Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що він єдиний власник житлового будинку № 54 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на вул. Кобилянської Ольги у м. Дубно Рівненської області, згідно договору дарування житлового будинку від 19.06.2012, посвідченого приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу [PERSON] 26 серпня 2010 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області було розірвано шлюб між ним та [PERSON]. Їхнього сина [PERSON], [INFO], залишено проживати разом із матір'ю. 07.09.2010 дане судове рішення набрало законної сили. 5 жовтня 2012 року він зареєстрував шлюб із [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 05.10.2012 Семидубською сільською радою Дубенського району Рівненської області. Таким чином, на даний час він має іншу сім'ю і разом зі своїм сином [PERSON] та колишньою дружиною давно вже не проживає. У вересні 2015 року на прохання сина, після його скандалу з матір'ю, він дозволив йому зареєструватися у його будинку за адресою: вул. О. Кобилянської, 54 в м. Дубно і навіть віддав йому ключі від цього будинку, щоб він міг певний час там проживати. Однак, син фактично так і не почав проживати у цьому будинку. Влітку 2017 року він організував заміну старих вікон у даному будинку на нові металопластикові і домовився з майстрами про те, що вони прибудуть у визначений день для установки вікон. Оскільки ключі віддав синові, то напередодні погодженої дати він попередив свого сина про те, щоб він прийшов з ключами і відчинив двері будинку для майстрів, щоб ті провели демонтаж старих і встановлення нових вікон. Однак, як виявилося пізніше, син пообіцявши, що виконає його прохання, насправді не прийшов і майстри не змогли вчасно розпочати виконання роботи. Через це вони з [PERSON] дуже посварилися і син віддав свої ключі від його будинку. У день повернення ключів [PERSON] вивіз з нього всі ті свої речі, які колись туди перевіз після скандалу з матір'ю. Зараз [PERSON] разом зі своєю матір'ю проживає в м. Дубно, однак їхньої точної адреси він не знає. [PERSON] досі зареєстрований у його будинку, що підтверджується записами у будинковій книзі. Але, насправді, відповідач за даним місцем реєстрації не проживає, не веде з ним спільне господарство, не пов'язаний спільним побутом. Фактично відповідач ніколи й не проживав у даному будинку на постійній основі. А півтора роки тому [PERSON] повернув йому ключі від будинку, вивіз звідти всі свої речі, і з того часу ніколи туди не приходив. Тобто відповідач ще півтора роки тому своїми діями продемонстрував, що припинив користуватися даним житлом. У зв'язку з тим, що відповідач не знявся з реєстраційного обліку за місцем знаходження його житлового будинку, йому, як власнику, створюються перешкоди у розпорядженні майном. Він позбавлений можливості повноцінно розпоряджатися належним йому об'єктом нерухомого майна. Фактично не може ефективно вирішувати ряд питань побутового, соціального, житлово-комунального характеру, які так чи інакше пов'язані з необхідністю подавати інформацію про склад сім'ї та осіб, що зареєстровані в будинку, оскільки така інформація не відповідатиме дійсності. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом - будинком № 54 по вул. О. Кобилянської в м. Дубно Рівненської області, та підлягає зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. Відповідач відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками, направлено відповідачу за зазначеною у позовній заяві адресою, проте до суду повернувся конверт із зазначенням листоноші «за закінченням терміну доставки» (а.с. 24). Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дубенської міської ради пояснень не подано, заяв і клопотань не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, отримано 11.01.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23). Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON]є власником житлового будинку № 54 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться на вул. Кобилянської Ольги у м. Дубно Рівненської області, згідно договору дарування житлового будинку від 19.06.2012, посвідченого приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованим в реєстрі за № 1376. Право власності на даний об'єкт нерухомого майна зареєстроване в КП «Архітектор» Дубенської міської ради 20.06.2012, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №34559366 від 20.06.2012 (а.с. 8, 9). У вищевказаному будинку зареєстрований [PERSON],що підтверджується відміткою у будинковій книзі (а.с. 12-14). Згідно актів про не проживання № 97 від 18.07.2018, № 130 від 26.09.2018 та № 211 від 27.11.2018, складених комісією КП ЦЖЕО «Житловик», [PERSON]за адресою: вул. О. Кобилянської, 54 в м. Дубно Рівненської області не проживає (а.с. 15-17). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.08.2010 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Їхнього сина [PERSON], [INFO], залишено проживати разом із матір'ю. 07.09.2010 дане судове рішення набрало законної сили (а.с. 10). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України\~ власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. У статті 317 ЦК України зазначено, що\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Суд враховує, що житловий будинок за адресою: вул. О. Кобилянської, 54 в м. Дубно Рівненської області належить позивачу на підставі договору дарування житлового будинку від 19.06.2012, відповідач [PERSON]не являється членом його сім'ї, не проживає у житловому будинку з літа 2017 року, а тому має бути визнаний таким, що втратив право на користування житлом позивача.

Outcome: approved