Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

В листопаді 2013 року Моторне (транспортне) страхове бюро України ( далі МТСБУ) звернулося до суду з позовом, уточненим в подальшому, до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 26 липня 2010 року о 18 год. 40 хв. на автошляху Київ-Харків-Довжанський сталося зіткнення автомобілів «ВАЗ-21114», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ГАЗ-2705», реєстраційний номер [NUMBER], належного ТОВ «Сартан», під керуванням [PERSON] Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 2 вересня 2010 року визнано, що винним у скоєнні ДТП є відповідач [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ-2705», реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована, Моторне (транспортне) страхове бюро України сплатило йому страхове відшкодування в розмірі 5 467 грн. 67 коп., виходячи з наступного розрахунку : 6561,20 (розмір шкоди)- 5467,67 грн. Оскільки відповідач [PERSON] сплатив 500 грн. в рахунок погашення боргу, просить стягнути з нього понесені витрати в сумі 4967,67 грн., та судові витрати в сумі 979,40 грн, що складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 229,40 грн. та витрат на правову допомогу 750 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги, з урахуванням уточнення до позову підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, з урахуванням наданих його представником заперечень. В запереченнях представник відповідача вказує, що заборгованість складає 4967,67 грн, крім того просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити у позові в повному обсязі. Дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини: Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02 вересня 2010 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 340 грн.(а.с.101) Згідно вказаної постанови 26 липня 2010 року близько 18 год. 40 хв. на 624 км. автошляху Київ-Харків-Довжанський [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ-21114», реєстраційний номер [NUMBER], виконував обгін на перехресті та допустив зіткнення з автомобілем «ГАЗ-2705», реєстраційний номер [NUMBER], що рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 3 і ч.4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «ГАЗ-2705», реєстраційний номер [NUMBER], належав ТОВ «Сартан» на підставі договору оренди № 3426/8 від 21 серпня 2008 року (а.с.71) Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону). Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідач [PERSON] на дату дорожньо-транспортної пригоди, а саме 26 липня 2010 року не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 14.10.2010 року ТОВ «Сартан» скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Як вбачається із звіту № 176 дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля «ГАЗ 2705», держномер [NUMBER] від 31 жовтня 2010 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля в результаті його пошкодження про ДТП складає : 6561,20 грн. (а.с.75-80) Згідно платіжного доручення № 5260 від 22 грудня 2010 року позивач сплатив ТОВ «Сартан» компенсацію витрат страхового відшкодування згідно наказу № 3741 від 22.12.2010 року ( авт. «ГАЗ 2705», держномер [NUMBER]), без ПДВ в сумі 5467,67 грн. ( а.с.106) Відповідач частково сплатив відшкодування за завдану матеріальну шкоду в сумі 500 грн., таким чином позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 4967,67 грн. підлягають задоволенню. Посилання відповідача на сплив позовної давності за вказаним позовом, є безпідставним та спростовується матеріалами справи. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 750 грн. на підставі контракту про надання правової допомоги № 62 та платіжного доручення № 3974 від 15 листопада 2013 року та витрати на сплату судового збору в сумі 229,40 грн. згідно квитанції 100455.1187.4 від 18 листопада 2013 року (а.с.90-93, 94, 1) Згідно із ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, вимоги позивача про стягнення на його користь понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved