Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

В лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за період з 15.11.2018 по 29.03.2019 через «Приват24» з призначенням платежу «Перевод на карту ПриватБанку» перераховано з банківської картки [NUMBER] АТ КБ «Приватбанк» на банківську картку [NUMBER] АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти у сумі 61228,5 грн.., що підтверджується копіями квитанцій АТ КБ «Приватбанк». Позивачем було створено платіж з реквізитами відповідача помилково, та зберігся як шаблон і було перераховано кошти. При наступних перерахуваннях, вважала, що нею було правильно введені реквізити та стан надходження коштів до родичів не перевіряла. Між позивачем та відповідачем не існує жодних домовленостей, ділових стосунків та інших зобов`язань. 29.01.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути безпідставно отримані кошти, однак останній кошти не повернув. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22\~лютого 2021 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін. Позивач та його представник у судове засідання з`явився, 07.04.2021 подав клопотання у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про слухання справи, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не надавав. Суд при відсутності заперечень зі сторони позивача, у відсутність відзиву на позов, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що за період з 15.11.2018 по 29.03.2019 через «Приват24» з призначенням платежу «Перевод на карту ПриватБанку» перераховано з банківської картки [NUMBER] АТ КБ «Приватбанк» на банківську картку [NUMBER] АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти у сумі 61228,5 грн.., що підтверджується копіями квитанцій АТ КБ «Приватбанк».(а.с. 13-21). 29.01.2021 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути безпідставно отримані кошти у сумі 61228,5 грн. в строк до 10 лютого 2021 року, однак останній кошти не повернув. Однак, на день звернення позивача до суду грошові кошти повернуті не були. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ст.1213 ЦК України). Оскільки між сторонами будь-яких договорів щодо надання послуг або виконання робіт не укладалось і зазначені обставини не спростовані відповідачем належними і достатніми доказами у справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог, в зв`язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню, а отримані відповідачем кошти підлягають стягненню в судовому порядку. Як зазначено в статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком, щодо стягнення з відповідача відсотків за користування грошовими коштами та інфляційних, та вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Кім того, статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 28 січня 2021 року та додаткової угоди №1 про надання правової допомоги від 28.01.2021 року за правову допомогу винагорода становить 1000 доларів США, яка здійснюється після отримання адвокатом рішення суду. Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 доларів США (що на час постановлення рішення за офіційним курсом гривні щодо долара США, встановленим Національним банком України станом на 28 травня 2021 року еквівалентно 27546 грн. 10 коп.)., що є співмірною обсягу виконаних робіт з надання юридичної допомоги. Крім того, відповідачем не надано суду альтернативного розрахунку. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягується сума сплаченого позивачем при подачі позову до суду судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved