overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Звиняцької сільської ради Чортківського району, третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] року в с. Звиняч Чортківського району померла її сусідка [PERSON], яка була одинокою. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки площею 0,0833 га та площею 0,3579 га, що знаходяться в [ADDRESS] 5 лютого 2002 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] Позивачка пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з сімейними обставинами (хворобою внучки). Тому вона просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Звиняцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, від сільської ради надійшла заява про визнання позовних вимог, просять справу розглядати за відсутності представника. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Колиндянської сільської ради Чортківського району про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] в с. Колиндяни Чортківського району померла [PERSON]. 1 березня 2005 року вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], заповіла [PERSON], а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. [PERSON] на час відкриття спадщини проживала у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, їй не було відомо про наявність заповіту на її користь, тому пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном один місяць. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Колиндянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, від сільської ради надійшла заява про визнання позовних вимог, просять справу розглядати за відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 07 вересня 1996 року вона уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу вони мають непоновлітню доньку - [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Останнім часом вони не підтримують сімейні стосунки, так як мають різні погляди на життя, що призвело до того, що сім`я розпалася. У судове засідання позивачка не з'явилась, але від неї надійшла заява, в якій остання просить розглядати справу у її відсутність та зазначає, що підтримує позовні вимоги. Відповідач також в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що 07 вересня 1996 року сторони зареєстрували шлюб у районному відділі РАГС м. Гадяч Полтавської області, актовий запис - 145, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Гадяцької районної державної адміністрації Полтавської області 04.09.1996 року. Від шлюбу сторони мають непоновлітню доньку - [PERSON], [INFO], та малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до положення ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому зазначила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 08 жовтня 2011 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалась з 28 липня 2014 року. Відповідач з сім'єю не проживає та не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини, яка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Позивачка на даний час не працює в зв'язку з доглядом за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача та просила стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність та зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційної організації №2» Полтавської міської ради (а.с.5). Судом також встановлено, що позивачка на даний час не працює в зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років. Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ст. 80 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через непорозуміння та різні погляди на життя їхня сім'я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні відносини неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Відповідач позов визнав та просив розірвати шлюб із позивачкою, оскільки на даний час сім'я фактична розпалася. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1976 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З грудня 2008 року разом не проживають. Сторони не бажають збереження сім'ї та наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст. ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства«НЕОС БАНК» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. В січні 2015 року позивачка уточнила і збільшила свої позовні вимоги. Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 3000,00гривень, посилаючись на те, що з 2010року сторони перебувають в шлюбі. В період шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами на даний час не розірвано. Діти знаходиться на її утриманні, проте батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі та надала заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх доньок в розмірі 1/3 частки доходу відповідача до досягнення ними повноліття, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач до судового засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24.07.2010року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. В період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. В період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами на даний час не розірвано. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін , суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 18.11.2014року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 800 гривень, та витрати на правову допомогу в розмірі 800 гривень, посилаючись на те, що з 2009року сторони перебувають в шлюбі. На даний час позивачем подана позовна заява про розірвання шлюбу. В період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні, проте батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. До судового засідання представник позивача надав заяву з проханням розглядати справу без його участі та надав заяву про зменшення позовних вимог відповідно до яких просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 800 гривень до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання відповідач надав клопотання розглядати справу без його участі, оскільки проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 12.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданий відділом реєстрації актів громадянського стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві. В період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. На даний час позивачем подана позовна заява про розірвання шлюбу. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін , суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 гривень починаючи стягнення з 31.07.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 2000,00гривень, посилаючись на те, що з 2000року сторони перебували в шлюбі. В період шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 10.09.2012року шлюб між сторонами розірвано. Дитина знаходиться на її утриманні , проте батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі та надала заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частки доходу відповідача до досягнення нею повноліття, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач до судового засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 02.09.2000року. В період шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 10.09.2012року шлюб між сторонами розірвано. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін , суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 21.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати його таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказує, що їй на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS]. Крім того, у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] який у ній не проживає. Позивач [PERSON] запропонувала відповідачу знятися з реєстрації в квартирі, але останній не погоджується добровільно це зробити, тому вона була вимушена звернутися до суду. Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - [PERSON], яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце судового засідання, до суду не з'явилася Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 13 частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 червня 1997 року. 23 частки вищезазначеної квартири належить доньці позивачки - [PERSON]. Встановлено, що в даній квартирі зареєстрований, але більше одного року не проживає відповідач [PERSON] В добровільному порядку відповідач не бажає знятися із реєстрації. Ці обставини підтверджуються: довідкою Старокостянтинівської ЖЕК №042074 від 11.11.2014 року, актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 11.11.2014 року, технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] свідоцтвом про право власності на житло від 04 червня 1997 року Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутній в квартирі [ADDRESS], понад один рік без поважних причин, а тому втратив право користування цим житлом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася в березні 2014 року і поновлена бути не може. В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що з відповідачем сімейних відносин не підтримують з березня 2014 року, оскільки той створив нову фактичну сім'ю, а тому на примирення вона не згодна. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час, місце розгляду справи / а.с. 22, 23 /, в судове засідання не з'явився, заперечень щодо заявленого позову не подав, що фактично вказує на визнання ним цього позову. В справі мається достатньо матеріалів про права та взаємини сторін. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ст. ст. 77, 225 ч. 1 ЦПК України ухвалено справу розглянути у відсутність відповідача проти чого позивачка не заперечувала. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 25 серпня 2011 року у Вовнянській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с. 2/. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] / а.с. 4 /. На даний час вони проживають окремо, в різних населених пунктах району, на примирення не погоджуються. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися і існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Позивачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх сім'я розпалася і поновлена бути не може. Під час розгляду справи по суті [PERSON] заявлений позов підтримала, просила задовольнити його, пояснивши, що сімейні відносини з відповідачем припинені майже 10 років тому і на примирення вона не погоджується. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав, не заперечував проти його задоволення, фактично відмовившись давати пояснення по суті позову, користуючись своїми процесуальними правами. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 29 жовтня 1983 року в Миргородському міському відділі ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 309, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу / а.с. 5 /. Для обох із сторін це перший шлюб, від якого неповнолітніх дітей вони не мають. Спільно, однією сім'єю, як вбачається з пояснень позивачки, вони не проживають понад десять років. В даний час сімейних відносин позивачка та відповідач не підтримують. На примирення вони не погоджуються. У строк, наданий судом для примирення / а.с. 16 /, вони не примирилися. При встановлених обставинах суд приходить до висновку про те, що між сторонами по справі склалися та існують такі взаємини, які виключають їх подальше спільне проживання і ця сім'я поновлена бути не може. Відповідачка не бажає відновити своє дошлюбне прізвище, право на що передбачене ст. 113 СК України.

Outcome: approved