Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

В листопаді 2019 року до суду надійшла дана позовна заява АТ КБ «Приватбанк» в обґрунтування якої зазначено, що 08.12.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №MRXRRX11040171, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4243,20 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.12.2011 року. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі по справі, що підтверджується копіями їх паспортів та позичальника. Банком 21.08.2018 року була направлена претензія кредитора до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори. Згідно відповіді нотаріальної контори станом на 01.08.2018 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась. Позивач зазначає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором №MRXRRX11040171 від 08.12.2009 року становить 13286,45 грн. Вказану суму разом із витратами по сплаті судового збору позивач просить стягнути з відповідачів. Представник позивача до судового засідання не з`явився, з невідомих суду підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Додатково на адресу суду надходила відповідь на відзив, в якій зазначено, що банком 03.01.2012 року надсилась претензія до нотаріальної контори стосовно відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , проте з отриманної відповіді убачається, що спадкова справа відкривається тільки за заявою спадкоємця з обов`язковим наданням свідоцтва про смерть спадкодавця, у випадку відсутності спадкової справи розгляд претензії залишається без виконання. Тому вважають, що банк заявив претензійну вимогу у встановлений ч.3 ст.1281 ЦК України строк. Відповідачами по справі прийнята спадщина, до складу якої входять і кредитні зобов`язання померлого, спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] , який діє на підставі договору-доручення про надання юридичної (правової) допомоги від 03.01.2020 року, до судового засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності та письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечували проти позовних вимог, наголошували на пропуску позивачем передбаченого ч.3 ст.1281 ЦК України строку пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог заперечує. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 08.12.2009 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №MRXRRX11040171, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4243,20 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.12.2011 року. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у зв`язку із чим на підставі рішення Єдиного акціонера банку від 21.05.2018 року змінено найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк». Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1170, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії реєстру згрупованих поштових відправлень- рекомендованих листів Претензій кредитора до ДНК від 29.07.2018 року, ПАТ КБ «Приватбанк» направлено до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори претензію кредитора відносно [PERSON] . Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою отримана претензія до спадкоємців [PERSON] та зареєстрована в журналі реєстрації вхідних документів за №1083/01-16. За перевіреними відомостями станом на 01.08.2018 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась. Згідно копії реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів Претензій до спадкоємців 27.09.2019 року, ПАТ КБ «Приватбанк» було направлено листи-претензії до відповідачів, в яких зазначено, що станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 13286,45 грн. Проте, належного підтвердження про отримання відповідачами даної претензії до суду не надано. Згідно розрахунку заборгованості, наданого до суду, за договором №MRXRRX11040171 від 08.12.2009 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , станом на дату його смерті, заборгованість становить 13286,45 грн., яка складається із заборгованості за наданим кредитом - 2282,27 грн., заборгованості за процентами - 418,14 грн., заборгованості за комісією - 772,52 грн. та заборгованості за пенею - 9813,52 грн. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Згідно ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки позичальник (боржник) помер, то відповідати перед АТ КБ «Приватбанк» на підставі ст.ст.1281-1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Також, згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Таким чином, позивач зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину, наявність спадкового майна та його вартість. Позивач зазначає, що спадкоємцями боржника у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, є відповідачі по справі, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії їх паспортів, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Разом з тим, за відомостями відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 04.12.2019 року, [PERSON] з 02.12.1997 року зареєстрована в [ADDRESS] . Інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] у реєстрі територіальної громади відсутня. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, відповідачі на час відкриття спадщини (час смерті) постійно проживали із спадкодавцем, протягом 6 місяців не відмовились від спадщини, а тому в силу ст.1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину після його смерті. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Отже, порушуючи питання про стягнення зі спадкоємців заборгованості за кредитом, позивач в порушення вимог ст.1282 ЦК України будь-яких обґрунтувань та доказів щодо наявності та вартості спадкового майна не надає. Вказаний висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 06.06.2018 року по цивільній справі №533/370/16-ц. Згідно відповіді Третьої маріупольської державної нотаріальної контори №237/01-16 від 29.01.2020 року, наданої на запит суд, убачається, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59196569 від 29.01.2020 року, інформація щодо наявності спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відсутня. Згідно ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Суд вважає за необхідне зазначити, що позивач дізнався про смерть [PERSON] у грудні 2011 року і направив відповідну претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України до Першої маріупольської нотаріальної контори. Відповідно до листа Першої маріупольської нотаріальної контори №71/01-16 від 13.01.2012 року, за перевіреними відомостями, що містить архів тільки відповідної нотаріальної контори, станом на 13.01.2012 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась. Перевірити наявність спадкової справи за архівними даними інших нотаріальних контор або справ приватних нотаріусів не є можливим, так як така інформація надається тільки після сплати вартості витягу із Спадкового реєстру у сумі 51 грн. Також зазначено про необхідність надати свідоцтво про смерть спадкодавця. Згодом, лише 29.07.2018 року, ПАТ КБ «Приватбанк» направлено вже до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори претензію кредитора відносно [PERSON] . Згідно листа Третьої маріупольської державної нотаріальної контори №2528/01-16 від 01.08.2018 року, ними отримана претензія до спадкоємців [PERSON] та зареєстрована в журналі реєстрації вхідних документів за №1083/01-16. За перевіреними відомостями станом на 01.08.2018 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась. До суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, АТ КБ «Приватбанк» звернувся лише 15.11.2019 року. Таким чином, суд вважає, що банк не пред`явив вимоги до спадкоємців у встановлені законом строки та враховуючи викладене, в задоволенні позову слід відмовити. Вказаний висновок суду узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 17.04.2018 року у справі №522/407/15-ц. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме, сплачений позивачем судовий збір відносить за його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed