overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 25 липня 2014 року вони з відповідачем не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння та сварки з різних побутових питань, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб за вказаних умов. В судове засідання [PERSON] не зявилась, але надала суду заяву в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що 28 липня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 118 (а.с.3), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб укладено між сторонами вперше. Відповідно до положення ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Неповнолітнього дитину сина [PERSON], [INFO], необхідно залишити проживати з матірю, майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21 липня 1991 року у відділі РАГС Чернівецького міськвиконкому за актовим записом № 1238. Від шлюбу є повнолітній син [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилалась на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, з січня 2000 року їх шлюбні стосунки припинились, а в 2010 році вони остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім'ї було те, що відповідач постійно знаходиться у відрядженнях по роду своєї роботи, періодично з'являвся вдома, а останні п'ять років взагалі не був вдома, через що її життя є нестерпним і неможливим. Також у них різні та несумісні характери, між ними відсутнє взаєморозуміння, давно зникло почуття поваги та любові. Подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, на примирення не згоден, просить справу розглянути у його відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони, починаючи з 2000 року не підтримували подружні стосунки, а в 2010 році остаточно їх припинили, з того часу не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Причиною розпаду сім'ї сторін було те, що відповідач постійно знаходився у відрядженнях по роду своєї діяльності, періодично з'являвся вдома, а останні п'ять років взагалі не був вдома, у них різні та несумісні характери, між ними відсутнє взаєморозуміння, давно зникло почуття поваги та любові, на примирення сторони не згідні, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 січня 2013 року у відділі державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 861, шлюб у обох перший. Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилалась на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, в червні 2014 року вони остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розпаду сімї були відсутність взаєморозуміння між ними та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань, постійні конфлікти негативно вплинули на загальну моральну атмосферу в сімї, призвели до повного розриву їх відносин. Подальше спільне проживання і збереження сімї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути у її відсутності, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації у відповідності до вимог ст.76 ч.1 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сімї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в червні 2014 року остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причиною розпаду сім'ї сторін були відсутність взаєморозуміння між ними та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань, постійні конфлікти негативно вплинули на загальну моральну атмосферу в сімї, призвели до повного розриву їх відносин, на примирення позивачка не згідна, а тому суд вважає, що сімя сторін розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в звязку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітнього сина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу належить залишити проживати з матірю [PERSON], так як дитина проживає з нею і з врахуванням її віку. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Долинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, треті особи - приватний нотаріус Запорізького району Запорізької області Карташова Т.М., Державна реєстраційна служба Запорізького району Запорізької області, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Заявою від 05.05.2015 р. позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ. «А», сіни літ. «а», веранду літ. «а'», літню кухню літ «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», гараж літ. «Д», погріб з шийкою літ. «пг», вбиральню літ. «Е», паркан № 1, водопровід № 2. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO]. померла її мати - [PERSON] За життя, а саме 15.04.2014 р., [PERSON] склала заповіт, яким житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS], заповідала їй. Після смерті матері відкрилась спадщина, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Карташової\~Т.М. Запорізького районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак їй було відмовлено у зв'язку з тим, що право власності на будинок не зареєстроване в ТОВ «ЗМБТІ». Позивачка в судове засідання не з'явилась - про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи представник Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явився. До суду від відповідача надійшла заява № 16/02-01-26 від 27.04.2015 р. про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій також зазначено про те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову. Повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи представник третьої особи - Державної реєстраційної служби Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, пояснень не надав. Повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи третя особа - приватний нотаріус Запорізького району Запорізької області Карташова Т.М. в судове засідання не з'явилась, просила розглядати справу без її участі. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вона вказала, що [INFO] в с. Косів Чортківського району померла [PERSON]. 22 листопада 2006 року [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла у власність в рівних долях [PERSON] та [PERSON]. Спадщину позивачка [PERSON] фактично прийняла, так як проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачка не зверталась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. [PERSON] звернулась в Чортківську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на ім'я спадкодавця, так як він був втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті. Згідно копії державного акта [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,13 га, що розташована на території Косівської сільської ради Чортківського району. Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов визнає. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вищезазначеного Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті останньої позивачка відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна за заповітом і спадщина належить їй з часу відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 30% від всіх видів доходів щомісячно до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Позивачка зазначає, що відповідач не виплачує аліменти на її утримання, не бере участь у її вихованні. Позивачка зазначає, що відповідно до ст.. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судові засідання 02.07.2015, 20.08.2015 року не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.30-37), не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] навчається у Державному вищому навчальному закладі «Київський індустріальний коледж» на 3 курсі денного відділення і закінчує навчання 30 квітня 2016 року (а.с.7). Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи обставини справи, перебування позивача на навчанні, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 30% всіх видів доходів щомісячно до часу закінчення навчання 30 квітня 2016 року. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій суміна неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн., щомісяця з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач не утримує дитину, не надає добровільно матеріальну допомогу, участь у вихованні дитини не приймає. Позивачка зазначає, що сама несе витрати по утриманню дитини, в зв'язку з чим звернулася з позовом до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судові засідання 17.06.2015, 06.08.2015 року не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.18-19, 30-31), не подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення суду. Позивач проти цього не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно з урахуванням індексації з дня подання позову і до досягнення повноліття. Відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі або у натуральній формі, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров»я і матеріальне становище дітей, стан здоров»я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Вимогами СК України, не встанлено можливість стягення аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням індексації. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньщї доньки аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісяц до досягнення повноліття. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивачка вказала, що має на праві приватної власності житловий будинок в [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] зареєстрована в її будинку, проте фактично в ньому не проживає і ним не користується з квітня 2011 року. Тому, [PERSON] просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без неї, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Позивачці [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 20 листопада 2003 року. У відповідності з актами обстеження Горішньовигнанської сільської ради від 09 січня, 13 лютого, 18 березня 2015 року комісією встановлено, що [PERSON] по місцю прописки не проживає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачка не користується житлом понад один рік.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки доходу відповідача до досягнення ними повноліття, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з1994року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.12.2012р. шлюб між сторонами було розірвано. Дитина знаходиться на її утриманні, проте батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. До судового засідання позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі відповідно до яких просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частки доходу відповідача до досягнення ними повноліття, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач до судового засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позов визнає. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1994 року по 2012рік. В період шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.12.2012р. шлюб між сторонами було розірвано. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторін , суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 07.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 30 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved