Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні власністю, а саме квартирою [ADDRESS], та виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], а також стягнути з відповідачки судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що в 2008 році позивач продавав свою власну квартиру [ADDRESS]. Відповідачка виявила бажання придбати квартиру позивача. За дану квартиру громадянка [PERSON], передала завдаток [PERSON], щоб він не продавав її іншим покупцям та пояснила, що дана квартира її сподобалась та вона має намір її придбати, але у зв'язку з тим, що в неї не має всієї суми, щоб відразу придбати дану квартиру, вона просила [PERSON] почекати певний час, іншу суму за квартиру повинна зайняти у свого колишнього чоловіка [PERSON]. Після цього, ввійшла в довіру до позивача та просила у нього ключі від його квартири, мотивуючи це тим, що вона хоче перевезти свої особисті речі в дану квартиру, хоче заміряти та перенести меблі, та постійно пояснювала це тим, що вона дала завдаток за квартиру і її можна довіряти. Позивач дав один комплект ключів від даної квартири [ADDRESS]. Після того, відповідачка змінила замки в даній квартирі та незаконно посилилася в ній. Позивач звернувся до [PERSON] та просив її надати йому доступ до власної квартири. На що вона пояснила що ціни на квартири впали і вона не хоче вже купувати дану квартиру та сказала, що дасть ключі від квартири, якщо позивач поверне завдаток за дану квартиру. Після всіх цих обставин позивач зустрівся з відповідачкою та повернув їй всі кошти, які отримав від неї, як завдаток за квартиру при свідках, після чого вона відмовилась дати ключі від квартири, не повернула розписку [PERSON] та почала погрожувати що викличе міліцію та звернеться до суду. В березні 2008 року громадянка [PERSON] звернулася до Красногвардійського районного суду з позовом про повернення їй завдатку за розпискою позивача. Суд задовольнив її позовні вимоги. На дане рішення позивачем була подана апеляційна скарга, в ході розгляду якої апеляційним судом суми за рішенням Красногвардійського районного суду були зменшені. Відповідачка оскаржила дане рішення до касаційної інстанції до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, який залишив в силі рішення апеляційного суду. Навіть після цього, відповідачка не хоче вийти з даної квартири та продовжує незаконно там знаходитись. Також, нещодавно до позивача зателефонували з комунальних інстанцій та повідомили про те, що громадянка [PERSON], хоче оформити на себе його особисті рахунки на світло, газ, та інші комунальні послуги, пояснюючи це тим що [PERSON] особисто її надав дозвіл переоформлювати його особисті рахунки. У зв'язку з чим, позивач звернувся до відповідних інстанції щоб припинити дані незаконні дії громадянки [PERSON] та повідомив всі комунальні інстанції, що ніякого дозволу на переоформлення особистих рахунків на комунальні послуги [PERSON] він не надавав. Договір найму з відповідачкою не укладався. Відповідачка в даній квартирі не зареєстрована, займає дану квартиру самоправно. Добровільно звільнити квартиру [ADDRESS], відповідачка не бажає, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду, оскільки своїми діями відповідачка створює перешкоди в користуванні квартирою. Пізніше позивач доповнив свої позовні вимоги та просив зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні власністю, а саме квартирою [ADDRESS], виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдані йому збитки в сумі 252000,00 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати по справі. Ухвалою суду позовні вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] завданих йому збитків в сумі 252000,00 грн. - були залишені без розгляду. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги позивача та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини викладені в позовній заяві та просили повернути позивачу суму надмірно сплаченого судового збору. Також, зазначили, що не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення по даній справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про поштове вручення (а.с.161), причину своєї неявки суду не повідомила. При цьому, відповідачка неодноразово зверталася до суду з заявами (клопотаннями) про відкладення розгляду даної справи, у зв'язку з її хворобою. Разом з тим, ухвалою суду від 07.07.2014 року провадження у даній справі було зупинено у зв'язку з захворюванням відповідачки, але ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.10.2014 року ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2014 року була скасована та зазначено, що не надано доказів того, що захворювання відповідачки дійсно виключає її можливості явки до суду. При цьому, справа перебуває в провадженні суду вже тривалий час, а саме з 08 лютого 2014 року. Зі згоди представників позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представників позивача, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.10.2014 року за індексним номером 27707650, виданого Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.165). В належній позивачу квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON]. Вищевказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], яка є цивільною дружиною позивача, і яка вказала, що її чоловік хотів продати спірну квартиру, а відповідачка хотіла придбати її, у зв'язку з чим остання передала йому завдаток, але потім вона передумала купувати квартиру і тому позивач повернув їй завдаток. При цьому, відповідачка обіцяла виїхати із спірної квартири протягом двох тижнів, але після цього вони відмовилися і відповідачка протиправно проживає в цій квартирі вже протягом шести років. Вони з позивачем приїздили у спірну квартиру аби попросити виїхати відповідачку із цієї квартири, оскільки позивач хоче щоб у цій квартирі жив його син з нареченою. Проте, у цій квартирі були замінені замки від вхідних дверей, оскільки позивач намагався відкрити квартиру своїми ключами, але вони не підійшли. З квартири їм відповів жіночий голос та повідомив, що нікому двері не відчинять.; [PERSON], яка є знайомою позивача та подругою його цивільної дружини, яка вказала, що вона приїздила разом позивачем та його дружиною у спірну квартиру, проте, у цій квартирі були замінені замки від вхідних дверей, оскільки позивач намагався відкрити квартиру своїми ключами, але вони не підійшли а з квартири їм відповів жіночий голос та повідомив, що нікому двері не відчинять. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на вищевказані положення чинного законодавства позивач, як власник спірного майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, з огляду на вищевказане, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні власністю, а саме квартирою [ADDRESS], та виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Крім того, суд вважає можливим повернути представнику [PERSON] - [PERSON] судовий збір в сумі 2520 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved