Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідачка є мамою неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] Батько дітей позбавлений батьківських прав згідно рішення суду. Відповідачка не цікавиться дітьми, не надає матеріальної допомоги на їх утримання; діти проживають з бабусею. Зважаючи на наведене представник позивача просить суд постановити рішення, яким позбавити позивачку батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей; дітей передати органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області; стягнути з відповідачки аліменти в розмірі по 300 грн., щомісячно, на утримання кожної дитини, і до повноліття дитини. Представник позивача позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що вона підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Також зауважує, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2010 року відповідачку було попереджено про негативні наслідки поведінки, яка полягала в нехтуванні виконання батьківськими обовязками. Але поведінка відповідачки на краще не змінилася. Зважаючи на наведене просить суд задоволити заявлений позов. Відповідачка позов визнала. Пояснила суду, що останні шість місяців не цікавиться дітьми, не відвідує їх, не контактує з дітьми телефоном. Згідна з тим, щоб діти проживали в бабусі. Згідна сплачувати аліменти на утримання дітей в тому розмірі, про який просить представник позивача. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка є мамою неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] Батько дітей позбавлений батьківських прав згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2010 року (справа № 2-5358/10). Відповідачка зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично проживає за адресою: [INFO]. Відповідачка проживає в будинку, де є всього одна кімната. Діти відповідачки проживають з бабусею протягом тривалого часу. Згідно до наявних відомостей відповідачка не приділяє дітям належної уваги, не забезпечує їх харчуванням, одягом, не створює умов для їх повноцінного розвитку, не цікавиться життям дітей. Діти проживають з своєю бабусею вже досить тривалий час (близько 9 років). Останні шість місяців відповідачка жодного разу не відвідувала дітей, не спілкувалася з ними, не надавала матеріальної допомоги на їх утримання. Дані обставини підтверджуються як поясненнями сторін, так і показаннями свідка [PERSON] В судовому засіданні була присутня дитина [PERSON], яка в порядку статті 171 СК України висловила свою думку про те, що бажає проживати з бабусею; пояснила, що останнім часом мама їх не відвідує, не телефонує. Не заперечує, щоб мама була позбавлена батьківських прав. Відповідачка не дотримується вимог закону, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дітей, що підтверджується в тому числі й висновком виконавчого комітету Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 02.03.2016 року № 287/02-12/16. При прийнятті рішення суд зважає на наступне. Обов'язки та права батьків щодо виховання дитини є основними серед всього комплексу батьківських прав та обов'язків, які закріплені сімейним законодавством. Всі інші права та обов'язки батьків щодо їхніх дітей покликані забезпечувати належне виконання батьками свого основного обов'язку - виховувати дитину. Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Батьки зобов'язані також піклуватися про фізичний розвиток дитини, який, в свою чергу, тісно пов'язаний зі здоров'ям дитини. Обов'язку батьків піклуватися про духовний розвиток дитини кореспондує право дитини на духовний розвиток, яке включає в себе: право на освіту; право на прояв своїх здібностей; право на свободу світогляду і віросповідання; право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Отже, батьки мають сприяти одержанню дитиною належної освіти, прояву нею своїх здібностей, розширенню її світогляду, її самовизначенню щодо сповідання певної релігії або не сповідання ніякої, її зайняттям літературною, художньою, науковою, технічною творчістю. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка не виконує положення ст. 150 СК України, положення інших законодавчих актів щодо обов'язків з виховання та утримання дитини. Стаття 164 СК України передбачає підстави для позбавлення судом батьківських прав батьків щодо їх дітей, і такі обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Таким чином суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення аліментів. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. Як встановлено в судовому засіданні, діти перебувають на утриманні бабусі [PERSON] Мама дитини, відповідачка у справі, не надає допомоги на утримання дітей. Отже, відповідачкою порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у представника позивача виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Але, оскільки наявні підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав, то є доцільним передати дітей органу опіки та піклування з метою реалізації певних заходів, спрямованих на захист інтересів дитини. Тому суд вважає, що стягнення аліментів на даному етапі повинне бути проведене на користь органу опіки та піклування до того часу, допоки не будуть прийняті рішення щодо встановлення опіки над дітьми та визначене місце їх проживання. Після цього особа, на утриманні якої будуть перебувати діти, матиме змогу звернутися до суду з заявою про зміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, і вже буде отримувати аліменти на своє імя на утримання дітей. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. На думку суду, відповідачка має змогу сплачувати аліменти на користь органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 300 грн. щомісячно. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України. Такі витрати становлять 551, 20 грн., і підлягають до стягнення з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved