Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

В квітні 2015р. ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1) , [PERSON] (далі по тексту - відповідач 2), в якому просив суд: стягнути солідарно з відповідачів 1, 2 на свою користь суму боргу за кредитним договором № 3302-08 ОФ Н від 27 вересня 2005р. (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 40196,75 дол. США та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості - 189,12 грн., а також понесені судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 вересня 2005р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (назву банку змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого, відповідачу 1 було надано кредит на суму 60000,0 дол. США з повним терміном повернення кредиту по 27 вересня 2026р. В цей же день, 27 вересня 2005р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 3302 (далі по тексту - договір поруки), відповідно до якого останній, зобов'язався відповідати солідарно з [PERSON] за виконання зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Відповідачі 1, 2 свої зобов'язання належним чином не виконували, щомісячні платежі за кредитним договором і в термін, встановлений умовами договору своєчасно не вносили, а тому, позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідач [PERSON], у свою чергу, не погоджуючись з вищезазначеним позовом, звернувся до суду, в порядку ст. 123 ЦПК України, із зустрічним позовом до відповідача ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON] про визнання поруки припиненою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги по первісному позову підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позові та просив їх задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити, посилаючись на те, що вимоги [PERSON] є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону. В подальшому сторона клопотала про розгляд справи у свою відсутність. В судовому засіданні 22 березня 2016р. відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення первісного позову і просив суд задовольнити зустрічний позов. В подальшому відповідачі 1, 2 в судове засідання не з'явились; про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку; про поважність причин неявки суду не повідомили та не просили розглядати справу за їх відсутності; свого представника для прийняття участі у розгляді справи не направили; заперечення проти позову не надіслали, при цьому зловживаючи процесуальними правами відповідачем [PERSON] подавалсиь апеляційні скарги на ухвалу суду про відкриття провадження по справі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що первісний позов ПАТ «УкрСиббанк» підлягає задоволення, а зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ( ч.1, 2 ст.554 ЦК України ). Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 27 вересня 2005р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до п. 1.1 якого, банк надав відповідачу 1, а відповідач 1 прийняв, та зобов'язався належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 60000,0 дол. США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 27 вересня 2005р. по 27 вересня 2026р. Позичальник ([PERSON].) у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, встановлені графіком погашення кредиту (додається), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (додатково) відповідно до умов Розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п.2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 5.11., 7.4. частини 2 п. 9.2. цього договору. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку (п.п.1.2.1., 1.2.2. кредитного договору). За використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 12,5 % річних ( п.1.3., п.п.1.3.1. кредитного договору) (а.с.5-12). Банком у повному обсязі були виконані зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором. Відповідач [PERSON], відповідно до договору поруки від 27 вересня 2005р., зобов'язався перед кредитором, відповідати за виконання [PERSON], усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3 - 1.5. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної сум боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному кредитному договорі. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань по даному договору (а.с. 13, 14). Договір поруки підписаний [PERSON] та містить детальний опис його предмету. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі 1, по справі порушили умови кредитного договору щодо своєчасного виконання зобов'язання, прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору та договору поруки належним чином не виконують, внаслідок чого утворилася вищезазначена заборгованість, а тому первісні позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» підлягають задоволенню. Первісним позивачем доведено, що заборгованість за кредитним договором складається з: кредитної заборгованості - 35662,17 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4534,58 дол. США; пеня за прострочення сплати кредиту - 56,8 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 132,32 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості станом на 05 березня 2015р. ( а.с. 15-24 ). Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання поруки припиненою, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч. 4 ст. 559 ЦК України ). Посилання зустрічного позивача в тім, що договір поруки повинен бути визнаний припиненим, відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України, судом не приймаються до уваги з наступних підстав. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право. В разі не встановлення в договорі поруки строку припинення поруки вона припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимогу протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, визначеного кредитним договором строку повернення кредиту (згідно вищезазначеного кредитного договору цей строк настає з 27 жовтня 2026р.). Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України, від 12 вересня 2012р. по справі № 6-98цс12, від 17 вересня 2014р. по справі № 6-6цс14. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги те, що строк виконання основного зобов'язання, визначеного кредитним договором строку повернення кредиту не настав, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову [PERSON] про визнання поруки припиненою. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів 1, 2 за первісним позовом на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1827,0 грн. з кожного.

Outcome: approved