Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє», Замостянського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просила визнати виконавчий напис від 11.11.2016 року №1314 вчинений Гуревічовим Олегом Миколайовичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на кошти в сумі 25 900,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, які мотивовані тим, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та він не випливає з безспірної вимоги. У судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Також позивач суду наголосила, що не отримувала від ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» будь-яких вимог про сплату заборгованості чи будь-якої іншої кореспонденції. Представник відповідача - ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» у судове засідання не з'явився, однак до суду було подано клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача (а.с. 119). Представник відповідача - Замостянського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області також у судове засідання не з'явився, проте до суду було подано заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача (а.с. 143). Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з'явився, однак надав суду письмові пояснення по справі (а.с. 58-62). Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та її представника [PERSON], дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06.05.2015 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» був укладений кредитний договір №V02.188.36030, відповідно до умов якого банк надав позивачці [PERSON] грошові кошти на поточні потреби в сумі 20212,00 грн. строком на 72 місяці. За умовами договору, позичальник [PERSON] за користування кредитом сплачує проценти за ставкою: протягом перших 3 (трьох) місяців кредитування - 0,001% річних від неповернутої суми кредиту, а починаючи з 4 (четвертого) місяця кредитування - 7,9000% річних від неповернутої суми кредиту. З а обслуговування кредитної заборгованості банком, позичальник починаючи з 4 (четвертого) місяця кредитування сплачує фіксовану щомісячну плату в розмірі 2,0000% від початкової суми кредиту. Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 72 щомісячних внесках включно до 6 числа кожного місяця. З цією метою банк відкрив [PERSON] банківський поточній рахунок [NUMBER].980 у гривні в рамках пакету послуг «БПР Стартовий», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 101-102). У позичальника [PERSON] виникла заборгованість по вищевказаному кредитному договору. 29.04.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та TOB «Факторингова компанія «Рантьє» був укладений Договір факторингу №29/04-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором від 06.05.2015 року від ПАТ «Ідея Банк» до TOB «Факторингова компанія «Рантьє» (а.с. 85-90). У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору TOB «Факторингова компанія «Рантьє» було направлено на адресу [PERSON] письмову вимогу від 07.09.2016 р. про повернення кредиту разом з повідомленням про відступлення права вимоги за кредитним договором, довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором та випискою про рух коштів по рахунку станом на 07.09.2016 року (а.с. 71-79). При цьому доказів про отримання [PERSON] вимоги від 07.09.2016 р. про повернення кредиту відповідач ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» суду не надав. 11.11.2016 року директор ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» Понеділок А.Г. звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с. 100). Відповідно до виконавчого напису, виданого 11.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., стягнуто з [PERSON], і.н. [NUMBER] на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» заборгованість, що виникла по кредитному договору №V02.188.36030 від 06.05.2015 року, право вимоги за яким 29.04.2016 року було відступлено стягувачу Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» на підставі договору факторингу №29/04-1. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.11.2015 року по 07.09.2016 року. Сума заборгованості складається: заборгованість за тілом кредиту - 20 212,00 грн.; заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам та комісіями- 4 388, 15 грн.; плата за вчинення виконавчого напису - 1300,00 грн. Загальна сума заборгованості становить 25 900,15грн. (а.с. 99). Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 88 ч. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 ч. 2 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, при стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі та встановити і зазначити про це у рішенні, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі №6-887цс17). Для вчинення виконавчого напису ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» надало нотаріусу кредитний договір №V02.188.36030 від 06.05.2015 року, договір факторингу №29/04-1 від 29.04.2016 року, довідку про ненадходження платежів від 19.10.2016 року, розрахунок заборгованості за кредитом, виписку по особовому рахунку боржника з 06.05.2015 р. по 18.10.2016 р., вимогу про усунення боржником порушень від 07.09.2016р. (а.с. 101-114). В підтвердження надсилання [PERSON] відповідної вимоги про сплату заборгованості, нотаріусу було додано опис поштового вкладення до цінного листа, адресованого [PERSON] та список групових поштових відправлень, серед яких під №21 зазначено [PERSON] (а.с. 115-116, 117 на звороті). Інших документів, на підставі яких було вчинено відповідний оскаржуваний виконавчий напис, нотаріусом суду не надано. Суд звертає увагу на те, що із переліку документів, які були надані суду нотаріусом і на підставі яких нотаріус вчинив відповідний оскаржуваний виконавчий напис, не вбачається наявність будь-яких відомостей чи документів, зміст яких беззаперечно та об'єктивно підтверджував би отримання боржником [PERSON] відповідної вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» щодо наявності та необхідності сплати заборгованості, і як наслідок - вчинення або не вчинення боржником [PERSON] відповідних дій щодо визнання чи заперечення обставин відносно такої заборгованості, оскільки направлення боржнику відповідного поштового відправлення без наявності доказів отримання його адресатом - не може підтверджувати обставини отримання таких документів боржником, а відтак, не може підтверджувати обізнаність боржника з відповідною заборгованістю, так і обставин щодо безспірності такої заборгованості, що згідно із вимогами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є однією із умов вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до п. 3.1 глави 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Надані ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» нотаріусу документи, в тому числі й розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором №V02.188.36030 від 06.05.2015 року не підтверджують безспірність вимог стягувача. Зокрема, виконавчим написом з боржника стягнуто 4388,15 грн. заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам та комісіями. Згідно умов кредитного договору банком встановлено комісійну винагороду за обслуговування кредиту в розмірі 2,0000 % від початкової суми кредиту. У виконавчому написі не зазначено, яку саме комісію стягнуто з позичальникаТкачук О.А., вид цієї комісії і за які послуги цю комісію нараховано. Відповідно до ст. 11 ч. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Оскільки управління кредитом полягає у вчиненні банком дій на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), вказані дії не є послугою в розумінні зазначеного Закону. Крім того, згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» належним документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ, оформлений відповідно до вимог ст. 9 зазначеного вище Закону. Згідно п. 1.10 розд. 1 Положення про організацію операційної діяльності у банках України, затвердженого постановою НБУ №254 від 18.06.2003 р., особовий рахунок - рахунок аналітичного обліку операцій з клієнтами банку, що здійснюються відповідно до укладених між банком і клієнтами договорів. Обов'язкові реквізити особових рахунків та виписок банку з них встановлені п. 5.5 Положення. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України (п.п. 5.6, 5.8 Положення). Судом встановлено, що стягувачем надана нотаріусу виписка по особовому рахунку [PERSON] не містить в собі обов'язкові реквізити, які встановлені п. 5.5 Положенням про організацію операційної діяльності у банках України, затвердженого постановою НБУ №254 від 18.06.2003 р. Враховуючи викладене, суд вважає, що документи, подані ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» нотаріусу, не підтверджували безспірність заборгованості [PERSON], тому є підстави для визнання виконавчого напису від 11.11.2016 р., який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрований в реєстрі за №1314, про стягнення заборгованості за кредитним договором №V02.188.36030 від 06.05.2015 року, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 704,80 грн. понесеного судового збору.

Outcome: approved