06 серпня 2019р. позивачкою було подано до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування в сумі 1063000,0 грн. Листом від 04 червня 2019р. за № 3139, який було отримано представником позивача 19 вересня 2019р., відповідачем було визнано вищевказану ДТП страховим випадком та одночасно відмовлено позивачці у здійснені виплати страхового відшкодування, оскільки нею не було надано довідку медичного закладу про наявність/відсутність алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння на момент настання страхового випадку, яка є обов`язковою, в разі конструктивної загиблі транспортного засобу. Судом встановлено, що після повідомлення позивачкою про настання ДТП відповідачем не було одразу повідомлено про необхідність долучення до матеріалів страхової справи довідки з медичного закладу на стан алкогольного/наркотичного чи токсичного сп`яніння, при цьому визначення розміру матеріального збитку, який було спричинено стороні позивача, і визначення відповідно чи є належний позивачці автомобіль конструктивно загиблим було проведено стороною відповідача майже після спливу чотирьох місяців після ДТП. В судовому засіданні представник відповідача не міг пояснити суду, у зв`язку з якими поважними причинами були порушені строки визначені законом для прийняття рішення про визнання випадку страховим та відмови у виплаті страхового відшкодування. При цьому представник позивачки, в судовому засіданні звертав увагу суду, що сторона позивача неодноразово відвідувала сторону відповідача з приводу зазначеного страхового випадку, але з невідомих причин сторона відповідача затягувала зі строками щодо виплати суми страхового відшкодування, і про те, що внаслідок ДТП автомобіль позивачки є конструктивно загиблим було повідомлено позивачку, коли вона була позбавлена можливості отримання відповідної довідки медичної установи, з урахуванням положень п. 11.6 договору страхування, а саме лише 19 вересня 2019р. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» (далі по тексту - Закон) добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути, зокрема, страхування життя; страхування від нещасних випадків; медичне страхування (безперервне страхування здоров`я); страхування здоров`я на випадок хвороби. Згідно ч. 1 ст. 16 Закону, ст. 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Частиною 2 ст. 8 Закону визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. За змістом п. 2) ч. 1 ст. 20 Закону та п. 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування. Згідно з положеннями ст. ст. 11, 525, 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання умов якого не допускається. Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Суд не приймає до уваги посилання сторони відповідача на те, що позивачка ухилилася від надання довідки з медичного закладу про стан алкогольного/наркотичного чи токсичного сп`яніння на момент ДТП, оскільки належних доказів на підтвердження зазначених обставин матеріали справи не містять. Крім того, суд приймає до уваги те, що огляд транспортного засобу позивачки повинен був бути здійснений представником відповідача протягом 10 робочих днів з моменту отримання повідомлення, що не було вчинено, з невідомих суду причин. Таким чином, суд визнає, що не виконання стороною позивача умов п. 11.6 договору страхування мало місце, внаслідок бездіяльності сторони відповідача, у зв`язку з несвоєчасним повідомленням сторони про конструктивну загибель належного їй автомобіля. Враховуючи висновки звіту №223 від 17 серпня 2020р. ТОВ «Екліс», положення п. 10.2.4 договору страхування, положення п. 16.1 Правил страхування відповідача, вірний розмір страхового відшкодування повинен бути наступним: 1063000,0 грн. (страхова сума за договором страхування) - 102804,85 грн. (знос застрахованого автомобіля) - 80000,0 грн. (залишкова вартість автомобіля після ДТП) = 880195,15 грн. Згідно п. 8.5. договору страхування страховик несе відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки, але не більше 10% від суми боргу. З огляду на те що, су прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума страхового відшкодування у зазначеному вище розмірі, то відповідно за несвоєчасну сплату суми страхового відшкодування з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня у розмірі 88019,51 грн. (10% від суми страхового відшкодування). Стосовно вимог позивачки про стягнення на користь 3,0 % річних та інфляційних втрат, на підставі положень ст. 625 ЦК України, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки розрахований стороною невірно. Щодо заявленої вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача, то суд приходить до наступних висновків. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з тим, відшкодування страховиком моральної шкоди за шкоду, яка завдана майну потерпілого не передбачено положеннями Закону України «Про страхування», як і не передбачили цього сторони в укладеному договорі страхування, а тому вимога позивачки щодо стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9682,15 грн.

Outcome: partial