Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В липні 2014 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (Позивач) до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с.1-2). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 21.08.2014р. відкрито провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.12). В жовтні 2014 року через канцелярію суду [PERSON] надала заяву, в якій зазначила, що Відповідач по справі - [PERSON] помер [INFO] (а.с.35), на підтвердження чого надала Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Відділом реєстрації смерті у м. Києві 24.04.2013р. (а.с.36). В листопаді 2014 року через канцелярію суду від Позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (а.с.43), в якій Позивач просив замінити відповідача [PERSON] на відповідачів - [PERSON] та [PERSON], оскільки [PERSON] помер згідно свідоцтва про смерть від [INFO] До вказаної заяви Позивач подав уточнену позовну заяву про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якій просив стягнути з [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] заборгованість за комунальні послуги за період з 01.04.2007р. по 01.10.2011р. в загальній сумі 5 646,66 грн., що складається з: - 4 894,58 грн. - суми основного боргу, - 593,70 грн. - суми інфляційних втрат, - 158,38 грн. - суми 3% річних та судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с.44-45). Вказана уточнена позовна заява, як вбачається з відмітки канцелярії суду, надійшла безпосередньо до суду 25.11.2014р., тобто саме ця дата є даною звернення позивача з позовом до суду про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги до Відповідачів - [PERSON], [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS], та повинні в повному обсязі здійснювати сплату за комунальні послуги за користування зазначеною квартирою, в якій зареєстровані та проживають. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 2610/3217/2012 від 20.02.2012р. суддею Кравець Д.І. скасовано судовий наказ від 27.12.2011р., виданий Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 2н-3627/11 за заявою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, яким солідарно стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних у розмірі 5 939,91 грн. та судовий збір у сумі 94,10 грн., з посиланням на існування спору про право, а тому у Позивача наявне право звернення до суду у позовному провадженні (а.с.5). На підтвердження наявної заборгованості Відповідача за житлово-комунальні послуги Позивачем до позовної заяви додано розрахунок заборгованості за період з 01.04.2007р. по 01.10.2014р. (а.с.47-48). Крім того, на підтвердження наявності у позивача права вимоги до відповідача 10.10.2014р. до суду надійшло клопотання представника позивача, яким до матеріалів справи долучено копії договорів, статуту Позивача, виписки з ЄДРПОУ, рішення Київської міської ради щодо комунальних підприємств з управління житлового господарства м. Києва та ін.(а.с. 18-34). Протокольною ухвалою суду від 26.12.2014р. за клопотанням Позивача Відповідача [PERSON] у справі за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, замінено на відповідачів - [PERSON] та [PERSON] (а.с.51). В лютому 2015 року через канцелярію суду від [PERSON] надійшли заперечення проти позову (а.с.55-56), в яких вона зазначила, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» [PERSON] має 100% пільгу щодо оплати за житло і комунальні послуги. Окрім того, вказаний закон містить пряму вказівку на те, що пільги щодо оплати за житло, комунальні послуги та паливо надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. У судове засідання представник позивача не з'явився, разом з тим від сторони позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, із тексту клопотання вбачається, що сторона щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с.42). Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні 10.03.2015р. надала суду доповнення до заперечення проти позову (а.с.61-62) з додатками (а.с.63-66), просила застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району». Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши [PERSON], розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки форми № 3 КП ЖЕК «Михайлівська» № 762 від 24.10.2014р. власниками особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON], [INFO], яка є дружиною померлого [PERSON], зареєстрована та проживає за вказаною адресою з 05.03.1989 року, та [PERSON], яка є дочкою померлого [PERSON], зареєстрована в квартирі з 05.01.1989 року (а.с.46). Згідно із розрахунком заборгованості, доданим Позивачем до позовної заяви, розмір заборгованості Відповідачів за житлово-комунальні послуги станом на 01.10.2011р. року становить 5 646,66 грн., що складається з: - 4 894,58 грн. - суми основного боргу, - 593,70 грн. - суми інфляційних втрат, - 158,38 грн. - суми 3% річних (а.с. 47-48). З вказаного розрахунку вбачається, що заборгованість Відповідачів в загальній сумі 5 646,66 грн. сформувалась за період з квітня 2007 року по вересень 2011 року. Окрім того, судом встановлено, що згідно розрахунку Позивача, доданого до позовної заяви, станом на 01.10.2014р. заборгованість за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] становить 14 741,88 грн. Відповідачка - [PERSON] зазначила, що померлий [PERSON] з червня 2010 року мав пільги передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, щодо плати за житло та комунальні послуги, на підтвердження чого надала Посвідчення [PERSON] серії [NUMBER], виданого 30.06.2010р., згідно якого останній є інвалідом 1 групи і має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с.57). Так, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, зокрема, 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю, та 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю. За ч.ч.2-3 вказаної статті, пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Площа житла, на яку нараховується 100-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім'ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім'ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 100 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 100-процентна відповідна знижка плати. З Довідки Форми № 3 КП ЖЕК «Михайлівська» № 762 від 24.10.2014р. вбачається, що квартира [ADDRESS] в якій проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] має загальну площу 72,00 кв.м., з яких житлова 52,10 кв.м., а отже, площа житла, на яку нараховується 100-процентна знижка плати за користування житлом згідно ст. 13 Закону України «Про ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відповідає нормам, визначеним у вказаній статті. Так, з 30 червня 2010 року Відповідачі як члени сім'ї інваліда війни - [PERSON] користувались 100-процентною знижкою плати за користування житлом та комунальними послугами. Поряд з цим Відповідачка не надала доказів того, що покійним [PERSON] чи членами його сім'ї направлялось відповідне повідомлення Позивачу про застосування положень Закону 100-процентної знижки до всіх членів сім'ї. Окрім того, згідно Розпорядження № 30 управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.05.2013р. [PERSON] отримала статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (дружина померлого інваліда війни 1 групи) (а.с.63), що також підтверджується посвідченням серії [NUMBER], виданим 27.05.2013р. [PERSON] (а.с.64). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (а.с.34), зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 року. Згідно договору доручення на надання послуг з обліку, нарахування, збору платежів власників, наймачів та орендарів № 1 від 01 лютого 2012 року, укладеного між Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної ради у м. Києві (Довіритель) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (Повірений), Довіритель доручає, а Повірений приймає на себе зобов'язання вчинити за рахунок на користь Довірителя наступні дії, зокрема, здійснювати облік та збір, у тому числі у судовому порядку, заборгованість споживачів за послуги Довірителя (п.2.1.1.4. Договору доручення) (а.с.30-32). Таким чином, Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на виконання умов Договору доручення № 1 від 01 лютого 2012 року, як повірений діє від власного імені, але в інтересах КП «Керуюча Дирекція», а тому може виступати Позивачем в суді по справам по стягненню заборгованостей за житлово-комунальні послуги зі споживачів таких послуг у відповідності до Статуту Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (а.с. 23-27). Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статті 64, 68 ЖК Української РСР визначають обов'язок наймача та членів його сім'ї своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, а також солідарну відповідальність за зобов'язаннями, що виникають під час користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Відтак, вони не можуть застосовуватись при вирішенні питання про стягнення заборгованості за комунальні послуги, які надані власникам квартир приватного житлового фонду. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї (ст. 64 ЖК Української РСР). Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов'язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Таким чином, законодавством покладено обов'язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів та власників. Разом з тим, у відповідності до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно правової позиції висвітленій в Постанові Верховного Суду України від 19.03.2014р. у справі № 6-14цс14 відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, Верховний Суд України прийшов до висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна давність щодо стягнення з Відповідача заборгованості по сплаті комунальних послуг, нарахування і сплата яких відбувається щомісяця, повинна обчислюватися з моменту настання строку сплати кожного платежу окремо. З огляду на викладене суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо заявлених позовних вимог про стягнення з Відповідачів заборгованості за період з 01.04.2007р. по 01.10.2011р., а тому вважає за можливе застосувати позовну давність до вимог позивача щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційні втрати та 3% річних за період з 01.04.2007 року по 01.10.2011 року, таким чином з урахуванням дати звернення Позивача з позовом до суду про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з [PERSON], [PERSON] - 25.11.2014р.(відмітка канцелярію суду про дату надходження уточненого позову), суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги не підлягають задоволенню. Таким чином, виходячи з встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з урахуванням строків позовної давності про застосування яких було заявлено Відповідачем. На підставі ст.ст. 256, 257, 261, 267, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 66, 67 Житлового кодексу України,

Outcome: dismissed