Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 03 квітня 2015 року вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі залишився зареєстрованим пасинок продавця квартири [PERSON] В добровільному порядку відповідач знятися з реєстраційного обліку вказаної квартири відмовляється, у зв»язку з чим, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №42 в буд. №15-а по вул. Перемоги в м. Тернівка Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог, та просив розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи надав до суду письмову заяву, згідно якої проти позову не заперечував та просив розглянути справу за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори 03 квітня 2015 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №35910269 від 03 квітня 2015 року [PERSON] на праві приватної власності належить 1/1 частина квартири [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до довідки абонентського відділу КП «ТЖКП» від 18 червня 2015 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], в якій зареєстрований [PERSON] (а.с.16). Згідно розписки [PERSON] від 03 квітня 2015 року він зобовязувався знятися з місця реєстрації за адресою: квартира [ADDRESS] до 01 травня 2015 року (а.с.15). Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач не є членом сім'ї позивача та не проживає в зазначеному приміщенні, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. У зв»язку з тим, що питання про відшкодування судових витрат стороною позивача не ставилося та остання не наполягає на їх стягненні з відповідача, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає. На підставі викладеного,

Outcome: approved