Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила ухвалити рішення та припинити право користування земельною ділянкою [PERSON] університетом біоресурсів і природокористування України, скасувати розпорядження розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 12 жовтня 2007 року №900 про надання у постійне користування [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України земельної ділянки та скасувати Державний акт на право користування земельною ділянкою [PERSON] університетом біоресурсів і природокористування України №143169 серія ЯЯ. Позовні вимоги мотивує тим, що з 2009 року вона є власником житлового будинку по вулиці Шевченка, 1 в селі Велика Снітинка Фастівського району Київської області. До цього будинку прилягає земельна ділянка розміром 0,20 га, але позивач не може використати свої права на приватизацію в звязку з тим, що ця земельна ділянка є у складі загальної земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позовної заяви, просила її задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] районної державної адміністрації в судовому засіданні позов не визнав. Представник відповідача - [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України в судовому засіданні позов не визнав. Представник третьої особи - Управління Держземагенства у Фастівському районі в судовому засіданні проти позову заперечував. Представник третьої особи Великоснітинська сільська рада в судовому засіданні проти позову заперечував. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування зареєстрованого в реєстрі за №3975 від 28.11.2009 року є власником житлового будинку по вул. Шевченка, 1 в селі Велика Снітинка Фастівського району Київської області. На підставі рішення Великоснітинської сільської ради № 6.20 від 02.12.2009 року було вирішено передати [PERSON] безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку що їй належить на праві власності. Проте, Великоснітинська сільська рада повідомила про неможливість оформлення позивачкою в подальшому приватизації своєї земельної ділянки, оскільки ця земельна ділянка є у складі загальної земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України. Подібна ситуація щодо земельних ділянок, які прилягають до будівель громадян, та знаходяться довгий час у їх постійному користуванні, одночасно відносяться до загальної земельної ділянки відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою Серії ЯЯ №143168 виготовленого на підставі Розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 12 жовтня 2007 року за №900. Як вбачається з листа держаної інспекції сільського господарства в Київській області №14-07/3511 від 03.06.2014 року адресованого [PERSON] технічна документація із землеустрою щодо складання державного акта на право постійного користування земельною ділянкою [PERSON] аграрному університету (відокремлений підрозділ «Великоснітинське навчально-дослідне господарство ім. О.В. Музиченка») для ведення сільського господарства в межах Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області була розроблена, а державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, зареєстрований 26 жовтня 2007 року за №03:07:032:00001, видано всупереч норм законодавства, яке діяло на момент затвердження технічної документації, а саме: статей 14, 41 Конституції України, частини 1 статті 22, статей 39, 120, 149, 198 Земельного кодексу України, статті 56 Закону України «Про землеустрій», статті 12 Закону України «Про планування і забудову території», пунктів 1.16., 1.17., 1.18., 1.19. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасовою користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 червня 1999 року №354/3647, без встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок та погодження їх із суміжними землевласниками та землекористувачами. При цьому в постійне користування [PERSON] аграрному університету (відокремлений підрозділ «Великоснітинське навчально-дослідне господарство ім. О.В. Музиченка») для виробництва сільськогосподарської продукції та дослідних і навчальних цілей, всупереч Генерального плану села [PERSON], надано землі житлової та громадської забудови разом з приватний нерухомим майном громадян. Також у технічній документації відсутня частина документів та матеріалів, передбачених законодавством. Статтею 141 Земельного Кодексу України, на яку посилається позивач передбачено, що якщо інша особа набула права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, що знаходиться у постійному користуванні, право користування земельною ділянкою має бути припинено. Зазначені положення Закону не можуть бути застосовані при вирішенні даних спірних правовідносин враховуючи наступне. Відповідно до пункту «з частини 4 статті 84 Земельного кодексу України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності. Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №143169 видано [PERSON] аграрному університету (Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №945 «Питання [PERSON] аграрного університету» [PERSON] аграрний університет перейменовано в [PERSON] університет біоресурсів і природокористування України). Відповідно до Статуту [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України затвердженим КМУ від 01.03.2001 року №202 є державним вищим навчальним закладом. Відповідно до частини 2 статті 63 ЗУ «Про вищу освіту» майно, що знаходиться у державній і комунальній власності ї передане в оперативне управління вищим навчальним закладам державної і комунальної форм власності, не підлягає вилученню або передачі будь-яким підприємствам, установам, організаціям, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до довідки від 06 листопада 2014 року №бх 17/1245 [PERSON] університет біоресурсів і природокористування України є балансоутримувачем даної земельної ділянки (а.с.104). Враховуючи вищевикладене, позовна вимога щодо припинення права користування земельною ділянкою НУБПУ задоволенню не підлягає. Щодо скасування розпорядження [PERSON] РДА від 12.10.2007 року №900, то слід зауважити наступне. Підставою видання оскаржуваного розпорядження було звернення ректора НАУ від 08 жовтня 2007 року №2790 та технічна документація із землеустрою згідно статті 123 ЗК України. Технічна документація надходить до управління Держземагенства, яке в свою чергу, перевіряє її, а саме щодо складання державних актів на право постійного користування земельними ділянками, погоджує, а потім передає до [PERSON] РДА, і тільки на підставі цього РДА надає дозвіл на отримання державного акту на право на земельну ділянку. Як було встановлено в судовому засіданні, станом на 2007 рік інформації з приводу того, що земельна ділянка, яка передбачається для передачі у постійне користування [PERSON] аграрному університету (відокремлений підрозділ НАУ «Великоснітинське НДГ ім. О.В.Музиченка») перебуває у власності інших громадян, не надходило, що в свою чергу призвело до видачі оскаржуваного розпорядження. В 2007 році [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України було видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою. Отже, виходячи з вищезазначеного, відповідач [PERSON] райдержадміністрація не наділена повноваженнями щодо перевірки законності документації, а тому відсутні підстави для скасування розпорядження відповідача, оскільки позивачем не доведені обставини, які б свідчили про неправомірність та незаконність оскаржуваного розпорядження. Державний акт є похідним документом від розпорядження органу місцевого самоврядування, а оскільки відсутні підстави для скасування розпорядження, то і відсутні підстави для скасування державного акту. Позивачем не доведено належними доказами, що земельна ділянка, яка на підставі державного акту знаходиться у користуванні позивача [PERSON] університету біоресурсів і природокористування України поглинає (накладається) земельну ділянку, яка прилягає до її житлового будинку. Покази свідка, [PERSON], про те, що при оформленні виготовленні технічної документації були допущені порушення є не обґрунтованими та спростовуються зібраними по справі матеріалами. Враховуючи вищевикладене відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed