Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та своє утримання . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо і матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає. В звязку з цим вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1600 грн., щомісячно, та на своє утримання в розмірі 400 грн., щомісячно починаючи стягнення з дня подання позову. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, проте у меншому розмірі. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З наданих до суду документів видно, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, Карло-Марксівської сільської ради Бердянського району №1586 від 18.07.2015 року. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181, 183 СК України встановлено що одним із способів утримання дитини є сплата аліментів за рішенням суду, які присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене та враховуючи матеріальне становище відповідача, характер та розмір витрат на виховання та гармонійний розвиток дитини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними та такими, що підлягають задоволенню щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 800 грн. та на утримання [PERSON] в розмірі 400 грн., щомісячно. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на утримання дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial