Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

В квітні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17 лютого 2007 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №22. В шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. З відповідачем не підтримують подружніх відносин тривалий час, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є сварки, скандали та непорозуміння. Просить розірвати шлюб з [PERSON], дітей залишити проживати з нею, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка [PERSON] позов підтримує, миритися не бажає, суду пояснила, що з березня 2018 року подружніх відносин не підтримують, спільно не проживають. Відповідач хворіє психічними захворюваннями, веде себе агресивно, його поведінка буває неадекватна, просить позов задовольнити. Дітей залишити проживати з нею і стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, належним чином повідомлений про день слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши позивачку, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ульянович) [PERSON] уклали шлюб 17 лютого 2007 року, який зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №22, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. За час спільного подружнього життя належної сімї не склалося, між сторонами часто виникали сварки та суперечки. Сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують тривалий час, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного, наданий сторонам строк для примирення не дав позитивного результату. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved