Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), про визнання права власності. Зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1993 р. кв. [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], спадщину, яка відкрилась після його смерті, а саме 1/5 частка квартири, прийняв його син [PERSON], після чого його частка стала становити 2/5 частин. [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири. 1/10 частини квартири прийняла - позивач, а 1/10 частину прийняв - [PERSON]. Таким чином, частка позивача склала 3/10, а частка [PERSON] склала - 1/2. [INFO] помер [PERSON] та не встиг оформити спадщину. В зв'язку з тим, що між позивачем та [PERSON] було розірвано шлюб, на день смерті якого, відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. Після смерті залишилось три спадкоємці: [PERSON] (донька померлого), [PERSON] (донька померлого), [PERSON] (син померлого). 21.12.2010 р. Подільським районним судом м. Києва було винесено рішення, яким визнано право за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. 07.11.2011 р. Подільським районним судом м. Києва було винесено рішення, яким визнано право за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. У передбачений законом строк позивач звернулася до Четвертої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва право на спадщину, однак, у видачі свідоцтва останній було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів, в зв'язку з порушенням своїх прав, позивач звернулася з вищезазначеним позовом до суду. Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, та зазначив, що позов підтримує з тих же підстав, просив його задовольнити (а.с. 93). [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, крім того вказав, що позов визнає та не заперечує щодо його задоволення (а.с. 87). Представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не подавала (а.с. 28, 30, 37 - 39, 49, 51 - 53, 56 - 59, 89). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1993 р. кв. [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], [PERSON], позивачем, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). [INFO] помер [PERSON], спадщину, яка відкрилась після його смерті, а саме 1/5 частка квартири, прийняв його син [PERSON], після чого його частка стала становити 2/5 частин (а.с. 6 - 7). [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS], але [PERSON] спадкові права оформити не встиг, так як помер [INFO] (а.с. 8-9). 1/10 частини квартири прийняла - позивач, 1/10 частину квартири було прийнято - [PERSON]. Таким чином, частка позивача склала 3/10, а частка квартири [PERSON] склала - 1/2. [INFO] помер [PERSON], однак за життя не встиг оформити спадщину. В зв'язку з тим, що між позивачем та [PERSON] було розірвано шлюб, на день смерті якого, відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS]. Після смерті залишилось три спадкоємці: [PERSON] (донька померлого), [PERSON] (донька померлого), [PERSON] (син померлого). 21.12.2010 р. Подільським районним судом м. Києва було винесено рішення, яким визнано право за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 11). 07.11.2011 р. Подільським районним судом м. Києва було винесено рішення, яким визнано право за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У передбачений законом строк, позивач звернулася до Четвертої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва право на спадщину, однак, у видачі свідоцтва останній було відмовлено (а.с. 12). Судом було досліджено копію спадкової справи № 3862839 заведеної після смерті [PERSON], [INFO] щодо майна померлого, з якої вбачається, що на 18/60 частини квартири спір між іншими спадкоємцями відсутній (а.с. 60-84). Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до положень ст. ст. 1216 - 1217, 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом або за законом та відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Виходячи з положень ст. ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово, з урахуванням чого, позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На основі з'ясованих обставин справи, за яких після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS], спадкоємцями після смерті спадкодавця - [PERSON] є його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивач по справі, відповідно до спадкової справи, заповіт спадкодавця відсутній, а позивач, у передбаченому законом порядку та строк, звернулась до Четвертої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва право на спадщину, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved