Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

в обґрунтування позовних вимог, які його представник підтримав в надісланому суду клопотанні, позивач посилається на те, що 06.06.2008 року закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ЗАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (далі - позичальник) уклали кредитний договір №490075655 (далі - Договір), за яким надало позичальнику кредит у сумі 25796,81 доларів США з цільовим використанням для придбання автомобіля MITSUBISHI,L-200,2008 року випуску,чорного кольору, державний номер [NUMBER], (далі - транспортний засіб) строком до 06.06.2015 року зі сплатою 13,5% річних. В якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбаченим цим Договором, можливих штрафних санкцій, останній передав в заставу вказаний автотранспортний засіб, вартість якого за домовленістю сторін складає 156 245 грн.. Позивач надав позичальнику кредит в обумовленій в договорі сумі, чим виконав свої зобов'язання за кредитним договором. У порушення умов Договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 18.04.2014 року його прострочена заборгованість складає: за кредитом - 22831,60 доларів США, за відсотками - 11728,69 доларів США, пеня за останні 12 місяців - 1132754,25 грн. Рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ «Альфа-Банк» ЗАТ «Альфа-Банк» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на ПАТ «Альфа-Банк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях ЗАТ «Альфа-Банк». В забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON], що випливають з Договору, 06.06.2008 року позивач та відповідач [PERSON] уклали договір поруки №490075655-П, відповідно до умов якого відповідач, як поручитель поручилася за виконання позичальником обов'язків, що виникли з Договору, у тому ж обсязі, що і боржник. Посилаючись на те, що відповідач, якій було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, вказану вимогу добровільно не виконала, позивач просить стягнути з неї зазначену заборгованість третьої особи [PERSON] по кредиту, відсотками та пеню. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів та матеріалів. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, в задоволенні позову відмовити , оскільки вона позовних вимог не визнає з тих підстав, що [PERSON] не робив письмової заяви ні до Банку, ні до неї про свою неспроможність виконати свої обов'язки по кредитному договору,вимогу про досудове врегулювання спору вона не отримувала, позивачем пред'явлено позов по договору поруки,який припинив свою дію у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування своїх заперечень проти позову послався на вказані в заяві відповідачки обставини та заяву третьої особи позичальника [PERSON] про те, що останній не робив письмової заяви до Банку про свою неспроможність виконати свої обов'язки за кредитним договором, жодних документів від позивача щодо погашення заборгованості не отримував, має в наявності автомобіль, що є предметом застави, та має можливість погасити заборгованість за кредитом особисто. Також послався на те, що позивачем було пропущено строк пред'явлення вимог до [PERSON], як до поручителя. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Третя особа позичальник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, а також повідомив суд, що він, як боржник, не робив письмової заяви до Банку про свою неспроможність виконати свої обов'язки за кредитним договором, жодних документів від позивача щодо погашення заборгованості не отримував, у нього є в наявності заставлений автомобіль і він має можливість погасити заборгованість за кредитом. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 06.06.2008 року ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого по всіх правах та зобов'язаннях виступає ПАТ «Альфа-Банк», та [PERSON] уклали кредитний договір №490075655, за яким позивач надав позичальнику кредит у сумі 25796,81 доларів США з цільовим використанням для придбання автомобіля MITSUBISHI,L-200,2008 року випуску,чорного кольору, державний номер [NUMBER], строком до 06.06.2015 року зі сплатою 13,5% річних. В якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбаченим цим Договором, можливих штрафних санкцій, останній передав в заставу вказаний автотранспортний засіб, вартість якого за домовленістю сторін складає 156 245 грн.. Позивач надав позичальнику кредит в обумовленій в договорі сумі, чим виконав свої зобов'язання за кредитним договором. Згідно з п. 2.8 Договору платежі з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснюється позичальником рівними частинами - щомісячними платежами у розмірах та у строки, передбачені графіком платежів. У порушення умов Договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 18.04.2014 року прострочення платежу складає 1624 днів, заборгованість становить: за кредитом - 22831,60 доларів США, за відсотками - 11728,69 доларів США, пеня за останні 12 місяців - 1132754,25 грн.. Пунктом 6.1. Договору передбачено право Банку вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту за Договором у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць. У відповідності до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом останній платіж позичальником [PERSON] проведено 12.08.2011 року в сумі 500 доларів США, які віднесені на погашення відсотків у цій же сумі, а останній платіж по сплаті тіла кредиту ним проведено 28.10.2009 року. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON], що випливають з Договору, 06.06.2008 року позивач та відповідач [PERSON] уклали договір поруки №490075655-П, відповідно до умов якого відповідач, як поручитель, поручилася за виконання позичальником обов'язків, що виникли з Договору, у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України і ст.ст. 2,3 договору поруки №490075655-П (далі - договір поруки) за договором поруки поручитель поручився перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Боржник та поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники за повне або часткове невиконання обов'язку у встановлені в кредитному договорі №490075655 від 06.06.2008 року та законодавстві строки. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з покладених на нього за Договором обов'язків. Поручитель має право виконати зазначені в договорі поруки обов'язки або їх частину достроково та за відсутності передбачених Договором або законодавством України підстав для дострокової вимоги їх виконання Банком у випадку, якщо боржник зробив письмову заяву про свою неспроможність виконати їх належним чином. 28 квітня 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» надіслало боржнику та поручителю письмову вимогу протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги, але не пізніше 37 днів з моменту відправлення цієї вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховану пеню. У кредитному договорі строк виконання зобов'язання чітко визначений - строк остаточного повернення кредиту 06.06. 2015 року. 21 травня 2014 року позивач пред'явив до поручителя [PERSON] позов про стягнення вказаної заборгованості за кредитним договором, яка виникла в період з 06.11.2009 року до 18.04.2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно ч.1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами . Разом з тим, відповідно до ст.ст. 251, 252 ЦК України із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч.4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, «основне зобов'язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору. Як установлено судом, позичальник третя особа [PERSON] (а відтак і поручитель відповідач [PERSON].) первинно взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 06 червня 2015 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Згідно з положеннями ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання зобов'язань боржника за кредитним договором. Як убачається з графіка погашення кредиту, платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування боржник повинен був здійснювати рівними частинами відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки у разі сплати у валюті кредиту -6 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 476 доларів США; у разі погашення кредиту у валюті відмінній від валюти кредиту - не пізніше 5 числа кожного місяця у сумі, розрахованій у порядку та на умовах , визначеного Договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постановах у справах 6-20цс14 від 19 березня 2014 року, 6-53 цс14 і 6-125 цс14 від 17 вересня 2014 року. У відповідності до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом останній платіж позичальником [PERSON] проведено 12.08.2011 року в сумі 500 доларів США, які віднесені на погашення відсотків у цій же сумі, а останній платіж по сплаті тіла кредиту ним проведено 28.10.2009 року. Таким чином, заборгованість, з приводу якої заявлений позов у справі, виникла в боржника за період з 06.11.2009 року до 18.04.2014 року у зв'язку з несплатою боржником поточних щомісячних платежів із погашення кредиту та процентів за користування ним, а тому обрахування встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя слід проводити з 06.11.2009 року і саме протягом шести місяців з цієї дати позивач зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя відповідача [PERSON]. Такий позов до поручителя банк пред'явив лише 21 травня 2014 року, звернувшись до суду, тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed