Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17 липня 1998 року Дубенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 130. Від спільного подружнього життя у них народився син: [PERSON], [INFO]. Подружні відносини у них не склались у зв»язку з відсутністю взаєморозуміння, протилежні погляди на життя та відмінності характерів. З кожним роком спільне проживання ускладнювалось, а намагання налагодити спільне життя були марними. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги. Більше двох років разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вони дійшли згоди, що після розірвання шлюбу син залишиться проживати з матір»ю, а він братиме участь у його вихованні та утриманні. На даний час він проживає з іншою жінкою, з якою має намір створити нову сім»ю. Шлюбні відносини носять формальний характер. Вважає, що сім»я розпалась остаточно і збереженою бути не може. Позивач, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позовну заяву задоволити повністю: шлюб розірвати, дитину залишити проживати з відповідачкою (а.с. 34). Відповідачка, згідно поданої заяви, просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідна. Після розірвання шлюбу просить дитину залишити проживати з нею, прізвище залишити «[PERSON]» (а.с. 35). Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 17 липня 1998 року, який зареєстровано Дубенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 130. [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є сторони по справі (а.с. 6). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, не пов»язане спільним побутом, шлюбні відносини між ними фактично відсутні. Наданий сторонам строк на примирення позитивного резутьтату не дав. Позивач настоює на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує. За таких обставин, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «[PERSON]». Враховуючи, що дитина: [PERSON], [INFO], проживає з матір»ю, спору щодо місця проживання дитини немає, відповідно до ст.160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити його проживати разом з відповідачкою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтвердженні витрати. Ч.1 ст.79 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved