Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи позов тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 14.01.2011 року, а [INFO] року у них народився син [PERSON], який проживає разом із позивачкою. Усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно, угоди про добровільну сплату відповідачем аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач інших утриманців не має. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 30% від заробітної до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, проте подала суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій просила винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Також просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та про визнання ним повністю зменшених позовних вимог. Враховуючи викладене, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14.01.2011 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, який між ними розірвано згідно заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.10.2013 року (а.с. 6). [INFO] року у сторін народився син [PERSON], батьком якого записано [PERSON], а матір`ю - [PERSON] (а.с. 4). Позивачка [PERSON] та її дитина [PERSON], [INFO], проживають і зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 5). Позивачка не працює, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, те, що відповідач працює, фізично здоровий, що обов'язок утримувати неповнолітню дитину є обов'язком як матері, так і батька, суд також приймає до уваги реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, тому виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає, що при даних обставинах з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 243,60 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць.

Outcome: approved