Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 03 листопада 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилося двоє синів [PERSON] та [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо, при цьому малолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. [PERSON] самостійно забезпечує матеріальне утримання синів. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на їхнє утримання. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, і до досягнення дітьми повноліття. Сторони у судове засідання не з'явилися, натомість вони подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. При цьому, [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, а [PERSON] вказав, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положення ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 03 листопада 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Від цього шлюбу [INFO] у них народилося двоє синів [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7). Сторони по справі проживають окремо. При цьому малолітні сини проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Мартусівської сільської ради Бориспільського району №422 від 30 жовтня 2017 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітніх синів. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх синів. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання синів. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров'я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до дня досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред'явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору. Пред'явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved