Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 15.04.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.04.2021. Позивач, [PERSON] , від імені якої діє її представник адвокат Дудурич Ігор Володимирович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Реєстраційна служба виконавчого комітету Ужгородської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю та визнання особи такою що втратила право користування житлом. Позов мотивовано тим, що між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір міни від 27.04.2016року. За яким, до [PERSON] перейшла у власність квартира за адресою [ADDRESS] , а до [PERSON] перейшли у власність будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами і земельна ділянка площею 0,1203 га. за адресою [ADDRESS] . Позивач, зазначає, що звільнила будинок і земельну ділянку за адресою [ADDRESS] від власних речей, виселилася з них, знялася з реєстрації та вселилася в квартиру за адресою [ADDRESS] . Однак, як вказано у позовній заяві відповідач звільнила квартиру за адресою [ADDRESS] від власних речей, виселилася з неї, вселилася в будинок за адресою [ADDRESS] , проте не припинила реєстрацію за адресою [ADDRESS] . Ти самим не виконала п. 1.11. Договору міни сторони за яким сторони зобов`язуються звільнити квартиру та житловий будинок від власних речей, виселитися з них та знятися з реєстрації протягом одного місяця з дня укладення цього договору. У позовній заяві вказано, що станом на 31.10.2016 року адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою № 2132 від 31.10.2016 року. Проте фактично відповідач не проживає там з квітня 2016 року, після переїзду за новою адресою [ADDRESS] . Позивач, посилаючись на ст. 92 Конституції України, п. 7 ч. 2 ст. 16, 386, 405 Цивільного кодексу України, та ст.ст. 3 15,118, 119, 120 Цивільно-процесуального кодексу України, просить суд: усунути перешкоди у користуванні власністю [PERSON] та визнати [PERSON] , 1941 року народження, такою, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . 06 березня 2017 року \~ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі відкрито провадження. 04.04.2017 від представника позивача по справі адвоката Дудурича І.В., надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14.11.2016, яким відмовлено в задоволенні уточненого позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору міни недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої відповідачем та зобов`язання вчинити певні дії. Скасовано арешт, що накладений згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду\~ від 25.08.2016 року на квартиру [ADDRESS] . Та копію ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 28.02.2017 року, якою рішення суду залишено в силі. 29.05.2017 до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору міни та визнання права власності на квартиру. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 27.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір міни нерухомістю №548, який був засвідчений приватним нотаріусом м. Ужгорода Єгер Н.Д. згідно якого [PERSON] мала отримати у власність будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку площею 0,1203 га за адресою [ADDRESS] . В договорі міни було зазначено, що Житловий будинок, який відчуджується [PERSON] у власність [PERSON] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30.01.2009 року виконавчим комітетом Козинської сільської ради Миронівського р-ну Київської області на підставі рішення виконавчого комітету Козинської сільської ради № 87 від 22.12.2008р., право власності на який було зареєстровано 30.01.2009 року комунальним підприємством Київської обласної ради Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентарізацїї про що зроблено запис 496 в книзі 3. Як вказано у зустрічній позовній заяві, в пункті 1.8.1 договору, було визначено слідуючі умови договору: «Сторони свідчать, що: незазначених недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначення зазначеного в цьому договорі Нерухомого майна, немає; ними не приховано обставин. Які мають істотне значення. А пункт 1.10 договору міни визначає наступне: «Сторони стверджують та гарантують, що самочинні переобладнання, перепланування, добудови, перебудови, реконструкції щодо нерухомого майна та/або його складових частин не здійснювалися, а також, що технічні характеристики майна фактично відповідають тим, які зазначені у технічних паспортах. Як зазначає [PERSON] , вона переїхавши на постійне місце проживання в будинок, з`ясувала, що відповідачкою [PERSON] було порушено ряд умов договору міни, було приховано, що в будинку проживала і була зареєстрована неповнолітня. В зв`язку з чим вона звернулася в Ужгородський міськрайонний суд про визнання договору міни недійсним, але

Outcome: dismissed