Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» дана цивільна справа розглядається Куйбишевським районним судом Запорізької області на підставі розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року №27/0/38-14. У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 листопада 2012 року між банком та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-04051-211112 та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 3000 грн. на строк 364 днів. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконувались, внаслідок чого станом на 18 жовтня 2014 року утворилася кредитна заборгованість в розмірі 6825 грн. 78 коп., де 1016 грн. 28 коп. - сума тіла кредиту, 1980 грн. 39 коп. - сума простроченого тіла кредиту, 3829 грн. 50 коп. - сума заборгованості за комісіями. Позивач прохає стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача у письмовій заяві повідомив судові про те, що ПАТ «Дельта Банк» підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Одночасно прохав суд розглянути справу за його відсутності. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце його проведення повідомлялась належним чином, причини своєї неявки судові не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявила. За письмової згоди позивача ПАТ «Дельта Банк» суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. У відповідності до чч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Правилами надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» (далі - Правила) та Тарифи банку (далі - Тарифи), складають між нею та ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір. Зважаючи на те, що зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку - уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто [PERSON], зазначений вище кредитний договір, відповідно до вимог чч.1, 2 ст.207 ЦК України, вважається таким, що вчинений у письмовій формі. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до чч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до стст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Із матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2012 року між банком та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-04051-211112 та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 3000 грн. на строк 364 днів (а.с.4-9). Згідно пункту 1 частини 3 вказаної заяви обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів банку. Держатель картки зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованості минулих періодів (а.с.4). Згідно пункту 2.4 частини 2 заяви кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Отримавши картку та пін-код до неї, відповідач - позичальник [PERSON] користувалась коштами. Разом з цим, вона не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.3). Станом на 18 жовтня 2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором в розмірі 6825 грн. 78 коп., де 1016 грн. 28 коп. - сума тіла кредиту, 1980 грн. 39 коп. - сума простроченого тіла кредиту, 3829 грн. 50 коп. - сума заборгованості за комісіями. Враховуючи вищевикладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за договором від 21 листопада 2012 року підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 6825 грн. 78 коп.. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved