Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

В липні 2015 року позивач ПАТ « Ідея Банк » звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В заяві позивач вказав, що 08.12.2011 року між ПАТ « Ідея Банк » та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.12430, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 66515,56 грн. на купівлю транспортного засобу CERY KIMO, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова,рами) LVVDB22B0BD332043, реєстраційний № ВI1861BC , який належить відповідачці на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами за зазначеним кредитним договором до 08.12.2016 року. Частина коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта перерахована на фінансування страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами. За користування кредитом відповідачка сплачувала річну змінювану процентну ставку, яка визначається відповідно до умов кредитного договору, а станом на дату укладання кредитного договору становила 14.7% Протягом строку дії Кредитного договору відповідачка систематично порушувала терміни сплати кредиту і процентів за користування кредитом, у звязку з чим їй було надіслано Заявником листи-повідомлення з вимогою повернення боргу, які відповідачка залишила без відповіді і задоволення, заперечень на вимоги позивача не надала. Станом на 08.06.2015 року за відповідачкою по укладеному з банком Договору № 910.12430 від 08.12.2011 року рахується заборгованість на загальну суму 51753,88 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «Ідея Банк» не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, але в заяві до суду прохав справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала частково. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що, 08.12.2011 року між ПАТ « Ідея Банк » та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.12430, згідно якого відповідачці надано кредит в розмірі 66515,56 грн. на купівлю транспортного засобу CERY KIMO (а.с. 9). Станом на 08.06.2015 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед банком становить: основний борг 27923,31грн., прострочений борг 7410,65 грн., прострочені проценти 5414,24 грн., строкові проценти 561,02 грн. (а.с.19). Пеня за несвоєчасне виконання забовязань за кредитним договором за період 1 рік з 08.06.2014р. по 08.06.2015 р. становить: пеня за несвоєчасне виконання забовязань 10037,02 грн., дебіторська заборгованість 413, 64грн. (а.с. 19). Згідно договору застави транспортного засобу № 910.12430 для забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором заставодавець передав у заставу заставодержателю транспортний засіб марки CHERY KIMO 2011 року випуску, вартість предмета застави 80800 грн. У разі невиконання заставодавцем зобов»язань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету застави переважно перед іншими кредиторами. Заставодержатель має параво звернути стягнення на Предмет застави у випадку порушення Заставодавцем будь-якого із зобов»язань, передбачених кредитним договором.( а.с.11). Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлене договором або законом. Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше непередбачено законом чи договором. Згідно виписки /особового рахунку з 08.12.2011 року по 08.06.2015 року погашення кредиту відповідачкою останній раз здійснено 21.05.2015 року ( а.с.18). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Оскільки відповідачка неналежним чином виконувала умови кредитного договору, допустила порушення умов договору , суд вважає звернути стягнення на заставлене майно в рахунок погашення кредитних зобов»язань. На підставі викладеного та

Outcome: approved