Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

В липня 2019 [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ ? Ковальська - Житлосервіс ?, в якому просив суд: розірвати договір №103058 про надання послуг від 29 січня 2014 року, укладений між ТОВ ? Ковальська - Житлосервіс ? та ним ( [PERSON] ); стягнути з ТОВ ? Ковальська - Житлосервіс ? на його ( [PERSON] ) користь витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] . 29 січня 2014 року між ним, як власником вищезазначеної квартири та ТОВ ? Ковальсьа - Житлосервіс ? (товариство, яке обслуговує вищезазначений житловий будинок) було укладено договір № 103058 про надання послуг (надалі по тексту договір). Відповідно до п.п. 1.1, 1.3, 1.4, 6.1, 6.2 цього договору, предметом договору є: забезпечення надання послуг з утримання служби адміністраторів; забезпечення силами сторонніх організацій шляхом укладання відповідного договору, контрольно-пропускного режиму на прибудинкову територію за адресою: [ADDRESS] загальною площею 50, 27 кв.м. Розмір щомісячної плати за надані послуги визначається за домовленістю сторін і на дату укладання договору становить 1, 70 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. Послуги, що надаються за цим договором відносяться до третьої групи житлово-комунальних послуг. Цей договір укладається на три роки і набирає чинності з моменту підписання його сторонами. Договір вважається продовженим на наступний термін, якщо жодна зі сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його дії. 27 грудня 2016 року, за місяць до закінчення терміну дії договору, він направив відповідачу заяву про розірвання договору, на яку отримав відповідь про те, що відповідач не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви, оскільки, у договорі не визначена процедура його розірвання та законодавчо встановлено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору. Оскільки, відповідачем було звернуто увагу, що у заяві про розірвання договору не визначена процедура його розірвання, він звернувся до адвоката, яким було підготовлено проект додаткового договору про розірвання договору № 103058 від 29 грудня 2016 року, з 29 січня 2017 року. В послідуючому даний додатковий договір ним було підписано та направлено відповідачу. Однак, відповідач не відреагував на даний додатковий договір, який було направлено на адресу останнього 30 травня 2019 року. Жодної відповіді на свої звернення він не отримав, у зв?язку з чим він був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; направив письмовий відзив на позов та просив суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, посилаючись на те, що ТОВ ? Ковальська - Житлосервіс ? є експлуатуючою організацією будинку [ADDRESS] . [PERSON] за місяць до закінчення дії оспорюваного договору не скористався своїм правом на перегляд умов договору; договором не передбачено процедури його розірвання. Послуга, що надається відповідачем відноситься до числа житлово-комунальних послуг третьої групи і позивач як співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний нести витрати на утримання спільного майна та помилково посилається на Закон України про ?Захист прав споживачів?. Скориставшись своїм правом, позивач надав суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що з 2015 року відповідачем, всупереч умовам договору, в рахунках на сплату житлово-комунальних послуг, вартість за надання послуг адміністраторів в односторонньому порядку зросла до суми 133, 62 грн. , що перевищувало договірну вартість послуг на 47, 96 грн. щомісяця. На підтвердження викладеного, позивачем додано розрахунок заборгованості, де за листопад та грудень 2016 року плата за місяць за утримання служби адміністраторів становила 133, 62 грн., у зв?язку з чим, позивачем було прийнято рішення про написання заяви про розірвання договору та послідуючого її направлення на адресу відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов?язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов?язання. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, 24 березня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. посвідчено договір купівлі - продажу квартири, по якому ТОВ ?Компанія з управління активами реал капітал менеджмент? передало у власність, а [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.18-19). Згідно Наказу № 3 ПрАТ ?Радіант ? від 10 вересня 2013 року, п.1, визначено експлуатуючою організацією житлового будинку № 2 житлово - офісного комплексу з вбудованими та прибудованими приміщеннями торгово - офісного призначення, торговим центром та підземним паркінгом по [ADDRESS] адреса [ADDRESS] ТОВ ?Ковальська - Житлосервіс ?. 29 грудня 2014 року між ТОВ ? Ковальська - Житлосервіс ? та [PERSON] укладено договір № 103058 про надання послуг. Відповідно до п.п. 1.1 - 1.4 договору, сторони визначили, що предметом договору є: забезпечення надання послуг з утримання служби адміністраторів; забезпечення силами сторонніх організацій шляхом укладення відповідного договору, контрольно-пропускного режиму на прибудинкову територію за адресою: [ADDRESS] надалі - послуги), де знаходиться квартира № 58 загальною площею 50, 27кв.м. , а споживачем - своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених договором. Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого кошторису витрат на утримання служби адміністраторів та забезпечення контрольно-пропускного режиму на прибудинкову територію (Додаток № 1). Розмір щомісячної плати за надані послуги визначається за домовленістю сторін і на дату укладення цього договору становить 1,70 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. Послуги, що надаються за цим договором відносять до третьої групи житлово-комунальних послуг (а.с.11-13). Згідно затвердженого між сторонами кошторису витрат на послуги з утримання служби адміністраторів та забезпечення контрольно-пропускного режиму на прибудинковій території по [ADDRESS] )), який оформлений додатком №1 до договору про надання послуг, було прийнято до нарахування 1, 70 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири (а.с.14). Відповідно до п.п.6.1. - 6.2. договору, цей договір укладається на три роки і набирає чинності з моменту підписання його сторонами. Договір вважається продовженим на наступний термін, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його дії. 27 грудня 2016 року, [PERSON] направив на адресу відповідача заяву про розірвання договору №103058 про надання послуг від 29 грудня 2014 року (а.с.15). Листом від 12 січня 2017 року за вих.№ 41 відповідач повідомив позивача, що ТОВ ?Ковальська - Житлосервіс ? розглянуло заяву від 27 грудня 2016 року про розірвання договорів. Наступним повідомляє, що згідно положень ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до приписів ч.3 ст.653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов?язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов?язанн змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Враховуючи вищевикладене, а також те, що між сторонами укладених договорів не визначена процедура розірвання та/або їх перегляду товариство не вбачає достатніх підстав для задоволення заяви [PERSON] (а.с.17). З урахуванням отриманої відповіді, [PERSON] звернувся за правовою допомогою для складання додаткового договору про розірвання договору №103058. 29 травня 2019 року на прохання [PERSON] було складено додатковий договір про розірвання договору № 103058, між [PERSON] та ТОВ ? Ковальська - Житлосервіс ? (а.с.26). Який, в послідуючому, було підписано [PERSON] та 17 травня 2019 року направлено на адресу відповідача. Оскільки, відповіді від відповідача [PERSON] не отримав, 30 травня 2019 року ним повторно було направлено договір про розірвання договору (а.с.20-25). Як вбачається із наданого [PERSON] розрахунку заборгованості по [ADDRESS] , у нарахуваннях послуг адміністраторів (колонка «адм.») за листопад та грудень 2016 року плата за місяць за утримання служби адміністраторів зросла - 133, 62 грн., що сумарно не відповідає розміру вартості послуг, зазначеної у договорі (а саме: 50, 29*1,70= 85,44) та в свою чергу є істотним порушенням з боку відповідача умов договору. Відповідно до ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, позивач послався, як на підставу своїх позовних вимог, саме на ст.ст.651 та 652 ЦК України. Відповідно до ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов?язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач (п.2, 4 ч.1 ст.21 Закону України ?Про захист прав споживачів?). Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 3 ч.1 ст.14 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги? встановлено, що третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Згідно ч.12 ст. 10 Закону України ?Про захист прав споживачів?, якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов?язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов?язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Доказів, які б свідчили, що відповідачем було доведено до відома [PERSON] про необхідність збільшення тарифів за послуги адміністратора, з боку відповідача суду надано не було, не було їх встановлено і під час розгляду справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання договору про надання послуг ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн., то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України). До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України) Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, витрати, пов?язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, за винятком витрат суб?єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов?язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов?язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов?язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Як вбачається із матеріалів справи, 27 листопада 2018 року між [PERSON] (замовник) та ТОВ ? Ай Ло Ю ? (виконавець) було підписано Договір № ТАС-АЛЮ/1118 про надання консультаційних та юридичних послуг (а.с.17-30). За умовами п.1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець зобов?язується надати замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту та представництва інтересів останнього в загальних судах в першій, апеляційній та касаційній інстанціях, та представництва інтересів, щодо предмету цього договору, в установах, підприємствах, організаціях будь-якої підпорядкованості та форми власності, щодо розірвання договору ? Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ? №103058 від 29 січня 1014 року та договору ? Про надання послуг ? № 103058 від 29 січня 2014 року. Згідно п.5.1. за послуги, що надаються відповідно до п.1.1. цього договору, замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі 5 833, 34 грн., ПДВ - 1 166, 66 грн., що складає 7 000, 00 грн. Прийняття наданих послуг за цим договором оформлюється шляхом підписання Акту приймання - передачі наданих послуг, що є невід?ємною частиною даного договору. Протягом 2-х робочих днів від дня одержання Акту замовник зобов?язаний надати виконавцю підписаний Акт або мотивовану відмову від приймання наданих послу. Однак, Акт приймання - передачі виконаних робіт суду надано не було, не було і надано доказів направлення даного акту [PERSON] для його підписання. Крім того, суду не було надано детального опису наданої з боку ТОВ ? Ай Ло Ю ? [PERSON] послуг (правової допомоги) із зазначенням їх вартості. Адвокат Кобець Т.М., яка приймала участь в судовому засіданні, жодного відношення до вищезазначеного договору не має, так як, представляє інтереси позивача на підставі договору від 18 жовтня 2019 року (копія договору до матеріалів справи долучена не була), про що зазначено в ордері, долученому до матеріалів справи, від 16 жовтня 2019 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовної заяви [PERSON] в частині стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial