Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

В липні 2019 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, вказавши, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Однак сторони фактично припинили шлюбні відносини, разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає разом із позивачем, яка не працює у зв`язку тим, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Враховуючи наведене, посилаючись на ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, позивач, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти, просила, із урахуванням уточнених позовних вимог, стягувати з відповідача аліменти на її утримання, як дружини, в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою судді від 08.08.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення у справі. Уточнені позовні вимоги вона підтримала та просить суд задоволити їх в повному обсязі із підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Про причини неявки він суд не повідомив. З огляду на наведене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, із наступних підстав. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 04.10.2016 року Жмеринським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що складено актовий запис №212. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області. Дитина перебуває на утриманні матері [PERSON] , проживаючи разом із нею по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області №1378 від 10.07.2019 року. Крім того, як встановлено судом, позивач на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача, як батька дитини, аліментів на її утримання до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. В обґрунтування позову позивач також вказала, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, оскільки є офіційно працевлаштованим. Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано, а із матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача, його скрутне матеріальне становище, наявність у нього інших утриманців чи інших обставин, які б вказували на неможливість відповідача утримувати його дружину. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість та достовірність наявних у справі доказів, суд вважає доведеним твердження позивача про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання позивача як дружини у розмірі 2000 грн. щомісячно,до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Згідно із ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved