Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Військовий\~ прокурор Криворізького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та в/ч [NUMBER] звернувся до суду з позовом, де вказав, що рішенням господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03. 04. 2009 року № 192 «Про припинення військовій частині [NUMBER] права постійного користування земельною ділянкою», яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району площею 2802.06\~ га. Проте під час розгляду цієї справи головою Бердянської РДА видано розпорядження № 386 від 30. 06. 2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради», згідно п. 2 якого земля оборони площею 2,0000 га передана у власність [PERSON] .\~ Відповідно до цього розпорядження затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого сільського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають у запасі Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області. Відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 923553, про що вчинено запис № 011026500706, здійснений у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі 09.08.2010 року. На тій підставі, що при прийнятті рішенням Бердянської РДА було порушено низку законів України, зокрема, п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України, ст.. 77, 149 ЗК України, ст. ст. 9, 14 ЗУ «Про оборону України», позивач просить визнати недійсним державний акт серії ЯК № 923553 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га вартістю 76\~073,42 грн., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, виданий [PERSON] , та повернути від відповідача земельну ділянку площею 2, 0000 га законному землекористувачу військовій частині [NUMBER] . Представники позивачів \~ заступник військового прокурора Криворізького гарнізону Андреєв А. та представник Міністерства оборони України за довіреністю Ходяков А. М. підтримали позовні вимоги, надали заяви, де просять задовольнити їх у повному обсязі за їх відсутності. Відповідачка до суду не явилась, про день слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки не повідомила, і суд розглядає справу за її відсутності на підставі наявних доказів. Представники 3-х осіб - Бердянської РДА та Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог прокурора, виходячи з наступного. Як вбачається з копії державного акту на право постійного користування землею серії ІІ- ЗП № 001486 Донецькій КЕЧ військової частини [NUMBER] Бердянського гарнізону Новопетрівської сільської ради Бердянською районною радою народних депутатів Бердянського району Запорізької області надано у постійне користування 2802,06 га землі в межах згідно з планом користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону відповідно до рішення сесії Бердянської районної ради народних депутатів від 28 грудня 2000 року № 7. На вказану земельну ділянку складена землевпорядна документація. Розпорядженням № 192 від 03. 04. 2009 року голови Бердянської районної державної адміністрації припинено право постійного користування військовою частиною вказаної земельної ділянки, і вона переведена до земель запасу Новопетрівської сільської ради, Державний акт на право постійного користування землею вважався таким, що втратив чинність. Рішенням господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03. 04. 2009 року № 192 «Про припинення військовій частині [NUMBER] права постійного користування земельною ділянкою», а розпорядженням голови РДА від 20. 06. 2011 року № 483 визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови РДА № 192 від 03. 04. 2009 року «Про припинення права користування земельною ділянкою». Проте під час прийняття вказаних рішень Бердянською РДА видано розпорядження № 386 від 30.06.2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради», згідно п. 2 якого земля оборони площею 2,0000 га передана у власність [PERSON] , на підставі чого остання отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 923553. Отже, Бердянська РДА розпорядилась землями, які знаходяться в державній власності, тому вказане розпорядження № 386 оспорюється прокурором. На цій підставі прокурор просить визнати недійсним державний акт на право власності на землю, виданий відповідачу, та повернути земельну ділянку законному землекористувачу - військовій частині [NUMBER] .\~\~\~\~\~\~ Частина\~ 3 ст. 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином,\~ суд не встановлює правомірність прийнятого Бердянською РДА розпорядження, оскільки ця обставина вже встановлена в судовому порядку. На теперішній час вбачається ситуація, коли Державний акт на право постійного користування Міністерством оборони України в особі Донецької КЕЧ в/ч [NUMBER] \~ земельною ділянкою не скасовано. У викладених висновках Верховного суду України, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України і обов`язкових для застосування для усіх судів України, вказано, що право постійного користування земельною ділянкою, набуте юридичною особою, в даному випадку, у 2000 році, в установленому законом порядку, не втрачається, а зберігається до його належного переоформлення. Згідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Стаття 393 ЦК України передбачає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом недійсним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 2 розпорядження голови Бердянської РДА № 386 від 30.06.2010 року земельна ділянка надана у власність [PERSON] \~ безоплатно. Згідно ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. \~\~\~ Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для визнання недійсним державного акту, який посвідчує право власності відповідача на земельну ділянку із зобов`язанням відповідача повернути земельну ділянку за належністю її власнику - військовій частині [NUMBER] .\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору у\~ розмірі 2\~756, 00 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved