overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом РАГСу Хмельницького МУЮ 11.08.2001 року, актовий запис за № 1099. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити, додатково пояснивши, що з відповідачем проживають роздільно впродовж трьох тижнів, вона створила нову фактичну сім'ю з іншим чоловіком, з яким підтримує стосунки останніх півроку і бажає зареєструвати шлюб, тому зберегти шлюб з відповідачем неможливо. Відповідач позов визнав, суду пояснив, що наміру поновити шлюбні стосунки не має, оскільки вони з дружиною дійсно проживають окремо, так як вона привела в дім нового чоловіка. Крім того, він також має стосунки з іншою жінкою. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, надання сторонам строку на примирення суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, та моральним засадам суспільства, так як спільне проживання припинено, позивач створила нову фактичну сім'ю з іншим чоловіком, а відповідач планує створення нової сім'ї з іншою жінкою. Таким чином, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом РАГСу Хмельницького МУЮ 25.06.2003 року, актовий запис за № 741. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом РАГСу Хмельницького МУЮ 5.11.2003 року, актовий запис за № 2028. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Аліну, [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникають конфлікти, внаслідок чого позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Щодо клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору не заперечує. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не бажає розірвання шлюбу, але вважає, що зберегти його на даний час неможливо. Просить звільнити його від сплати судового збору в звязку зі скрутним майновим становищем, оскільки на його утриманні знаходиться важко хвора матір. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, наданий судом строк на примирення позитивного результату не дав, підстав для збереження шлюбу не вбачається, тому його необхідно розірвати. При цьому, враховуючи відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе звільнити відповідача від сплати судового збору з огляду на скрутний майновий стан, повязаний із утриманням хворої матері, що підтверджено епікризом Хмельницької міської лікарні на [PERSON] На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом РАЦСу по місту Хмельницькому ХМРУЮ 13.02.2010 року, актовий запис за № 173. Від шлюбу мають малолітню дитину Даніеля, [INFO]. Стосунки між подружжям неприязні, спільні проживання та ведення домашнього господарства припинені. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач до надання сторонам строку на примирення в судовому засіданні позов визнав, після надання сторонам строку на примирення не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справу був повідомлений в установленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи закінчити за відсутності відповідача в судовому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, протягом наданого судом строку сторони примирення не дійшли, тому підстав для збереження сім'ї не вбачається, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітніх дітей Аліни, [INFO], та Діани, [INFO], - в твердій грошовій сумі 2000 грн. з дня подання заяви і до повноліття дітей. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком дітей, не виконує свого обов'язку та не утримує їх матеріально. Діти повністю знаходяться на утриманні матері. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Пояснила, що позивач працевлаштований і його офіційний дохід складає 1400 грн., стан його здоровя задовільний, інших осіб на утримання не має. Її дохід 4000 грн. на місяць, які вона повністю витрачає на утримання дітей. Стан здоровя дітей задовільний. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей Аліни, [INFO], та Діани, [INFO]. Діти проживають з матірю та знаходяться на її утриманні, відповідач коштів на їх утримання не надає. Зазначені обставини підтверджуються рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30.09.2013 року про розірвання шлюбу, копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою про склад сімї позивача. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з тим, позивач не надала суду доказів спроможності відповідача сплачувати аліменти у визначеній нею сумі 2000 грн. щомісячно, тому, виходячи з її пояснень щодо розміру доходів сторін, стану здоровя відповідача та дітей, відсутності на його утриманні інших осіб суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в сумі 1000 грн. на місяць, в задоволенні вимог щодо стягнення решти заявленої суми аліментів відмовивши. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

В липні 2016 року позивачі звернулися до суду із позовною заявою та зазначили, що 24 серпня 2009 року померла їхня матір, [PERSON]. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], виявили бажання прийняти діти спадкодавця- Назарова В.А, [PERSON] та [PERSON], які являються спадкоємцями за законом. Проте вчасно вони не змогли звернутись до нотаріальної контори, так як не знали про наявність правовстановлюючих документів на спадкове майно, в звязку з чим просили визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. В судовому засіданні позивачі та їх представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти визначення додаткового строку для прийняття позивачами спадщини не заперечує. Заслухавши пояснення сторони позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 24 серпня 2009 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-БВ № 119522 від 26 серпня 2009 року), яка була матірю [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Останні належать до спадкоємців першої черги, так як є дітьми спадкодавця. Позивачі, як встановлено під час судового розгляду, на час відкриття спадщини не проживали постійно із спадкодавцем [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вчасно не звернулись до нотаріальної контори та не подали заяву про прийняття спадщини, так як їм не було відомо про наявність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, суд приходить до висновку, що така причина пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини є поважною і для реалізації спадкових прав позивачам слід визначити додатковий строк для подання ними заяви про прийняття спадщини в два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

В липні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 вересня 1996 року у виконавчому комітеті Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом № 04, шлюб у обох перший. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з ними, однак після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, з середини серпня 2015 року вони остаточно припинили подружні відносини, з того часу не ведуть спільного господарства, в них різні сімейні бюджети, хоча і проживають в одній квартирі. Причинами розпаду сім'ї стало те, що у них різні та несумісні характери, через відсутність взаєморозуміння та спільної думки виникали сварки, які призвели до втрати між ними почуття любові та поваги, на даний час їх шлюб існує лише формально. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнивши, що на примирення не згідна, так як сім'я розпалась. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу і пояснив, що сім'я дійсно розпалась з тих причин, на які посилається позивачка, з середини серпня 2015 року вони остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, хоча і проживають разом в одній квартирі, подальше збереження сім'ї та шлюбу буде суперечити його інтересам, на примирення не згоден. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в середині серпня 2015 року остаточно припинили подружні відносини, з того часу не ведуть спільного господарства, хоча і проживають в одній квартирі. Причинами розпаду їх сім'ї були абсолютно протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань з ведення спільного господарства, що приводило до конфліктів, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, на примирення сторони не згодні, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В липні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, в звязку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність та зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, не попередивши суд про причини своєї неявки хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 04 квітня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 22, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюб серії 1-КЕ № 080342, виданого 04 квітня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с.4). У відповідності до свідоцтва про народження серії 1 КЕ № 054397, виданого 28 серпня 2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], він зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

В липні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в якому зазначила, що в період спільного проживання відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Кошти на утримання дитини відмовляється платити, мотивуючи це тим, що за місцем роботи працівникам не виплачують заробітну плату, в звязку з чим вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що з 13 лютого 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 104392, виданого 13 лютого 2013 року виконавчим комітетом Варварівської сільської ради Карлівського району Полтавської області (а.с.2). У відповідності до свідоцтва про народження серії 1 КЕ № 186220, виданого 23 жовтня 2013 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] являється батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], він зобовязаний утримувати її до досягнення ним повноліття. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

В липні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 15 жовтня 2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 20. Від подружнього життя в них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року між ними погіршилися відносини, втрачено взаєморозуміння та довіру. Подружні відносини припинені в грудні 2015 року, спільне господарство не ведеться. У відповідача є інша сімя, тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, дитину просить залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Хомут. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 15 жовтня 2002 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було уклалдено в Білівській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 20. Від шлюбу у них 26 січня 2003 року народився син [PERSON]. Протягом останнього року між сторонами відносини погіршилися, між ними втрачено взаєморозуміння та довіру. З грудня 2015 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. У відповідача є інша сімя. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки та малолітньої дитини, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітнього сина сторін після розірвання шлюбу залишити проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

В липні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 21 червня 2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Бичківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 04. Від подружнього життя в них є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є постійне вживання алкоголю відповідачем. Внаслідок цього між ними виникають постійні сварки і суперечки. Тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, дітей просить залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 21 червня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Бичківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 04. Від шлюбу в них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем алкогольними напоями, внаслідок цього між сторонами виникають постійні сварки і суперечки. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки та неповнолітніх дітей, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу залишити проживати з матір'ю.

Outcome: approved