overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 14 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з 12 липня 2006 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не дає, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву, оскільки у відповідності до ст. 180-182; 184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дітей коштів на їх утримання не дає, хоча за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. В порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом. В своїй позовній заяві вказувала, що [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем - [PERSON] з 2005 року по червень 2011 року. Від цих відносин [INFO] у них народився син - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Ч. 1 - ч. 4 . 75 Сімейного Кодексу України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Ч. 1 ст. 76 цього ж Кодексу визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч.1 ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем - [PERSON] з 2005 року по червень 2011 року. Від цих відносин [INFO] у них народився син - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити позовні вимоги позивача. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09.08.2003 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в квітні 2010 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати, місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] визначити з матір'ю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 09.08.2003 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в квітні 2010 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З квітня 2010 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку дитини, беручи до увагу згоду відповідача [PERSON] вважає необхідним визначити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] року народження з матір'ю - [PERSON]. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.02.1991 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в березні 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, направила свого представника [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 15.02.1991 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в березні 2014 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З березня 2014 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.02.2005 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в липні 2013 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати, місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] визначити з нею. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 19.02.2005 року зареєстрували шлюб, котрий для відповідача є першим, а для позивача другим. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в липні 2013 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З липня 2013 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку дитини, беручи до увагу згоду відповідача [PERSON] вважає необхідним визначити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] з матір'ю - [PERSON]. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з вищеназваним позовом про розірвання шлюбу. В своїй позовній заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.01.2013 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком були припинені в лютому 2014 року, в зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї часто виникали сварки, які в свою чергу призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, що призвело до розпаду сім'ї, примирення вважає не можливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач [PERSON], просила суд шлюб розірвати, місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] визначити з матір'ю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони 26.01.2013 року зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною світлокопією свідоцтва про народження. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами були припинені в лютому 2014 року по причини різних поглядів на життя та на вирішення сімейних проблем, внаслідок чого між сторонами виникли непримиримі протиріччя щодо укладу життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що в свою чергу призвело до розпаду сім'ї. З лютого 2014 року сторони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами. На підставі встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі. Суд з урахуванням матеріалів справи в їх сукупності та фактичних обставин даної справи, а також віку дитини, беручи до увагу згоду відповідача [PERSON] вважає необхідним визначити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] року народження з матір'ю - [PERSON]. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами за згодою позивача встановити [PERSON] прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 05 вересня 1987 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Григорівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №9.) В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого між ними було втрачено взаєморозуміння. Оскільки проживання однією сім'єю з відповідачем стало неможливим, тому просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, натомість подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду повторно не з'явився. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 16 червня 2014 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 05 вересня 1987 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим Григорівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №9.) Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], який на даний час є повнолітнім, та донька [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, та прав їх дітей, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 20 жовтня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №107.) Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння в сім'ї. Оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦС, тому просить суд розірвати даний шлюб. Позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, натомість подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду повторно не з'явився. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 17 червня 2014 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим виконавчим комітетом Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (актовий запис №107.) Від шлюбу у сторін дітей немає. Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Крім того, в заяві позивачка просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу [PERSON] слід відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 23 жовтня 2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від спільного проживання мають одну дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя між ними не склалося, не можуть знайти спільної мови у вирішенні сімейних проблем, вони не мають бажання бути разом, живуть кожен своїм життям. Позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутності, позивні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23 жовтня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано Виконавчим комітетом Іршиківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Оскільки між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, тривалий час подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, а також враховуючи визнання відповідачем даного позову, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя є неможливим. При цьому суд також враховує, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] є неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам та їх дитині.

Outcome: approved