Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість за Кредитним договором № 0301/0508/71-073 від 14.05.2008 року у розмірі 111948,94 доларів США, яка складається наступного: заборгованість по тілу кредиту, яка нарахована в період з 14.05.2008 року по 28.11.2012 року - 70750 доларів США; заборгованість за відсотками, які нараховані в період з 22.01.2009 року по 28.11.2012 року - 19333,22 доларів США; заборгованість по пені, яка нарахована в період з 22.01.2009 року по 28.11.2012 року - 21865,72 доларів США, з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на дату ухвалення рішення, а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що 14 травня 2008 року [PERSON] уклала з Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» Кредитний договір № 0301/0508/71-073, відповідно до умов якого, Банк зобовязався надати їй кредит у сумі 72500,00 доларів США, а вона, в свою чергу, зобовязувалася в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк свої зобовязання за Кредитним договором виконав. 28 листопада 2012 року Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до Договору факторингу № 15, свої права вимоги за зобовязаннями відповідачки по вказаному кредитному договору. Станом на 11.11.2013 року заборгованість відповідачки за Кредитним договором складає 111948,94 доларів США. На виконання умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства для позасудового врегулювання відносин, які склалися, в звязку з невиконанням зобовязань по Кредитному договору, відповідачці було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви зазначена вимога виконана не була. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачкою зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з останньої заборгованості по кредиту та процентів, нарахованих Банком за користування кредитом, а також інших можливих платежів. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі, а справу просив розглянути без участі представника позивача. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше її представник [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі відповідачки та її представника і відмовити позивачу в задоволенні його вимог. Також, ще раніше, надав суду письмові заперечення проти позовних вимог позивача, в яких вказав, що відповідачка кредитний договір № 0301/0508/71-073 від 14.05.2008 року ніколи не укладала та не підписувала. Підписи в договорі та заяві на отримання готівки є підробленими. Кредитні кошти відповідачка не отримувала. Крім того, сама відповідачка, на час укладання кредитного договору, перебувала за межами України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та [PERSON] були укладені наступні договори: -Кредитний договір №0301/0508/71-073, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 72500 доларів США з терміном погашення кредиту з 14 травня 2008 року по 13 травня 2038 року включно, оплатою процентної ставки 12,5% річних за весь строк користування кредитом. Згідно п.1.4. цього договору, кредит надавався для купівлі квартири [ADDRESS] (нині м. Дніпро); -Іпотечний договір № 0301/0508/71-073-Z-1, за яким відповідачка, в якості забезпечення виконання нею умов Кредитного договору № 0301/0508/71-073 від 14.05.2008 року, передано в іпотеку Банку вищевказану квартиру, а саме: № 24 в будинку № 24 по вул. Уральська в м. Дніпропетровську (нині м. Дніпро). Банк виконав у повному обсязі умови вказаного кредитного договору надавши [PERSON] грошові кошти в розмірі та на умовах, визначених кредитним договором, що підтверджується заявою про видачу готівки від 14.05.2008 року, підписаною, на думку позивача, відповідачкою. Позичальник, в свою чергу, згідно з умовами Кредитного договору, зобов'язалася повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування Кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Проте, уклавши з Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідачка систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. При цьому, 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, відповідно до положень якого Банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. Відповідно до переліку кредитних договорів (витяг з реєстру заборгованостей боржників №1-Б), право вимоги заборгованості за Кредитним договором № 0301/0508/71-073, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», та [PERSON], під номером 1784 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «[PERSON] плюс». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Отже, встановлено, що внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «[PERSON] плюс» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 0301/0508/71-073, укладеним між сторонами. У звязку з вищевказаними обставинами, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просив в примусовому порядку стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованість за Кредитним договором № 0301/0508/71-073 від 14.05.2008 року у розмірі 111948,94 доларів США, яка складається наступного: заборгованість по тілу кредиту, яка нарахована в період з 14.05.2008 року по 28.11.2012 року - 70750 доларів США; заборгованість за відсотками, які нараховані в період з 22.01.2009 року по 28.11.2012 року - 19333,22 доларів США; заборгованість по пені, яка нарахована в період з 22.01.2009 року по 28.11.2012 року - 21865,72 доларів США, з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на дату ухвалення рішення. Проте, відповідачка заперечувала проти вищевказаних обставин та зазначила, що вона не укладала з Банком ніяких кредитних договорів. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, по даній справі була проведена судова почеркознавча експертиза, згідно Висновку якої за № 2478-17 від 12.10.2017 року: підпис від імені [PERSON] в графі «Позичальник:__________ [PERSON]» у кредитному договорі № 0301/0508/71-073 від 14.05.2008 року, укладеному між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] - виконаний не [PERSON], а іншою особою; підпис від імені [PERSON] в графі «Іпотекодавець: ____________М.В. [PERSON]» у Іпотечному договорі № 0301/0508/71-073-2-1 від 14.05.2008 року, укладеному між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] - виконаний не [PERSON], а іншою особою; підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис отримувача» на заяві про видачу готівки від 14.05.2008 року - виконаний не [PERSON], а іншою особою (т.3 а.с.8-15). Крім того, з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема квитків на авіа перельоти, вбачається, що відповідачка, на момент укладання Кредитного договору № 0301/0508/71-073, а саме 14.05.2008 року, перебувала за межами України - у Сполучених Штатах Америки в місті Орландо штат Флорида. Таким чином, з вищевказаних обставин вбачається, що [PERSON] Кредитного договору № 0301/0508/71-073 від 14.05.2008 року - не укладала та не підписувала. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог до [PERSON]. При цьому, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи відносяться витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, [PERSON] було сплачено вартість проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 4456 грн. 80 коп., які (кошти по оплаті експертизи) належить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на користь [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved