Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25 березня 2013 року між кредитною спілкою Союз-Дніпро та [PERSON] був укладений кредитний договір № 733/13 на суму 37740 грн. 00 коп. строком на 30 місяців починаючи з 25 березня 2013 року по 24 вересня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення виконання зобовязання був укладений Договір поруки № 733/13 від 25 березня 2013 року між позивачем та [PERSON] та [PERSON] відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням [PERSON], визначеним кредитним договором. Стверджує, що в порушення умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, тому позичальник кредитна спілка Союз-Дніпро вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою та просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по зазначеному договору в сумі 38926 грн. 74 коп., яка виникла станом на 10 серпня 2015 року та складається з: - 17065 грн. 32 коп. - залишку по кредиту; - 21861 грн. 42 коп. - процентів за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів, а також судові витрати по справі. Представник позивача надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В судовому засіданні встановлено, що 25 березня 2013 року між кредитною спілкою Союз-Дніпро та [PERSON] був укладений кредитний договір № 733/13 на суму 37740 грн. 00 коп. строком на 30 місяців починаючи з 25 березня 2013 року по 24 вересня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,95% на залишок заборгованості за кредитом (а.с.13-14). 25 березня 2013 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 733/13 відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] прийняли на себе зобовязання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобовязанням [PERSON], визначеним кредитним договором. (а.с.15). В порушення умов договору відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, у звязку з чим станом на 10 серпня 2015 року мається заборгованість відповідачів перед позивачем в сумі 38926 грн. 74 коп., яка складається з: - 17065 грн. 32 коп. залишку по кредиту; - 21861 грн. 42 коп. процентів за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 733/13 від 25 березня 2013 року в сумі 38926 грн. 74 коп., яка складається з: - 17065 грн. 32 коп. залишку по кредиту; - 21861 грн. 42 коп. процентів за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, тобто сторони, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені останнім по справі, у розмірі по 129 грн. 76 коп. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved