Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

В лютому 2020 року позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема на право на земельну ділянку площею 2,0110 га, кадастровий номер 3220886200:05:004:0024, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: Ревненська сільська рада Бориспільського району. Позивач зверталася до державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини. Однак державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори було винесено постанову від 29.01.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №305294 відсутня дата видачі даного акту та вказаний акт не зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів. Позивач вважає дії нотаріуса незаконними, а тому звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд: 1. визнати незаконною та скасувати постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 29.01.2020 року, що видана державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипкою А.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0110 га, кадастровий номер 3220886200:05:004:0024; що відкрилася після смерті [PERSON] ; 2. зобов`язати Бориспільську районну державну нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0110 га, кадастровий номер 3220886200:05:004:0024; що розташована за адресою Ревненська сільська рада Бориспільського району з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №305294, виданого Бориспільською районною державною адміністрацією. Ухвалою судді від 18.02.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.06.2020 року було закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що батьком позивача є [PERSON] , який помер [INFO] . Вказані обставини підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6, 40). 09.01.2001 року [PERSON] внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.41). Зі змісту державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №305294, виданого Бориспільською районною державною адміністрацією та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Бориспільської райдержадміністрації від 27.08.2004 року №691 є власником земельної ділянки площею 2,0110 га, кадастровий номер 3220886200:05:004:0024 що розташована за адресою: Ревненська сільська рада, Бориспільського району, Київської області, з цільовим призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7,8). Однак, 29.01.2019р. держаним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипкою А.О. було винесено постанову №80/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на вищевказану земельну ділянку (а.с.51). Дану постанову нотаріус мотивував тим, що в наданому позивачем державному акті на право власності на земельну ділянку відсутня дата видачі та вказаний акт не зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів, оскільки [PERSON] не зареєстрував своє право власності на вищевказану земельну ділянку у встановленому законом порядку (а.с.51 зворот). Відповідно до ст. ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ст. 5 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Відповідно ч.6 ст. 67 ЗУ «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів (правочинів щодо відчуження земельної ділянки, свідоцтва про право на спадщину), державного акта на право власності на землю. Згідно ч.3 ст. 47 зазначеного Закону для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. З ч.3 ст.46-1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва обов`язково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру від 10.02.2020 року земельна ділянка площею 2,0110 га, кадастровий номер 3220886200:05:004:0024 що розташована за адресою: Ревненська сільська рада, Бориспільського району, Київської області, з цільовим призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.8). При цьому, згідно ч.1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників та в інших випадках, передбачених законом. Суд приходить до висновку, що позивачем були подані нотаріусу всі необхідні та достатні документи, які свідчать про право власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори Скрипки А.О. №80/02-31 від 29.01.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Разом з тим, вимога позивача про зобов`язання державного нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом не підлягає задоволенню, оскільки суд не може давати вказівки органу до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі № 161/9939/17 від 10.04.2019. За таких обставин у задоволенні позивних вимог про зобов`язання державного нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial