overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В липні 2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до територіальної громади с. Рогізки в особі Рогізківської сільської ради Щорського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 вересня 2011 року померла його мати [PERSON], що була зареєстрована та постійно проживала за адресою [INFO]. До спадкового майна входить: право на земельну ділянку розміром 5.62 га, яка розташована на території Рогізківської сільської ради Щорського району Чернігівської області. Інших спадкоємців крім неї немає. В установлений законом строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори в силу своєї юридичної необізнаності та незнанням порядку оформлення спадщини. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] відсутня, від неї надійшла заява відповідно до якої вона просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник Рогізківської сільської ради відсутній, в матеріалах справи є заява відповідно до якої Рогізківська сільська рада не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 17 вересня 2011 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно: земельна ділянка розміром 5.62 га, яка розташована на території Рогізківської сільської ради Щорського району Чернігівської області. В установлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся за отриманням спадщини в зв'язку з юридичною необізнаністю.\~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник пропустив строк з поважних причин. Суд має визначити заявнику додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги мотивував тим, що 12 квітня 2015 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину він не має можливості через відмінність у написанні їх прізвищ у свідоцтві про його народження та документах, виданих на імя його матері, внаслідок чого він не може довести родинні відносини з матірю. Посилаючись на викладене, заявник просив суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], а саме, що остання є його матірю. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засіданні не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 12 квітня 2015 року померла [PERSON], про що 15 квітня 2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1720. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень заявника, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. 14 вересня 2015 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 568/2015 до майна померлої [PERSON]. [PERSON] 14 вересня 2015 року подав до Першої Миколаївської державної нотаріальної конторою заяву про прийняття спадщини. Проте, через відмінності у написанні прізвища у свідоцтві про смерть спадкодавиці та у свідоцтві про народження заявника, він не має можливості підтвердити родинні стосунки зі своєю матірю та вирішити питання про оформлення спадщини. 23 квітня 2015 року повторно видано свідоцтво про народження серії І-ФП № 226802. Згідно даного свідоцтва батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно наданого заявником свідоцтва про одруження серії ЯФ № 001306, виданого 18 березня 1955 року, заповненого російською мовою, 10 березня 1955 року зареєстрували шлюб «Моклюк Михайло Иванович» та «Миркушова Маланка Петровна». Прізвище чоловікові та дружині присвоєні відповідно «Моклюк», «Моклюк». 2 листопада 1933 року Ново-Україниською сільською радою видане свідоцтво про народження 22 жовтня 1933 року у с. Червоний Розділ Н-Українського району [PERSON]. За висновком міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції від 8 грудня року, наданого відповідно до заяви заявника [PERSON] про внесення змін до актового запису про народження йому було відмовлено у внесені змін до актового запису у звязку з тим, що не зберігся актовий запис про народження матері заявника. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що [PERSON], яка померла 12 квітня 2015 року, є матірю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вимогами до КП «Київський крематорій» з вимогою про зобов'язання Відповідача надати йому омію наказу про відпустку згідно з поданої ним заяви від 28 травня 2015 року на основні та додаткові невикористані щорівні відпустки з 2011 по 2015 років. Свої вимоги Позивач мотивує наступним. Позивач вказує, що з 1993 року він працює в Ритуальній службі комунальному підприємстві «Київський крематорій» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). При цьому в період з 2011 по 2015 року він жодного разу не отримував щорічну відпустку повної тривалості. 28 травня, як вказує Позивач, він звернувся до директора КП «Київський крематорій» [PERSON] із заявою про надання йому основної та додаткової відпустки строком на 90 днів з 29 травня 2015 року по 29 серпня 2015 року, яку направив також поштою. Вказану заяву, як зазначає Позивач, в КП «Київський крематорій» отримали його заву 12 червня 2015 року, проте до цього часу Позивач не отримав копії наказу про свою відпустку навіть після письмового звернення. В судовому засіданні Позивач та його представник підтримали позов, просили суд його задовольнити. Крім того, наполягали на винесенні судом окремої ухвали щодо протиправних дій керівника КП «Київський крематорій» та направленні її на реагування Київському міському голові. Представник Відповідача проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що 15 червня 2015 року [PERSON] був звільнений з Ритуальної служби СКП «Київський крематорій», і при звільненні йому було виплачено компенсацію за невикористані відпустки. Відтак, наказу про надання Позивачу відпустки не видавалось, а тому позов є безпредметним і задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] з 1993 року працював в Ритуальній службі СКП «Київський крематорій». Встановлено, що 28 травня 2015 року Позивач направив на адресу Відповідача поштою заяву про надання йому основної та додаткової невикористаної щорічної відпустки з 2011 по 2015 роки строком на 90 днів з 29 травня 2015 року. (а.с.4) Матеріалами справи підтверджується, що вказана заява надійшла до адресата 12 червня 2015 року. (а.с.3) В той же час безспірно встановлено, що Відповідач не приймав рішення про задоволення заяви про надання Позивачу відпустки, відповідний наказ не видавався, оскільки 15 червня 2015 року Позивач був звільнений з роботи із виплатою компенсації за невикористані відпустки. Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач не надав суду доказів, що Відповідачем видавався наказ про надання йому відпустки. За таких обставин вимоги Позивача про надання йому копії такого наказу є безпредметними і не підлягають задоволенню. Підстав визначених статтею 211 ЦПК України для постановлення окремої ухвали суд не вбачає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 05 серпня 2006 року виконкомом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київській області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, позивач переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, у зв'язку з цим просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] вказав, що на позові наполягає та просить його задовольнити, а [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2006 року виконкомом Кіровської сільської ради Бориспільського району Київській області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сім'єю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окрему сім'ю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 21 червня 2011 року виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу дітей вони не мають. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, оскільки вони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Тому позивач переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, у звязку з цим просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] на позові наполягав, просив суд його задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Крім цього, просив суд не надавати сторонам строк на примирення, оскільки спільне проживання з [PERSON] припинено, починаючи з червня 2015 року. На даний час [PERSON] проживає спільно з іншою жінкою та має намір в подальшому створити з нею нову сімю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась. Направила до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що вона категорично не згодна з причинами розірвання шлюбу, які позивач зазначив у позовній заяві. [PERSON] сподівається на збереження шлюбу, а тому просить суд надати сторонам строк на примирення, а також відмовити у задоволенні позовних вимог. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2011 року виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.4). Від цього шлюбу спільних дітей вони не мають. Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач не може жити однією сімєю з відповідачем. Відновлювати відносини не бажає, має намір в подальшому створити окрему сімю. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси позивача. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір. Предявлений ним позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 26 березня 1994 року [PERSON] уклала шлюб з відповідачем. В 2005 році вони припинили проживати однією сімєю. З 2010 року позивач почав проживати з [PERSON] 27 січня 2011 року у них народився син [PERSON], а 14 вересня 2013 року доч-ка [PERSON] Однак батьком дітей був записаний відповідач. Тому [PERSON] просить суд визнати його батьком [PERSON] та [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не зявився у судове засідання. Відповідач надіслав заяву (а.с.18), в якій він визнає позов та просить суд розглянути цивільну справу в його відсутності. [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. Представник служби у справах дітей Бориспільської РДА не зявився у судове засідан-ня. Він завчасно у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду ци-вільної справи. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, які зявились у судове засідання, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов під-лягає задоволенню з таких підстав. З копії довідки виконавчого комітету Глибоцької сільської ради №498 від 26 червня 2015 року (а.с.5) вбачається, що 26 березня 1994 року [PERSON] уклала шлюб з відпові-дачем. 27 січня 2011 року у неї народився син [PERSON], а 14 вересня 2013 року дочка [PERSON] Батьком дітей записаний [PERSON] Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії 1-ОК №172668 від 8 лютого 2011 року та серії 1-ОК №252587 від 3 жовтня 2013 року (а.с.8, 9). Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народже-ної жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоло-віком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно з ч.1, ч.2 ст.128 цього Кодексу батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З копії акту обстеження матеріально-побутових умов від 26 червня 2015 року (а.с.6) вбачається, що [PERSON] проживає однією сімєю з [PERSON] До складу їх сімї вхо-дять діти: [PERSON] та [PERSON] Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матірю позивача, показала, що з 2010 року її син проживає однією сімєю з [PERSON] У них народився син [PERSON] та дочка [PERSON]. Однак діти були помилково записані за [PERSON] З огляду на це суд вважає, що [PERSON] належить визнати батьком [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 29 червня 2012 року він уклав з [PERSON] шлюб, зареєстрований ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ, про що в той же день був складений актовий запис №217. Пози-вач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольнити його. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що під час шлюбу відповідач уклала кредитний договір в інтересах сім'ї. У випадку розірвання шлюбу [PERSON] буде вимушена само-стійно повертати кредит. Тому вона просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 29 червня 2012 року [PERSON] уклав з відповідачем шлюб, за-реєстрований ВДРАЦС Бориспільського МРУЮ, про що в той же день був складений актовий запис №217. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №181529 (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них. Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього ж Кодексу шлюб грун-тується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН. Встановлено, що позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] Збереження шлюбу суперечить його інтересам. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповідачем не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати. Вирішення питання про розірвання шлюбу жодним чином не залежить від вико-нання кредитного договору, укладеного подружжям під час шлюбу. Тому суд критично оцінює посилання відповідача на цю обставину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON] та призначення її опікуном, посилаючись на те, що остання проживає з ним, страждає хронічним психічним захворюванням, перебуває на обліку в ХОПНД, не може розуміти значення своїх дій або керувати ними. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради заяву[PERSON] підтримав, у наданому суду поданні про встановлення опіки над [PERSON] не заперечив щодо призначення заявника її опікуном. Заслухав пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 2012 року хворіє психічним захворюванням, є інвалідом 1-ї групи, потребує відповідного медичного нагляду та лікування, згідно висновку судово психіатричного експерта обласної психіатричної лікарні № 559 від 14 вересня 2015 року виявляє судинну деменцію, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Судом також встановлено, що[PERSON] володіє благоустроєним житлом, за станом здоровя, характеристикою, не має протипоказань щодо виконання обовязків опікуна[PERSON]Й Це в суді пояснили сторони, це стверджується матеріалами справи. Відповідно до\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], який помер 11 травня 2015 року в смт Теплик Вінницької області. Вказав, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по вул.Радянської Армії,61 в смт. Теплик Вінницької області, яку він не має можливості оформити через розбіжність у написанні батькового прізвища та його. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що батько не мав освіти, тому не зважав на написання прізвища у різних документах, часто прізвище записувалось зі слів. За життя батько склав заповіт, яким заповів все своє майно на його імя, однак різне написання їх прізвищ перешкоджає в оформленні спадщини.. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Теплицької селищної ради [PERSON], який діє на підставі довіреності від 30 липня 2015 року, не заперечує проти встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] з метою оформлення спадщини. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила суду, що протягом 28 років проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Вони разом доглядали хворого батька чоловіка [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи та показання свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 11 травня 2015 року в смт Теплик Вінницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Відповідно договору купівлі-продажу від 03 липня 1990 року [PERSON] придбав житловий будинок по вул..Радянської Армії, 61 в смт Теплик Вінницької області. . 01 серпня 1995 року в Теплицькій державній нотаріальній конторі [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно синові [PERSON]. Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] також підтвердила у своїх показаннях свідок [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивач вказує на те, що 20 травня 2001 року він придбав у відповідачів квартиру [ADDRESS], уклавши договір купівлі продажу, який був зареєстрований на Товарній Універсальній біржі «Клондайк» за № 274. При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але від нотаріального посвідчення договору сторони відмовились. Посилаючись на викладене, позивач просив про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири дійсним. Позивач та відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. У відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 10 травня 2001 року укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким відповідачі передали зазначену квартиру у власність позивача, а останній прийняв нерухоме майно і сплатив за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано на Товарній Універсальній біржі «Клондайк» за № 274 в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном 10 травня 2001 року. Придбану за договором квартиру [ADDRESS] позивач зареєстрував на праві власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації (реєстровий № 18508, реєстрова книга № 107) 17 травня 2001 року, а також зареєстрував своє місце проживання в квартирі. Як слідує з паспорту позивача, він зареєстрований за адресою: [INFO] з 29 травня 2001 року. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved