Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що з 30 липня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , але наразі вони припинили спільне життя. Під час шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] , яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає допомогу в утриманні доньки ані в грошовому, ані в натуральному вираженні, що й спонукало її звернутися до суду з даним позовом. Донька постійно потребує забезпечення харчуванням, одягом, у неї виникають й інші потреби для повноцінного розвитку, з огляду на зростання. Усе це потребує значних коштів, але вона самостійно не здатна забезпечити потреби донька, бо її статків для цього недостатньо. Тому вона вважає, що відповідач зможе сплачувати зі своєї зарплати 1/3 частину. Ухвалою суду від 03 березня 2020 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Відповідач [PERSON] отримав копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви з доданими до неї документами 07 березня 2020 року. Але у визначений для нього судом 15-денний строк відповідач [PERSON] відзив чи будь-які інші заяви по суті справи не подав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В усній промові позивач наголошувала на тому, що чоловік після припинення сімейних відносин з власної ініціативи не надавав допомоги в утриманні доньки. Вона змушена була самостійно придбати для доньки теплий одяг і взуття. Але у неї на утриманні перебувають й інші діти, від першого шлюбу, тому вона сподівається, що чоловік надаватиме допомогу в утриманні усіх дітей. Вона отримує на роботі зарплату, розмір якої залежить від отриманого магазином прибутку. Тому її заробіток коливається від 6 до 11 тис. гривень. Але який у відповідача дохід, вона не знає, бо той ніколи не розповідав про розмір своєї зарплати, лише давав на потреби сім`ї 2-3 тис. гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1000,00 грн. на місяць. Він вважає, що цього буде достатньо, бо на вихідних донька проживає разом з ним та фактично перебуває на його утриманні в ці дні. Від моменту припинення сімейних відносин дружина не зверталась до нього за матеріальною допомогою на утриманні доньки, а для самостійного надання матеріальної допомоги він не бачив підстав. Наразі він влаштувався на ПЧ-10, це одне з підприємств Укрзалізниці, та ще не отримував зарплати. Але щонайменше йому платитимуть трохи більше 5 тис. гривень. В судовому засіданні, вислухавши промови сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Сторони, [PERSON] і [PERSON] , з 30 липня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, але проживають окремо один від одного в зв`язку з фактичним припиненням сімейно-шлюбних відносин. У сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 07 березня 2014 року, виданого відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналізуючи наведені норми Сімейного кодексу України, слід дійти висновку, що визначальною у вирішенні питання про присудження аліментів є та обставина, з ким з батьків проживає дитина. В теперішній час батьки дитини проживають окремо один від одного. але дитина проживає разом з матір`ю, позивачем у справі, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 03-10/699 а також підтверджується поясненнями сторін по даній справі. Отже, дитина на даний час перебуває на утриманні матері, позивача в даній справі, і з цим погодився відповідач. Це дає змогу дійти висновку, що позивач набула право на отримання аліментів на дитину. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час в ч. 5 ст. 183 СК України передбачено право того з батьків, разом з яким проживає дитина звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи наведені вище норми законодавства, можна дійти висновку, що законодавцем з метою забезпечення потреб дитини та захисту її інтересів визначений мінімальний розмір аліментів в частці від доходу платника, на який позивач вправі заявити безспірну вимогу про їх стягнення. Оскільки відповідач [PERSON] , як батько дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частині від всього його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатною людиною, отримує офіційний дохід та не має на утриманні інших дітей. В той же час, суд бере до уваги те, що позивач [PERSON] не навела у своєму позові та не підтвердила належними доказами доводи про те, що аліменти в розмірі не менш ніж 1/3 частина від усіх видів заробітку відповідача будуть необхідними і достатніми для гармонійного розвитку дитини. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд одночасно стягує з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Outcome: partial