Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

В липні 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 5364 грн. 36 коп., інфляцію у розмірі 527 грн. 32 коп., та 3% річних у розмірі 455 грн. 02 коп., а також судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп.. Свої вимоги мотивували тим, що відповідачка зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] . Власником вказаної квартири була мати відповідачки - [PERSON] , яка померла [INFO] . У зазначеній квартирі зареєстровано дві особи: донька померлої [PERSON] та онук померлої [PERSON] , який фактично не проживає у квартирі з 01.09.2008 року у зв`язку із виїздом на навчання. Однак після смерті матері, саме відповідачка фактично проживає в квартирі та отримує за вказаною адресою житлово-комунальні послуги, однак протягом тривалого часу не оплачує ці послуги. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Чайка» є господарською некомерційною організацією, що діє на підставі Статуту. З матеріалів справи вбачається, що власником особового рахунку, закріпленого за квартирою [ADDRESS] була [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Також згідно копії по квартирної карточки відповідачка [PERSON] [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту про не проживання від 20.05.2019 р. вбачається, що [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає з 01.09.2008 року. Починаючи з 1981 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає відповідачка - [PERSON] , яка є споживачем житлово-комунальних послуг, що постачаються за вказаною адресою. З матеріалів справи вбачається, що позивачем неодноразово було попереджено відповідачку про необхідність сплатити борг за житлово-комунальні послуги, що постачаються до квартири, в якій вона проживає. Проте відповідачка вимоги позивача не виконувала, жодних дій з погашення заборгованості не вчиняла. 14 червня 2017 року рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено. Стягнуто з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» (Код ЄДРПОУ 23038465) заборгованість в розмірі 9 314 грн. 48 коп., інфляцію в розмірі - 8 257 грн. 59 коп., 3 % річних в розмірі - 745 грн. 67 коп., а всього - 18 317 грн. 74 коп. Стягнуто з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» (Код ЄДРПОУ 23038465) витрати по сплаті судового збору - 609 грн. 00 коп. Стягнуто з [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь держави судовий збір в розмірі 769 грн. 00 коп. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 08.09.2019 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Повторне заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року в частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави 1 378 грн. судових витрат. В іншій частині зазначене рішення залишити без змін. За приписами ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до вимог ст. ст.67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил користування приміщенням житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572(з послідуючими змінами), власники квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування будинку і прибудинкової території а також за отримання комунальних та інших послуг. Тобто, оплату послуг з утримання житла зобов`язані здійснювати як квартиронаймачі так і власники викуплених та приватизованих квартир. Статтею 66 ЖК України закріплено, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Статтями 20, 21 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до вимог ст. ст.11,526 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг, у письмовій формі, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає, правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, викладеної у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач повинен вчасно оплачувати їх вартість. Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості від 01.08.2016 по 31.07.2019 року, відповідач перед позивачем має заборгованість за комунальні послуги у розмірі 5364,36 грн. Крім того позивачем зазначено, що внаслідок несплати відповідачкою комунальних послуг протягом тривалого часу, вона має сплатити позивачу також інфляцію в розмірі - 527 грн. 32 коп., та 3 % річних в розмірі - 455 грн. 02 коп. Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов`язанням. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Враховуючи наведене та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved