Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач, в особі свого представника, звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до поданої заяви та укладеного договору банківського обслуговування б/н від 25.01.2013р. [PERSON], приєднавшись до «Умов та правил надання банківських послуг» і тарифів, отримав від банку кредит у розмірі 12 000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За твердженням позивача, банком були виконані свої обовязки та надані обумовлені кредитні кошти відповідачеві для власного користування, однак, відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, а тому, станом на 06.08.2015р., має заборгованість 31 907,26грн., в тому числі: 12 000,00грн. заборгованість за кредитом; 9 126,48грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 870,53грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 1 910,25грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, що і спонукало позивача на звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутності та згоду на заочний розгляд справи, а тому справа розглянута без його присутності, що відповідає положенням ст.ст.169, 224 ЦПК України. /ар.сп. 19 / Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання судових повісток, про поважність причини своєї неявки суду не повідомив та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.74, 224 ЦПК України. /ар.сп. 42-43 / Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про повне задоволення позову, виходячи із наступного: згідно договору б/н від 25.01.2013р. (заяви про відкриття рахунку, витягів з «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів Банку»), а також паспорту відповідача та правовстановлюючих документів банку, Банк надав відповідачеві кредитні кошти, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, в сумі 12 000,00грн., під зобов'язання їх повернення, зі сплатою встановлених відсотків за користування ними, та інших платежів, згідно визначеного графіку; /ар.сп. 7-26, 29-30 / відповідно до п.3.2.1.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобовязався використовувати кредит на обумовлені цілі, сплатити відсотки за весь час користування кредитом, повернути кредит в строк та сплатити банку винагороду; /ар.сп. 10 / п.3.2.1.4.1.3 зазначених «Умов та правил» встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобовязань, ним сплачується банку пеня, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення; /ар.сп. 19 / п.3.2.1.4.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що позичальник сплачує банку винагороду за використання ліміту, 1-го числа кожного місяця, у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць; /ар.сп. 20 / наданим розрахунком заборгованості за договором б/н від 25.01.2013р. позивач стверджує, що станом на 06.08.2015р. заборгованість по вказаному договору склала 31 907,26грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 12 000,00грн.; загальний залишок заборгованості за процентами 9 126,48грн.; заборгованість з комісії 1 910,25грн.; загальна сума нарахованої пені 8 870,53грн.; /ар.сп. 27-28 / ст.526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу; згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно; ч.1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором; відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позовні вимоги, на переконання суду, підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач, отримавши від банку кредитні кошти, у визначений строк повністю їх не повернув, тобто порушив взяті на себе зобовязання, а тому позивач має безумовне право на стягнення боргу. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір, в розмірі 1218,00грн. /ар.сп. 1 / На підставі ст.ст.526, 549, 612 ч.1, 1049 ч.1, 1054 ч.1 Цивільного Кодексу України, та

Outcome: approved