Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідачки та просить постановити судове рішення, яким звільнити його від сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], що були стягнуті з нього на користь відповідачки рішенням Жовтоводського міського суду 08 грудня 2003 року посилаючись на те, що дитина з липня 2013 року постійно мешкає разом із ним за адресою [ADDRESS], та знаходиться повністю на його утриманні. Він самостійно опікується дитиною, забезпечуючи його одягом та харчуванням. Позивач у судовому засіданні участі не приймав, у письмовій заяві позов підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Третя особа в заяві від 27.01.2014 р. підтримав заявлені позивачем позовні вимоги і просив їх задовольнити та просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином з урахуванням положень ч.5,9 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила. Суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті у відсутності останньої та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Закон - ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України - встановив таке: - Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. - За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. - Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде утримуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні із досліджених копій свідоцтва про народження, копії судового рішення про розірвання шлюбу та стягнення аліментів/а.с.4/ встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу батьків разом із батьком та матір'ю проживав в [ADDRESS]. Тобто сторони по справі після розірвання шлюбу продовжували шлюбно-сімейні відносини, проживали сумісно. Рішенням Жовтоводського міського суду від 25.07.2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку доходів до повноліття дитини. Судом також встановлено, що в липні 2013 року відповідачка [PERSON] залишила сім'ю, сина [PERSON] та другого сина, який народився у сторін по справі після розірвання шлюбу, та виїхала проживати до Житомирської області. Діти залишилися проживати з батьком, перебувають на його утриманні, в тому числі і син [PERSON], на утримання якого відповідачка отримує аліменти. [PERSON] самостійно опікується дітьми, забезпечуючи їх одягом та харчуванням. Тобто, мати ухилилась від утримання неповнолітніх дітей, хоча вона продовжує отримувати аліментні платежі від позивача на утримання їх спільного сина [PERSON]. У зв'язку з цим, на думку суду, [PERSON] має бути звільнений від сплати аліментних платежів які були раніше стягнуті з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved