overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 06 лютого 2003 року, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 06.02.2003 року (актовий запис № 23). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 09 листопада 2002 року, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 09.11.2002 року (актовий запис № 64). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 09 серпня 2009 року, від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивачка і відповідач вступили до шлюбу 09 серпня 2008 року (актовий запис № 325). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 3 листопада 2012 року виконавчим комітетом Новопетрівськоїої сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №44. Від сумісного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сімю, що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить задовільнити. Відповідач [PERSON] з позовом погодився. Сторони на примирення не погодились. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідача на її користь стягувалися аліменти в розмірі 500 грн. ( по 250 гн на кожну дитину) на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] на підставі виконавчого листа № 2/432/169/2012, виданого Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області 31.01.2012 року до досягнення дітьми повноліття. 08.12.2015 року державним виконавцем ВДВС Петропавлівського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в звязку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнень (досягнення дітьми повноліття). На момент закриття виконавчого провадження заборгованість по аліментам становила 13 237 грн. Відповідач в добровільному порядку не бажає сплатити дану заборгованість, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача остаточну суму заборгованості, а саме: 12 637 грн. Відповідач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.12.2015 року заборгованість по аліментам на день повноліття дитини становить - 13237 грн. (а.с.3) В судовому засіданні позивач надала заяву відповідно до якої внесла зміни до позовної заяви , а саме зменшила позовні вимоги так як відповідач влітку виплатив їй 600 грн. Остаточна заборгованість становить - 12637 грн. Цю суму вона просить стягнути з відповідача.(а.с.20) Відповідно до ч.4 ст.194 СК України заборгованість по аліментам стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.4 ст. 195 СК України заборгованість по аліментам обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позивачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При таких даних суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові позивач вказує, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Дитина проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку( доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини та витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень . Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилась, згідно поданої на адресу суду письмової заяви ( вх. № 29587 від 12.12.2016 року) , просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, подав на адресу суду письмову заяву ( вх. № 29588 від 12.12.2016 року) , в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, беручи до уваги процесуальну позицію сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області , серія [NUMBER] від 08.10.2011 року, а.с.- 4), від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] року ( свідоцтво про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 21.05.2013 року, а.с.- 5) . Дитина знаходиться на утриманні матері і вони спільно проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 87 від 09.11.2016 року виданою виконавчим комітетом Уманської міської ради Черкаської області ( а.с.-6 ). Відповідач добровільно матеріальної допомоги або іншого забезпечення дитині не надає. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дитини , позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст.191 СК України. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, понесені позивачем при подачі позовної заяви витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO] народження в розмірі 1000 гривень, посилаючись на те, що з червня 2014 року сторони перебувають в шлюбі. Шлюб між сторонами на даний час не розірвано. Дитина знаходиться на її утриманні, проте батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визає у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.04.2014року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] В період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON],[INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін , суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання доньки [PERSON],[INFO] народження в розмірі 1000 гривень, починаючи стягнення з 03.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому зазначає, що 01.09.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області було зроблено актовий запис - № 256. \~ \~ \~ \~Спір про поділ майна відсутній. Посилаючись на те, що подружнє життя не склалося, позивач та відповідач мають різні погляди на подружнє життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. 3 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання\~ не зявилась, 08.02.2017 року подала заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач, який належним чином повідомлений в судове засідання не зявився, заперечень не надав, внаслідок чого суд\~ на підставі ст. 224-226 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача, та ухвалює заочне рішення. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З наданої до матеріалів справи копії свідоцтва про одруження вбачається, що 01.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області було зроблено актовий запис - № 256. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, примирення не можливе, сторони проживають окремо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому зазначає, що 10.09.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що Запорізьким міським відділом дежравної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Запорізькій області було зроблено актовий запис - № 903. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON], 09.12.2011р.н. Позивач зазначає, що спір про поділ майна відсутній, неповнолітня дитина [PERSON] мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що подружнє життя не склалося, позивач та відповідач мають різні погляди на подружнє життя, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. 3 листопаду 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, позивачка просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання\~ не зявилась, 23.01.2017 року подала заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не зявився, 23.01.2017 року подав заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як передбачено ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, зважаючи на повне визнання позову відповідачем та той факт, що визнання відповідачем позову, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно на тій підставі, що вона не працює, так як доглядає сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач спільно з сімєю не проживає і матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В силу ч. 4 цієї ж статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що від шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Деражнянського районного управління юстиції в Хмельницької області 11 листопада 2014 року, у сторін є син [PERSON], [INFO], при цьому батьком дитини згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії 1-БВ № 248157 є відповідач. Сторони на даний час спільно не проживають, що підтверджується довідкою, виданою Деражнянською міською радою. Дитина проживає та відповідно знаходиться на утриманні матері, яка не працює. При визначенні розміру аліментів, суд враховує ту обставину, що відповідач інших утриманців немає, має задовільний стан здоровя, а тому вважає, що за таких обставин він може надавати утримання непрацездатній дружині у розмірі 500 грн. до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, відповідно підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач з серпня 2016 року ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, з сім»єю не проживає, то просила стягнути з нього /відповідача/ на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання даного позову до суду і до повноліття дитини, а також грошові кошти на своє утримання відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судове засідання не зявився, просив справу розглядати без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 08 серпня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають від даного шлюбу малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с.3-5/. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини і жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17 листопада 2016 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки позивачкою суду не надано доказів того, що відповідач має мінливий дохід та потребує стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, то в іншій частині в позові суд вбачає за необхідне відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,2 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1 грудня 2013 року і від даного шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею /позивачкою/ та перебувають на її утриманні. Відповідач належне утримання їй та дітям не надає. Тому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, та аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дітьми трирічного віку. В судове засідання сторони не з'явились, просили справу розглядати без їх участі, своєю заявою від 5 січня 2017 року відповідач позов визнав повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 1 грудня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні /а.с.6-9/. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 21 листопада 2016 року і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 21 листопада 2016 року і до досягнення дітьми трирічного віку. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved