Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог, позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 15 грудня 2010 року був розірваний. Від спільного подружнього життя у них є троє дітей, двоє із яких на даний час є повнолітніми, а одна дитина є неповнолітня - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої вони вказані батьками. Після розірвання шлюбу діти проживали з нею. На даний час дочка [PERSON] проживає з нею, що стверджується довідкою КП ЖЕК №2 м.Дубно від 10.06.2015 року. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на обох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 16 травня 2012 року частково задоволено позов [PERSON] до неї про зміну розміру аліментів. Цим рішенням було зменшено розмір аліментів з відповідача по справі на її користь на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON], [INFO], з 1000 грн. до 700 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На даний час син [PERSON] досяг повноліття і зникла потреба сплачувати аліменти на його утримання. А аліменти на утримання дочки батько дитини і на далі сплачує у розмірі 700 грн. Визначена судовим рішенням сума аліментів є недостатньою для забезпечення необхідного і достатнього її розвитку, оскільки значно зросли ціни на одяг, взуття, продукти харчування тощо. Відповідно збільшилися витрати на утримання дочки. З травня 2012 року змінився також матеріальний стан відповідача по справі. Відповідач є приватним підприємцем; його діяльність полягає в наданні послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування (крім таксі). 01 серпня 2012 року з ним укладений договір №0465 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування. Згідно цього договору платник аліментів здійснює перевезення пасажирів на регулярних маршрутах: Дубно АС - Переросля №0526. Дубно АС - Іваниничі, №0525, Дубно АС - Кам'яниця №0522. Розмір його доходів від перевезень пасажирів їй не відомий. Надати довідку про його доходи не має можливості, оскільки така довідка видається на вимогу отримувача доходів або на запит суду. Інших неповнолітніх дітей, крім дочки [PERSON], на утриманні відповідача немає. За таких обставин, є всі підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Відповідно до правил ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789X11 (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оскільки батько дітей має мінливий заробіток, враховуючи вимоги ст.184 Сімейного кодексу України, аліменти на утримання неповнолітньої дочки повинні і надалі визначатися в твердій грошовій сумі. За таких обставин вважає, що розмір аліментів на утримання дочки може бути збільшений з 700 грн. до 1400 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав, просить відмовити в зв»язку з безпідставністю, оскільки, його матеріалене становище не змінилось. Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 15 грудня 2010 року був розірваний. Від спільного подружнього життя у них є троє дітей, двоє із яких на даний час є повнолітніми, а одна дитина є неповнолітня - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження, батьками вказані сторони по справі (а.с.4). Після розірвання шлюбу діти проживали з позивачкою, на даний час дочка [PERSON] проживає з нею, що стверджується довідкою КП ЖЕК №2 м.Дубно від 10.06.2015 року (а.с.7). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на обох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 16 травня 2012 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Рішенням було зменшено розмір аліментів з відповідача по справі на користь позивачки щодо утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON], [INFO], з 1000 грн. до 700 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с.5, 6). У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається з досліджених і перевірених в судовому засіданні поданих відповідачем документів фінансової звітності як підприємця, розмір доходів [PERSON] з 2012 року не змінився. Інших доказів, які б давили підстави для збільшення розміру аліментів позивачем суду не надано. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed