Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між сторонами був укладений кредитний договір. Позичальнику були надані грошові кошти, встановлений термін їх повернення. Однак відповідач не виконує покладені на нього зобов'язання. Тому позивач звернувся до суду, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача наявну заборгованість: 5171, 93 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 18 194, 98 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; судові витрати у розмірі 243, 60 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив суду, що згідно з умовами договору позичальник доручав банку списувати всі кошти з своїх поточних рахунків в рахунок погашення кредиту, що й було зроблено банком з вересня 2010 року по грудень 2010 року; і таким чином була погашена заборгованість з тіла кредиту. Таким же чином була частково погашена заборгованість по пені (з липня 2011 року по жовтень 2011 року) та за відсотками. Останній платіж за відсотками був здійснений 18.04.2012 року. Тобто своїми діями відповідач визнав наявну заборгованість перед банком, не заперечував проти списання грошових коштів зі свого карткового рахунку, і таким чином мало місце переривання строків позовної давності. За таких умов вважає позов обґрунтованим та доведеним та просить його задовольнити. Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Подав до суду заяву, згідно до якої просить суд застосувати строки позовної давності, та відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача позов не визнав та підтримав заяву про застосування положень ч.4 ст. 267 ЦК України. Зазначає, що строк позовної давності минув 09.03.2009 року, а банк звернувся до суду з даним позовом 12.02.2014 року. За таких умов просить суд відмовити в позові на підставі ч.4 ст. 267 ЦК України. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № RОХ0RВ10002180 від 13.03.2005 року [PERSON] (далі - Відповідач) 13.03.2005 року отримав кредит у розмірі 2 031, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № RОХ0RВ10002180 від 13.03.2005 року. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за Договором № RОХ0RВ10002180 від 13.03.2005 року не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов'язки відповідно до договору. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (599 ЦК України). Кредитним договором обумовлено, що договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобов'язань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобов'язань. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 29.01.2014 року має заборгованість, яка складає за підрахунками банку - 23 366.91 грн., і яка складається з наступного: - 5 171, 93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 18 194, 98 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Розрахунок суми заборгованості додається. Відповідачем були здійснені погашення кредиту 26.06.2007 р., у вересні-грудні 2010 року; травні-жовтні 2011 року; протягом 2012 року, і останній платіж мав місце 18.04.2012 року. Таким чином відповідач визнав, що він має зобов'язання перед банком, та продовжував виконувати свої зобов'язання. Він не заперечував проти списання цих грошових коштів з карткового рахунку, як це було передбачено умовами договору. Тому суд не може прийняти до уваги пояснення представника відповідача про те, що такі дії банку носили протиправний характер. Також твердження відповідача та його представника про те, що банк звернувся до суду з пропуском строків позовної давності - не заслуговують на увагу щодо стягнення заборгованості за відсотками, але в частині стягнення 18 194, 98 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - є прийнятними. Звернення до суду з вимогами про стягнення 18 194, 98 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором відбулися поза межами строків позовної давності, що є підставою для відмови в позові, виходячи з положень ч.4 ст. 267 ЦК України. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial