Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

В листопаді\~2018\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просив стягнути\~з [PERSON]\~на користь\~Акціонерного товариства\~комерційний банк\~«Приват Банк»\~заборгованість за\~Кредитним договором\~б/н\~від 03.09.2015\~року у\~розмірі 14064,04\~грн.,\~а також\~стягнути з\~неї судові\~витрати.\~В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог вказав\~на те,\~що відповідно\~до укладеного\~Кредитного договору\~б/н\~від 03.09.2015\~року,\~відповідач отримала\~кредит у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на платіжну\~картку зі\~сплатою відсотків\~за користування\~кредитом з\~кінцевим терміном\~повернення,\~що відповідає\~строку дії\~картки.\~У зв'язку\~з порушеннями\~зобов'язань\~за кредитним\~договором,\~станом на\~07.08.2018\~року,\~відповідач має\~заборгованість у\~розмірі 14064,04\~грн. Оскільки позичальник не виконала взяті на себе зобовязання, Банк був вимушений звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги підтримує і просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України (оскільки невідоме її зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи), про причини своєї неявки суду не повідомила. Відзиву на позов не подала. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в повному обсязі по наступним підставам. Позивачем у позовній заяві зазначено, що 03 вересня 2015 року між позивачем і відповідачем був укладений Кредитний договір б/н, на підставі особистої Анкети-заяви про приєднання к Умовам і правилам надання банківських послуг останньої, згідно з умовами якого, вона отримала від позивача кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний Кредитний договір б/н від 03.09.2015 року складається з самої заяви і Умов та правил надання банківських послуг. А також, позивачем зазначено, що у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 07.08.2018 року, відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 14064,04 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Разом з\~тим,\~позивачем не\~надано суду\~доказів того,\~що між\~ним і\~відповідачем дійсно\~був укладений\~Кредитний договір\~б/н\~від 03.09.2015\~року,\~на підставі\~особистої Анкети-заяви\~відповідача про\~приєднання к\~Умовам і\~правилам надання\~банківських послуг,\~зокрема суду\~не надана\~така Анкета-заява [PERSON] чи будь-який інший документ, який би свідчив про існування між сторонами договірних відносин тощо. Суду лише наданий Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не мають підпису відповідача (а.с.8-27). Згідно же з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними і такими, що не підтверджені належними доказами в порядку § 1 Глави 5 Розділу 1 чинного ЦПК України. При цьому, положеннями ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так само, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В свою чергу, представник позивача в судове засідання не зявився, а надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі. Таким чином, враховуючи чинну на момент розгляду справи норму закону щодо диспозитивності цивільного судочинства, судом було вжито всіх допустимих способів захисту прав позивача, а позивач, в свою чергу, розпорядився своїми правами на власний розсуд. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, суд вважає необхідним відмовити позивачеві в задоволенні його позовних вимог до [PERSON] в повному обсязі, оскільки позивачем недоведені суду належними доказами обставини, зазначені ним в позовній заяві. Крім того, оскільки позивачеві відмовлено в задоволенні його позовних вимог в частині заборгованості за кредитним договором, то судові витрати також не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed