Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Степанівської сільської ради Теплицького району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями після смерті [PERSON], який помер 20 грудня 2014 року в смт Теплик Теплицького району Вінницької області. Вказала, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані по вул.Леонтовича,10 в с.Марківка Теплицького району. [PERSON] являється спадкоємцем за законом як син, своєчасно прийняв спадщину, однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON]. Від позивача [PERSON], яка є законним представником [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Степанівської сільської ради Теплицького району в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представників сільської ради, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом доведений і обґрунтований, тому підлягає задоволенню. [PERSON] помер 20 грудня 2014 року в смт Теплик Теплицького району Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом(а.с.14). [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] як син, що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.11). До складу спадкового майна входить житловий будинок, розташований по вул.Леонтовича,10 в с.Марківка Теплицького району. Станом на 15 квітня 1991 року житловий будинок відносився до суспільної групи колгоспних дворів, і належав на праві власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Степанівської сільської ради №1601 від 10 жовтня 2016 року(а.с.15). Вказаний житловий будинок [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] та [PERSON], звернувшись до Теплицької державної нотаріальної контори, де було заведено спадкові справи №179 та №251, однак, не встиг оформити правовстановлюючі документи на будинок. Проектно-планувальна документація на забудову та правовстановлюючі документи, що засвідчують право власності [PERSON] на будинковолодіння по вул.Леонтовича,10 в с.Марківка Теплицького району, відсутні. Відповідно до положень Технічних вказівок по веденню книжок по господарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при [PERSON] СРСР 12 травня 1985 року №5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Правовідносини між сторонами регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України: ст.1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців); ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; ч.1 ст.1221 ЦК України передбачає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Позивач [PERSON], діючи в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], державним нотаріусом Теплицького державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №75, постановою державного нотаріуса [PERSON] від 18 жовтня 2016 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. - 2 - Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно Цивільного кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності ( ст. 392 ЦК України). Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Оскільки, [PERSON] здійснював за життя повноваження власника будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок, його право власності на даний будинок підтверджується записом в погосподарській книзі Степанівської сільської ради, тому з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлого [PERSON] суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved