Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] в особі свого уповноваженого представника [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просила: - визнати Договір про надання косметичних послуг та товарів за № СК 0101 від 01.11.2016 року, укладений між [PERSON] та ТОВ « СТІБІО» - недійсним; - визнати договір Оферти на укладання угоди по надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 року, укладений в приміщенні ТОВ «СТІБІО» між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] - недійсним; - визнати Акцепт пропозицію про укладання угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 року, укладений в приміщенні ТОВ «СТІБІО» між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] - недійсним; - визнати споживчий кредитний договір №401727768 від 01.11.2016 року - не укладений, не підписаний, з ПАТ «Альфа-Банк», відсутній у [PERSON] , на які посилаються Акцепт пропозиція та договір Оферти - недійсним; - відшкодувати матеріальні збитки, пов`язані з розглядом справи, та витратами на юридичну допомогу в розмірі 5700.00 грн. з ТОВ «СТІБІО» на користь [PERSON] ; - стягнути компенсацію за моральну шкоду нанесену з придбанням неналежної якості споживчого товару, що призвело до шкоди здоров`ю споживача з ТОВ «СТІБІО» на користь [PERSON] в розмірі 20000.00 грн. (а.с.1-21 т.1). Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог в частині сплачених коштів від 07.05.2018, поданої представником позивача, просила стягнути з відповідачів на користь [PERSON] солідарно в рівних частках матеріальні збитки в сумі 4050 грн., які вона понесла під час підготовчого етапу та судового розгляду справи (а.с.213-215 т.1) Позов обґрунтовано наступним. 01.11.2016 року позивач [PERSON] , перебуваючи в приміщенні медичного центру, яке є Товариство з обмеженою відповідальністю «СТІБІО» (відповідач-1), була запрошена оператором call -центру даного центру як до спа-салону для відвідування безкоштовної косметологічної послуги по догляду за шкірою, але не закінчивши вказану косметологічну процедуру на пів обличчя, працівник «СТІБІО» позивача запросили до невідомого кабінету начебто ознайомитись з косметичним товаром та укласти Договір про надання комплексних послуг № СК 0101. Зазначає, що відповідач-1 не є структурним підрозділом банківської установи, в супереч своїм статутним повноваженням, будучі торговельною організацією, здійснювало в своєму приміщенні незаконну банківську діяльність з використанням не уповноважених осіб, які уклали споживчий кредитний договорів та інші банківські операції. Працівник спа-салону (відповідача-1) спонукав її здійснити правочин шляхом підписання вже готових оформлених документів, серед яких був банківський документ «Оферта угода про надання споживчого кредиту» № 401727768 від 01.11.2016 року, який позивач не читала та не ознайомлювалась, на швидку проставила свій підпис, але споживчий кредитний договір та Анкету-заявку на отримання кредитних коштів щодо придбання косметичного товару в кредит позивачу для ознайомлення або на підписання ніхто не надавав. Також зазначає, що УЗД або тестування, обстеження шкіри обличчя для підтвердження її проблемності на будь-які шкірні захворювання лікарем косметологом спа-салону не проводилися, висновки, про те, що у позивача виявлені проблемні ділянки шкіри обличчя із зазначенням рекомендацій на офіційному бланку відповідача-1 з печаткою лікаря-косметолога не надавалися, на яких підставах були призначені косметологічні послуги та спа-процедури по догляду за шкірою обличчя в приміщенні відповідача №1 - невідомо. Зазначає, що позивач перебувала в спа-салоні більше трьох годин, під час оформлення договорів, була дуже втомлена, почувала себе погано, але присутня жінка, яка представляла інтереси відповідача №1, водночас представилася працівником начебто від банківської установи Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (відповідач-2), не надала ані довіреності, ані доручення від банку на підтвердження її повноважень. Позивач вважає, що таким чином відповідач-1 ввів в оману її та неправомірними діями скористався її підписами, не будучи фінансовою установою. Також зазначено, що Договором продавця відповідач-1 зобов`язався надати позивачу комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя (Комплекс послуг), а позивач зобов`язалась прийняти даний Комплекс послуг згідно Акту про передачу товарів та послуг, та сплатити визначену Договором продавця грошову суму, яка зазначена в п.5.1 даного Договору, згідно якого вартість Комплексу послуг з використанням косметичного товару торгової марки «Ella Bache» склав - 8758,00 грн.. Але відповідачем №1 не було при цьому вказана ціна на товар, який був зазначений в специфікації товару та послуг за кожну окрему косметологічну послугу чи спа-процедуру, яку зобов`язався надати відповідач-1 в своєму медичному центрі. Як передбачено п.1.1 Договору відповідач-1 передав у власність споживачу вищевказаний Комплекс послуг в кількості: 2-х одиниць косметичного товару, до яких входить: 1)очищуюча маска Intex №2 - 50 ml; 2) інший вписаний товар як відновлюючий зволожуючий крем Creme des Creme Ultra -50ml, відповідач №1 прописав в Комплексі послуг товар №2 але його позивачу не видав, пояснюючи, що він буде використовуватися в приміщені медичного центру в спа-салоні працівником, коли їй особисто будуть проводити косметичні послуги або спа-процедури по догляду за шкірою обличчя. Зауважує, що косметичними послугами та спа-процедурами, які зазначені в Акті прийняття товару та послуг, позивач не користувалася. Очищаюча маска не відкривалась, технічних або механічних ушкоджень не має. Інший косметичний товар мав би використовуватися лише за умови відвідування спа-салону, але Позивач тільки раз відвідала спа-салон відповідача-1, де пройшла одну безкоштовну косметологічну послугу за доглядом шкіри обличчя та, отримавши відразу побічні дії на шкірі обличчя, повідомила працівника відповідача-1, що має дискомфорт на обличчі, але працівник запевнила її, що косметичні послуги на завдадуть шкоду її здоров`ю. Позивач погодилась пройти косметологічну процедуру по догляду за шкірою обличчя, але отримавши відчуття печіння, зуду та, побачивши своє обличчя почервонілим, відмовилась подалі проходити її, оскільки на шкірі обличчя з`явилась алергія. Відповідач вмовив позивача не звертати увагу на побічні дії, та повідомив, що якщо товар або послуги не будуть її влаштовувати, вона може повернути товар та відмовитися від проходження косметологічних процедур в будь-який час, про що свідчить п.4.3 Договору продавця: при виникненні будь-яких ускладнень або відхилень, які виникли в процесі користування Комплексом послуг потрібно звернутися до продавця. Позивач стверджує, що просила працівника, який проводив їй косметологічну послугу по догляду за шкірою обличчя зафіксувати її стан шкіри обличчя та письмово засвідчити печаткою лікаря-косметолога про виявлені в неї алергію, але працівники салону відповідача-1 проігнорували вимоги позивача, внаслідок чого позивач була вимушена після закінчення косметологічної послуги на одну сторону обличчя, звернутися до лікаря-дерматолога іншої медичної установи для підтвердження факту виявлених в неї побічних дій, які отримані були після проходження косметологічної послуги у медичного центру відповідача-1. Лікарем-дерматологом 01.11.2016 року у консультативно-діагностичному центрі м. Києва встановлено діагноз: контактний алергічній дерматит на шкірі обличчя, внаслідок впливу на шкіру через застосування косметики. Як зазначає позивач, перед підписанням Договору продавця їй не надали Акт про огляд товару, в якому повинний міститься її підпис як покупця, який мав би підтвердити факт ознайомлення її з товаром та послугами до нього, що складаються з : 1. Комбінована чистка -1 процедура; 2. Пілінг поверхневий-4 процедури; 3. Кріомасаж обличчя -10 процедур; 4. Альгінатна маска-4 процедури; 5. Зволоження та відновлення шкіри обличчя-6 процедур; 6. Консультація лікаря дерматолога - 2 відвідання. Вказаний перелік послуг та придбаний споживчий косметичний товар, який зазначений в переліку №1, що є специфікацію товару та послуг, переданий був після підписання Договору продавця. При цьому позивач не отримала від відповідача-1 достовірної, доступної, своєчасної, повної інформації про товар виробника, умови надання косметологічних послуг та правильне споживче використання його в домашніх умовах. Також на момент підписання Договору продавця, та інших документів позивач не отримала від відповідача-1 інформацію про проходження сертифікації товару, його безпечність, про осіб, які проводять вказані медичні процедурі, чи є наявність медичної освіти, чи є міжнародні сертифікати з фотозображенням працівника, який проводить медичні послуги із зазначенням дозволу для здійснення таких медичних процедур, як апаратна процедура. На момент продажу косметичного засобу не було міжнародних сертифікатів які свідчать про належну якість косметологічної послуги, відповідач-1 не мав гігієнічного сертифіката на товар, здійснював медичну практику без медичної ліцензії від МОЗ України, та МОЗ країни виробника. Позивач зазначає, що медична практика здійснювалась незаконно, оскільки провадження ультразвукової апаратної процедури відноситься до терапевтичних послуг, що є медичною послугою, медичні сертифікати на дозвіл проводити такі процедури у відповідача-1 відсутні. Позивач не отримала від відповідача-1 інформацію щодо характеристики та особливості придбаного споживчого косметичного товару в кількості 1 тюбика, а саме: його належну якість, застереження щодо можливих побічних дій під час проходження безкоштовної спа-процедури або косметологічних послуг або використання придбаного товару в домашніх умовах, що суперечить ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» Зазначає, що повідомляла відповідача-1, що є вагітною, проте її станом робітники медичного центру, не цікавилися. Відповідач-1 зазначав, що при вагітності будь-які послуги не проводяться, однак своїх правил торгового обслуговування продавець не дотримався, та провів косметологічну послугу позивачу. Позивач написала претензію до відповідача-1 з вимогою прийняти товар, оскільки недовіряє якості придбаного товару, посилалась на те, що вже отримала негативні наслідки під час проходження косметичної послуги, тому вважає, що товар має істотний недолік. Просила розірвати договір про надання косметологічних послуг, але відповідач-1 надіслав письмову відповідь та відмовив у задоволенні її вимог. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що в силу ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» має право на відшкодування шкоди, завданої її здоров`ю продукцією неналежної якості. Також зазначає, що у наданій позивачу специфікації відсутнє зазначення вартості кожної одиниці товару та всього загалом, тому сума за товар є необґрунтованою. Позивач вважає, що відповідач-1 ввів її в оману щодо вартості товару, оскільки в Договорі продавця зазначена вартість споживчого товару -8758.00 грн, в договорі Оферти вартість за споживчий товар складає - 9075.65 грн, а в Акцепті вартість придбаного товару складає -9675.65 грн., тобто відповідач-2 зависив вартість споживчого товару вже на 917.65 грн, ці розбіжності не зазначені в Договорі продавця, також продавець обмежив права споживача обрати собі контрагента. Позивач зазначає, що відповідач №1 не вписав до свого Договору продавця, що всі відносини щодо придбання товару та послуг проходить через ПАТ «Альфа-банк», таким чином нав`язав споживачу банківську установу та зняв з себе відповідальність відповідати за неналежне виконання договірних зобов`язань продавцем. Зазначає, що ТОВ «Стібіо» (відповідач-1) не належить до фінансових установ. В Договорі продавця є несправедливі умови для споживача, через які користування споживчим товаром за цільовим призначенням є неможливим оскільки сам косметичний товар має істотні недоліки, які впливають на здоров`я позивача. Посилаючись на вимоги ст.ст.216,230 ЦК України, стверджує, що договір укладений під впливом обману не створює юридичні наслідки. Також, зазначає про порушення відповідачем ТОВ «СТІБІО» ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів», якою нечесна підприємницька практика забороняється. Також, вказує, що відповідач №2 не повідомив їй як споживачеві, в письмовій формі про кредитні умови, чим порушив преамбулу, п. 2. ст. 11, ч. 1, 2, 4, 5 ст. 18, п. 2 ч. 2. ст. 19, ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» затверджені постановою НБУ від 10.05,2007, № 168, а також вимоги ч.1 ст. 230, ст. 632 ЦК України, лист НБУ N 40-117/2093-6134 від 16.06.2007. Вказує, що в Оферті містяться застереження про ознайомлення позичальника з інформацією по споживчому кредиту відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів», проте порядок ознайомлення не дотримано і підписи позичальника на будь-яких інформативних листах Банку по кредитуванню відсутні. З урахуванням викладеного зазначає, що згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України недодержання сторонами або стороною в момент вчинення договору вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, тягне за собою визнання договору недійсним. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 14 травня 2018 року (а.с.141-142 т.1) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 30 липня 2018 року (а.с.201-202 т.1) задоволено клопотання представника позивача цивільну справу направлено за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2018 року призначено підготовче засідання (а.с.210 т.1). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2018 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у ТОВ «СТІБІО»: належним чином завірену копію сертифікату відповідності на товар країни виробника, а також належним чином завірену копію сертифікату відповідності державній системі сертифікації України, або свідоцтво про визнання іноземного сертифіката в державній системі сертифікації України щодо придбаного [PERSON] товару відповідно до Договору про надання косметичних послуг та товарів за №СК 01.11 від 01.11.2016(Абсорбуюча очищуюча маска Інтекс №2 /Masque Intex #2 -Absorbin Mask, 50ml; Відновлюючий -зволожуючий «Крем де Крем»/ Crem des Crem Ultra Revitalisante, 50ml); належним чином завірену копію Акту про огляд товару споживачем (покупцем) [PERSON] , до Договору про надання косметичних послуг та товарів за №СК 01.11 від 01.11.2016, укладеного між ТОВ «СТІБІО» та [PERSON] , якщо такий Акт складався; належним чином завірені копії Сертифікат (кваліфікаційне свідоцтво) на особу косметолога, яка призначала косметологічні послуги та спа-процедури [PERSON] 01.11.2016 року; належним чином завірені копії висновків державної санітарної експертизи, клінічних тестів на відсутність алергенів в даній косметичній продукції,, якщо такі маються; належним чином завірену копію затвердженого та чинного на 01.11.2016 року Прайс-листа ТОВ «СТІБІО» на кожну з 6 послуг, зазначених Переліку №1 (специфікація) від 01.11.2016 до Договору про надання косметичних послуг та товарів за №СК 01.11 від 01.11.2016, укладеного між ТОВ «СТІБІО» та [PERSON] ; копію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІБІО», діючого на 01.11.2016 року. Оригінали підписаних позивачем документів надати для огляду в судовому засіданні. Витребувано у ПАТ «Альфа Банк» копії документів : Банківського документа про перерахування (отримання) ТОВ «СТІБІО» (код ЄДРПОУ 38196005) від ПАТ «Альфа-Банк» коштів в сумі 9075,65 грн. на поточний рахунок № [NUMBER] у ПАТ «Приват банку» на підставі кредитного договору №401727768, укладеного 01.11.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), або суми коштів в розмірі 8758,00грн.; довіреності (доручення) ПАТ «Альфа-Банк» Товариству з обмеженою відповідальністю «СТІБІО» (код ЄДРПОУ 38196005) або керівника Товариства Єрпульовій Вікторії Віталіївні, які були чинні на 01.11.2016 року на представництво інтересів ППАТ «Альфа-Банк» та оформлення споживчих кредитів із споживачами на косметичні товари; агентського договору, якщо такий укладався, між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІБІО» (код ЄДРПОУ 38196005) на здійснення банківських операцій з оформлення споживчих кредитів, отримання в безготівковій формі від банку кредитних коштів на видачу споживачам косметичного товару та надання косметологічних процедур; споживчого кредитного договору №401727768, укладеного 01.11.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); банківської ліцензії ПАТ «Альфа-Банк», чинної на 01.11.2016, на підставі якої був укладений кредитний договір №401727768 від 01.11.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (РНОКПП[NUMBER]); заяви споживача [PERSON] (РНОКПП[NUMBER]) на отримання кредитних коштів на придбання споживчого косметичного товару у продавця ТОВ «Стібіо»; документу, що підтверджує видачу кредитних коштів [PERSON] та меморіального ордера на вказану банківську операцію; письмової згоди від позивача [PERSON] на використання та обробку її персональних даних; письмову згоду від позивача [PERSON] на використання при вчиненні правочину факсимільного відтворення підпису та відбитку факсимільної печатки банку; Договору про банківське комплексне обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», підписаного з позивачем [PERSON] 01.11.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] ; Інструкції АТ «Альфа-Банк» щодо порядку оформлення Договору Оферти та Акцепту при укладенні угоди про надання споживчого кредиту (а.с.12-13, 15-19 т.2). Ухвалою суду від 21 січня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.50 т.2). Ухвалою судді від 14 березня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову (а.с.105-107 т.2). Відповідачем АТ «Альфа-Банк» (відповідач №2) у справі подано відзив (а.с.157-160 т.1), за змістом якого відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволення в повному обсязі. Посилаючись на вимоги цивільного законодавства та положення Закону України «Про захист прав споживачів», які регулюють питання щодо недійсності правочинів, зазначили наступне. Відповідно до Оферти про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 та п.11 Акцепт пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 позивач підтвердив, що попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, у тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значенням абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою інформацією надання якої передбачене чинним законодавством України, у тому числі з інформацією, надання якої передбачене Законом України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, які йому роз`яснені і зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими він згодний та ознайомлений з умовами Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що затверджено розпорядженням Банку та усіма змінами та доповненнями, зокрема його положеннями, що регулюють порядок та умови оформлення особистого кредиту, здійснення договірного списання, яке оприлюднено на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою aifabank . com .ua та які йому роз`яснені і зрозумілі, та з якими він цілком згодний. Також зазначає, що в Додатку №1 до Угоди про надання кредиту №401727768 від 01.11.2016 позивач своїм особистим підписом підтвердила, що вона ознайомлена із графікам платежів та розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, а також отримала усю інформацію про умови кредитування. Звертають увагу, що між [PERSON] , ТОВ «СТІБІО» та ПАТ «Альфа-Банк» вже наявне судове рішення, яке набрало законної сили з того ж предмету про справі №359/677/17, це постанова Апеляційного суду Київської області від 06.02.2018, якою апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк» було задоволено, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «СТІБІО», ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, розірвання договору, розірвання акцепту та оферти пропозиції про укладення угоди про надання споживчого кредиту відмовлено. Зазначають, у вказаній постанові Апеляційний суд Київської області дійшов до висновку, що фактично між сторонами було укладено договір купівлі-продажу косметичних засобів, продавець ТОВ «СТІБІО» попередньо продемонстрували [PERSON] товар шляхом проведення безоплатної процедури по догляду за обличчям, продало [PERSON] косметичні засоби, а [PERSON] сплатила за нього кошти, які отримала в кредит від ПАТ «Альфа-Банк», [PERSON] виявила в односторонньому порядку розірвати цей договір. Зазначають, що з умов договору вбачається, що перед укладенням кредитного договору. Відповідач на виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» надав повну та достовірну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, та позивач засвідчив особистим підписом те, що він ознайомлений із умовами кредитування та іншою необхідною інформацією. Жодних зауважень чи застережень з боку позивача на момент укладенні та підписання договору не було. Підписання кредитного договору свідчить про намір прийняти на себе права та обов`язки, зазначені в договорі. Підпис позичальника на договорі є письмовим підтвердженням отримання свого примірника Договору; позичальник не знаходився під впливом омани, обману та насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу обставин, та сторони погодили; з укладенням Договору досягли згоди з усіх істотних його умов та існувало будь-яких умов, які могли бути істотними та необхідними за змістом цього Договору. Стверджують, що уклавши кредитний договір, позичальник погодився на обсяг інформації та на його умови. При підписанні спірного кредитного договору позивач погодився з його умовами, факт отримання кредитних коштів не заперечується стороною позивача, що свідчить про виконання з боку відповідача зобов`язань по кредитному договору, обставин для визнання положень кредитного договору не суперечать принципу добросовісності та підстав для визнання кредитного договору недійсним немає. Належних та допустимих доказів щодо повернення грошових коштів, одержаних згідно з договором, матеріали справи не містять. Договір 401727768 від 01.11.2016 містить усі істотні умови, необхідні для його укладення, аналогічний правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду України у справі №6-1341цс15 від 02.12.2015 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представ [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення, які відповідають змісту позовної заяви. Також додатково зазначили, що понесені витрати на представника та юридичний супровід в суді та судові витрати становить 7384 грн.. Також позивачем та її представником подані клопотання про розгляд цивільної справи без присутності позивача та представника позивача від 16.01.2020, а також промови позивача та представника позивача у дебатах з викладенням обставин, наведених у позові, які позивач та її представник вважали встановленими. Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» Петренко С.В. в судовому засіданні 09.07.2019 позов не визнала в повному обсязі з наведених у відзиві підстав. В подальші судові засідання представник відповідача не з`явився. Представник відповідача ТОВ «СТІБІО» у підготовче та у судові засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності не з`явившись осіб. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача АТ «Альфа-Банк», дослідивши подані заяви, письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІБІО» (Сторона-1) в особі Директора Єрпульової Вікторії Віталіївни та [PERSON] (Сторона-2) було укладено Договір про надання косметичних послуг та товарів № СК.01.11 (Договір № СК.01.11) (а.с.25 т.1, а.с.60-61 т.2). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 ст.3 (предмет договору), визначено, що Сторона-1 (ТОВ «СТІБІО») зобов`язується надати Клієнту ( [PERSON] ) комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя (Комплекс по догляду), а Клієнт ( [PERSON] ) зобов`язується прийняти цей комплекс по догляду згідно акту приймання передачі та сплатити за нього визначену Договором грошову суму. Під комплексом по догляду мається на увазі: продаж косметичного набору та надання допоміжних супроводжуючих косметологічних послуг. Асортимент, кількість і комплектація, Перелік складових Комплексу по догляду і загальна сума договору визначаються в Переліку №1 (специфікації), що являється невід`ємною частиною цього Договору (а.с.25 т.1 ). За змістом п.1.2 Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 при передачі Комплексу по догляду, Сторони складають та підписують Акт приймання-передачі згідно Переліку №1 (специфікації) одночасно Сторона-1 (ТОВ «СТІБІО»):передає Клієнту документи що підтверджують якість і безпечність придбаного Комплексу по догляду; надає необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товар та послуги в супровідній документації, що додаються до продукції в наочній формі, що доводиться до Клієнта. Відповідно до вимог підпунктів 4.1.1, 4.1.2, 4.1.4 п.4.1 Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 Сторона-1 (ТОВ «СТІБІО») також зобов`язана: надати Клієнту ( [PERSON] ) Комплекс по догляду в обумовленому цим Договором асортименті згідно Переліку №1 (специфікації) у разі визнання Клієнтом порядку оплати згідно п.5.2 та виконання умов та порядку передачі Комплексу по догляду згідно п.п.2.1, 2.2 цього Договору (п.п.4.1.1). Провести демонстрацію частини Комплексу по догляду, що стосується товару, в об`ємі його комплектації (у разі виникнення такої необхідності у Клієнта); довести до Клієнта необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товар та послуги до моменту підписання цього Договору; перевірити комплектність Товару до моменту виконання умов п.2.1 цього Договору (п.п.4.1.2). Надати Клієнту необхідну, доступну інформацію про Комплекс по догляду до моменту підписання цього Договору (п.п.4.1.4). За змістом підпунктів 4.3.1,4.3.2, 4.3.7 п.4 Договору № СК.01.11 від 01.11.2016, зокрема передбачено, що Клієнт ( [PERSON] ) зобов`язаний ретельно оглянути та прийняти Комплекс по догляду на умовах цього Договору. При виявлені під час приймання Комплексу по догляду в частині, що стосується товару недоліки (відсутність: документів, що засвідчують якість та безпечність товару; посібника користувача, необхідної доступної, достовірної та своєчасної інформації про товар або інше) відразу повідомити Сторону-1 (п.п.4.3.1). Використовувати Комплекс по догляду виключно за цільовим призначенням, дотримуватись правил та умов ефективного й безпечного його використання. Перед початком використання Комплексу по догляду уважно ознайомитися з правилами його використання, викладеними у супровідній документації до Комплексу по догляду (Посібник користувача) (п.п.4.3.2) При виникненні будь-яких ускладнень або відхилень, які виникли в процесі користування Комплексом по догляду негайно сповіщати про них Сторону-1 (п.п.4.3.7). За змістом підпункту 4.4.1 п.4.4 Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 Клієнт має право до моменту придбання Комплексу по догляду на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації (у доступній наочній формі) про товар та послуги, що забезпечує можливість свідомого і компетентного вибору. За змістом п 5.1 Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 загальна вартість (ціна) Комплексу по догляду за цим Договором складає 8758 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят вісім гривень) Пунктом 5.2 Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 передбачено, що Клієнту надається можливість сплатити Комплекс по догляду двома способами: сплатити єдиноразовим платежем на поточний рахунок Сторони-1, або через оформлення споживчого кредиту (п.п.5.2.1). За змістом підпунктів 5.2.2, 5.2.3 п.5.2, при оплаті через споживчий кредит Клієнт вносить перший платіж (завдаток) Сторони-1 в розмірі 0,00 гривень. Залишок вартості Комплексу по догляду в розмірі 8758 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят вісім гривень) Клієнт сплачує Банку протягом 14 (чотирнадцяти) місяців згідно умов кредитного Договору, укладеного між Клієнтом і Банком. За змістом підпункту 5.2.4 п.5.2 передбачено, що оплата здійснюється не пізніше 02 (другого) числі кожного місяця. Дата кінцевого розрахунку в договорі не зазначена. Пунктом 5.3 Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 було визначено, що у випадку відмови Клієнта від Договору з цього ініціативи, розмір фактично оплаченого Клієнтом першого платежу (завдатку), визначеного у п.5.2.2 Договору у грошовій формі не повертається. Завдаток може бути повернутий Клієнту лише шляхом надання послуг на суму, що не перевищує розмір завдатку. Згідно пунктів 9.2, 9.3, 9.4, 9.5 Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 Даний договір набуває чинності з моменту підписання його Сторонами і дії до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по цьому або до дострокового його розірвання. Клієнт гарантує, що він укладає даний Договір не внаслідок збігу тяжких обставин, на вигідних для нього умовах в даний Договір не є для нього кабальним договором. У зв`язку з порушенням умов даного Договору зі сторони Клієнта, Комплекс по догляду зберігається і може бути отриманий Клієнтом по акту прийому-передачі Товару у відповідності до умов даного Договору. Даний Договір може бути розірваний тільки за взаємною згодою Сторін. При достроковому розірванні Договору за взаємною згодою Сторін, Клієнт зобов`язаний оплатити Стороні-1 вартість фактично наданих послуг та отриманого товару, які було надано до розірвання Договору. Пунктом 10.2 Розділу 10 Прикінцеві положення Договору № СК.01.11 від 01.11.2016, передбачено, що до Договору додаються: специфікація Комплексу по догляду та акт прийому-передачі Комплексу по догляду. Згідно з підписаними сторонами Переліком №1 (специфікація) до Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 зазначена вартість Комплексу товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя - 8758,00грн., який складається з косметичного набору для догляду за шкірою обличчя в складі Абсорбуюча очищуюча маска Інтекс №2/Masque Intex №2-Absorbin Mask, 50ml; Відновлюючий зволожуючий «Крем де Крем »/Crem des Crem Ultra Revitalisante, 50ml; а також послуг: комбінована чистка, пілінг поверхневий, криомасаж обличчя, альгінатна маска, зволоження і відновлення; консультація дерматолога (а.с.26 т.1). Також сторонами підписаний Акт приймання-передачі від 01 листопада 2016 року до Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 року, за змістом якого ТОВ «СТІБІО» надало [PERSON] . Комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, який складається з: Косметичного набору для догляду за шкірою обличчя; перелік послуг: комбінована чистка - 1 процедура, пілінг поверхневий - 4 процедури, криомасаж обличчя -10 процедур, альгінатна маска - 4 процедури, зволоження і відновлення -6 процедур; консультація дерматолога - 2 консультації. Загальна вартість Комплексу - 8758,00грн. (а.с.27 т.1). За змістом вказаного Акту приймання-передачі в тому числі зазначено наступне. Стороною-1 у присутності Клієнта здійснено перевірку властивостей, якості, комплектності, товарного виду Комплексу по догляду. Клієнт особисто перевірив якість Товару, що входить по Комплексу по догляду, в тому числі зовнішній вигляд і претензій не має. Клієнт особисто ознайомився з властивостями Товару, що входить до Комплексу по догляду, Інструкцією з використання косметики до Товару та отримав документи, які підтверджують якість та безпеку. Сторона-1 в повному об`ємі надала Покупцю необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про Комплекс по догляду , що забезпечило можливість свідомого і компетентного вибору Клієнта. Інформація про Комплекс по догляду надана Клієнту в супровідній документації, що додається у доступній наочній формі. Комплекс по догляду надано належним чином та в повному об`ємі. Оплата здійснюється на умовах Договору. Акт приймання-передачі містить застереження наступного змісту: Я поінформована про те, що відповідно до ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів», Постанови Кабінету Міністрів України №172 від 19.03.1994 року «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів», парфумерно-косметичні спроби відносяться до переліку товарів, які не підлягають обміну та поверненню. Претензій щодо переданого Комплексу по догляду і по виконанню умов Договору у Клієнта не має (а.с.27 т.1). Суд звертає увагу, що ані в Договорі № СК.01.11 від 01.11.2016, ані в зазначеному Акті приймання-передачі не конкретизовано (не наведений перелік) документів, які підтверджують якість і безпеку товару та які згідно з підписаними ТОВ «СТІБІО» та [PERSON] документами мали бути передані продавцем та виконавцем послуг позивачу - покупцю та споживачу таких послуг. Жодних належних і допустимих доказів того, що такі документи, які підтверджують якість і безпеку зазначеного в Специфікації та Акті приймання-передачі товару - Косметичного набору для догляду за шкірою обличчя, були наявні в ТОВ «СТІБІО» суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Ухвала суду від 03.12.2018 (а.с.12-13 т.2) щодо надання таких доказів ТОВ «СТІБІО» не виконана. Як стверджує позивач, що відповідачами не оспорюється та не спростовано, в офісі ТОВ «СТІБІО» 01 листопада 2016 року позивачем також було підписано Оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 року (а.с.58 т.2). Встановлено, що вказана Оферта, складена від імені позивача [PERSON] , фактично надрукована за допомогою загальноприйнятих технічних засобів шрифтом, розмір якого (висота) становить 1мм. Під час дослідження судом встановлено, що такий розмір шрифту, яким виконаний досліджуваний вищевказаний документ створює істотні складнощі в прочитанні його змісту та потребує додаткових зорових зусиль, або використання допоміжних оптичних засобів, типу лупи. Так, в Оферті на укладення угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 року зазначено, що [PERSON] (Позичальник), перебуваючи в нормальному стані здоров`я, розуміючи значення своїх дій та маючи можливість такими діями керувати, не перебуваючи під впливом помилки, обману, діє тяжкої обставини, діючи добровільно та прагнучи настання наслідків, які випливають із Угоди про надання споживчого кредиту (надалі - «Угоди про надання споживчого кредиту» чи «Угоди про надання кредиту», що укладається згідно з умовами Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк»), пропонує Банку укласти угоду про надання споживчого кредиту та надати їй споживчий кредит на умовах Продукту Споживчий Стандартний NST, а саме: 1.Сума кредиту, валюта Кредиту: 9075,65грн. 2.Процентна ставка за користування Кредитом - 0,01% річних. Тип процентної ставки - фіксована. 3.Дата остаточного повернення Кредиту -02.11.2019. Відповідно до п.5 Оферти, зазначено: Кредит прошу надати для: а) оплати / часткової оплати товарів згідно з переліком, що вказаний у специфікації №№401727768 від 01.11.2016 у загальній сумі 8758,00 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ «СТІБІО»; б) оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника №007.401727768.111 від 01.11.2016 року у сумі (не зазначено суму) грн. в) оплати комісійної винагороди Банку за надання Кредиту у розмірі, що визначається згідно умовами п.8 Розділу №1 цього Договору шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на рахунок банку № [NUMBER] . Зі змістом п.5.1 Оферти зазначено: днем надання Кредиту пропоную вважати день списання кредитних коштів з позичкового рахунку Банку з метою їх подальшого зарахування на рахунки, що вказані в п.5 цієї Оферти. Пункт 7 Оферти містить наступне застереження: сукупну вартість Кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також порядок здійснення платежів за угодою про надання споживчого кредиту пропоную визначити в Додатку №1 до цієї Оферти, який є невід`ємною частиною Угоди про надання споживчого кредиту. Платежі з повернення Кредиту, сплати процентів за його користування та інші платежі за Угодою про надання споживчого кредиту, пропоную здійснювати щомісячно , рівними частинами у сумах, в порядку та на умовах, визначених цією Офертою та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком №1 до цієї Оферти на невід`ємною частиною Угоди про надання споживчого кредиту. У пункті 8 Оферти від імені [PERSON] зазначено, що під час користування кредитом вона виявляє бажання та просить Банк надавати їй послуги з розрахунково-касового обслуговування, в тому числі послуги з розрахунково-касового обслуговування кредитної заборгованості, у порядку та на умовах , визначених цим пунктом та Договором про комплексне банківське обслуговування. За надання послуг, що вказані в цьому пункт, пропонує встановити наступну комісійну винагороду, яку вона зобов`язується сплатити банку в порядку та строки визначені нижче. Підпункт 8.1 викладений наступним чином: Комісії за розрахунково-касове обслуговування, а саме: А) за надання Кредиту 3,5%. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті, сплачується Позичальником одноразово при наданні кредиту. Б) за обслуговування кредитної заборгованості: -за період з 1-го місяці користування Кредитом по 14-й місяць користування Кредитом - 1,55% від суми Кредиту (змінна частина), а також 35,00грн. (фіксована частина); -за період з 15-го місяця користування Кредитом по 36-й місяць користування Кредитом - 2,50% від суми Кредиту (змінна частина), а також 35.00 грн. (фіксована частина). Крім того, пункт 9 Оферти передбачає, що всі відносини між нею та Банком, позичальник пропонує врегулювати Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами, доповненнями та усіма Додатками до нього, що укладений між нею та Банком, діюча редакція якого розміщена на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www. alfabank .com.ua та невід`ємною частиною якого є Угода про надання споживчого кредиту, умови якого їй повністю зрозумілі та з якими вона цілком згодна. Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», що затверджений Банком із всіма змінами та доповненнями, діюча редакція якого розміщена на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www . alfabank.com .ua, визначає усі інші істотні умови надання та користування Кредитом, зокрема, але не виключно, порядок і умови нарахування процентів за користування Кредитом, умови здійснення платежів, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобов`язань з повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування Кредитом та/або комісійної винагороди та/або інших платежів, що вказані в Угоді про надання споживчого кредиту, а також будь-які інші умови, необхідні для урегулювання відносин між нею та Банком. За змістом п.11 Оферти від імені [PERSON] вказано, що підписанням цієї Оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту вона беззаперечно підтверджує, що попередньо ознайомлена у письмовій формі з усіма умовами Кредиту, в тому числі вартістю Кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість Кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів сукупних послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачено нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, які їй роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення, та з якими вона цілком згодна, вона ознайомлена з умовами Договору про комплексне банківське обслуговування, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, зокрема його положеннями, що регулюють порядок та умови надання кредиту фізичним особам, здійснення договірного списання, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www . alfabank.com .ua, та які їй роз`яснені, зрозумілі та з якими вона згодна (а.с.58 т.2). Згідно п.14 Оферти, угода про надання споживчого кредиту вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання Банком Акцепту на укладення Угоди про надання споживчого кредиту та перерахування Банком кредитних коштів за реквізитами, що вказані в п.5 цієї Оферти на укладення Угоди про надання споживчого кредиту. На виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 03.12.2018 АТ «Альфа-Банк» надійшли документи Договір № СК.01.11+Угода про надання кредиту на 9 аркушах, в тому числі «Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням» (Додаток №1 до Угоди про надання кредиту №401727768 від 01.11.2016). Дослідженням документу встановлено, що надана суду копія не засвідчена уповноваженою особою Банку. При цьому сторінка, на якій міститься графік платежів, розрахований на 31 платіж, а також відомості що вартість товару - 8758,00грн., основна сума кредиту - 9075,65 грн., в т.ч. комісія за надання кредиту - 317,65 грн. , сукупна вартість кредиту - 17297,91 грн., реальна процентна ставка - 51,21%, абсолютне значення подорожчання кредиту - 8539,91 грн., - не містить підписів сторін, а, відповідно, підтвердження ознайомлення з ним позивача (а.с.54,56 т.2). Водночас, наступний наданий АТ «Альфа-Банк» документ (а.с.57 т.2), який містить застереження, що підпис Позичальника на цьому Договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування, який підписаний від імені Позичальника [PERSON] , не дає суду можливості встановити, частиною якого саме документа є вказана сторінка, або це є самостійним документом. А також не містить переліку отриманої позивачем інформації про умови кредитування. У зв`язку з цим суд звертає увагу, що наданий АТ «Альфа-Банк» Графік - Додаток №1 до Угоди про надання кредиту №401727768 від 01.11.2016 (а.с.56 т.2) не є ідентичним тому, що був наданий позивачем разом з позовною заявою (а.с.30 т.1), який також не містить будь-яких найменувань та підписів сторін Договору, а також таких показників, як: сукупна вартість кредиту, реальна процентна ставка, абсолютне значення подорожчання кредиту. Також встановлено, що за змістом наданого АТ «Альфа-Банк» «Акцепту пропозиції про укладення угоди про надання споживчого кредиту №401727768», датованого 01.11.2016 (а.с.59 т.2), Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» в особі голови Правління Михайльо Вікторії Вікторівни, яка діє на підставі Статуту, підтверджує, що приймає пропозицію [PERSON] , що міститься в Оферті на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 укласти з Банком Угоду про надання споживчого кредиту (надалі - «Угоди про надання споживчого кредиту» чи «Угоди про надання кредиту»), що укладається згідно з умовами Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк»), що укладений між Позичальником та банком раніше, та надати Позичальнику споживчий кредит та надати їй споживчий кредит на умовах Продукту Споживчий Стандартний NST: 1.Сума кредиту, валюта Кредиту: 9075,65грн. 2.Процентна ставка за користування Кредитом - 0,01% річних. Тип процентної ставки - фіксована. 3.Дата остаточного повернення Кредиту -02.11.2019. Суд звертає увагу, що, не зважаючи на винесену ухвалу про витребування доказів від 03.12.2018 року (а.с. 12-13 т.2), зазначений в Акцепті пропозиції про укладення угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 Договір про банківське комплексне обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», начебто підписаний між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , суду наданий не був. Будь-яких належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт укладення такого договору, суду також надано не було. Суд звертає увагу, що розділ 14 «Реквізити та підписи сторін» в Акцепті пропозиції про укладення угоди про надання споживчого кредиту не містить прізвища та підпису позивача [PERSON] (а.с.59 т.2). Належних і допустимих доказів, що Акцепт пропозиції про укладення угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 був вручений позивачу, відповідачами суду надані не були. Факт отримання такого документу, позивачем не визнається. Крім того, за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 03.12.2018 було витребувано належним чином засвідчену копію агентського договору, якщо такий укладався, між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІБІО» (код ЄДРПОУ 38196005) на здійснення банківських операцій з оформлення споживчих кредитів, отримання в безготівковій формі від банку кредитних коштів на видачу споживачам косметичного товару та надання косметологічних процедур. На виконання ухвали суду АТ «Альфа-Банк» копію Договору про надання послуг №СС/17/12612, укладеного між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «СТІБІО», проте датований 22 травня 2017 року, тобто після укладення оспорюваних позивачем угод. Отже доказів того, що ТОВ «СТІБІО», або його посадові особи станом на 01.11.2016, на момент виникнення спірних правовідносин, були уповноважені на вчинення зазначених в Договорі дій в інтересах АТ «Альфа-Банк» (на надання відповідних послуг), пов`язаних із наданням Банком споживчих кредитів на придбання товарів та/або послуг, що реалізуються ТОВ «СТІБІО», в тому числі: на проведення підготовчої роботи з покупцями з питань надання Банком Кредиту, надання на підписання угод за типовою формою, інше, суду надано не було. Оспорювані угоди не містять таких даних щодо вчинення дій уповноваженими посадовими особами ТОВ «СТІБІО» від імені та в інтересах АТ «Альфа-Банк». Водночас, той факт, що Оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 року була надана працівниками відповідача-1 та підписана [PERSON] в приміщенні медичного центру ТОВ «СТІБІО», в момент його відвідування [PERSON] для отримання безкоштовної косметологічної послуги по догляду за шкірою та безпосередньо після чи в процесі її отримання, відповідачами не заперечується. Таким чином, судом встановлено, що оспорювані позивачем Оферта на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 та Акцепт пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 і складають Угоду про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016, укладену в приміщенні Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІБІО» між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] . Жодного належного і допустимого доказу того , що зазначений в Оферті на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 та Акцепті пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 (а.с.58,59 т.2) Договір про комплексне банківське обслуговування, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, або його окремими положеннями доводився до відома позивача в письмовій формі під її підпис про ознайомлення, суду не надано та, зі змісту вказаних Оферти та Акцепту вбачається, що позивач мала ознайомитись з його положеннями на Інтернет-сторінці Банку за умови, що позивач знаходилась поза приміщенням АТ «Альфа-Банк». Отже, які саме та у якій спосіб правовідносини між сторонами ( [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк») мали бути врегульовані зазначеним Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», який відповідач АТ «Альфа-Банк», виходячи зі змісту Акцепту пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту (а.с.59 т.2) вважав укладеним, а також яка була чинна редакція цього Договору (із усіма змінами, доповненнями та усіма Додатками до нього) на 01.11.2016 відповідачами доведено не було. Згідно з довідкою, виданою лікарем Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м.Києва №382/37 від 27.10.2016 [PERSON] , [INFO] пройшла огляд-консультацію у лікаря акушера-гінеколога 27.10.2016, діагноз: вагітність 7-8 тижнів (а.с.36 т.1). Що свідчить про перебування позивача під час проведення косметологічної процедури та підписання оспорюваних угоди в стані вагітності. Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м.Києва №264/08 від 01.11.2016 (а.с.35 т.1) [PERSON] , [INFO] , була на прийомі у лікаря-дерматолога, діагноз: контактний алергічний дерматит на шкірі обличчя внаслідок впливу на шкіру через застосування косметики. Встановлено, що позивач [PERSON] 04.11.2016 року, тобто протягом 14 днів з моменту укладення оспорюваних угод, звернулася до відповідача ТОВ «СТІБІО» з письмовою заявою про розірвання договору № СК.01.11 від 01.11.2016 року (а.с.31 т.1). Листом від 18.11.2016 року директором ТОВ «СТІБІО» Єрпульовою В.В. було письмово повідомлено позивача [PERSON] про відсутність правових підстав для одностороннього розірвання договору № СК.01.11 від 01.11.2016 року. Договір про надання послуг та Угоду про надання споживчого кредиту вважають чинними. Зазначено про те, що [PERSON] може отримати в ТОВ «СТІБІО» замовлені у зручний для неї час (а.с.37 т.2). Також встановлено, що у січні 2017 року позивач [PERSON] зверталась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІБІО», Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», про захист прав споживачів, розірвання договору, розірвання акцепту та оферти пропозиції про укладання угоди про надання споживчого кредиту. Постановою Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2018 року у справі №359/677/17 (а.с.164-168 т.2) в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, зокрема у задоволенні її вимог щодо розірвання договору № СК.01.11 від 01.11.2016 року укладеного між нею та ТОВ «СТІБІО», розірвання угоди про надання споживчого кредиту № 401727768 від 01.11.2016 року укладеної між нею та ПАТ «Альфа-Банк». За змістом вказаного судового рішення зазначено, що судовою колегією встановлено, що фактично між сторонами був укладений договір купівлі-продажу косметичних засобів, продавець ТОВ «СТІБІО», попередньо продемонструвавши [PERSON] товар шляхом проведення безоплатної процедури по догляду за обличчям, продало [PERSON] косметичні засоби, а [PERSON] сплатила за нього кошти, які отримала в кредит від ТОВ «Альфа-Банк». [PERSON] виявила бажання в односторонньому порядку розірвати цей договір . При цьому, в постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що всі посилання представника позивача при розгляді апеляційної скарги на порушення прав споживача при укладенні договору не були підставою позову, а тому не можуть бути прийняті судом. Ці доводи могли бути прийняті судом у випадку визнання договору недійсним з підстав порушення прав споживача при його укладенні. Однак предметом даного позову є розірвання договору, а тому позивач мав надати суду докази саме наявності підстав для його розірвання. Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши надані суду докази, слід врахувати наступні вимоги законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин. Статтею 203 ЦК України передбачено, що: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до змісту ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з вимогами ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; Згідно з ч.1, 2 ст.6 Закону продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Відповідно до вимог абзацу першого ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в чинній на дату укладення спірних правочинів - 01.11.2016 року редакції, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Відповідно до вимог ч.2 цієї статті перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону. Згідно з вимогами ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції, договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством. Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону. За змістом ч.5 цієї статті до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки. Згідно ч.6 вказаної статті споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов`язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі. Споживач не зобов`язаний сплачувати будь-які інші збори у зв`язку з відкликанням згоди. Кредитодавець зобов`язаний повернути споживачеві кошти, сплачені ним згідно з договором про надання споживчого кредиту, але не пізніше, ніж протягом семи днів. За кожний день затримки повернення споживачу коштів, сплачених ним згідно з договором про надання споживчого кредиту понад установлений строк (сім днів), споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка суми, належної до повернення кредитодавцем. За змістом ч.7 цієї статті право відкликання згоди не застосовується щодо: 1) споживчих кредитів, забезпечених іпотекою; 2) споживчих кредитів на придбання житла; 3) споживчих кредитів, наданих на купівлю послуги, виконання якої відбулося до закінчення строку відкликання згоди. За змістом ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Згідно з абзацем сімнадцятим ч.1 вказаної статті, стосовно продукції, яка підлягає обов`язковій сертифікації в державній системі сертифікації, споживачеві повинна надаватись інформація про її сертифікацію. Відповідно до вимог ч.2 цієї статті інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Відповідно до вимог ч.3 ст.15 Закону продавець (виконавець), який реалізує продукцію, повинен обов`язково зазначати ціну кожної одиниці такої продукції або однієї категорії продукції та ціну однієї стандартної одиниці цієї продукції. Написи щодо ціни реалізації продукції мають бути чіткими і простими для розуміння. Ціна продукції повинна включати в себе всі податки та неподаткові обов`язкові платежі, які відповідно до законодавства сплачуються споживачем під час придбання відповідної продукції. На аукціонних торгах споживачам повинна повідомлятися стартова ціна продажу відповідного товару. Ціна товару зазначається за одну упаковку такого товару, а якщо товар поставляється без упаковки - за одиницю вимірювання, яка звичайно застосовується до такого товару. У разі коли за одну ціну пропонується кілька товарів, робіт або послуг чи їх поєднання або якщо продавець (виконавець) надає споживачеві при реалізації однієї продукції право одержати іншу продукцію за зниженою ціною, до споживача доводиться інформація щодо: 1) змісту та вартості пропозиції та у разі пропонування товарів, робіт або послуг за одну ціну - ціни таких товарів, робіт або послуг, взятих окремо; 2) умови прийняття пропозиції, зокрема строку її дії та будь-яких обмежень, включаючи обмеження щодо кількості. Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом. Згідно з вимогами ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило: 1) придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків; 2) неможливість використання придбаної продукції за призначенням - споживач має право вимагати надання у прийнятно короткий, але не більше місяця, строк належної інформації. Якщо інформацію в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків; 3) заподіяння шкоди життю, здоров`ю або майну споживача - споживач має право пред`явити продавцю (виробнику, виконавцю) вимоги, передбачені законом, а також вимагати відшкодування збитків, завданих природним об`єктам, що перебувають у його володінні на праві власності або на інших підставах, передбачених законом чи договором. Згідно ч.9 цієї статті під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначені підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Так, з урахуванням положень вказаної статті в редакції, що була чинною на 01.11.2016 року, було визначено наступне. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими (частина 1). Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина 2). Несправедливими є, зокрема, умови договору про: 1) звільнення або обмеження юридичної відповідальності продавця (виконавця, виробника) у разі смерті або ушкодження здоров`я споживача, спричинених діями чи бездіяльністю продавця (виконавця, виробника); 2) виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); 3) встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; 4) надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; 5) встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором; 6) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; 7) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника); 8) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір, укладений на невизначений строк із споживачем без повідомлення його про це, крім випадків, установлених законом; 9) установлення невиправдано малого строку для надання споживачем згоди на продовження дії договору, укладеного на визначений строк, з автоматичним продовженням такого договору, якщо споживач не висловить відповідного наміру; 10) установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; 11) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; 12) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору; 13) визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; 14) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права визначати відповідність продукції умовам договору або надання йому виключного права щодо тлумачення договору; 15) обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей; 16) встановлення обов`язку споживача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх; 17) надання продавцю (виконавцю, виробнику) права передавати свої права та обов`язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. За змістом ч.5 цієї статті, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно з ч.6 та 7 ст.18 Закону, у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Згідно з вимогами ч.9 вказаної статті, якщо в результаті застосування умов договору, що обмежують права споживача, споживачеві завдано збитків, вони повинні відшкодовуватися винною особою у повному обсязі. Відповідно до я.1 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Згідно з вимогами ч.2 цієї статті, якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: 1) основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) будь-яких застережень щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 3) ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг; 4) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 5) характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 6) права споживача або небезпеки, що йому загрожує. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Частиною 3 ст.18 визначено, що перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Зокрема, ч.4 зазначено, що агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. При встановленні того, чи містить підприємницька практика елементи примусу, докучання або неналежного впливу, до уваги береться: 1) час, характер та повторюваність пропозицій щодо придбання продукції; 2) вживання образливих або загрозливих висловів; 3) використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача; 4) встановлення обтяжливих або непропорційних позадоговірних перешкод для здійснення споживачем своїх прав за договором, включаючи положення про право споживача розірвати договір або замінити продукцію чи укласти договір з іншим суб`єктом господарювання; 5) загроза здійснити незаконні або неправомірні дії. Згідно ч.6 ст.19 Закону правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Суд також враховує, що відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з вимогами ч.1 ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому Згідно з вимогами ч.1 ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Відповідно до вимог ст.674 ЦК України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1, 2 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. За змістом ч.1 ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. Згідно ч.2 цієї статті у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. За змістом ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ч.2 цієї статті, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже ціна товару, вартість послуги є істотними умовами договору купівлі-продажу та договору про надання послуг. Проте, як було встановлено в судовому засіданні дослідженням підписаними сторонами ТОВ «СТІБІО» (відповідач-1) та позивачем [PERSON] . Договору про надання косметичних послуг та товарів № СК.01.11 від 01.11.2016, Переліку №1 (специфікація) до Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 та Акту приймання-передачі від 01 листопада 2016 року до Договору № СК.01.11 від 01.11.2016 року (а.с.25,26,27 т.1)ціна товару (абсорбуюча очищуюча маска Інтекс № 2 /Masque Intex №2Absorbin Mask , 50ml та відновлюючий зволожуючий « Крем де Крем »/Crem des Crem Ultra Revitalisante, 50ml) а також послуг (комбінована чистка, пілінг поверхневий, криомасаж обличчя, альгінатна маска, зволоження і відновлення; консультація дерматолога) окремо не визначені, що є порушенням вимог ст.ст. 655,901,903 ЦК України, а також вимог ч.1,3 ст.15 Закону України «По захист прав споживачів». Крім того, в порушення вищенаведених вимог ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», в укладеному між ТОВ «СТІБІО» (відповідач-1) та позивачем [PERSON] . Договорі № СК.01.11 від 01.11.2016, а також складених сторонами Переліку №1 (специфікація) та Акту приймання-передачі від 01 листопада 2016 року до вказаного Договору відсутня інформація щодо вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування продукції; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; строк придатності товару; найменування та місцезнаходження виробника і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача. Відсутні також докази того, що [PERSON] , як споживачу надавалась інформація про сертифікацію товару (абсорбуюча очищуюча маска Інтекс № 2 /Masque Intex №2 - Absorbin Mask , 50ml та відновлюючий зволожуючий «Крем де Крем»/Crem des Crem Ultra Revitalisante, 50ml). Також, встановлено, що при укладенні Договору про надання косметичних послуг та товарів № СК.01.11 від 01.11.2016 відповідачем-1 ТОВ «СТІБІО», як продавцем товару та виконавцем послуг, що, виходячи зі встановлених в судовому засіданні обставин є розробником даного договору, виконаного у формі бланку із вписаними даними щодо особи «Клієнта» [PERSON] (а.с.25 т.1), було порушено вимоги ст.ст.18,19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки містить несправедливі умови договору та його укладенння із застосуванням нечесної підприємницької практики. Так, зазначений Договір встановлює жорсткі обов`язки споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Зокрема у п.3.5 Договору, який визначає обов`язок клієнта з`являтись на прийом для отримання Комплексу по догляду у визначений час. У разі, якщо Клієнт не може з`явитися на прийом з отримання Комплексу по догляду у визначений час, попередити про такі обставини Сторону-1 не пізніше ніж за 48 годин до визначеного часу. В іншому випадку послуга вважається наданою. Крім того, згідно з підпунктами 6.5.1, 6.5.2, 6.5.3 п.6.5 Договору передбачено, що Сторона-1 (ТОВ «СТІБІО») не несе відповідальність перед Клієнтом в наступних випадках: 6.5.1 При виникненні ускладнень або відхилень, які виникли внаслідок невиконання Клієнтом правил та/або рекомендацій Сторони-1 та/або третьої особи, яка надавала Комплекс по догляду, або при несвоєчасному повідомленні про виникнення таких ускладнень; 6.5.2. При виникненні алергії або непереносимості матеріалів, дозволених до застосування; 6.5.3. У випадку недотримання Клієнтом графіку відвідувань послуг або при зверненні Клієнта до іншого закладу, Сторона-1 не гарантує досягнення бажаного результату Комплексу по догляду та не відповідає за дії/бездіяльність інших закладів. Водночас, відповідно до п.6.6 Договору зазначено, що відповідно до положень ч.2 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо неможливість виконати Договір виникла з вини Клієнта, він зобов`язаний виплатити Стороні-1 плату за послуги у повному обсязі. У разі неможливості скористатися послугами, передбаченими Договором, що оплачені, Клієнт за умови обов`язкової консультації лікаря та з дотриманням рекомендацій лікаря, може скористатися іншими послугами з тих, які надає Сторона-1. Суд звертає увагу, що графік відвідувань, про дотримання якого йдеться в Договорі, сторонами не погоджено, необхідність обов`язкової консультації лікаря щодо використання зазначеного Комплексу по догляду не передбачено. Отже, усі можливі ризики щодо можливих негативних наслідків для здоров`я внаслідок використання вказаного в договорі Комплексу по догляду несе споживач та, у разі виникнення таких ускладнень (наприклад алергічних реакцій при непереносимості матеріалів, дозволених до застосування), не звільняється від обов`язку оплатити передбачені договором послуги в повному обсязі, а також позбавлений можливості розірвати договір в односторонньому порядку (п.9.4 Договору). Саме з такою ситуацією зіткнулась позивач [PERSON] , коли перебуваючи у стані вагітності, отримав алергічну реакцію після проведеної їй безкоштовної демонстрації Комплексу по догляду, звернулась до ТОВ «СТІБІО» щодо розірвання договору, проте отримала відмову. Крім того, наведені положення оспорюваного Договору про надання косметичних послуг та товарів № СК.01.11 від 01.11.2016 свідчать про те, що вказаним договором закріплено можливість ТОВ «СТІБІО» (продавцю товару та виконавцю послуг) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у даному випадку в повному обсязі, у разі відмови споживача [PERSON] виконати договір внаслідок виникнення алергічної реакції на застосування Комплексу по догляду, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця та виконавця ТОВ «СТІБІО-1» у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору. Також, умовами договору (п.9.5) фактично надається право ТОВ «СТІБІО» не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця), або за Згодою сторін, а у п.5.3 Договору однозначно визначено, що у випадку відмови Клієнта від Договору з цього ініціативи, розмір фактично оплаченого Клієнтом першого платежу (завдатку), визначеного у п.5.2.2 Договору у грошовій формі не повертається. Завдаток може бути повернутий Клієнту лише шляхом надання послуг на суму, що не перевищує розмір завдатку. Такі умови для позивача як покупця та споживача послуг є кабальними, створюють неможливість відмовитись від непотрібних та шкідливих для її здоров`я товару та послуг, та несправедливими в силу вимог ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Також, суд вбачає в діях ТОВ «СТІБІО» порушення вимог ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо впровадження нечесної підприємницької практики, яка полягала в нав`язуванні своїх послуг у виді Комплексу товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя як невід`ємної його частини та у спонуканні споживача до оформлення споживчого кредиту, в тому числі на вкрай невигідних для себе умовах (при вартості Комплексу по догляду 8758 грн., сукупна вартість кредиту становить -17297,91грн. (а.с.25 т.1, а.с.56,58,59 т.2)), та внесенні усієї, обумовленої Договором про надання косметичних послуг та товарів №СК.01.11 від 01.11.2016 суми, яка в силу вищенаведених умов договору не підлягає поверненню за жодних обставин. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оспорюваний позивачем Договір про надання косметичних послуг та товарів №СК.01.11 від 01.11.2016, укладений між нею та ТОВ «СТІБІО», слід визнати недійсним у зв`язку з порушенням при його укладенні вищенаведених вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України та ст.ст.18,19 Закону України «Про захист прав споживачів». Щодо укладеної в приміщенні ТОВ «СТІБІО» між позивачем [PERSON] та відповідачем-2 АТ «Альфа-Банк» (на момент укладення договору - ПАТ «Альфа-Банк») Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016, у вигляді Оферти на укладення Угоду про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 та Акцепту пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016, суд також, вважає, що в силу вищенаведених вимог ст.ст.203, 215 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. В порушення вищенаведених положень ст. 1055 ЦК України та ч.2, 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем АТ «Альфа-Банк» не дотримано вимог чинного законодавства щодо укладення договору про надання споживчого кредиту в письмовій формі та доведення споживачу обов`язкової інформації, передбаченої ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та «Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» затвердженими постановою НБУ №168 від 10.05.2007, що була чинна на момент укладення оспорюваного договору. Доказів протилежного суду надано не було, про що зазначено вище, а в силу вимог ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Крім того, судом враховано, що Оферта на укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016 та Акцепт пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016, що складають Угоду про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016, не передбачають права та порядку відкликання згоди на укладення договору протягом визначеного Законом України «Про захист прав споживачів» терміну (14 днів), а також порядку повернення споживчого кредиту в такому випадку, не передбачають права дострокового повернення кредиту, не зазначено умови дострокового розірвання договору. Що також є порушенням вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Зважаючи на істотне значення усіх невід`ємних складових (додатків) Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016, а також враховуючи що відповідачем АТ «Альтфа-Банк» не доведено дотримання вимог щодо укладення кредитного договору у письмовій формі, в тому числі шляхом обміну письмовими документами, а саме: вручення позивачу [PERSON] - Акцепту пропозиції про укладення Угоди про надання споживчого кредиту №401727768 від 01.11.2016, а також Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (а.с.56, 59 т.2), - угода є недійсною, а позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до вимог ч.2 цієї статті, якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. За змістом ч.1 ст.1057-1 ЦК України, у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов`язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю. Відповідної заяви щодо повернення коштів кредитодавцю сторонами, зокрема відповідачем АТ «Альфа-Банк», заявлено не було. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, внаслідок заподіяної шкоди її здоров`ю, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість та необхідність часткового задоволення позову в частині. Право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення прав споживача, передбачено ст.ст.4,22 Закону України «Про захист прав споживачів», а також в силу вимог ст..23 ЦК України. Встановлено, що [PERSON] перед укладенням Договору про надання косметичних послуг та товарів за №СК.0101 від 01.11.2016 з ТОВ «СТІБІО» отримала в ТОВ «СТІБІО» безоплатну процедуру по догляду за обличчям із застосування косметичної продукції, що була предметом оспорюваного договору, внаслідок якої отримала несприятливі для її здоров`я наслідки у вигляді контактного алергічного дерматиту на шкірі обличчя та перебуваючи у стані вагітності (а.с.35,36 т.1). Будь-яких належних і допустимих доказів, що заподіяна здоров`ю позивача шкода сталась не з вини відповідача -1 (ТОВ «Стібіо») та його працівників, зокрема, що у позивача з`ясовували інформацію щодо її стану, наявності в неї алергічних реакцій на складові косметичної продукції, а також проводилось тестування (проба) на алергічну реакцію у [PERSON] на косметичну продукцію перед її застосуванням, суду не надано та не зазначено джерел її здобуття. Проте, виходячи вимоги розумності та справедливості, суд вважає необґрунтовано завищеним визначений позивачем розмір відшкодування - 20000грн.. та вважає можливим, необхідним і достатнім стягнути на відшкодування заподіяної здоров`ю позивача шкоди 1000 гривень. При цьому суд враховує характер та тривалість понесених позивачем фізичних страждань, а також враховує, що сам факт визнання порушення прав позивача, як споживача послуг, та визнання укладених договорів недійсними, таким, що частково відшкодовує заподіяні позивачу душевні переживання з приводу протиправної поведінки відповідача-1 та його працівників. В частині відшкодування матеріальних збитків, пов`язаними з витратами на юридичну допомогу, то в цій частині позов задоволенню не підлягає. Так, витрати на правову (правничу) допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному для відшкодування судових витрат. Проте, особа, з якою позивач уклала Договір про надання юридичної допомоги №247/з від 07.10.2017 (а.с.108-111 т.1), та яка брала участь у розгляді даної справи як представник позивача на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а.с.22 т.1), не є професійним адвокатом, а тому понесені позивачем витрати, які в розумінні ст..22 ЦК України не є збитками, відшкодуванню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про захист прав споживача, а тому з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати за задоволеними вимогами немайнового характеру за ставками судового збору, що діяли на момент звернення позивача з позовом до суду, а саме: з відповідача-1 ТОВ «СТІБІО» за двома вимогами немайнового характеру про визнання угоди недійсною та відшкодування моральної шкоди - 1102 гривні 40 копійок, з відповідача-2 АТ «Альфа-Банк» за вимогою немайнового характеру про визнання угоди недійсною - 551 гривня 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial