Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить поділити в натурі житловий будинок загальною площею 81,7 кв.м з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] визнавши за нею право власності на відокремлену частину житлового будинку, що відповідає розміру 1/2 частки, а саме: житлові кімнати площею 19,4 кв.м та 14,8 кв.м, кухню площею 10,2 кв.м, коридори площею 8,5 кв.м та 6 кв.м, згідно технічного паспорта на будинок. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй та відповідачеві на праві власності належать по ? частці вказаного будинку. Між ними виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. У відкритому судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала частково, просить виділити їй 45/100 частки спірного будинку в натурі, виходячи з варіанту № 2 експертного висновку, а саме кімнати: 1-5, 1-6, вбиральню 1-7, ванну 1-8, кодидор І, коридор 1-1. На стягненні грошової компенсації від відповідача за переполучену частку не наполягає Відповідач і його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач просить поділити будинок, виходячи з варіанту № 2 експертного висновку, виділивши йому кімнати 1-4, 1-3, кухню 1-2. При цьому просить врахувати, що гараж, позначений на плані В, відповідно до технічного паспорту є самовільним будівництвом, а тому його вартість та площу слід виключити з поділу. Вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши докази, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.2016, на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 09.12.2015 за [PERSON] зареєстровано право власності на ? частку будинку [ADDRESS] загальною площею 81,7 кв. м, житловою площею 63 кв.м.(а.с. 8). Постановою Верховного Суду України від 24 травня 2017 року залишено в силі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 09.12.2015, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 11 лютого 2016 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року. З постанови ВСУ вбачається, що в шлюбі сторони перебували з 09 серпня 1995 року до 21 січня 2013 року. Спірний будинок сторони набули на підставі договору довічного утримання від 23 грудня 2006 року, умови якого виконувалися за рахунок спільних коштів подружжя. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 09.12.2015, залишеним без змін судами вищих інстанцій, житловий будинок [ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], поділено будинок, шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на ? частку за кожним із них, залишивши будинок у спільній частковій власності ( а.с. 121-123). У відповідності до ст. 355 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільної часткової або спільної сумісної). Відповідно до ст. 364 ЦКУкраїни, кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. N 7, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири (п. 6). Експерт у висновку №714/11.16 від 30.11.2016 року вважає, що виділення співвласникам часток в житловому будинку № 11 по пров. Південному, 1 у м. Бердичеві, дійсною ринковою вартістю 385 700 грн. в натурі, виходячи з права власності на будинок по 1/2 частці кожному співвласнику можливий та запропонував три варіанти поділу будинку та господарських споруд в натурі, зазначивши про необхідність проведення переобладнань (а.с. 40-73, Том 1). Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради № 280 від 19.07.2017 дозволено [PERSON] та [PERSON] здійснити реконструкцію без зміни зовнішньої конфігурації житлового будинку [ADDRESS] у дві ізольовані квартири з влаштуванням окремого входу та окремих інженерних мереж електрозабезпечення, системи опалення, газопостачання, водопостачання та водовідведення, відповідно до висновку експерта від 30.11.2016(а.с. 160, Том 1). Визначаючи варіант поділу між сторонами будинку в натурі, суд враховує згоду між ними на поділ будинку за 2 варіантом висновку експерта. Суд вважає, що у власність [PERSON] слід виділити: коридор 1 площею 6,0 кв.м. вартістю 16465 грн.; коридор 1-1 площею 4,1 кв.м. вартістю 11251 грн.; кімнату 1-5 площею 19,4 кв.м. вартістю 53238 грн.; кімнату 1-6 площею 14,8 кв.м., вартістю 40165 грн.; вбиральню 1-7 площею 1,1 вартістю 3019 грн.; ванну 1-8 площею 2,6 вартістю 7135 грн.; погріб п/б п/д площею -- вартістю 12816 грн.; сарай Б-1, Б-2 площею 30,4 кв.м., вартістю 25110 грн.; убиральню У площею 2,0 вартістю 4628 грн; всього загальною вартістю 174277 грн.; розмір ід.частки становить 45/100. У власність [PERSON] слід виділити кухню 1-2 площею 0,2 кв.м. вартістю 27991 грн.; кімнату 1-3 площею 2,0 вартістю 32931 грн.; кімнату 1-4 площею 6,8 кв.м., вартістю 46103 грн.; погріб п.б п/д -- вартістю 14569 грн.; сарай Б-3 площею 21,9 кв.м., вартістю 18088 грн.; сарай В площею 33,9 кв.м., вартістю 67883 грн.; вхід в підвал №1 - вартістю 3858 грн.; всього загальною вартістю 211423 грн., розмір ід.частки 55/100. Оскільки позивачка не наполягає на стягненні грошової компенсації та переполучена частка у праві спільної власності відповідача незначна, такий варіант поділу погоджено сторонами, суд не стягує з відповідача грошову компенсацію за переполучену часту у праві власності на майно. Доводи відповід ача про виключення із поділу сараю, позначеного на плані літерою «В», як самовільно збудованого, суд відхиляє, з таких підстав. Сарай збудовано у 2010 році, тобто в період проживання сторонами в шлюбі, дана будівля проінвентаризована, наявна на час вирішення спору, перебуває у користуванні відповідача, перешкод для подальшого прийняття власником будівлі в експлуатацію судом не вбачається. З цих підстав, суд включає сарай « В» ( в техпаспорті «В-1»), площею 33,9 кв.м до будинковолодіння, яке підлягає поділу. Вирішуючи питання розподілу витрат по сплаті судового збору, суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково та те, що позивачка має інвалідність 2 групи, а отже звільнена від сплати судового збору. З огляду на вартість часток будинку, виділених кожному із співвласників, за рахунок відповідача слід компенсувати позивачці 551,2 грн. судового збору та в дохід держави стягнути 2114,23 грн. судового збору.

Outcome: partial