Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. В даній квартирі зареєстрований [PERSON] Позивач стверджує, що до та після придбання ним квартири відповідач там не з'являвся та не проживав в ній кілька років. Місце проживання [PERSON] йому невідоме. Позивач вважає, що він не повинен узгоджувати з відповідачем дії щодо користування та розпорядження квартирою. Тому [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Повторно надав заяву про відкладення розгляду справи. Крім цього, вказав, що заперечує проти позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. за реєстровим [NUMBER], [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.7-8). Таким чином, [PERSON] став власником квартири [ADDRESS]. Вказана обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності[NUMBER] від 02 грудня 2015 року (а.с.6). У вищезазначеній квартирі зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою від 05 грудня 2016 року, виданою адресно-довідковим підрозділом територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області (а.с.14). Проте, як вбачається з довідки №150 від 02 грудня 2015 року, виданої головою правління ЖК «Політ» [PERSON] з 1998 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). У відповідності зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, інакше як у випадках і в порядку передбаченому законодавством. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Для припинення реєстрації відповідача в житловому приміщенні його належить визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції від 28 листопада 2016 року (а.с.1) вбачається, що при пред'явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 551 гривень 21 копійок. Позов [PERSON] задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 551 гривень 21 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved