Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей в розмірі 34130 грн., посилаючись на те, що у дітей є здібності до вивчення іноземних мов і вони відвідують курси англійської мови, на оплату яких потрібні додаткові кошти, окрім того на вирішення стоматологічних проблем у дітей позивач понесла значні витрати. Зазначає, що за період з 2016 року по 2019 рік, окрім звичайних витрат, позивач понесла додаткові витрати на навчання та лікування дітей на суму 68260 грн., а тому просить стягнути з відповідача 1/2 частину понесених додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 34130 грн. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовну заяву та просили про її задоволення. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши до суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечив та просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі вказавши на те, що він регулярно сплачує аліменти в більшому розмірі ніж встановлені рішенням суду, а тому вважає, що даних коштів більш ніж достатньо для задоволення потреб дітей. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5,6). Неповнолітні діти сторін по справі - [PERSON] та [PERSON] відвідують курси англійської мови, понесені витрати позивача на оплату яких за період з 01.09.2017 року по 06.11.2019 року становили 27620 грн. (а.с. 10,11). Окрім того, за період з 20.12.2018 року по 24.09.2019 року дочці [PERSON] було надано стоматологічні послуги вартістю 9250 грн., а сину [PERSON] за період з 20.12.2018 року по 22.10.2019 року було надано стоматологічні послуги на суму 10200 грн., що підтверджується копіями довідок № 1 від 29.10.2019 року (а.с. 12,13), витрати на вказані послуги були понесені позивачем. Загальна вартість понесених позивачем додаткових витрат на навчання та лікування дітей складає 68260 грн., а тому з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути половину вартості даних витрат на дітей в розмірі 34130 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення додаткових витрат на дитину. У такому випадку, судовий збір стягується з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 141, 180, 185 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved