Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

В листопаді 2020 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», назву якого змінено на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПриватБанк, банк), звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 25.03.2011, чим підтвердив свою згоду на те, що остання разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Приватбанком Договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок, він отримав кредитну картку та йому встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 37 000 грн. Виконання відповідачем договору підтверджується фактом користування картковим рахунком та використанням кредитних коштів. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі. Останній, в свою чергу, не повертає своєчасно отримані кредитні кошти і станом на 14.09.2020 має заборгованість у розмірі 16 081,56 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення. Відповідача про час і місце розгляду справи двічі повідомлено вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Причини повторної неявки відповідача суду невідомі, заперечень проти позову чи будь-яких клопотань не надійшло, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. З оглянутої судом Анкети позичальника (далі - Умови) від 25.03.2011 слідує, що [PERSON] , ознайомившись з останніми, а також з Тарифами обслуговування кредитних карт в АТ КБ «Приватбанк» (далі - Тарифи) виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку та своїм підписом висловив свою згоду, що Умови і Тарифи складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачу були надані наступні кредитні картки: 25.03.2011 з терміном дії до 02.2015, 05.03.2013 з терміном дії до 08.2016, 05.03.2013 з терміном дії до 03.2017, 22.07.2014 з терміном дії до 04.2018, 23.05.2018 з терміном дії до 12.2021. Кредитний ліміт протягом часу з 25.03.2011 (старт карткового рахунку) по 06.09.2019, відповідно до Умов, змінювався, зокрема 22.07.2014 він був встановлений в розмірі 8 700 грн., в подальшому - то зменшувався, то збільшувався (довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я відповідача а.с.37), в кінцевому порядку залишившись в розмірі 32 615,24 грн. Перед укладенням кредитного договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку. З наданої банком виписки по картковому рахунку клієнта (далі - Виписка) слідує, що починаючи з 07.04.2011 року і по 02.09.2020 відповідач активно користувався кредитними коштами: проводив розрахунки в магазинах, знімав в банкоматах готівку, переказував кошти на інші карткові рахунки, поповнював мобільний телефон та частково погашав кредитну заборгованість з відсотками за його користування. Згідно наданого банком розрахунку у відповідача станом на 14.09.2020 заборгованість за кредитним договором становить 16 081,56 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 16 081,56 грн. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у Положенні про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Отже, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за кредитом. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст.3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Позичальник, в свою чергу, зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента. Відтак, факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено встановлення позивачем відповідачу кредитного ліміту, його розміру, отримання кредитної картки з визначеним строком дії, користування кредитними коштами. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останній належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості по тілу кредиту за його користування, зазначених в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, який не оспорив ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений банком при подачі позову.

Outcome: approved