overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати його батька [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що останній страждає на стійке хронічне психічне захворювання та перебуває під диспансерним наглядом в Хмельницькому обласному психоневрологічному диспансері з 2011 року, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, в звязку з чим потребує опіки та стороннього догляду. Крім того, заявник просить призначити його опікуном сина. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради проти задоволення заяви не заперечує, крім того надав суду подання з клопотанням про встановлення опіки над [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном над його батьком. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно з 2011 року перебуває під диспансерним наглядом Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру, хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у звязку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 308 від 15 березня 1931 року [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді судинної деменції, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та його характеристика дають підстави вважати можливим виконувати ним опікунські обов'язки щодо його батька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що після смерті його двоюрідної бабусі відкрилася спадщина, яку він бажає прийняти. Але при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у прийнятті заяви в зв'язку з відсутністю документів, які б підтвердили його родинні відносини з померлою бабусею. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав, посилаючись на зазначені в заяві обставини, просив їх задовольнити. Заінтересована особа до суду не з'явилася, але надала заяву, в якій вимоги заявника визнала, підтвердила обставини, викладені в заяві та просила розглядати справу за її відсутності. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи [INFO] померла [PERSON], яка за твердженням заявника доводиться йому двоюрідною бабусею. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку [ADDRESS] та двох земельних ділянок площею 0,4662 га та 0,25 га, розташованих за цією ж адресою. Після смерті [PERSON], окрім заявника, є ще один спадкоємець за законом - його мати [PERSON], однак вона відмовляється від спадщини на користь сина. Дітей у померлої [PERSON] не було. Таким чином, встановлення факту родинних відносин з померлою [PERSON] необхідно заявнику для прийняття спадщини, що відкрилася після її смерті. Як вбачається зі свідоцтва про народження заявника його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження матері заявника [PERSON] її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що померла [PERSON] дійсно була рідною сестрою [PERSON], матері його дружини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що померла [PERSON] дійсно була рідною сестрою [PERSON], матері її мати. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 квітня 2016 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у заявника відсутні документи, які б підтвердили його родинні відносини з померлою двоюрідною бабусею [PERSON]. Вислухавши пояснення представника заявника, пояснення свідків, дослідивши письмові докази по справі, які повністю узгоджуються між собою, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виселення. У своєму позові позивач зазначив, що [INFO] помер його батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2003 року. Оскільки, він є власником вищезазначеної квартири в силу ст.ст.1220,1268 ЦК України, він змушений в судовому порядку вирішувати питання щодо примусового виселення відповідача [PERSON], тому що в добровільному порядку останній не виселяється та створює йому перешкоди в користуванні власністю. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До судового засідання відповідач не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Статтею 150 ЖК України, зазначено, що громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, судом встановлено, що відповідно до рішення Колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 05.09.2016 року, за [PERSON], визнано право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Також, судом встановлено, що відповідач [PERSON] як тимчасовий мешканець, без законних підстав проживає в спірній квартирі, в добровільному порядку звільнити квартиру не бажає, а тому він підлягає виселенню в судовому порядку. На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що діями відповідача були порушені права позивача, як власника жилого приміщення, які підлягають поновленню шляхом виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Крім того, на підставі ст.88 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 9 серпня 2003 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, від шлюбу з якою мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають разом із відповідачкою. У звязку з постійними сварками, непорозумінням між собою, вони вирішили припинити шлюбні відносини, з жовтня 2015 року проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, звязок між собою не підтримують. Всі його намагання відновити шлюбі відносини не призвели до позитивного результату, тому він вимушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності за участю його представника [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка позов визнала повністю. Визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших громадян, у звязку з чим судом згідно ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалено рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 9 серпня 2003 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 199. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2015 року. Причиною припинення шлюбних відносин між подружжям стали сварки, наявність непорозуміння між собою. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками. Прийняті судом заходи до примирення подружжя не дали позитивних результатів. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 551,21 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 20.10.2001 він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися по причині несумісності їхніх характерів та різності поглядів на життя, внаслідок чого між ними виникали конфлікти. Проживши так, через деякий час вони зовсім втратили повагу один до одного та взаєморозуміння. З грудня 2013 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Примирення між ними є неможливим. В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просила провести розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 20.10.2001 позивач уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися по причині несумісності їхніх характерів, відмінності поглядів на життя, внаслідок чого виникали сварки, непорозуміння, конфлікти. Проживши так, через деякий час вони зовсім втратили повагу один до одного та взаєморозуміння. Починаючи з грудня 2013 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вони не спілкуються та вже більше двох років шлюб носить формальний характер. Зв'язок між подружжям втрачено, шлюб існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються:поясненням представника позивача, свідоцтвом про шлюб серії І-БК №150740 виданим 20.10.2001 відділом реєстрації громадянського стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Веселівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла його дружина [PERSON]. Після смерті дружини відкрилась спадщина на земельну частку (пай) загальною площею 4,92 умовних кадастрових гектара, в тому числі земельна частка (пай) [NUMBER] площею 2,25 умовних кадастрових гектара та земельна частка (пай) [NUMBER] площею 2,67 умовних кадастрових гектара, на території Веселівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, право на яку належало спадкодавцю, що підтверджується протоколом розподілу земельних часток (паїв) між громадянами працівниками та пенсіонерами комунального підприємства «Пашутинці сільськогосподарські» на території Веселівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, довідкою Веселівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області №119 від 25 березня 2016 року. Він є єдиним спадкоємцем після смерті дружини. Оформити спадщину на право на земельну частку (пай) не має можливості, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай), так як за життя спадкодавець не отримала такий документ. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Веселівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння № 4 по вулиці 7 Слобідська у м. Миколаєві в порядку спадкування після смерті його матері, [PERSON], яка померла 30 липня 2015 року. Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивач, згідно наданої заяви, просив справу слухати без його участі, вимоги позову підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив постановити на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 30 липня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 224933. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 12/100 часток домоволодіння № 4 по вулиці 7 Слобідська у м. Миколаєві. Спадкоємцем за законом після її смерті є її син - [PERSON]. Разом з цим, 04 квітня 2016 року державний нотаріус Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області своєю постановою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на його ім'я, оскільки у зв'язку з виділенням часток вищезазначеного домоволодіння в окремі адреси, змінилась частка у власності на житловий будинок, що підлягає спадку. Так, з рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2004 року по справі № 2-2-2979/04 вбачається, що [PERSON] є власником 12/100 часток домоволодіння № 4 по вулиці 7 Слобідська у м. Миколаєві. Однак, згідно рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22 листопада 2011 року № 1238 - 30/100 часткам житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. 7 Слобідська, 4, що належать у рівних частках [PERSON] та [PERSON] надано нову адресу: вул. 7 Слобідська, 4/1а, а 58/100 часткам житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. 7 Слобідська, 4, що належать [PERSON] надано нову адресу: вул. 7 Слобідська, 4/1б. Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, оскільки [PERSON] залишалась єдиним власником домоволодіння № 4 по вулиці 7 Слобідська в м. Миколаєві, але не зареєструвала за життя своє право власності у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння № 4 по вулиці 7 Слобідська у м. Миколаєві в порядку спадкування після смерті його матері, [PERSON], яка померла 30 липня 2015 року. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 1988 року. Від шлюбу дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28 жовтня 1988 року. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України -розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 21 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Врублівської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць з дня набранням рішенням законної сили, посилаючись на те, що він є спадкоємцем [PERSON], яка померла 22 червня 2006 року, однак, у встановлений законом шестимісячний строк, заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подав, оскільки часто хворів і про наявність спадкового майна йому відомо не було. В судове засідання представники позивача та відповідача не з'явилися, згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та стягнути на його користь судові витрати. Відповідачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просила розглядати справу без її участі. Судом встановлено, що 30 серпня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). З 25 липня 2015 року сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними більше не існує близьких відносин. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнено половину сплаченого судового збору в сумі 275,60 грн.

Outcome: approved