Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2021 року КП «Південно-Західні тепломережі» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в обґрунтування якого вказало, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, які надає позивач, разом з тим відповідачі не оплачують спожиті послуги внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.04.2017 по 21.01.2021 в сумі 31211,50 грн., які підлягають стягненню у судовому порядку відповідно до ст. 67 ЖК УРСР, ст.530 ЦК України, постанови КМУ від 21.07.2005р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення», а також 2970,41 грн. інфляційних нарахувань та 1644,60 грн. три відсотки річних та понесені судові витрати. Представник позивача подала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, відзиву суду не надали, причини неявки суду невідомі. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 509 ч.1 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі є споживачами послуг КП «Південно-Західні тепломережі», про що свідчить укладення договору про надання послуг з теплопостачання від 26.10.2006 року, присвоєння особового рахунку № [NUMBER] , часткова оплата послуг підприємства. Крім цього квартира [ADDRESS] належить відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві власності. Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, власник майна повинен нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги (регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі N 521/3743/17-ц (провадження N 61-26462св18). Згідно з частиною першою статті 64 Житлового кодексу України (далі ЖК України) члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія, інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Частиною першою статті 78 ЖК України встановлено, що тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов`язки за договором найму жилого приміщення. Згідно п.п.5 п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Отже, відповідачі користуються послугами позивача, разом з тим розрахунки з оплати спожитих послуг з опалення та підігріву гарячої води не проводить, внаслідок чого за період з 01.04.2017 по 21.01.2021 утворилась заборгованість в сумі 31211,50 грн., яка підлягає стягненню у примусовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача, з яким суд погоджується: - розмір 3 % річних, у зв`язку із прострочення виконання зобов`язання відповідачем складає 1644,60 грн.; - інфляційні втрати за період з квітня 2017 року по січень 2021 року 2970,41 грн. Враховуючи вищевикладене, з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 35826,51 грн. (31211,50грн.+1644,60грн.+2970,41грн.). Судові витрати по справі складають 2270 грн., які підлягають до стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved