Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

В листопаді 2016 року до суду звернулась [PERSON], через представника [PERSON], з позовом до ТОВ «Виробник Агро» с. Костюківка Теплицького району, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Томашпільська районна державна адміністрація Вінницької області про визнання недійсним договору оренди землі. Вказала, що вона є власником земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку. У вересні 2015 року їй стало відомо, що існує договір оренди землі від 03 березня 2015 року, укладений нібито між нею та ТОВ «Виробник Агро», відповідно якого відповідач має право користування земельною ділянкою строком на 5 років. Враховуючи, що даний договір вона не підписувала, нікого не уповноважувала це зробити, просить визнати договір оренди землі(кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) від 03 березня 2015 року недійсним. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 21.10.2016, позов підтримує. Пояснив, що позивач особисто даного договору не підписувала та нікого не уповноважувала для цього, а тому у неї було відсутнє волевиявлення на укладання договору оренди землі від 03 березня 2015 року з відповідачем ТОВ «Виробник Агро». У зв'язку з повторною неявкою представника відповідача просить ухвалити у дані справі заочне рішення. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє за довіреністю від 11.10.2016, позов підтримує. Пояснила, що договір від 03 березня 2017 року позивач із відповідачем не підписувала. Не заперечує проти ухвалення рішення у даній справі в заочному порядку. Представник відповідача ТОВ «Виробник Агро» - Пламаділ І.В., в судове засідання не з'явився повторно. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Від нього повторно надійшла заява про відкладення розгляду справи, яку він мотивував виробничою необхідністю, а також до неї додано письмові пояснення. А тому суд у зв'язку з повторною неявкою(незалежно від причин неявки, ч. 4 ст. 169 ЦПК України) належно повідомленого відповідача(ТОВ «Виробник Агро» було повідомлено про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення з відміткою «вручено») та згоди представників позивача ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку та ухвалити заочне рішення. Від Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області представник в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER](а.с. 7). Між позивачем та ТОВ «Виробник Агро» с. Костюківка Теплицького району 03 березня 2015 року підписано договір оренди землі, щодо цієї земельної ділянки(кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]) строком на 5 років. Вказаний договір було зареєстровано Реєстраційною службою Томашпільського районного управління юстиції Вінницької області 27 червня 2015 року за № 22438881(а.с. 8). Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами(ч.2 ст. 207 ЦК України). Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Статтею 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Частиною першою статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 113-п від 20 квітня 2017 року підпис у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі, що укладений 03 березня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Виробник Агро» с. Костюківка Теплицького району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], загальною площею 3,7015 га, виконаний не [PERSON], а іншою особою(а.с. 52). Даний доказ є допустимим та належним в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України. Твердження відповідача, які містяться у письмовому поясненні, щодо невідповідності вимогам «Науково-методичним рекомендаціям з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5», висновку судової-почеркознавчої експертизи № 113-п, не заслуговують на увагу суду, оскільки не є достатньо обґрунтованими та не спростовують висновок даної експертизи. Також відповідач у разі незгоди з висновком експертизи не був обмежений, щодо можливості його спростування, відповідними доказами(проведення повторної експертизи ст. 150 ЦПК України та інше). Згідно ч. 4 ст. 143 ЦПК України - особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутнє волевиявлення позивача [PERSON] на встановлення її цивільних прав та обов'язків, щодо укладення та підписання договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у її власності, на умовах, що були визначені в даному договорі, оскільки в судовому засіданні доведено, що позивач не підписувала договір оренди землі від 03 березня 2015 року та не надавала відповідних повноважень іншій особі на їх підписання. Витрати, понесені позивачем на оплату за проведення експертизи в сумі 900 грн. 48 коп. та сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., які документально підтверджені, а всього 1451 грн. 68 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved