Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, з моменту пред'явлення позову і до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування позову вказала, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з нею. Донька навчається на 1-ому курсі Придніпровської державної академії будівництва та архітектури денної форми навчання, на бюджетній основі. Отримує стипендію у розмірі 730 грн. Навчання потребує значних витрат, але її доходів не вистачає, вона працює, отримує дохід у розмірі 1881,89 грн., інших доходів не має. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх, посилаючись на обставини,зазначені в позові. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судову засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі 244 грн. Третя особа [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до 23 років, якщо їх повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Із ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України вбачається, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину з урахуванням обставин, передбачених в ст. 182 СК України: стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, з 15 листопада 1994 року по 10 лютого 2009 року сторони перебували зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим Виконкомом Кіровської селищної ради народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.9). [PERSON] навчається на першому курсі Придніпровської державної академії будівництва та архітектури денної форми навчання, на бюджетній основі,в період з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. [PERSON] офіційно працює, отримує заробітну плату, але її не вистачає на утримання повнолітньої дитини, оскільки навчання потребує великих затрат. [PERSON] офіційно працює в ТОВ «Євротранс» на посаді водія автотранспортних засобів, отримує заробітну плату. Має на утриманні вагітну дружину від другого шлюбу [PERSON], [INFO]. Орендує окрему квартиру для проживання. [PERSON] отримує стипендію в розмірі 730 грн., знаходиться на повному утриманні матері, батько в свою чергу добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки та стягнути з [PERSON] в судовому порядку аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 03 листопада 2014 року і до 30 червня 2018 року, за умови продовження нею навчання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved