Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними було відсутнє взаєморозуміння, часто виникали конфлікти та сварки на ґрунті зловживання відповідачем спиртними напоями. Крім того, більше року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Від шлюбу у сторін є троє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі змісту заяви позивачки, крім того, вбачається, що позов вона підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, оскільки тривалий час з чоловіком спільно не проживає. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити її інтересам. Відповідач в судове засідання також не з'явився, проте подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки це буде суперечити його інтересам. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №101732, виданим Лозівською селищною радою Деражнянського району Хмельницької області. Від даного шлюбу в сторін 15.08.2004 року народився син [PERSON], 16.06.2008 року - син [PERSON] та 31.05.2010 року - син [PERSON], що вбачається з наявних у справі копій свідоцтв про народження дітей. Так, відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сімї, а тому, з огляду на тривале окреме проживання сторін, відсутність ведення спільного господарства та шлюбних відносин між сторонами, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність трьох неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї буде суперечити інтересам сторін та їхній дитині, в звязку з чим даний шлюб підлягає розірванню. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору за розгляд даної цивільної справи в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved