Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В лютому 2014 року Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, просили виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позову позивачі послались на ті обставини, що позивачі є наймачами спірної квартири, в яку у 2005 році для здійснення догляду за колишнім наймачем [PERSON] тимчасово вселився [PERSON], який не набув права користування спірним житлом, і, відповідно, після смерті [PERSON] тобто з 09 жовтня 2010 року повинен звільнити спірне приміщення. Як на правові підстави позову позивачі послались на ст. 98, 99 ЖК України. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Відповідач та його представники проти позову заперечували за його безпідставністю. Треті особи: виконавчий комітет Миколаївської міської ради, [PERSON] та орган опіки та піклування в судове засідання не з'явились, про лату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Виконавчий комітет Миколаївської міської ради подав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника. [PERSON] займається доглядом за малолітньою дитиною. Відомостей про поважність причин неявки в судове представника органу опіки та піклування матеріали справи не містять. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що на проживання [PERSON] [INFO] надала дозвіл [PERSON] у своїй частині квартири, яка має окремий вхід. В спірній квартирі (її частині) відповідач мешкає до теперішнього часу разом зі своєю дружиною та дитиною. [PERSON] дозволу на вселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS] не давала. Свідок [PERSON] пояснила суду, що в 2005 році в колишнього наймача спірного житла - [PERSON] стався інсульт, у зв'язку з чим остання запросила проживати та здійснювати догляд за нею [PERSON], який і вселився у частину квартири, що займала [PERSON] Дружина та син відповідача почали проживати у спірному житлі лише починаючи з 2009 - 2010 року. В цій частині протягом свого проживання відповідач влаштував відокремлене опалення, замінив каналізацію. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] неприватизована, належить на праві власності територіальній громаді м. Миколаєва. Спірна квартира є зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання [PERSON] є квартира [ADDRESS]. До 09 жовтня 2010 року основним наймачем квартири [ADDRESS] була матір [PERSON] - [PERSON], яка займала відокремлене приміщення цієї квартири з окремим входом, що здійснюється через самочинно зведену прибудову. З 2005 року у зв'язку з похилим віком [PERSON] на її прохання та з метою надання допомоги та здійснення догляду до нежитлового приміщення квартири [ADDRESS] вселився онук [PERSON] - [PERSON] Зареєстровані на той час в цій же квартирі позивачі свого дозволу на вселення відповідача не надавали. З викладеного слідує, що вселившись до нежитлових приміщень квартири [ADDRESS] на прохання [PERSON] для здійснення за нею догляду та без згоди на проживання інших повнолітніх членів сім'ї основного наймача, відповідач набув статусу тимчасового мешканця та не набув права користування спірним житловим приміщенням. В силу ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Вселення тимчасових жильців на строк понад півтора місяця допускається за умови додержання розміру жилої площі, встановленого для надання жилих приміщень (частина перша статті 48). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно ч. 1 ст. 99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь платника [PERSON] підлягають стягненню 230 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved