Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

В квітні 2015 року кредитна спілка «Кредо» звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №4476 від 04 грудня 2013 року в розмірі 15 233,40 гривень. Позов обґрунтований тим, що 04 грудня 2013 року між КС «Кредо» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 47 000 гривень зі сплатою 26% річних від суми кредиту на строк до 04 грудня 2016 року. [PERSON] неналежно виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором . Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2014 року стягнуто з [PERSON], [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь спілки 79 509,62 грн. заборгованості за кредитним договором станом на 16 липня 2014 року. Фактичне погашення суми кредиту відбулось 16 квітня 2015 року. Просив на підставі п.7.2 Кредитного договору стягнути із відповідача суму подвійної процентної ставки нарахованої за неналежне виконання умов кредитного договору в сумі 15 233,40 грн. У судовому засіданні представник позивача позовну вимогу підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти позову. Вважають, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Позивачем не надано доказів про розмір завданих збитків на загальну суму 15 233,40 грн. А також різне значення процентної ставки у двох примірниках одного і того ж кредитного договору№4476 від 04 грудня 2013 року є підставою для визнання кредитного договору недійсним, оскільки укладений він під впливом обману. Крім цього просили при прийнятті рішення врахувати матеріальне становище відповідача, а саме : відсутність у його сім`ї житла для проживання. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 04 грудня 2013 року між кредитною спілкою «Кредо» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4476, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 47 000 гривень зі сплатою 26% річних від суми кредиту на строк до 04 грудня 2016 року. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбаченого договором або законом, припиняється його виконання, проведеним належним чином. Таким слід вважати виконання з додержанням визначених законодавством чи договором певних умов, якими щодо кредитних договорів є, зокрема, повернення, платність та строковість. В той же час наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке своєчасно не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Встановлено, що рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2014 року задоволено позов кредитної спілки «Кредо» та стягнуто на її користь солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - 79 509,62 грн. заборгованості за кредитним договором та 795,10 грн. судових витрат . З матеріалів справи вбачається, що лише 14 квітня 2015 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/349/331/14 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості у розмірі 80 304,72 грн. закінчено у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення (а.с. 53). Тобто за таких обставин мало місце здійснення погашення заборгованості за кредитним договором по рішенню суду протягом кількох місяців у період дії кредитного договору та нарахування позивачем подвійної процентної ставки, яка нарахована за неналежне виконання умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. В частинах другій та третій ст.549 ЦК України дано визначення штрафу та пені . Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). В п.7.2. Кредитного договору №4476 встановлено, що у випадку недотримання позичальником графіку сплати за кожний прострочений день, позичальник сплачує Спілці подвійну процентну ставку від діючої, яка нараховується на суму заборгованості . З розрахунку розміру заборгованості [PERSON] вбачається, що станом на 16 квітня 2015 року подвійна процентна ставка за порушення виконання зобов'язання за кредитним договором № 4476 від 04 грудня 2013 року становить загальну суму 15 233,40 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення . Суд вважає, що нарахований позивачем розмір пені підлягає зменшенню у зв'язку з важким матеріальним становищем відповідача, який не працює, проживає із сім`єю в житловому будинку, який потребує ремонту, оскільки має чисельні тріщини. Враховуючи матеріальне становище позичальника, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені з 15 233,40 грн. до 3 000,00 грн. Як роз'яснено у п.39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо суд на підставі статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача , пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Із платіжного доручення вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь КС «Кредо».

Outcome: partial