Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Військовий інститут телекомунікацій та інформації ім. Героїв Крут звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Позивач зазначав, що Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут є складовою частиною ЗС України, підпорядкований Міністерству оборони України, і перебуває на утриманні Державного бюджету. Фінансування Збройних Сил України, як визначено ст.15 Закону України «Про Збройні Сили України», здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Статтею 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ передбачено порядок підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах офіцерського складу. З 26.07.2017 р. ст. солдата військової служби [PERSON] (дата народження [INFO] ; паспорт № [NUMBER] , орган, що видав 3213, дата видачі 14.09.2016 р.) наказом начальника Військового інституту від 22.07.2017 р. №27 (по особовому складу) зараховано курсантом 27 курсу факультету інформаційних технологій, наказом начальника Військового інституту від 26.07.2017 р. №150 з 26 липня 2017 року зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення по курсантській нормі 26.07.2017 р. 23.04.2018 р. наказом начальника Військового інституту від 23.04.2018 р. №23 (по особовому складу) [PERSON] відраховано з інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту, через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військового інституту від 23.04.2018 р. №81 (по стройовій частині) [PERSON] виключено із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 24.04.2018 р. 12.07.2006 р. Кабінетом Міністрів України постановою №964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», на виконання якої 16.07.2007 р. прийнято «Порядок розрахунку витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого спільним наказом Міністра оборони України, Міністра фінансів України, Міністра внутрішніх справ України, Міністра транспорту та зв`язку України та ін. №419/831/240/605/537/219/534. 26 липня 2017 року відповідно до абз. 2 п. 15.3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 між відповідачем та Міністерством оборони України було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно якого [PERSON] зобов`язаний проходити військову службу (навчання) у ВІТІ, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки. Після закінчення навчання він повинен був проходити військову службу в Міністерстві оборони України на посадах офіцерського складу протягом 5 років. 26 липня 2017 року власноруч підписуючи контракт про навчання [PERSON] ознайомився та надав згоду відповідно до п.1 контракту відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у Військовому інституті. Наказом начальника Військового інституту від 23.04.2018 р. №23 (по особовому складу) [PERSON] відраховано з інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту, через небажання продовжувати навчання. Тобто, відповідач, всупереч вимог ст. 526 ЦК України порушив умови контракту та відповідно ст. 623 ЦК України повинен відшкодувати позивачу завдані збитки. Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме: надсилався на ім`я та за адресою [PERSON] лист з повідомленням суми заборгованості від 13.09.2018 р. за вих. №190/2591. Також було надано копію розрахунку витрат на утримання у вищому військовому навчальному закладі по видам забезпечення. Проте станом на дату подачі позовної заяви жодної оплати витрат на утримання у ВВНЗ [PERSON] не здійснив. Збитками, в даному випадку, є витрати, пов`язані з навчанням і утриманням відповідача у ВІТІ за період з 26.07.2017 р. по 23.04.2018 р. Загальна сума витрат на утримання [PERSON] у ВІТІ складає 8305,38 грн., з яких витрати пов`язані з грошовим забезпеченням - 791,00 грн., з продовольчим забезпеченням протягом навчання - 3,96 грн., з речовим забезпеченням - 0 грн., та послуги за споживання комунальних послуг та енергоносіїв - 7305,57 грн., медичне забезпечення - 204,85 грн., що підтверджується довідками-розрахунками відповідних служб Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі в розмірі 8305,38 грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн. В судове\~засідання представник\~позивача Військового\~інституту телекомунікацій\~та інформатизації\~ім.\~Героїв Крут не\~з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлялися належним\~чином,\~направили до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~відсутність представника,\~позовні вимоги\~підтримали,\~просили про\~їх задоволення\~в повному\~обсязі,\~проти винесення\~заочного рішення\~не заперечували. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що органом державної військової та виконавчої влади на місцях у Збройних Силах України є командири (начальники) військових частин (установ, організацій), яким Статутом внутрішньої служби ЗС України, затверджених Законом України «Про затвердження Статуту внутрішньої служби ЗС України» від 24.03.1999 р. надано повноваження виконавчої влади в системі Міністерства оборони України. Як зазначено у ст. 1 Закону України «Про оборону України», органи військового управління - Міністерство оборони України, інші центральні органи виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, Генеральний штаб Збройних Сил України, інші штаби, командування, управління, постійні чи тимчасово утворені органи у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, призначені для виконання функцій з управління, в межах їх компетенції, військами (силами), з`єднаннями, військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями, які належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, а також військові комісаріати, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Статтею 3 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» передбачено, що Міністерство Оборони України є органом державного управління ЗС України і несе повну відповідальність за їх розвиток та підготовку до виконання завдань оборони, а суб`єктами господарської діяльності у Збройних Силах України є військові частини, заклади, установи та організації Збройних Сил України, які утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, ведуть відокремлене господарство, мають кошторис надходжень та видатків, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Також, відповідно до ст. 8 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України», кошти, одержані від здійснення військовими частинами господарської діяльності, зараховуються до Державного бюджету України та використовуються виключно на національну оборону відповідно до кошторису Міністерства оборони України. Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут є складовою частиною ЗС України, підпорядкований Міністерству оборони України, і перебуває на утриманні Державного бюджету. Фінансування Збройних Сил України, як визначено ст.15 Закону України «Про Збройні Сили України», здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Основні фонди, обігові кошти управління Інституту є державною власністю, належать до сфери управління Міністерства Оборони України, закріплені за управлінням на праві оперативного управління. Начальник ВІТІ несе повну відповідальність за його стан та діяльність, ефективне використання закріпленого за ним державного майна, витрачання грошових коштів, контроль за виконанням договірних зобов`язань, тому для захисту порушеного права ВІТІ уповноважений виступати стороною в суді, оскільки згідно вимог ст.ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність ввіреної йому частини (установи) та зобов`язаний вживати заходів щодо відшкодування збитків, заподіяних військовій частині (установі), для чого діяти у відповідності із законом. Статтею 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ передбачено порядок підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах офіцерського складу, зокрема, відповідно до п.10, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. З 26.07.2017 р. ст. солдата військової служби [PERSON] (дата народження [INFO] ; паспорт № [NUMBER] , орган, що видав 3213, дата видачі 14.09.2016 р.) наказом начальника Військового інституту від 22.07.2017 р. №27 (по особовому складу) зараховано курсантом 27 курсу факультету інформаційних технологій, наказом начальника Військового інституту від 26.07.2017 р. №150 з 26 липня 2017 року зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення по курсантській нормі 26.07.2017 р. (а.с.13). 23.04.2018 р. наказом начальника Військового інституту від 23.04.2018 р. №23 (по особовому складу) [PERSON] відраховано з інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту, через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військового інституту від 23.04.2018 р. №81 (по стройовій частині) [PERSON] виключено із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 24.04.2018 р. (а.с.14). 12.07.2006 р. Кабінетом Міністрів України постановою №964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», на виконання якої 16.07.2007 р. прийнято «Порядок розрахунку витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого спільним наказом Міністра оборони України, Міністра фінансів України, Міністра внутрішніх справ України, Міністра транспорту та зв`язку України та ін. №419/831/240/605/537/219/534. 26 липня 2017 року відповідно до абз. 2 п. 15.3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 між відповідачем [PERSON] та Міністерством оборони України було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, згідно якого [PERSON] зобов`язаний проходити військову службу (навчання) у ВІТІ, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки. Після закінчення навчання він повинен був проходити військову службу в Міністерстві оборони України на посадах офіцерського складу протягом 5 років (а.с.18-19). 26 липня 2017 року власноруч підписуючи контракт про навчання [PERSON] ознайомився та надав згоду відповідно до п.1 контракту відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у Військовому інституті. Наказом начальника Військового інституту від 23.04.2018 р. №23 (по особовому складу) [PERSON] відраховано з інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту, через небажання продовжувати навчання. Тобто, відповідач, всупереч вимог ст. 526 ЦК України порушив умови контракту та відповідно ст. 623 ЦК України повинен відшкодувати позивачу завдані збитки. Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме: надсилався на ім`я та за адресою [PERSON] лист з повідомленням суми заборгованості від 13.09.2018 р. за вих. №190/2591. Також було надано копію розрахунку витрат на утримання у вищому військовому навчальному закладі по видам забезпечення (а.с.20-22). Грошове забезпечення проводилося відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р. №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», та наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 р. №260 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 р. за №638/15329 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам». Забезпечення продовольством проводилося відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації» (зі змінами). Відповідно до п.4.1. наказу МО України від 14.08.2008р. №402, громадяни, які бажають навчатися у ВВНЗ, проходять первинний, повторний і остаточний медичний огляд. Відповідно до п.2.1.4. Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 р., витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях. Згідно п.2.1.4.3. вище зазначеного Порядку, сума витрат на проведення військово-лікарської комісії утримується незалежно від періоду навчання. Відповідно до п.2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, відшкодуванню також підлягають витрати на спожиті комунальні послуги та енергоносії. Збитками, в даному випадку, є витрати, пов`язані з навчанням і утриманням відповідача у ВІТІ за період з 26.07.2017 р. по 23.04.2018 р. Загальна сума витрат на утримання [PERSON] у ВІТІ складає 8305,38 грн., з яких витрати пов`язані з грошовим забезпеченням - 791,00 грн., з продовольчим забезпеченням протягом навчання - 3,96 грн., з речовим забезпеченням - 0 грн., та послуги за споживання комунальних послуг та енергоносіїв - 7305,57 грн., медичне забезпечення - 204,85 грн., що підтверджується довідками-розрахунками відповідних служб Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (а.с.23-28). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги є законними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут підлягають витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі в розмірі 8305,38 грн., з яких витрати пов`язані з грошовим забезпеченням - 791,00 грн., з продовольчим забезпеченням протягом навчання - 3,96 грн., з речовим забезпеченням - 0 грн., та послуги за споживання комунальних послуг та енергоносіїв - 7305,57 грн., медичне забезпечення - 204,85 грн. Крім того,

Outcome: approved