Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

В Краматорський міський суд звернувся ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет застави. Згідно позову, 06.009.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № КТН 3АЕ00000136, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 55\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,84 2% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.09.2011 року. В забезпечення виконання зобовязань за даним договором між сторонами по справі був укладений договір застави рухомого майна, за умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль SOVAB, модель F92002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, за ним виникла заборгованість станом на 13.05.2015 року в сумі 48\~855,51 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, просить вилучити у відповідача предмет застави, звернути стягнення на вказане рухоме майно та стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає, що в справі можливо винести заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що06.09.2006 року між сторонами по справі був укладений кредитний договір № КТН 3АЕ00000136, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 55000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,84 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.09.2011 року. (а.с. 11-12). Внаслідок невиконання належним чином відповідачем взятих на себе зобовязань, станом на 13.05.2015 року виникла заборгованість в розмірі 48\~855,51 грн. (а.с.5-7). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 06.09.2006р. між сторонами по справі укладений договір застави рухомого майна, за умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль SOVAB, модель F92002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.13-16). Відповідно до ст.ст.19,20 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється, зокрема, за рішенням суду. Згідно п.24 Договору застави рухомого майна від 06.09.2006р., звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Відповідно до ст.24 ч.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжував, який оцінює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ст.28 ч.2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала. Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави. Відповідно до ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 27.04.2015 року зареєстровано звернення стягнення відповідно до договору застави автотранспорту, укладеного між сторонами по справі від 06.09.2006 року. (а.с.16). Однак, до теперішнього часу відповідач свої зобовязання за договорами з ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконав, у звязку з чим вимоги позивача про звернення стягнення на рухоме майно, що належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 488,56 грн. та витрати по оплаті публікації оголошення в пресі щодо виклику відповідача 420 грн. З огляду на викладене,

Outcome: approved