Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що працювала у відповідача. Відповідно до наказу ПрАТ [PERSON] «Зоря» ім. Плютинського» № 15 від 09.04.2015 року її звільнено у зв'язку зі скороченням штату чисельності працівників згідно ст.40 КЗпП України, що стверджується записом в трудовій книжці. При звільненні не було проведено розрахунок, не виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток, та не сплачено вихідної допомоги, тому позивачка змушена звертатися до суду за захистом свого порушеного права. Так, грошова компенсація за невикористану відпустку у 2013 році за 24 дні становить 1155,84 грн., за 24 дні 2014 року становить 1218 грн., за 24 дні 2015 р. становить 1218 грн. Середній заробіток розраховує відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Середньоденний заробіток до звільнення за два місяці становив 50, 75 коп. х 62 дні прострочення з моменту звільнення = компенсація 3146,50 грн. за одну відпустку. Так як не виплачено за три відпустки, то компенсація за невикористані відпустки становить 3146, 50 х 3 = всього 9 439,5 грн. Відповідач не виплатив допомогу при звільненні в розмірі 1500 грн. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні становить 9 439,5 грн. Всього - на суму 14 459, 34 грн. Тому позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь: грошову компенсацію за невикористані дні відпусток при звільненні на суму 3519,84 грн., допомогу при звільненні на суму 1500 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку на суму 9 439,50 грн., всього - 14 459, 34 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Представник відповідача позов визнав частково. Пояснив суду, що підприємство згідне виплатити позивачці 7 239,69 грн. Обґрунтування саме цієї суми викладене в запереченні на позов. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, наказом Пр.1 від 05 січня 1999 року позивачку було прийнято на роботу бухгалтером тракторної бригади по контракту в КСП «Світанок», про що зроблено запис в трудову книжку № 6. 14.01.2000 року КСП «Світанок» реформовано в ПСП «Світанок». Наказом 13а від 20.12.2002 року позивачка була переведена бухгалтером по оплаті праці, про що зроблено запис в трудову книжку № 7. Наказом № 8 від 28 лютого 2004 року позивачка була звільнена з роботи по переводу в ЗАТ Агропромислова корпорація «Зоря» п. 5 ст. 36 КЗпП України, про що зроблено запис в трудову книжку № 8. Наказом № 27 від 01 березня 2004 року позивачка прийнята на посаду бухгалтера Голишівського відділення по переводу, запис в трудовій книжці № 9. Наказом № 179 від 01.2004 року переведена на посаду старшого бухгалтера Голишівського відділення. Наказом № 45а від 17.08 2009 року ЗАТ Агропромислова корпорація «Зоря» перейменована на ПрАТ Агропромислова корпорація «Зоря», запис №11. Наказом № 49 від 11.10.2010 року ПрАТ Агропромислова корпорація «Зоря» перейменована на ПрАТ [PERSON] «Зоря» ім. Плютинського», запис № 12. Записи № 13 та № 14 в трудовій книжці позивачки визнані недійсними, що стверджують записи № 15 та № 16. Відповідно до наказу ПрАТ [PERSON] «Зоря» ім. Плютинського» № 15 від 09.04.2015 року позивачку звільнено у зв'язку зі скороченням штату чисельності працівників згідно ст.40 КЗпП України, що стверджується записом в трудовій книжці. При звільненні з позивачкою не був проведений розрахунок: не виплачена грошова компенсація за невикористані дні щорічних відпусток, та не виплачена вихідна допомога. Так, грошова компенсація за невикористану відпустку у 2013 році за 24 дні становить 1155,84 грн., за 24 дні в 2014 році становить 1218 грн., за 6 днів 2015 р. становить 23,58 грн. (середній заробіток за рік до періоду останньої відпустки складав 986,66 грн., кількість робочих днів в 2014 році 251, за 6 днів відпустки компенсація становить 23,58 грн.). Загальна сума складає 2\~397, 42 грн. Суд зважає, що позивачка невірно визначила період, за який нараховується відпустка. Такий період має обчислюватися з 05 січня кожного року, з часу прийняття позивачки на роботу 05 січня 1999 року. Відповідно до ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористанні ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Крім того, відповідно до ст. 44 КЗпП України передбачено, що у зв'язку зі скороченням працівника за п.1 ст.40 КЗпП України, працівнику має виплачуватися вихідна допомога у розмірі місячного окладу. Оклад позивачки складає 1500 гривень, тобто допомога при звільненні має складати 1500 грн. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, проводиться в день звільнення. Всупереч ст. 116 КЗпП України в день звільнення відповідач не провів ніяких виплат, про що визнається сторонами. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці № 13 від 24 грудня 1999 року передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідальність підприємства при несвоєчасному розрахунку при звільненні визначається положеннями ст. 117 КЗпП України, а тому є підстави стягнути на користь позивачки середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення судового рішення. Середній заробіток розраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Середньоденний заробіток до звільнення за два останні місяці становив 753, 33 грн. В грудні 2014 р. було 23 робочі дні, в січні 2014 р. 19 робочих днів. Середній показник 21 робочий день. Середньоденний заробіток складає: 753,33/21=35,87 грн. До стягнення за час затримки розрахунку при звільненні підлягає: 753,33 грн. х 2 місяці (квітень-травень, травень-червень) + 466, 35 грн. за 13 робочих днів у червні 2015 року станом на 26.06.2015 р. (час постановлення судового рішення) = 1\~973, 01 грн. Загальна сума складає 5\~870, 43 грн. (1500+2397,42+1973,01). В задоволенні решти заявлених позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю та недоведеністю. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved