Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

В лютому\~2015\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просив стягнути\~солідарно з\~[PERSON] [PERSON]\~і [PERSON]\~Севіндж Ікрам\~кизи на\~користь Публічного\~акціонерного товариства\~«ОТП [PERSON]»\~заборгованість за\~Кредитним договором\~№ МL-302/351/2007\~від 22.10.2007\~року в\~розмірі 55472,32\~доларів США,\~що за\~офіційним курсом\~НБУ станом\~на 21.11.2014\~року складає\~837423,46\~грн.,\~а також\~стягнути з\~них судові\~витрати.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказав\~на те,\~що 22\~жовтня 2007\~року між\~Закритим акціонерним\~товариством «ОТП\~[PERSON]»,\~правонаступником всіх\~прав і\~обовязків якого\~є Публічне\~акціонерне товариство\~«ОТП [PERSON]»,\~та [PERSON]\~[PERSON] був\~укладений Кредитний\~договір №\~МL-302/351/2007,\~за умовами\~якого останній\~отримав кредит\~у розмірі\~120000\~доларів США.\~Для забезпечення\~повного і\~своєчасного виконання\~боргових зобовязань\~[PERSON] [PERSON]\~за Кредитним\~договором №\~МL-302/351/2007\~від 22.10.2007\~року,\~між [PERSON]\~Севіндж Ікрам\~кизи і\~Закритим акціонерним\~товариством «ОТП\~[PERSON]»,\~правонаступником всіх\~прав та\~обовязків якого\~є Публічне\~акціонерне товариство\~«ОТП [PERSON]»,\~був укладений\~Договір поруки\~№ SR-302/351/2007\~від 22.10.2007\~року,\~відповідно до\~умов якого\~[PERSON] Севіндж\~Ікрам кизи\~прийняла на\~себе зобовязання\~відповідати за\~повне і\~своєчасне виконання\~[PERSON] [PERSON]\~всіх боргових\~зобовязань перед\~Банком.\~Проте,\~відповідачі не\~виконали свої\~зобовязання,\~у звязку\~з чим\~мають заборгованість\~перед позивачем,\~яка станом\~на 21.11.2014\~року складає\~55472,32\~доларів США,\~що за\~офіційним курсом\~НБУ станом\~на 21.11.2014\~року складає\~837423,46\~грн. Оскільки відповідачі не виконала взяті на себе зобовязання, [PERSON] був вимушений звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. При цьому, вказав, що позовні вимоги підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Раніше його представник [PERSON] надала суду заяву, в якій просила відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі, оскільки заборгованість розрахована не вірно. При цьому, вказала, що відповідач не відмовляється він своїх зобовязань і наразі він згодний разом з банком реалізувати його квартиру для погашення заборгованості, але в ній є зареєстровані особи, у звязку з чим потенційні покупці відмовляються придбавати таку квартиру. Тому, в теперішній час ним подано позов для зняття з реєстрації осіб, зареєстрованих в квартирі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 22 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]», та [PERSON] [PERSON], на підставі заяви останнього (т.1 а.с.238), був укладений Кредитний договір № МL-302/351/2007, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 120000 доларів США з кінцевим терміном повернення - 22 жовтня 2017 року, виходячи з 360 календарних днів у році, зі сплатою відсотків в розмірі 3,99 % річних (т.1 а.с.5-14). В подальшому, а саме: 04 листопада 2009 року, 10 березня 2007 року, 22 грудня 2007 року, 24 грудня 2012 року, 19 червня 2013 року і 21 лютого 2014 року, на підставі заяв [PERSON] [PERSON] про реструктуризацію боргу, між позивачем та [PERSON] [PERSON] були укладені Додаткові договори № 1, 2, 3, 4 і 5 відповідно, до Кредитного договору № МL-302/351/2007 від 22.10.2007 року, якими були внесені зміни до основного кредитного договору (т.1 а.с.16-55), з метою зменшення фінансової навантаженості на Позичальника. Банк виконав у повному обсязі умови Кредитного договору № МL-302/351/2007 від 22.10.2007 року, надавши [PERSON] [PERSON] грошові кошти у розмірі 120000 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 1 від 22.10.2007 року (т.1 а.с.239), які останній отримав і використав на придбання нерухомого майна. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, в порушення умов договору і чинного законодавства, Мусаєв [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти з відсотками позивача, що не заперечувалося й самим відповідачем. При цьому, [PERSON] [PERSON] ще до укладання кредитного договору, 01 жовтня 2007 року, було вручено Інформаційний листок про умови кредитування від 01.10.2007 року, що підтверджується його особистим підписом на листку (т.1 а.с.243-245). Пунктом 1.9.1 ч. 2 Кредитного договору встановлено, що «незважаючи на інші положення цього [PERSON] має право вимагати дострокового виконання Боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем своїх Боргових та інших зобовязань за цим [PERSON] (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.7. та ст.3 цього [PERSON]). Відповідно до положень п.п. 4.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим [PERSON] строки, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконано зобовязання за кожний день прострочки. Згідно з п.п. 4.1.2. Кредитного договору, за прострочення виконання Боргових зобовязань понад (пятнадцять) календарних днів Позичальник, крім пені, передбаченої п.п. 4.1.1. цього [PERSON], додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених Боргових зобовязань, але не менше 25,00 грн. Відповідно до положень п.п. 4.1.3.Кредитного договору за прострочення виконання Боргових зобовязань понад 30 (тридцять) календарних днів Позичальник, крім пені, передбаченої п.п. 4.1.1., 4.1.2. цього [PERSON], додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених Боргових зобовязань, але не менше 50,00 грн. Таким чином, у звязку з порушенням [PERSON] [PERSON] умов договору, станом на 21.11.2014 року за ним рахується заборгованість у розмірі 55472,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.11.2014 року становить 837423,46 грн., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту - 51185,14 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 4287,18 доларів США; штрафні санкції за прострочення виконання зобовязань за кредитним договором (пеня) - 432,05 грн. (т.1 а.с.73). В свою чергу, заперечення відповідача, щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суд вважає неспроможними з огляду на те, що вони не підтверджені належними доказами, в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України. Зокрема в рамках даної справи призначалася судова економічна експертиза за клопотанням сторони самого [PERSON] [PERSON], але вона не була проведена, у звязку з не оплатою її особою, яка заявила про її проведення. В той же час, слід зазначити, що Банком були надані всі витребувані у нього судовим експертом документи. Тобто, непогодження відповідача з розрахунком заборгованості за кредитом ґрунтується лише на його припущеннях і домислах. Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань [PERSON] [PERSON] за Кредитним договором № МL-302/351/2007 від 22.10.2007 року, 22 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]», та [PERSON] Севіндж Ікрам кизи був укладений Договір поруки № SR-302/351/2007, відповідно до умов якого остання взяла на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед позивачем по зобов'язаннях [PERSON] [PERSON] в повному обсязі цих зобов'язань, як солідарні із Позичальником боржники (а.с.56-57). В подальшому, а саме: 13 листопада 2009 року, 10 березня 2007 року, 22 грудня 2007 року, 24 грудня 2012 року, 19 червня 2013 року і 21 лютого 2014 року, у звязку з укладанням між Банком і Позичальником додаткових договорів до основного Кредитного договору, між позивачем та [PERSON] Севіндж Ікрам кизи були укладені Додаткові договори № 1, 2, 3, 4 і 5 відповідно, до [PERSON] поруки № SR-302/351/2007 від 22.10.2007 року, якими були внесені зміни до основного договору поруки (т.1 а.с.58-72). Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову (п. 24 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року). Тому, Банком предявлені позовні вимоги до відповідачів, як солідарних боржників. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачами непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП [PERSON]» до них обґрунтованими і такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути солідарно з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] Севіндж Ікрам кизи на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП [PERSON]» заборгованість за Кредитним договором № МL-302/351/2007 від 22.10.2007 року у розмірі 55472,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.11.2014 року становить 837423,46 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слідує стягнути в рівних частинах судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), тобто по 1827 грн. 00 коп. з кожного з них відповідно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved