Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

В квітні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 31 жовтня 2012 року між ПАТ «[PERSON] Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір № IKIPGЗ.65783.001, відповідно якого банк надав відповідачу грошові кошти у в сумі 79800.00 грн. з кінцевим терміном повернення 30 жовтня 2032 року, процентна ставка за користування кредитом 18.00% річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № IKIPGЗ.65783.001, 31.10.2012 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № PX029031.65785.001, згідно якого [PERSON] зобовязується відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначним кредитним договором. Банком виконано свої обовязки згідно приписів кредитного договору № IKIPGЗ.65783.001 в повному обсязі, однак відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, у звязку з чим, станом на 05.03.2015 року за кредитним договором сформувалась заборгованість, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 77338,00 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 915,13 грн.; поточна заборгованість по процентам 426,08 грн.; прострочена заборгованість по процентам 16086,67 грн.; заборгованість за комісією 1117,20 грн.; сума пені 5637,95 грн. Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, тому суд розглядає справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору № IKIPGЗ.65783.001 від 31 жовтня 2012 року (а.с. 4-11 ) відповідач [PERSON] отримала грошові кошти у в сумі 79800.00 грн. з кінцевим терміном повернення 30 жовтня 2032 року, процентна ставка за користування кредитом 18.00% річних. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] не сплатила в повному обсязі суму кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 05.03.2015 року складає 101521,03 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 77338,00 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 915,13 грн.; поточна заборгованість по процентам 426,08 грн.; прострочена заборгованість по процентам 16086,67 грн.; заборгованість за комісією 1117,20 грн.; сума пені 5637,95 грн. (а.с.18-26). У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № IKIPGЗ.65783.001, 31.10.2012 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № PX029031.65785.001, згідно якого [PERSON] зобовязується відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, визначним кредитним договором (а.с.12). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена солідарно з відповідачів. Суд вважає позовні вимоги доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 32 ЦПК України позов може бути предявлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та обовязки кількох відповідачів, предметом спору є однорідні права та обовязки. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. На підставі постанови Правління Національного Банку України від 27.11.2014 року № 743 «Про віднесення ПАТ «ВБР» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВБР». Відповідно до приписів п.22 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved