Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

В липні 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява [PERSON], в якій позивач просить шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління у Київській області, актовий запис № 1712 розірвати, судові витрати покласти на неї. В обґрунтування позову вказувала, що з 21.12.2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Упродовж останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, оскільки кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що негативно впливає на її психічний стан, тому вважає збереження шлюбу неможливим. 18.09.2018 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Позивач у поданій 01.10.2018 року заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в поданій ним 28.09.2018 року заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 21.12.2013 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління у Київській області, актовий запис № 1712. Від спільного життя подружжя мають сина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved