Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що 12 липня 2016 року померла її матір [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку за надвірними будівлями, що розташовується за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Котляревського, буд.50. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Позивач звернулась до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В свою чергу, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом на користь [PERSON] Проте, в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовується за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Котляревського, буд.50, після смерті [PERSON], яка померла 12 липня 2016 року. У судовому засіданні [PERSON] підтримала предявлений позов та просила суд його задовольнити. Представник Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району у судове засідання не з'явився. Сільський голова [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує і просить справу розглядати без участі представника сільської ради. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 липня 2016 року померла [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії 1-ОК №371180 (а.с.31). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовується за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Котляревського, буд.50. За час свого життя, а саме 13 грудня 2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде їй належати на день смерті, заповіла своїм дітям: [PERSON] та [PERSON]П.в рівних долях (а.с.43). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи №469/2016 за 2016 рік, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.61-а). [PERSON], в свою чергу, відмовився від належної йому частки спадщини на користь [PERSON], про що подав заяву до нотаріальної контори (а.с.62). Таким чином, [PERSON] є єдиною спадкоємицею, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивач не може, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок. Про що отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 березня 2017 року №434/02-31 (а.с.49). Як вбачається з довідок виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради №310 та №309 від 03 лютого 2010 року, згідно з записом в погосподарській книзі за №667 житловий будинок №50 по вул. Котляревського в с. Велика Олександрівка Бориспільського району належав покійному [PERSON] на праві особистої власності, який помер 09 серпня 2009 року. Спадкоємицею після його смерті була [PERSON], яка була зареєстрована, проживала та вела спільне господарство з [PERSON] в даному будинку (а.с.50, 51). З технічного паспорта на садибний житловий будинок вбачається, що житловий будинок №50 по вул. Котляревського в с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області побудовано в 1960 році (а.с.26-30). Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок. Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] Проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Тому суд, вважає за допустиме визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Котляревського, буд.50. На підставі викладеного та

Outcome: approved