Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

В квітні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( далі - АТ КБ «ПриватБанк» ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 03 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 21 600 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 22,80% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг у ПриватБанку та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком кредитний договір. Взяті на себе зобов`язання позичальник належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 28 лютого 2019 року утворилася заборгованість в розмірі 11 236 грн 01 коп., яка складається із боргу: за кредитом в розмірі 3 272 грн 28 коп., за відсотками в розмірі 6 152 грн 49 коп., пені в розмірі 800 грн 00 коп., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн 00 коп., штрафу (процентна складова) у розмірі 511 грн 24 коп. Ураховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 236 грн 01 коп. та судові витрати у розмірі 1 921 грн 00 коп. У судове засідання представник позивача Гребенюк О.С. не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, вказала, що дійсно допустила заборгованість із сплати кредиту, через незадовільний майновий стан, однак не погоджується із нарахованою банком неустойкою, оскільки вважає цю суму завищеною. Заслухавши вступне слово відповідача та дослідивши письмові докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 03 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала в кредит грошові кошти у вигляді встановленого ліміту у розмірі 21 600 грн 00 коп. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Особистим підписом [PERSON] підтвердила , що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також те, що вона ознайомилася та згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. З поданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки по особовому рахунку боржника, яка відповідно до положень статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинним документом та підтверджує здійснення сторонами операції за кредитом, вбачається що [PERSON] користувалася кредитною карткою, отримувала кредитні кошти, здійснювала погашення заборгованості. Вказане підтверджує виникнення договірних правовідносин між сторонами з приводу отримання [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк» кредиту. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язувався погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6. вищевказаних Умов передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороду Банку. Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору,він автоматично лонгується на такий же строк (п.1.1.7.11.) У зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка, за розрахунком банку, що доданий до позовної заяви, станом на 28 лютого 2019 року складає 11 236 грн 00 коп., з яких: 3 272 грн 28 коп. - заборгованість за кредитом, 6 152 грн 49 коп.- заборгованість за відсотками за користування кредитом , 800 грн 00 коп. - пеня, а також штрафи: фіксована частина у розмірі 500 грн 00 коп., процентна складова у розмірі 511 грн 24 коп. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання зобов`язання за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо вимоги позивача про стягнення штрафів , то в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 Верховний Суд України зробив висновок, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, зважаючи на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення пені , вимога про стягнення штрафів не підлягає задоволенню, оскільки це суперечитиме забороні подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи вищезазначені обставини, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3 272 грн 28 коп. кредиту, 6 152 грн 49 коп. відсотків за користування кредитом, 800 грн 00 коп пені, всього на загальну суму 10 224 грн 77 коп. Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача задоволено на 91 % (10 224 грн 77 коп. х 100 / 11 236 грн 01 коп.) Із платіжного доручення вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 1 921 грн 00 коп. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 1 748 грн 11 коп. (1 921 грн 00 коп. х 91 / 100).

Outcome: partial