overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Войнівська сільська рада Чутівського району Полтавської області звернулась до суду з заявою про призначення її опікуном над недієздатною особою, яку обґрунтовувала тим, що відповідно до рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.01.2004 р. [PERSON] визнаний недієздатним, опікуном якого була призначена [PERSON], яка померла [INFO] Близьких родичів [PERSON] не має, а тому просили призначити опікуном [PERSON], який є братом співмешканки [PERSON] В судовому засіданні представник Войнівської сільської ради Чутівського району Полтавської області заяву підтримав і просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просив призначити його опікуном над [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просив призначити його опікуном [PERSON] Суд, заслухавши пояснення заявника та заінтересованих сторін, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заява та позиція заінтересованих осіб, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Згідно рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.01.2004 р. [PERSON] був визнаний недієздатним. Рішенням виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області від 18.02.2004 р. опікуном над [PERSON] призначена [PERSON]. З 2011 р. [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом із [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] є рідним братом [PERSON] і погодився бути опікуном [PERSON] Орган опіки та піклування Войнівської сільської ради Чутівського району Полтавської області 20.11.2017 р. прийняв рішення, яким вирішив [PERSON] призначити опікуном над [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] погодився бути опікуном [PERSON] і останній проти цього не заперечував. Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-26 00:00:00

В.о. керівника Ковельської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до [PERSON], Зеленської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Ковельського міськрайонного управління юстиції, про визнання незаконними та скасування рішень Зеленської сільської ради щодо надання безоплатно у власність земельної ділянки, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки. Одночасно прокурором було подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 30.03.2016 року була задоволена заява про забезпечення позову, а рішенням Ковельського міськрайонного суду від 11 травня 2016 року позов задоволено повністю. 17.06.2016 року заступником керівника Ковельської місцевої прокуратури було подано заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки судом при ухваленні рішення по даній справі не вирішено питання про стягнення з відповідачів судового збору за подання заяви про забезпечення позову по даній справі. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки під час ухвалення судового рішення від 11 травня 2016 року не було вирішено питання про судові витрати за подання заяви про забезпечення позову, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову прокуратурою було сплачено судовий збір в сумі 689 грн. Оскільки заява про забезпечення позову та позов прокурора задоволено повністю, то судові витрати, відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів [PERSON] та Зеленської сільської ради в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В. о. керівника Красноармійської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Покровської районної державної адміністрації, Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області до [PERSON] про розірвання договору оренди земельних ділянок від 10.09.2012 року та зобов`язання повернути земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

В.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №3 Голоюх В.І. в інтересах Львівської міської ради звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про витребування з приватної власності [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) у комунальну власність - на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради (м. Львів, пл. Ринок, 1, код ЄДРПОУ: 04055896) об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення під інд. 86 ,86' ,87, 88, 89, 90, 91, 92, 93 та 94 загальною площею 81,7 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1039503646101). Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.09.2015 між Львівською міською радою та Міністерством оборони України укладено меморандум про співпрацю щодо спільних дій стосовно прийняття у власність територіальної громади м. Львова житлового фонду Міністерства оборони України та будівництва для військовослужбовців, згідно п. 1 якого, Львівська міська рада на виконання вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.02.2010 № 193 в термін до 31.10.2015 приймає у власність територіальної громади м. Львова житлові будинки та нерухоме військове майно згідно з додатком до зазначеного розпорядження. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про передачу нерухомого військового майна у м. Львові» від 03.02.2010 № 193, уряд вирішив прийняти пропозицію Міністерства оборони та Львівської міської ради щодо передачі нерухомого військового майна (будівель та споруд, об`єктів житлового фонду і комунального призначення, інженерних мереж військових містечок) у м. Львові згідно з додатком, яким визначено перелік майна, що передається у власність територіальної громади міста Львова, зокрема, зазначено військове містечко № 385 із житловими будинками № 1 , 2 , 3, 4, 6, 7, 8 і 10. У відповідності до акта приймання-передачі військового майна № 1, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 614 від 21.10.2015 комісія, з урахуванням вищевказаних актів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

В.о. керівника Львівської місцевої прокуратури №3 Голоюх В. І. в інтересах Львівської міської ради звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про витребування з приватної власності [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) у комунальну власність - на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради (м. Львів, пл. Ринок, 1, код ЄДРПОУ: 04055896) об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення під інд. 95 (12,1 кв.м.), 95а (1,3 кв.м.), 96 (11,5 кв.м.) та 96а (1,0 кв.м.) загальною площею 25,9 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1511155146101). Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.09.2015 між Львівською міською радою та Міністерством оборони України укладено меморандум про співпрацю щодо спільних дій стосовно прийняття у власність територіальної громади м. Львова житлового фонду Міністерства оборони України та будівництва для військовослужбовців, згідно п. 1 якого, Львівська міська рада на виконання вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.02.2010 № 193 в термін до 31.10.2015 приймає у власність територіальної громади м. Львова житлові будинки та нерухоме військове майно згідно з додатком до зазначеного розпорядження. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про передачу нерухомого військового майна у м. Львові» від 03.02.2010 № 193, уряд вирішив прийняти пропозицію Міністерства оборони та Львівської міської ради щодо передачі нерухомого військового майна (будівель та споруд, об`єктів житлового фонду і комунального призначення, інженерних мереж військових містечок) у м. Львові згідно з додатком, яким визначено перелік майна, що передається у власність територіальної громади міста Львова, зокрема, зазначено військове містечко № 385 із житловими будинками № 1 , 2 , 3, 4, 6, 7, 8 і 10. У відповідності до акта приймання-передачі військового майна № 1, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 614 від 21.10.2015 комісія, з урахуванням вищевказаних актів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

В.о. керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області Трояновський Б.С. в інтересах держави в особі Шнирівської сільської ради Бродівського району Львівської області звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , жителя с. Піски Бродівського району Львівської області та [PERSON] , [INFO] , жителя с. Піски Бродівського району Львівської області в користь Шнирівської сільської ради Бродівського району шкоду, завдану державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в сумі 13 960 грн. 94 коп. та на користь прокуратури Львівської області сплачений судовий збір в сумі 2102 грн. Відповідно до вимог ст. 259 ЦПК України суд вважає за доцільне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкласти на п`ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

в.о. керівника Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління Зборівської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 9582 грн. 40 коп., посилаючись на те, що згідно ухвали Зборівського районного суду від 05 серпня 2020 року кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв`язку з дійовим каяттям. Однак внаслідок дій відповідача потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості та знаходився на стаціонарному лікуванні і на його лікування держава понесла витрати в сумі 9582 грн. 40 коп.. Представник Фінансового управління Зборівської районної державної адміністрації надала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач надав заяву, згідно якої позов визнає, заперечень не має, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши та оцінивши докази у справі суд встановив, що згідно ухвали Зборівського районного суду від 05 серпня 2020 року, яка набрала законної сили, 13 березня 2020 року біля 20 год. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. [NUMBER] та рухаючись автомобільною дорогою «Зборів Поморяни» в с.Присівці Зборівського району не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, а також не вибрав безпечної швидкості руху, яка в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги створив небезпеку для руху, загрожуючи життю і здоров`ю громадян чим порушив п.2.3 (б. д.) ПДР України. Під час в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху» та виконання його вимог) та 12.3 ПДР україни, з моменту виникнення перешкоди для його руху, а саме появи в полі зору рухомого в велосипедиста, що рухався в попутному напрямку руху, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, а продовжив рух, внаслідок чого допустив зіткнення із задньою частиною велосипеда. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Сума витрат на проведення лікування [PERSON] в сумі 9582 грн. 40 коп. підтверджена довідкою Комунального некомерційного підприємства « Зборівська центральна районна лікарня» Зборівської районної ради № 606 від 13 липня 2020 року Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. За таких обставин позов підлягає задоволенню.. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

В.о. керівник Бериславської місцевої прокуратури звернувся до суду із заявою в інтересах Миролюбівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області про визнання спадщини [PERSON] відумерлою. В обґрунтування заяви посилався на ту обставину, що після смерті [PERSON], померлого 06.02.2013 року, відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 6,41 га, розташовану на території Миролюбівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області. Оскільки, [PERSON] на час смерті проживав одиноко, відомості про наявність спадкоємців відсутні, з часу смерті минуло більше трьох років, тому, просив визнати спадщину [PERSON] у виді земельної ділянки відумерлою та передати її у власність територіальній громаді Миролюбівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області. В судовому засіданні прокурор позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник заінтересованої особи Миролюбівської сільської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00016314573 від 12.02.2016 року, [PERSON] помер 06.02.2013 року. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХС№038927, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,41 га, розташована на території Миролюбівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із повідомлення Нововоронцовської державної нотаріальної контори за № 264/01-16 від 05.04.2016 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа в нотаріальній конторі не заводилась. Згідно облікової картки обєкта по господарського обліку на 2011-2015 роки, [PERSON] на час смерті був один зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно довідки Миролюбівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №48/02-12 від 10.02.2016 року, [PERSON] на момент смерті проживав одиноко. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадщину неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ст.278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Отже після смерті [PERSON] і відкриття спадщини, спадкоємці не встановлені і в нотаріальну контору не звертались на протязі тривалого часу. Таким чином, спадщину у виді земельної ділянки слід визнати відумерлою і передати у власність територіальній громаді Миролюбівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області. З врахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Волинська обласна психіатрична лікарня № 1 м. Луцька в особі лікаря психіатра [PERSON], заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON] звернулась до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] до психіатричного закладу в примусовому порядку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO], поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька 14.11.2014 р., доставлений мамою опікуном в звязку з різким погіршенням стану: був збуджений, агресивний, дратівливий. З діагнозом: «Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром, змішаний дефект». На підставі наведеного, просить суд, задовольнити заяву про подальше лікування у психіатричному закладі в примусовому порядку недієздатного [PERSON] терміном до 6 місяців. В судовому засіданні представник заявника [PERSON]заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала. Прокурор Купріянчик С.І. в судовому засіданні заяву не підтримала через відсутність висновку лікарсько - консультативної комісії. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява не підставна та не підлягає до задоволення. З заяви вбачається, що [PERSON], [INFO], поступив на лікування до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька 14.11.2014 р., доставлений мамою опікуном в звязку з різким погіршенням стану: був збуджений, агресивний, дратівливий. З діагнозом «Параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром, змішаний дефект». До матеріалів справи заявником додані наступні документи: клопотання про розгляд питання про перебування [PERSON] у стаціонарі Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька до винесення рішення., довіреність, копію Рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 23.02.2001 року та заяву [PERSON] про продовження лікування [PERSON] За таких обставин, суд зазначає, що заявником не надано жодних доказів на день звернення до суду необхідності подальшого лікування [PERSON], наявності реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для [PERSON], чи оточуючих. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON], а тому в задоволенні заяви слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 01.10.2019 між Банком та [PERSON] був укладений Договір про споживчий кредит № 13376, відповідно до якого відповідачу наданий кредит в сумі 15000 гривень на строк 60 місяців з кінцевим терміном повернення не пізніше 01.10.2024. Процентна ставка складає 56% річних за користування кредитними коштами. Відповідач, порушивши умови договору, допустив утворення заборгованості по платежах за кредит. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про споживчий кредит № 13376, яка станом на 30 вересня 2020 року складає 14683,72 гривні та судові витрати у справі. Відповідач відзив на позов не подав. Позов слід задовольнити повністю. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Заборгованість за Договором про споживчий кредит № 13376 від 01 жовтня 2019 року станом на 30 вересня 2020 року складає 14682,72 гривні. Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 06.02.2020 [PERSON] підписав заяву про приєднання № 524293/191216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідач добровільно підписуючи заяву погодився, що «шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору я (Клієнт) беззастережно приєднуюсь до договору в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та укладаю з Банком Договір складовою частиною якого с умови договору банківського рахунку, Кредитного договору». Позивач зазначає, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 18900 грн. Процентна ставка складає 38% річних за користування кредитними коштами. Істотні умови видачі кредиту, так як розмір кредитного ліміту, строк кредитування, процентна ставка та інші визначені в заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), є складовою частиною Договору. Відповідач, порушивши умови договору, допустив утворення заборгованості по платежах за кредит. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 02 листопада 2020 року складає 21873,45 гривень та судові витрати у справі. Відповідачем відзив на позов не подано. Позов слід задовольнити повністю. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Заборгованість за кредитним договором від 06 лютого 2020 року станом на 02 листопада 2020 року складає 21873,45 гривень. Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Outcome: approved