Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Мурафської сільської ради про визнання права власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в 2014 році померла його мати [PERSON], яка проживала в [INFO] та мала на праві приватної власності земельну ділянку. Позивач є спадкоємцем першої черги по закону . Однак , в нотаріальному порядку оформити спадщину неможливо , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на землю. Прохав визнати право власності на земельну ділянку. В квітні 2016 року позивач уточнив позов , посилаючись на те, що розбіжності в написанні прізвища матері також є перешкодою отримати свідоцтво про спадщину , а саме в його свідоцтві про народження мати записана як « Келеберда» , а в свідоцтві про смерть , державному акті на право приватної власності на землю її прізвище вказано як » Келіберда». Тому, прохав встановити факт родинних відносин з матір»ю [PERSON] та визнати право приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав , прохав його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов визнав. Суд , заслухавши пояснення представника позивача , показання свідків , дослідивши письмові докази по справи , прийшов до наступних висновків . Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] , яка проживала в [INFO], померла 14.09. 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 455302, виданим виконавчим комітетом Мурафської сільської ради 15.09.2014 року. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії I- ХР № 105645 виданого Мурафською сільською радою від 15.05.2003 року, [PERSON], на підставі рішення 18 сесії 23 скликання Мурафської сільської ради від 18.01.2002 р., передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,1846 га на території Мурафської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З довідки Мурафської сільської ради вбачається , що [PERSON] була зареєстрована в [INFO] з сином [PERSON] .Заповіт по сільській раді не числиться. В свідоцтві про народження позивача , його мати записана як [PERSON] Факт родинних відносин , що [PERSON] є рідним сином [PERSON] підтвердили у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] Позивач звертався до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини . Однак , розбіжності у вказаних документах та відсутність правовстановлюючого документа , унеможливлює отримання спадкоємцем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та успадкування земельної ділянки. Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач являється спадкоємцем першої черги. З відповіді завідувача Краснокутської ДНК вбачається , що після [PERSON] спадкова справа не заводилася , свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заяви про прийняття спадщини або відмову від неї не надходили. Згідно ст. 1296 ЦК України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved