Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

В лютому 2018 року позивач вернувся до суду з позовом до відповідача Дніпровської міської ради, треті особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON], про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Ще за життя, тобто 08 листопада 2007 року, її матір [PERSON] склала заповіт, яким заповідала усе належне їй майно в рівних частках їй - позивачу та її брату - [PERSON]. Про наявність заповіту вона дізналася від свого брата [PERSON], який 30 травня 2017 року повідомив їй, про те, що знайшов заповіт під час проведення ремонту. Позивач 09 червня 2017 року звернувся до Другої дніпровської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері. Державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення та рекомендовано звернутися до суду. Причиною пропуску встановленого строку є те, що вона не мала відомостей про існування заповіту, що створювало їй перешкоду у поданні заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, це свідчить про поважність пропуску шестимісячного строку встановленого законом. Вважає причини пропуску поважними, адже є спадкоємцем за заповітом, проти чого не заперечує її брат, третя особа по справі. Просила суд: визнати поважними причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні просив суд ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. В подальшому в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Другої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. Відповідно до листів просив суд розглядати справу без їх представника та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив суд позов задовольнити. Вказав, що він 30 травня 2017 року повідомив позивачці про наявність заповіту, який він знайшов під час проведення ремонту. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, третю особу, вивчивши матеріали справи, матеріали справи №202/4115/17, провадження №2/202/251/2018 , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на [ADDRESS], яка належала їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 13 квітня 1995 року Дніпропетровською міською радою народних депутатів на підставі розпорядження №3/681-95. Право власності зареєстровано в КП ДМБТІ у реєстрову книгу №102п-4. Відповідно до заповіту від 08 листопада 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Криворотько В.М., зареєстрованому в реєстрі за [NUMBER], [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, за яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось, в рівних частках, заповідала: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №398/2017, заведеної Другою дніпровською державною нотаріальною конторою 31 травня 2017 року після смерті [PERSON], померлої [INFO], з заявою про прийняття спадщини 09 червня 2017 року звернулася [PERSON] (справа № №202/4115/17, а.с. 48-61). 13 червня 2017 року спадкоємець за заповітом [PERSON] подав до Другої дніпровської державної нотаріальної контори заяву про те, що він пропустив термін для прийняття спадщини, до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини звертатися не буде і не бажає отримувати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.06.2017 року, державним нотаріусом Другої дніпровської державної нотаріальної контори Олехнович\~Л.Ю. відмовлено у видачі [PERSON], який діє як представник на підставі довіреності від імені [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропущенням нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Як вказав представник позивача в судовому засіданні, позивачка пропустила шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини з поважних причин. Так, вона не змогла вчасно звернутись із заявою у нотаріальну контору на отримання спадщини, оскільки про заповіт вона дізналася від брата [PERSON] лише 30 травня 2017 року. [PERSON] тривалий час був у відрядженні, що підтверджується Наказом №86 від 10.11.2016 року, про перебування [PERSON] у відряджені у м. Львові в період часу з 14.11.2016 року по 10.03.2017 року. Крім того [PERSON] в період часу з 15 березня 2018 року по 10 травня 2017 року була обмежена в пересуванні внаслідок отриманої травми колінного суглоба правої ноги (розрив зв'язок), що підтверджується медичною Довідкою ВКК Дніпровського центру медико-санітарної допомоги №8. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15. Звертаючись з позовом, позивач послався на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, так як вона не знала про наявність заповіту, та те що тривалий час була обмежена в пересуванні внаслідок отриманої травми колінного суглобу правої ноги, а тому не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладені обставини, суд вважає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини отриману [PERSON] травму травми колінного суглоба правої ноги (розрив зв'язок) та перебування її на лікуванні, тому доходить висновку, що зазначені обставини перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, доходить висновку про задоволення позову, та вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці.

Outcome: approved