Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач, в особі свого представника, звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [PERSON], з метою отримання банківських послуг, підписав заяву №б/н від 26.05.2016р., давши таким чином свою згоду на те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, після чого отримав від банку кредит в розмірі 1 000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За твердженням позивача, Банком було виконано свій обовязок та надано кредитні кошти відповідачеві для власного користування, однак, відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, а тому, станом на 19.10.2017р., має заборгованість 25 862,35грн., в тому числі: 15 559,88грн. тіло кредиту; 1 786,64грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 6 808,10грн. нараховано пені; 500,00грн. штраф (фіксована частина); 1 207,73грн. штраф (процентна складова), що і спонукало позивача на звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, заяву про розгляд справи в його відсутності та згоду на заочний розгляд справи, а тому справа розглянута без його присутності, що відповідає положенням ст.ст.223 ч.5 ЦПК України. /ар.сп. 3, 30 / Відповідач, про час і місце судового розгляду справи, повідомлявся належним чином, про що свідчать повернуті судові повістки, із відмітками на поштових конвертах про відсутність за зареєстрованим місцем проживання, однак в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.223 ч.4 та ст.280 ч.1 ЦПК України. /ар.сп. 50, 51 / Дослідивши всі подані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи із наступного: згідно договору б/н від 26.05.2016р. (анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і самих Умов і Правил надання банківських послуг), а також паспорту відповідача та правовстановлюючих документів банку, Банк надав відповідачеві кредитні кошти, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в сумі 1 000,00грн., під зобов'язання їх повернення, зі сплатою встановлених 30% відсотків річних за користування ними, та інших платежів, згідно визначеного графіку; /ар.сп.6-23,25-28/ відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії; /ар.сп. 17 / п.2.1.1.7.6. зазначених Умов і правил встановлено, що у випадку порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань більше ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору; /ар.сп. 17 / п.п.2.1.1.12.2.1 та 2.1.1.12.2.2 вказаних Умов та правил передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, позичальник сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, а у разі виникнення прострочених зобовязань із терміном прострочки понад 90 днів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі зазначених в Тарифах; /ар.сп. 18 / наданим розрахунком заборгованості за договором б/н від 26.05.2016р. позивач стверджує, що станом на 19.10.2017р. заборгованість по кредитному договору склала 25 862,35грн., в тому числі: тіло кредиту 15 559,88грн.; нараховані відсотки 1 786,64грн.; нарахована пеня 6 808,10грн.; заборгованість по штрафам 1 707,73грн.; /ар.сп. 5 / п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, боржник зобовязаний вчинити на користь кредитора певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; ст.526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу; згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, відповідно; ч.1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його в строк, передбачений договором; відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, позовні вимоги, на переконання суду, підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач, отримавши від банку кредитні кошти, у визначений строк повністю їх не повернув, тобто порушив взяті на себе зобовязання, а тому позивач має безумовне право на стягнення боргу. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір, в розмірі 1 600,00грн. /ар.сп. 1 / На підставі ст.ст.11 ч.2 п.1, 509 ч.1, 526, 549, 612 ч.1, 1049 ч.1, 1054 ч.1 ЦК України, та

Outcome: approved