Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з теплопостачання квартири [ADDRESS] в сумі 1852,42 грн, що складає ? частину вартості наданих послуг за період за період з 01.06.2003 по 31.07.2013 р включно і не сплачених добровільно, на яку нараховані інфляційні витрати - 518,52 грн та 3 % річних - 238,18 грн. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що відповідачу надавались послуги з централізованого теплопостачання, однак той не сплачував їх у строки, встановлені п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затв. Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005. В видачі судового наказу відмовлено через наявність спору про право (пропущений строк позовної давності). До початку судового засідання представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала повністю, справу просила розглянути за її відсутності, дала згоду на постановляння заочного рішення. Відповідач до суду не прибув, заяв або клопотань не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України. Судом встановлено наступне. Позивач надавав послуги теплопостачання на будинок відповідача, в тому числі і в його квартиру, що підтверджено дослідженими судом щорічними актами на підключення/відключення опалення будинку, складеними представниками позивача та ОСББ в спірний період. Тобто, позивач у даному випадку, є виробником послуг і, згідно законодавства, діяв на підставі договору, укладеному з виконавцем послуг, ОСББ. Відносини з приводу теплопостачання фізичним особам регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затвердженими постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року (зі змінами, внесеними постановою КМУ № 1268 від 31.10.2007 року). Відповідно до ст.. 13, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст..1,19,24 Закону України «Про теплопостачання», п.п. 7,23,30 Правил користування тепловою енергією, затв. Постановою КМУ від 3 жовтня 2007 року № 1198, споживач - фізична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору, зобов'язаний щомісяця, до 20 числа наступного за розрахунковим, здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману (спожиту) теплову енергію. Рішенням Кіровського міського суду Донецької області від 12 грудня 2013 року у справі № 232/2508/13-ц, що набуло чинності, встановлено, що відповідач є співвласником квартири за зазначеною адресою з 1993 року внаслідок її приватизації з іншими особами, на той час членами його сім»ї, - [PERSON], [PERSON], [PERSON], а тому їх долі відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст.. 369,370 ЦК України є рівними, всі вони згідно ст.ст. 322,360 ЦК України повинні нести тягар утримання майна, брати участь в витратах на утримання майна відповідно до своєї частки, незважаючи на фактичне проживання за іншими адресами. На [PERSON], співвласника квартири, оформлений особовий рахунок № [NUMBER], що свідчить про фактичне укладення договору, і ці обставини підтверджуються копіями особового рахунку. Отже, відповідач як співвласник житла є споживачем послуг з теплопостачання за зазначеною адресою. Згідно копії особового рахунку заборгованість за надані послуги за період 1 червня 2003 року по 31 липня 2013 року включно складає 7409,67 грн, ? частина - 1852,42грн. Плата за надані послуги нарахована, виходячи з діючих тарифів та площі квартири. Суду не надано відповідачами докази про неотримання послуг з вини позивача за спірний період. Згідно ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. За розрахунком позивача сума боргу з урахуванням індексу інфляції 518,52грн та 3 % річних 238,18грн складає 2609,12 грн. Таким чином, позов підлягає повному задоволенню, а порушене право поновленню шляхом стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги пропорційно його долі у власності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved