overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Вільхуватська сільська рада Великобурлуцького району Харківської області звернулася із заявою про визнання відумерлою спадщини у вигляді земельної ділянки площею 4.7918 га, що залишилася після померлої 01.01.2010 р. в с. Вільхуватка Великобурлуцького району Харківської області [PERSON]. Вільхуватська сільська рада подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованї особи-Великобурлуцької РДА у Харківській області [PERSON] заяву вважав такою, що не підлягає задоволенню, оскільки є спадкоємці, які заявили про прийняття спадщини і завдена спадкова справа. Прокурор просив в задоволенні заяви відмовити, оскільки зазначена спадщина успадкована. Вислухавши думку прокурора, суд вважає, що заява Вільхуватської сільської ради задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно довідки відділу РАЦС Великобурлуцького РУЮ у Харківській області від 02.07.2015 р. [PERSON] померла 01.01.2010 р., актовий запис про смерть №02(а.с.29). Згідно довідки завідувача Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області від 20.06.2015 р. на підставі заяви [PERSON] Івановича-спадкоємця за заповітом, онука спадкодаиці, в нотаріальній конторі 02.02.2010 р. було заведено спадкову справу №14/2010 після померлої 01.01.2010 р. в с. Вільхуватка Великобурлуцького району(а.с.27). Згідно ч.ч.1,2 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні заяви Відьхуватської сільської ради про визнання спадщини відумерлою слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Вільхуватська сільська Рада звернулась до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, що залишилася після померлого 25.09.2002 р. в с. Устинівка Великобурлуцького району Харківської області [PERSON] у вигляді права на земельну частку(пай) розміром 4.7918 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату серії ХР №0208586. Вільхуватська сільська рада подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої організації-Великобурлуцької РДА у Харківській області [PERSON] вважав, що заява Вільхуватської сільської ради задоволенню не підлягає. Вислухавши представника заінтересованої сторони суд вважає, що заява задоволенню не підлягає виходячи із наступного. Встановлено, що [PERSON] помер 25.09.2002 р. в с. Устинівка Великобурлуцького району Харківської області, свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №356449(а.с.33). На підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ХР №0208586 померлому належало право на земельну частку(пай), що підтверджується довідкою відділу Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області (а.с.10). Згідно довідки завідувача Великобурлуцької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася(а.с.23). Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки на час смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР, який взагалі не передбачав поняття «відумерла спадщина», то відповідно до положень ст.555 цього Кодексу спадщина, що залишилася після смерті [PERSON] вважається такою, що перейшла до держави. В звязку із недоведеністю заяви Вільхуватській сільській раді слід відмовити в її задоволенні.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Вінницький національний технічний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Мотивований позов тим, що відповідач з 17.02.2014 р. до 01.09.2014 р. навчався у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю «Електричні системи та мережі». Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з договором від 10.02.2014 року. Станом на 01.04.2015 року відповідач не сплатив кошти за надані освітні послуги і утворилась заборгованість в сумі 500 грн., тому позивач просив стягнути дану суму на свою користь. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримав, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, позов не оспорив, заяв про розгляд справи у його відсутність не подав. Відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 17.02.2014 року до 01.09.2014 року навчався у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю «Електричні системи та мережі». Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг. Згідно з договором від 10.02.2014 року, укладеним із [PERSON], загальна вартість освітньої послуги становить 8\~250 грн. за весь термін навчання. Відповідно до п. 4.3 договору вартість навчання складає: 1-й рік 2750 грн., 2-й рік 5500 грн. Замовник вносить плату за навчання у першій половині навчального року до 31 серпня та у другій половині навчального року до 5 лютого. Таким чином, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, тому при вирішенні спору суд застосовує норми розділу І, ІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.ст. 629, 630 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами; закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. 01.09.2014 року, відповідно до наказу ректора № 240с від 29.08.2014 року, [PERSON] відрахований з Вінницького національного технічного університету за академнеуспішність (а.с. 4). Але згідно довідки стану оплати за надання освітніх послуг за навчальний період за 2014 рік [PERSON] сплатив лише 2\~250 грн., проте за надані освітні послуги за період з лютого по червень 2014 року борг становить 500 грн. ( 2750 грн. 2250 грн. = 500 грн.). Дана сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Вінницький національний технічний університет звернувся до суду з позовом до Омобоогундже Блессінг Олувабукола про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг. Позов мотивований тим, що Омобоогундже Блессінг Олувабукола з 01.09.2014 до 21.10.2015 рр. навчалася у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю 6.030601 «Менеджмент». Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з договором «Про навчання у ВНТУ за ОКР «Бакалавр» (за кошти фізичних осіб)» від 19.08.2014 р. Станом на 01.04.2015 р. відповідач не сплатила за вже надані їй освітні послуги, чим спричинила утворення заборгованості перед ВНТУ у розмірі 3 882,58 грн. Такі дії відповідача змушують ВНТУ звернутись до суду із цим позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з\~ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені) (ст. 611 ЦК України). Відповідно до\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що Омобоогундже Блессінг Олувабукола з 01.09.2014 до 21.10.2015 рр. навчалася у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю 6.030601 «Менеджмент». Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з договором «Про навчання у ВНТУ за ОКР «Бакалавр» (за кошти фізичних осіб)» від 19.08.2014 р. Станом на 01.04.2015 р. відповідач не сплатила за вже надані їй освітні послуги, чим спричинила утворення заборгованості перед ВНТУ у розмірі 3 882,58 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

В інтересах [PERSON] звернувся до суду адвокат [PERSON], з заявою про встановлення факту смерті батька. Батько заявника [PERSON], який народився [INFO], у с. Запоріжжя, Краснолуцької м. ради, Луганської області, який помер 13.10.2018 року у м. Красний луч, м. Петровське, Луганської області, Україна, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 128. У зв*язку з тим, що батько заявника померл на тимчасово окупованій території та на даний час заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті в органах РАЦСу, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту смерті батька необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. Адвокат [PERSON] в своїй заяві просив позов задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно лікарського свідоцтва про смерть №128 від 15.10.2018 року, [PERSON], помер 13.10.2018 року, місце смерті м. Красний луч, м. Петровське, Луганської області, Україна. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно п.2 ч. 1ст. 17Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»- державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Докази, що містяться у справі, зокрема, копія свідоцтва про смерть, свідоцтвом про смерть виданого на тимчасово окупованій території, підтверджують факт смерті [PERSON] незалежно від того, яким закладом видане це свідоцтво та дати його видачі. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно йому для державної реєстрації смерті батька. За таких обставин, суд задовольняє заяву. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

В інтересах [PERSON] звернувся до суду адвокат Блищик І.І., з заявою про встановлення факту смерті матері. Матір заявника [PERSON], яка народилась [INFO], у м. Орджонікідзе, Донецької області, яка померла [INFO] у м. Молодогвардійськ, м. Краснодон, Луганської області, Україна, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 106. У зв*язку з тим, що матір заявника померла на тимчасово окупованій території та на даний час заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті в органах РАЦСу, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили. Встановлення даного факту смерті матері необхідно заявниці для державної реєстрації смерті. Адвокат Блищик Іван Ігорович в своїй заяві просив позов задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно лікарського свідоцтва про смерть №106 від [INFO], та свідоцтва про смерть виданого у Луганській області, [PERSON], померла [INFO] місце смерті м. Молодогвардійськ, м. Краснодон, Луганської області, Україна. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. ґ ч. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно п.2 ч. 1ст. 17Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»- державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Докази, що містяться у справі, зокрема, копія свідоцтва про смерть, свідоцтвом про смерть виданого на тимчасово окупованій території, підтверджують факт смерті [PERSON] незалежно від того, яким закладом видане це свідоцтво та дати його видачі. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 315ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно їй для державної реєстрації смерті матері. За таких обставин, суд задовольняє заяву. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

В інтересах [PERSON] з даним позовом звернулася [PERSON] та просить визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після батька останньої - [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. Так, [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого і залишилося вищевказане спадкове майно. Позивач являється спадкоємцем за заповітом від 03.03.2000 р., спадщину прийняла. Обставина відсутності свідоцтва про право власності на спадкове майно на ім'я спадкодавця унеможливлює оформлення позивачем своїх спадкових прав, а тому позивач змушена звернутись в суд з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в суд не з'явилися, про дату розгляду справи сповіщені належним чином. Представник відповідача - Токівської сільської ради в суд не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов визнав. Представник третьої особи в суд не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути без його участі, заперечень щодо позову не має. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідаючі їм правовідносини: [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилася спадщина зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. Своїм заповітом від 03 березня 2000 року [PERSON] належний йому житловий будинок з усіма надвірними будівлями та все належне йому майно заповів [PERSON]. Вказану спадщину прийняла як спадкоємець за заповітом [PERSON] згідно ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступила в управління спадковим майном. Постановою державного нотаріуса Вольтера І.П. від 14.08.2014 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після [PERSON] по причині відсутності правовстановлюючого документу на дане майно. Із свідоцтва на забудову індивідуальної садиби випливає, що присадибна ділянка площею 1000 кв.м. відведена гр. [PERSON] для будівництва індивідуального жилого будинку і господарчих будівель. Свідоцтво на забудову видане на підставі рішення виконавчого комітету Підволочиської районної ради депутатів №261 від 13.09.1968 р. Згідно плану на забудову садиби, будинок розташований у с.Токи і забудовником вказаний [PERSON]. 18.07.2014 р. на житловий будинок [ADDRESS] складено технічний паспорт, власником зазначений [PERSON]. Виходячи із наведеного, будинковолодіння у с.Токи дійсно належало [PERSON] і відноситься до спадкового майна згідно заповіту. Таким чином, враховуючи обставину прийняття спадщини позивачем, неможливість оформити спадкові справа через відсутність належного правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] є підставним та таким, що підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 549 ЦК УРСР,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

В інтересах заявника [PERSON] до суду звернулась його представник - адвокат Ракицька І.М. із даною заявою, в якій зазначила, що [INFO] у м. Луганську помер брат заявника [PERSON] . Заявнику необхідно встановити факт родинних відносин з померлим, так як документи, що підтверджують народження померлого, знаходяться у органах ЗАГС у м. Луганську, на тимчасово непідконтрольній українській владі території, а у реєстр актових записів не внесені. Факт родинних відносин підтверджений свідоцтвом про народження заявника та довідкою про народження [PERSON] , у яких матір`ю обох осіб зазначено [PERSON] , а також рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2019 року. Встановити факт, що [PERSON] , громадянин України, [INFO] , місце народження - м. Луганськ, що помер [INFO] у м. Луганську, є рідним братом [PERSON] , [INFO] , місце народження - м. Луганськ. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, у заяві зазначивши про розгляд справи без їх участі. Заінтересована особа приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ледньов І.С. також в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, вважає за необхідне задовольнити заяву, оскільки суд встановив наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заявника про родинні стосунки із спадкодавцем. [INFO] помер [PERSON] , що було встановлено рішенням Оболонського районного суду міста Києва та про що було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02 липня 2019 року. Встановлення факту родинних відносин із братом [PERSON] заявнику [PERSON] необхідно для отримання спадщини. Той факт, що заявник [PERSON] та [PERSON] є рідними братами підтверджується свідоцтвом про народження заявника, довідкою про народження [PERSON] , в яких матір`ю обох осіб зазначена [PERSON] , а також рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.06.2019 року про встановлення факту смерті [PERSON] , в якому зазначено, що до суду за встановленням вказаного факту звернувся брат померлого [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин в даному випадку заявниці необхідне для підтвердження родинних відносини для оформлення спадкових прав. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

В інтересах позивача [PERSON] в суд з даним позовом звернувся [PERSON], вказавши, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається зокрема із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. Позивач як спадкоємець за законом по причині відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок не може оформити спадкові права, а тому представник позивача просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив: будинок був побудований у 1986 році його батьком. У подальшому право власності не міг оформити по тій причині, що важко хворів і в результаті неодноразових операцій був позбавлений обох ніг. Представник відповідача в суд не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, з позовом згідний. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], виданим 20.03.2009 р. Позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняла, про що зазначено у постанові від 12.03.2014 р. приватного нотаріуса [PERSON] Цією ж постановою нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] після чоловіка [PERSON] по причині відсутності правовстановлюючого документу. Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Качанівської сільської ради №4 від 21 лютого 2001 року встановлено факт належності та визнано право власності на будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS] за [PERSON]. Вказане право власності не оформлено у Підволочиському БТІ, як вважає суд, по поважних причинах. Відповідно до технічного паспорта, по [ADDRESS], 1986 року будівництва. Проаналізувавши наведене у сукупності, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку що вищезазначене будинковолодіння належало спадкодавцю [PERSON], позивач спадщину прийняла, інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились, а тому її позов слід задовольнити і визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається із будинковолодіння [ADDRESS].

Outcome: approved