Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

В липні 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В позовній заяві позивач вказав, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Крім позивача, за даною адресою є зареєстрованою з 20.09.1994 р. по даний час колишня дружина [PERSON] - відповідачка [PERSON] , яка протягом останніх 15 років знаходиться за кордоном на заробітках. Проте, вибувши з житлового приміщення, добровільно не знялася з реєстраційного обліку, хоча комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку немає. Тому позивач змушений звернутися до суду для захисту законних прав та інтересів власника нерухомого майна шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник [PERSON] подав заяву, в якій просить справу слухати у відсутності позивача та представника. Позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. Вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 17.04.1998 Чортківським РВ УМВСУ в Тернопільській області, документ належить [PERSON] , [INFO] , який є зареєстрованим 06.04.1993 в с . Сосулівка Чортківського району Тернопільської області . Позивач є власником цілого житлового будинку в [ADDRESS] , що вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 цього будинку після смерті спадкодавця майна [PERSON] , виданого 08.09.2003 державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори Юрківим Г.С., р.№ 1-1157, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 03.09.2003 Сосулівською сільською радою і зареєстрованого органом МБТІ в книгу №2 за р.№ 219. ( 1/3 ч.) та договору дарування 1/3 частини житлового будинку, посвідченого 12.09.2003 державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори Юрківим Г.С., р. № 1-1186. Як випливає з довідки Сосулівської сільської ради від 11.07.2019 №236 [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована в [ADDRESS] з 20.09.1994 по даний час. Відповідно до рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 17.01.2018 у справі № 608/1406/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] є розірваним (рішення набрало законної сили 17.02.2018). Згідно з актами про підтвердження факту не проживання, складеними органом місцевого самоврядування - Сосулівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області за участю членів комісії від 30.01.2019 № 60, 11.04.2019 № 167, 04.07.2019 № 181 встановлено, що [PERSON] , [INFO] не проживає по [ADDRESS] . Факт реєстрації [PERSON] створює позивачу зайві клопоти з комунальними платежами, оформленням житлової субсидії, обмежує права власника будинку на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин. Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] не користується вказаним житлом понад один рік, а тому може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням по [ADDRESS] . Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не користується житлом понад один рік. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved