Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

В квітні 2018 року позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив та просив визначити порядок користування будинком за адресою: [ADDRESS] . Виділити позивачу у користування житлове приміщення 1-3 (кімната) площею 8,3 кв.м, приміщення 1-6 (кімната) площею 15,3 кв.м. Виділити відповідачу у користування житлове приміщення 1-5 (кімната) площею 12,4 кв.м. Всі інші приміщення залишити у загальному користуванні. Також позивач просив зобов`язати усунути перешкоди в приміщення 1-2 (кухня) площею 6,6 кв.м, приміщення 1-4 (кухня) площею 8 кв.м шляхом перенесення дверей на вхід житлового приміщення 1-5 (кімната). Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником 2/3 частин житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . 1/3 частина вищезазначеного будинку з надвірними будівлями належить на праві власності відповідачу у справі [PERSON] Співвласники не можуть домовитися щодо користування житловим будинком, тому спір можливо вирішити лише в судовому порядку. Тому просив встановити порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями як зазначено вище. 06.04.2018 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 24.05.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального провадження. 23.05.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач і його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Шлюб між сторонами було розірвано 30.09.2014, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30.09.2014 виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належить на праві власності: [PERSON] - 2/3 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.2005 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Валковою Л.М.; [PERSON] укладення шлюбу [PERSON] - 1/3 частина будинку з відповідною частиною надвірних будівель на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.2005 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Валковою Л.М. Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] від 30.06.2005, будинок складається з сіней площею 4,70 кв.м, кухні площею 6,60 кв.м, житлової кімнати площею 8,30 кв.м, кухні площею 8,0 кв.м, житлової кімнати площею 12,40 кв.м, житлової кімнати площею 15,50 кв.м. Загальна площа приміщення 55,3 кв.м. Також до складу домоволодіння входять надвірні будівлі: сарай літ.Б, В, Д, льох літ.Г, вбиральня літ.Е, огорожа №1,2,4, колодязь №3. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1, ч.3, ст.4 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Співвласники не змоги дійти згоди щодо користування спільною часткової власністю - будинком [ADDRESS] . 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] , що належать позивачу складають 24,0 кв.м житлової площі, що відповідає приблизно житловій кімнаті 1-3 площею 8,3 кв.м, житловій кімнаті 1-6 площею 15,3 кв.м (загальна площа 23,6 кв.м), на відповідача приходиться 1/3 частин житлового будинку, що складає 12 кв.м житлової площі, проте позивач не заперечує проти виділення у користування відповідача [PERSON] житлової кімнати більшої площі - кімнати 1-5 площею 12,4 кв.м. Інші приміщення житлового будинку «А-1»: сіни «Г» площею 4,7 кв.м, кухня 1-2 площею 6,6 кв.м, кухня 1-4 площею 8 кв.м підлягають залишенню в загальному користуванні співвласників. За таких обставин суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог в частині визначення порядку користування спірним будинком відповідно до запропонованого позивачем варіанту. Що стосується вимоги про зобов`язання усунути перешкоди в приміщення 1-2 (кухня) площею 6,6 кв.м, приміщення 1-4 (кухня) площею 8 кв.м шляхом перенесення дверей на вхід житлового приміщення 1-5 (кімната), вона не підлягає задоволенню з огляду на таке. Позивач зазначає, що на сьогодні дверні прорізи між кімнатою 1-3 і кухнею 1-4 закриті. Закриті також дверні прорізи між кімнатою 1-6 і кімнатою 1-5. Вимога про перенесення дверей на вхід житлового приміщення кімнати 1-5 площею 12,4 кв.м позивачем не обґрунтована, не зазначено в чому саме порушено його право відповідачем. Не надано доказів того, що відповідачем зроблено будь-які переобладнання всупереч волі співвласника - позивача у справі. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial