Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

В обґрунтування позову [PERSON] з урахуванням уточнень вказувала, що малолітні діти, [PERSON] та [PERSON] , є її онуками, проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Донька [PERSON] - [PERSON] є матір`ю вказаних малолітніх дітей, але від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до них вона з квітня 2020 року ухиляється, покинула дітей та пішла з дому. [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , але після розлучення з донькою позивача [PERSON] у 2019 році перестав з`являтися до дитини, ніяким чином не цікавиться та не піклується про свою доньку, жодного разу не виплатив аліментів на її утримання. [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , але покладених на нього законом обов`язків по вихованню та утриманню сина він не виконує, жодного разу дитину він не навідував та не цікавився ним взагалі. Так, як малолітні діти проживають з позивачем та повністю перебувають на її утриманні, а їхні батьки повністю ухилилися від виховання та догляду за ними, [PERSON] змушена була звернутися з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, пояснила, що в квітні 2020 року її донька відповідач по справі покинула дітей і поїхала жити в місто Харків. [PERSON] зазначила, що після зникнення [PERSON] вона зверталася до відділення поліції, та їй повідомили, що її донька проживає в м. Харкові в орендованій квартирі. Саме внаслідок того, що [PERSON] покинула своїх дітей, та не бажала виховувати їх, діти залишилися проживати разом із нею [PERSON] та перебувати на її утриманні. Також позивач вказувала, що вона звернулася до органу опіки та піклування з приводу покинутих малолітніх онуків, та дітей передали їй на тимчасову опіку. Вона слідкує за здоров`ям дітей, проводить медичні огляди, а старшу онуку вона, навіть, влаштувала до дитячого садочку. Стосовно інших відповідачів [PERSON] повідомила, що донька розлучилася із своїм чоловіком [PERSON] в 2019 році, але вони вже не проживали разом з жовтня 2018 року. А тому після розлучення зять позивача взагалі не цікавився своєю донькою, лише декілька разів приїздив до неї в стані алкогольного сп`яніння. Третій відповідач по справі [PERSON] від свого сина взагалі відмовився. Представник позивача Сєришева О.С. в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, пояснила суду, що батьки малолітніх дітей - працездатні особи, а тому можуть повністю утримувати їх за власний рахунок. Відповідачі не проявили жодного інтересу до дітей, та до справи, що розглядається в суді. Крім того, вона додала, що батьки дітей не спілкуються з ними, не турбуються про їхнє фізичне та моральне виховання. Також вона вважає, що висновок органу опіки та піклування є повним та обґрунтованим, що його слід застосувати під час вирішення справи. Так як, діти постійно проживають з дідусем та бабусею, то їх слід залишити з ними, і це буде відповідати інтересам малолітніх дітей. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явилися без поважних на то причин та відзив на позов не подавали. А тому суд зі згоди позивача розглядає справу за відсутністю відповідача, в заочному судовому засіданні. Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області Глущенко Л.Є. в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] з 05 червня 2020 року тимчасово перебувають в родині [PERSON] .. Також вона додала, що [PERSON] на засіданні органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] заперечував, однак, пояснити чому не утримував доньку та не спілкувався з нею так і не зміг. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд встановив наступне. [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке було видане 24 лютого 2017 року Люботинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, матір`ю [PERSON] , є [PERSON] , а батьком [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке було видане 28 листопада 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, матір`ю [PERSON] , є [PERSON] , а батьком [PERSON] , що також підтверджується копією актового запису про народження №59, яка була складена 28 листопада 2019 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якій є відмітка про подання відповідачами спільної заяви про визнання батьківства. Позивач [PERSON] є рідною матір`ю відносно відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке було видане Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 25 вересня 1996 року, копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , яке було видане 11 червня 2016 року Люботинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від так, позивач [PERSON] є рідною бабусею по відношенню до малолітніх [PERSON] та [PERSON] .. Як вбачається з актів органу самоорганізації населення №70 від 07 липня 2020 року, засвідченими відділом забезпечення діяльності виконкому та внутрішньої політики 07 липня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] , разом із своєю бабусею [PERSON] , але [PERSON] з дітьми не проживає. Таким чином, [PERSON] , як особа, в сім`ї якої проживають діти, має право згідно зі ст. 165 СК України на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані приймати участь у вихованні дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 28 лютого 2019 року по цивільній справі №630/35/19, що долучене до матеріалів справи. Тому із припиненням шлюбно-сімейних відносин відповідачі фактично самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймають участі у вихованні своєї доньки, не спілкуються з нею, належним чином не утримують доньку, не піклуються про стан її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймають ніякої участі в підготовці її до самостійного життя. Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] батьківські обов`язки відносно свого сина не виконують, оскільки не турбуються про його духовний, фізичний та моральний стан, не утримують його, та не спілкуються з ним. Батько дитини [PERSON] розірвав стосунки з [PERSON] під час вагітності, та жодного разу не відвідав свого сина. Однак, 27 жовтня 2020 року позивачем [PERSON] до матеріалів справи була долучена копія нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , в якій він вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , також він зазначав в заяві, що участі у вихованні, навчанні, утриманні сина не приймає. Згідно з повідомленням Відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС України в Харківській області від 07 липня 2020 року, відповідач [PERSON] з 10 вересня 2019 року знятий з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , а відповідно до повідомлення Відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС України в Харківській області від 28 вересня 2020 року, відповідач [PERSON] з 18 листопада 2019 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Так, відповідно до наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області №39 від 05 червня 2020 року малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тимчасово з 04 червня 2020 року влаштовано в родину [PERSON] , та останню попереджено про відповідальність за життя і здоров`я дитини. З копії договору купівлі-продажу серія ВАВ №501879, зареєстрованого в реєстрі №3/377, посвідченого 13 листопада 2002 року державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори Редіною І.А., та зареєстрованого 18 листопада 2002 року в Люботинському БТІ за реєстровим №6390, вбачається, що право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Таким чином суд приходить до висновку, що малолітні [PERSON] та [PERSON] на законних підставах проживають разом із своєю бабусею [PERSON] , в належній їй частині житлового будинку. Крім того, з медичної довідки спеціаліста КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 09 жовтня 2020 року випливає, що лікуванням, обстеженням дітей, медичним оглядом малолітніх [PERSON] та [PERSON] займаються дідусь [PERSON] і бабуся [PERSON] .. Також відповідно до копії акту обстеження умов проживання, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітеті Люботинської міської ради Харківської області Глущенко Л.Є. 02 червня 2020 року, вбачається, що відповідач [PERSON] - мати малолітніх [PERSON] та [PERSON] залишила дітей, на телефонні дзвінки не відповідає, життям та здоров`ям дітей не цікавиться, матеріально не утримує їх. Відповідно до довідки про неотримання аліментів №39517, виданої міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області 27 грудня 2019 року, [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01 лютого 2019 року по 30 листопада 2019 року, згідно з виконавчим листом №630/33/19 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] .. Також факти невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] підтверджуються показаннями свідків. Так, допитана як свідок в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] є сестрою її чоловіка, а тому вона досить добре знає її сім`ю, бо інколи приходить в гості до позивача. Свідок підтвердила той факт, що [PERSON] дійсно покинула своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , та не проживає разом з ними. Також свідок зазначила, що дітьми повністю займається бабуся - позивач по справі [PERSON] , старшу внучку вона водить до дитячого садочку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою позивача [PERSON] , а тому знала, що відповідач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та проживала разом із ним. Потім свідок дізналася, що її племінниця [PERSON] розлучилася із своїм чоловіком і покинула своїх малолітніх дітей на [PERSON] .. Свідок вказувала, що декілька разів за проханням сестри вона приїздила до неї та допомагала доглядати дітей, якщо [PERSON] потрібно було кудись відлучитися, в свою чергу відповідачі по справі до своїх малолітніх дітей не приїздять та не доглядають за ними вже майже два роки. [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що її сестра [PERSON] спілкувалася з відповідачем [PERSON] та просила його приїздити до своєї доньки [PERSON] , останній приїздив лише один раз у стані алкогольного сп`яніння. Крім того допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] повідомила, що відповідач [PERSON] пішла з дому весною 2020 року і покинула своїх дітей. Вона зазначила, що з того часу позивач [PERSON] повінстю доглядає за малолітніми [PERSON] та [PERSON] .. Також свідок пояснила суду, що відповідач [PERSON] перебувала у шлюбі, проте на даний час вона розлучилася, а зі слів позивача [PERSON] , як їй відомо, відповідач [PERSON] протягом року до дітей не з`являлася та не приймала участі в їхньому утриманні. Свідок вказувала, що старшу дитину [PERSON] позивач [PERSON] самостійно влаштувала до дитячого садочку. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав», наведено роз`яснення, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживаючи окремо від своїх дітей, батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, не виконують, належним чином, не утримують дітей, не займаються їх вихованням, не піклуються про стан їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймають ніякої участі в підготовці до самостійного життя. Виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області за результатами розгляду заяви [PERSON] та на запит суду було надано висновок від 27 жовтня 2020 року №03-36/3802 про доцільність позбавлення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] батьківських прав по відношенню [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В тому, що такий висновок є об`єктивним та неупередженим по відношенню до сторін по даній справі, у суду не виникає сумнівів, бо для участі в засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, яка перевіряла обставини можливого ухилення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, були викликані відповідачі. Однак, на засідання комісії з`явився тільки [PERSON] , та спромігся лише на усні заперечення проти позбавлення його батьківських прав, будь-яких дієвих заходів на захист своїх інтересів [PERSON] не вчинив. Комісією було встановлено, що відповідач [PERSON] не працює, матеріально дитину не забезпечує, створити належні умови для проживання та розвитку своєї доньки [PERSON] на даний час він не має можливості. Тому суд приймає висновок органу опіки та піклування як обґрунтований. Також відповідно до подання №03-36/3721 від 19 жовтня 2020 року про встановлення опіки над малолітніми [PERSON] та [PERSON] органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області встановлено, що перешкод для виконання обов`язків опікуна [PERSON] немає, вона перебуває на обліку потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, із правами та обов`язками опікуна обізнана, про відповідальність за життя та здоров`я дітей попереджена. А тому орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області вважає встановлення опіки над малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, не виконують, а призначення [PERSON] опікуном над малолітніми [PERSON] і [PERSON] є доцільним та не суперечить інтересам дітей, а тому позов в частині позбавлення батьківських прав та призначення опікуна обґрунтований та підлягає задоволенню. Також стосовно позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи позицію позивача [PERSON] про необхідність стягнення аліментів з усіх батьків, суд вважає за необхідне одночасно із позбавленням відповідачів батьківських прав стягнути з них аліменти на користь позивача [PERSON] , яка є опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] , на їх утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На даний час відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а тому суд стягує з неї аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання свого малолітнього сина позивачу не надає, тому суд стягує з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд стягує з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] суд взяв до уваги відомості щодо виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на користь колишньої дружини і відповідача по даній справі [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , яке було відкрито на підставі іншого рішення суду. Однак, вирішуючи дану справу по суті суд вважає за необхідне надати перевагу забезпеченню права дитини на отримання матеріальної допомоги в майбутньому з батька [PERSON] , позбавленого відповідних прав. А тому ухвалюючи в даній справі рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , останній матиме право відповідно до ст. 273 ЦПК України пред`явити до суду позов про звільнення його від сплати аліментів на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позивачем позовної заяви про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки було сплачено судовий збір в розмірі 1681,60 грн., тому суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені нею судові витрати у зв`язку зі зверненням з позовом про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки до суду, а саме судовий збір в сумі 560,53 грн. з кожного відповідно. Також задовольняючи повністю позовні вимоги про стягнення аліментів, суд одночасно стягує з відповідачів судовий збір в сумі 840,80 грн. на користь держави з кожного відповідно, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Outcome: approved