Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що 03.07.2004 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у позивача та відповідача народилися двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. 19.11.2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя шлюб між сторонами розірвано. Сторони проживають окремо. Після припинення подружніх відносин, діти проживають з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов*язків утримувати дітей, діти проживають із нею та перебувають на її повному утриманні, відповідач жодної допомоги на утримання дітей не надає, позивачка не в змозі забезпечувати їх самостійно, просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, сина [PERSON], розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, та кошти на утримання матері 1/6 частини його заробітку (доходу) до досягнення молодшою дитиною, народження трирічного віку. В судове засідання позивач не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання сина та дочки визнав, проти вимог щодо стягнення коштів на утримання матері заперечував, з тих підстав, що обидві дитини досягли трирічного віку, а тому підстави для стягнення коштів на утримання матері відсутні. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи встановлено, що 03.07.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище [PERSON], про що надано копію свідоцтва. Відповідно до свідоцтв про народження позивач та відповідач є батьками дітей [PERSON], [INFO], [PERSON]О.ч, [INFO]. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов*язки по утриманню дитини на час розгляду справи виконує позивачка, відповідач ніякої участі в цьому не бере. Таким чином,вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних дітей сторін узгоджуються з вимогами законодавства. Вирішуючи вимоги щодо стягнення з відповідача коштів на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трирічного віку суд виходить з наступного. Згідно із ч.ч. 2,6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Зважаючи, що на теперішній час спільні діти сторін досягли трирічного віку, тому вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК видатки у вигляді судового збору, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки діти проживають з позивачем.

Outcome: partial