Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

В листопаді 2017 року Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8 532,89 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 липня 2016 року об 11 год. 00 хв. в м. Києві на Московському мосту (просп. Г.Ватутіна) відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив наїзд на колесовідбійне огородження мосту, яке є комунальною власністю і знаходиться на балансі позивача. Таким чином, реальні збитки, яких з вини відповідача, які зазнав позивач, складають 8 532,89 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом, про причини неявки суд не повідомив. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 06 лютого 2018 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судом встановлено, що 23 липня 2016 року об 11 год. 00 хв. в м. Києві на Московському мосту (просп. Г.Ватутіна) відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив наїзд на колесовідбійне огородження мосту, яке є комунальною власністю і знаходиться на балансі позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/12979/16-ц від 30 вересня 2016 року, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 5). Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва (заміна колесовідбійної стрічки), складений в поточних цінах станом на 23 липня 2016 року, вартість збитку завданого через пошкодження майна Московського мосту складає 8 532,89 грн.(а.с. 9-18). Згідно ч. 1 до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Також ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини заподіяння матеріальної шкоди позивачу не спростовані відповідачем, який не скористався процесуальним правом подати відзив (заперечення проти позову) та докази на спростування заявлених позовних вимог, а тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які наявні в матеріалах справи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. В порядку 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Outcome: approved