Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Вознесенської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в якому вказували, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої серед іншого майна увійшли житловий будинок по [ADDRESS] що був набутий спадкодавцем на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2000 року, а також за цією ж адресою земельна ділянка, загальною площею 0,0726 га., призначена для обслуговування житлового будинку, що перейшла до спадкодавця від попереднього власника на підставі ст. 30 ЗК України 1990 року. Позивачі є спадкоємцями за законом, які у встановленому порядку прийняли спадщину та частину її, в тому числі житловий будинок [ADDRESS] оформили, проте нотаріус відмовляє їм в посвідченні спадкових прав щодо спірної ділянки, оскільки право власності на вказане майно спадкодавцем належним чином не оформлене. Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно та неможливість їх захисту в іншому порядку, а тому позивачі просили визнати за ними в рівних частках право власності щодо спірної ділянки в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте надали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачів [PERSON], [PERSON], а також представника Вознесенської міської ради, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання відповідачем позову, що передбачені ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої серед іншого майна увійшли житловий будинок по [ADDRESS], який був набутий спадкодавцем на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2000 року за №220, а також за цією ж адресою земельна ділянка, загальною площею 0,0726 га., призначена для обслуговування житлового будинку, що перейшла до спадкодавця від попереднього власника на підставі ст. 30 ЗК України 1990 року. Позивачі є спадкоємцями за законом, які у встановленому порядку прийняли спадщину та частину її, в тому числі житловий будинок по вул. [ADDRESS] оформили, проте нотаріус відмовляє їм в посвідченні спадкових прав щодо спірної ділянки, оскільки право власності на вказане майно спадкодавцем належним чином не оформлене. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). При цьому частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. В матеріалах справи є достатньо доказів того, що спірне майно в силу закону було набуте, проте належним чином не оформлене спадкодавцем, а тому вважається таким, що ввійшло до складу спадщини. Позивачі, як спадкоємці за законом, належним чином прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідними заявами. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, судом не виявлено. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивачі не мають іншої можливості захистити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що їх права підлягають захисту в судовому порядку.

Outcome: approved