Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

В липні 2021 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позовні вимоги мотивують тим, що будинок [ADDRESS] належав на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/4 частина та [PERSON] - на підставі рішення виконкому Фастівської міської ради від 25 березня 1961 року. Станом на 1987 рік зазначений вище будинок належав на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/2 частина, [PERSON] - 1/4 частина та [PERSON] - 1/4 частина. Між учасниками спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було досягнуто угоди про спосіб виділу в натурі їхніх часток із спільного майна, внаслідок чого будинок [ADDRESS] був поділений в натурі між співвласниками, які 23 березня 1987 року отримали окремі свідоцтва про право власності на виділені в натурі його частини, а саме: [PERSON] - на 1/2 частину будинку; [PERSON] - на 2/5 частини будинку; [PERSON] - на 2/5 частини будинку; [PERSON] - на 1/10 частину будинку. В подальшому [PERSON] та [PERSON] до своїх частин будинку було здійснено прибудови та побудовано нові господарські приміщення, внаслідок чого відбулась зміна розміру їх часток в домоволодінні. Крім того, змінився власник 2/5 частин будинку: їх успадкував після смерті [INFO] [PERSON] її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 07 квітня 1989 року. На підставі виконаного спеціалістом БТІ розрахунку часток рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради від 23 квітня 1991 року право особистої власності на жилий будинок в старих ідеальних частинах було погашено та вирішено оформити право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] в нових виділених в натурі частках, а саме: [PERSON] 7/20 частин з житловою площею 29,8 кв.м, [PERSON] - 9/20 частин з житловою площею 61,6 кв.м., [PERSON] - 1/5 частину з житловою площею 26,9 кв.м. 20.05.1991 на виділені в натурі частини будинку співвласники отримали окремі свідоцтва про право власності, а саме: [PERSON] - на 9/20 частин будинку, які складються із жилого будинку А-1, 1/2 частини забору. гаража Б, погрібу Г,сараю В,колодязю. прибудови а-1, приміщення коридору 2-4. площею 4,8 кв.м, житлової кімнати 2-2, площею 14,6 кв.м. житлової кімнати 2-3 площею 7,5 кв.м, вбиральні Л; [PERSON] - на 7/20 частини будинку, які складаються із жилого будинку А, сараю М, погрібу З, вбиральні Н, тамбуру, 1/2 частини забору, вбиральні К; [PERSON] - на 1/5 частину будинку, яка складається із тамбуру а-3. житлової кімнати площею 9,2 кв.м., вбиральні И. 03 жовтня 1992 року [PERSON] подарував належній йому 9/20 частин будинку [PERSON] . Власнику виділених в натурі 9/20 частин будинку [ADDRESS] [PERSON] було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,1435 га. В подальшому [PERSON] отримала державний акт про право приватної власності на цю земельну ділянку. 17 липня 1997 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила 7/20 частин даного будинку, а в 2000 році їй було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,0577 га (0,0459 га та 0,0118 га), на якій розташована належна їй частина будинку. 04.10.2000 [PERSON] отримала державний акт. Після смерті [PERSON] її частину будинку та земельну ділянку успадкував брат [PERSON] , але у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, нотаріусом не було зазначено, які саме приміщення будинку і якою площею та які саме господарські будівлі складають ці 7/20 частин, внаслідок чого 7/20 частин будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як спільну часткову власність, а присадибні земельні ділянки як приватна власність з розміром частки «1». Власник виділеної в натурі 1/5 частини будинку [PERSON] також приватизувала присадибну земельну ділянку, на якій розташована належна їй частина будинку і 10.06.2003 року отримала державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0579 га. А після її смерті в 2014 році її майно успадкувала донька [PERSON] . В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ця земельна ділянка зареєстрована як приватна власність з розміром частки «1». Таким чином, на даний час житловий будинок [ADDRESS] перебуває у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в спільній частковій власності, а присадибна земельна ділянка - у приватній власності кожного. Хоча право власності на будинок визнано і зареєстровано за співвласниками в нових частках, проте реєстрація цих часток як спільна часткова власність без визначення загальної площі і житлової площі кожної із часток призводить до неможливості володіння належною частиною будинку як окремою, виділеною в натурі. Спір щодо розміру часток в будинку та порядку володіння і користування будинком і земельними ділянками у власників будинку відсутній і на даний час. Проте, оскільки відповідачка не виявляє бажання здійснити дії щодо документального оформлення поділу будинку в натурі (укласти договір у нотаріуса, здійснити державну реєстрацію тощо), то позивачі змушені звернутись до суду із позовом про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. В підготовче засідання представник позивачів - адвокат Мельник Т.О. не з`явилась, про день слухання справи повідомлена судом належним чином, надала через канцелярію суду заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність, вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлена належним чином, 06.09.2021 до канцелярії суду подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає вимоги позивачів обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/4 частина та [PERSON] - на підставі рішення виконкому Фастівської міської ради від 25 березня 1961 року (а.с.18-19). В подальшому станом на 1987 рік зазначений вище будинок належав на праві спільної часткової власності [PERSON] - 1/2 частина (1/4 частина за рішенням суду від 24.06.1970 та 1/4 частина за свідоцтвом про право на спадщину від 09.09.1981), [PERSON] - 1/4 частина (за рішенням Народного суду м. Фастова від 09.07.1970) та [PERSON] - 1/4 частина (за договором дарування від 24.09.1970) (а.с.20-21,24). Між учасниками спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було досягнуто угоди про спосіб виділу в натурі їхніх часток із спільного майна (норма ст. 115 ЦК УРСР), внаслідок чого, виконавши передбачені чинним на той час законодавством дії, а саме: звернення до органів місцевого самоврядування та Бюро технічної інвентаризації, будинок [ADDRESS] був поділений в натурі між співвласниками, які 23 березня 1987 року отримали окремі свідоцтва про право власності на виділені в натурі його частини, а саме: - [PERSON] - на 1/2 частину будинку, яка складається із приміщень будинку: кухні, площею 9,2 кв.м., житлової кімнати площею 14,6 кв.м., житлової кімнати площею 7,5 кв.м., коридору площею 4,8 кв.м., житлової кімнати площею 15,3 кв.м., житлової кімнати площею 24,2 кв.м., сіней площею 11,3 кв.м., погріба Г, сараю Д, гаражу Б, колодязю К, вбиральні Л, забору (а.с.25); - [PERSON] - на 2/5 частини будинку, які складаються із приміщень будинку: тамбура площею 2,2 кв.м., сіней площею 9,1 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м, житлової кімнати площею 18,2 кв.м., житлової кімнати площею 11,6 кв.м. сараю М. вбиральні Н, погрібу З, забору (а.с.26); - [PERSON] - на 1/10 частину будинку, яка складається із приміщень будинку: сіней площею 7,0 кв.м., коридору площею 7,5 кв.м., житлової кімнати площею 9,2 кв.м., погрібу Г, сараю Ж, туалету И (а.с.27). В подальшому [PERSON] та [PERSON] до своїх частин будинку було здійснено прибудови та побудовано нові господарські приміщення, внаслідок чого відбулась зміна розміру їх часток в домоволодінні. Крім того, змінився власник 2/5 частин будинку: їх успадкував після смерті [INFO] [PERSON] її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 07 квітня 1989 року (а.с.32). Згідно виконаного спеціалістом БТІ розрахунку часток рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради від 23 квітня 1991 року (а.с.35), право особистої власності на жилий будинок в старих ідеальних частинах було погашено та вирішено оформити право особистої власності на жилий будинок [ADDRESS] в нових виділених в натурі частках, а саме: [PERSON] 7/20 частин з житловою площею 29,8 кв.м, [PERSON] - 9/20 частин з житловою площею 61,6 кв.м., [PERSON] - 1/5 частину з житловою площею 26,9 кв.м. 20.05.1991 на виділені в натурі частини будинку співвласники отримали окремі свідоцтва про право власності, а саме: - [PERSON] - на 9/20 частин будинку, які складються із жилого будинку А-1, 1/2 частини забору. гаража Б, погрібу Г,сараю В,колодязю. прибудови а-1, приміщення коридору 2-4. площею 4,8 кв.м, житлової кімнати 2-2, площею 14,6 кв.м. житлової кімнати 2-3 площею 7,5 кв.м, вбиральні Л (а.с.33); - [PERSON] - на 7/20 частини будинку, які складаються із жилого будинку А, сараю М, погрібу З, вбиральні Н, тамбуру, 1/2 частини забору, вбиральні К (а.с.34); - [PERSON] - на 1/5 частину будинку, яка складається із тамбуру а-3. житлової кімнати площею 9,2 кв.м., вбиральні И (а.с.36). 03 жовтня 1992 року [PERSON] подарував належній йому 9/20 частин будинку [PERSON] . Згідно умов договору дарування в конкретне користування обдарованої перейшли приміщення по плану:2-1-9,2 кв.м., 2-2-1406 кв.м., 2-3-7,5 кв.м., 2-4-4,8 кв.м.,2-5-15,3 кв.м., 2-6-24,2 кв.м., 2-7-11,3 кв.м., сарай В, гараж Б, погріб Г, криниця, туалет, огорожа. Рішенням виконкому Фастівської міської ради №42/б від 14 березня 2000 року власнику виділених в натурі 9/20 частин будинку [ADDRESS] [PERSON] було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,1435 га. В подальшому [PERSON] отримала державний акт про право приватної власності на цю земельну ділянку. Згідно Договору купівлі-продажу жилого будинку від 17 липня 1997 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила 7/20 частин будинку [ADDRESS] , які складаються із приміщень по плану: 1-2 площею 2 кв.м. 1-1площею 9,1 кв.м., 1-2 площею 6,8 кв.м., 1-3 площею 18,2 кв.м., 1-4 площею 11,6 кв.м., сараю М, вбиральні, погрібу, 1/2 частини забору (а.с.37). Рішенням Фастівської міської ради №95/2 від 06.06.2000 року власнику виділених в натурі 7/20 частин будинку [ADDRESS] [PERSON] було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,0577 га (0,0459 га та 0,0118 га), на якій розташована належна їй частина будинку. 04.10.2000 [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастрові номери земельних ділянок: площею 0,0459 га - 3211200000:03:002:0392, площею 0,0118 га - 3211200000:03:002:0281 (а.с.38). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.50). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.11.2020 [PERSON] (позивач по справі) успадкував після [PERSON] 7/20 частин будинку [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастрові номери земельних ділянок: площею 0,0459 га - 3211200000:03:002:0392, площею 0,0118 га - 3211200000:03:002:0281, (а.с.51-52). Але в свідоцтві про право на спадщину за заповітом на 7/20 частин житлового будинку нотаріусом [PERSON] всупереч договору купівлі-продажу жилого будинку від 17.07.1997 не було зазначено які саме приміщення будинку і якою площею та які саме господарські будівлі складають ці 7/20 частин, внаслідок чого 7/20 частин будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як спільну часткову власність. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, успадковані [PERSON] присадибні земельні ділянки зареєстровані як приватна власність з розміром частки «1» (а.с.60,64). [PERSON] , яка є власником виділеної в натурі 1/5 частини будинку, також, приватизувала присадибну земельну ділянку, на якій розташована належна їй частина будинку і 10.06.2003 отримала державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0579 га цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3211200000:03:002:0011 (а.с.68). Після смерті [INFO] [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.80), 1/5 частину будинку [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування цієї 1/5 частини житлового будинку, площею 0,0579 га, кадастровий номер 3211200000:03:002:0011 успадкувала її дочка [PERSON] (позивач). В зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності [PERSON] на виділену в натурі 1/5 частину будинку, яка складається із тамбуру а-3, житлової кімнати площею 9,2 кв.м., вбиральні И, право власності на це майно за спадкоємицею [PERSON] було визнано рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2019 року (а.с.82-85). В зазначеному рішенні суду не було зазначено які саме приміщення будинку і якою площею та які саме господарські будівлі складають цю 1/5 частину домоволодіння, внаслідок чого 1/5 частина також є спільною частковою власністю, що суперечить фактичним обставинам та діючому на час поділу будинку в натурі між його співвласниками законодавству, зокрема нормам ст.115 ЦК УРСР. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 грудня 2019 року [PERSON] отримала право на спадкову присадибну земельну ділянку площею 0,0579 га (а.с.86). Але в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ця земельна ділянка зареєстрована як приватна власність з розміром частки «1» (а.с.87). Судом встановлено, що на даний час житловий будинок [ADDRESS] перебуває у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в спільній частковій власності, а присадибна земельна ділянка - у приватній власності кожного. Хоча право власності на будинок визнано і зареєстровано за співвласниками в нових частках (розрахованих спеціалістами БТІ), проте реєстрація цих часток як спільна часткова власність без визначення загальної площі і житлової площі кожної із часток призводить до неможливості володіння належною частиною будинку як окремою, виділеною в натурі. Тому без здійснення державної реєстрації належних позивачам частин будинку як їхньої приватної власності (а не спільної часткової) вони позбавлені можливості здійснювати всі правомочності власників окремих, виділених в натурі частин житлового будинку, розташованих на окремих, виділених в натурі присадибних земельних ділянках з окремими кадастровими номерами. З часу поділу будинку в натурі між його співвласниками кожен із них користується, володіє і розпоряджається своєю виділеною частиною будинку і господарськими спорудами та присадибною земельною ділянкою. Спір щодо розміру часток в будинку та порядку володіння і користування будинком і земельними ділянками у власників будинку відсутній і на даний час. Проте, оскільки відповідачка не виявляє бажання здійснити дії щодо документального оформлення поділу будинку в натурі (укласти договір у нотаріуса, здійснити державну реєстрацію тощо), тому обраний позивачами спосіб захисту порушеного права, шляхом звернення до суду з позовом про виділ часток із майна, що є у спільній частковій власності, є вірним. Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.4. п.7 Постанови пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991р «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, тобто визнати право власності на будинок за співвласниками в нових частках. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved