Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 22 листопада 2013 року відповідно до укладеного кредитного договору № 33#00017214262 ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» надав [PERSON] кредит в сумі 55000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 31 % річних на поточні потреби строком до 21 листопада 2018 року. Крім того, 30 січня 2014 року відповідно до укладеного кредитного договору № 262030001214262/980/Р щодо обслуговування та послуг «Лояльний»/«Зарплатний плюс» банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26258001214262/980 у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 25000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 32 % річних з можливістю збільшення розміру процентної ставки. Протягом дії кредитних договорів відповідач систематично не виконує належним чином договірні зобовязання в частині своєчасного погашення кредитів, у звязку з чим, станом на 07 лютого 2017 року допустив прострочену кредитну заборгованість за кредитним договором № 33#00017214262 від 22 листопада 2013 року в розмірі 218113 гривень 48 копійок та за кредитним договором № 262030001214262/980/Р від 30січня 2014 року в розмірі 27617 гривень 87 копійок. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борг не повертає, просив стягнути з нього в примусовому порядку кредитну заборгованість та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача не зявився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного кредитного договору № 33#00017214262 від 22 листопада 2013 року відповідач отримав від ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» кредит в сумі 55000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 31 % річних на поточні потреби строком до 21 листопада 2018 року Також, 30 січня 2014 року між сторонами був укладений кредитний договір № 262030001214262/980/Р, відповідно до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26258001214262/980 у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 25000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 32 % річних з можливістю збільшення розміру процентної ставки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Приймаючи до уваги, що зобовязання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачем належним чином, правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, вправі вимагати від відповідача виконання грошового зобовязання за кредитним договором. Відповідно до п. 8.1. вказаних кредитних договорів позичальник зобовязується здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти щомісяця в розмірі, відповідно до графіку. Пунктом 10.1 договорів передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором, позичальник зобовязаний сплачувати у відповідності до вимог чинного законодавства України банку пеню у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого цим договором. В порушення умов вказаних договорів, станом на 07 лютого 2017 року відповідач допустив прострочену заборгованість по кредитам в сумі 245731 гривні 35 копійок, яка складається: - за кредитним договором № 33#00017214262 від 22 листопада 2013 року в розмірі 218113 гривень 48 копійок, в тому числі заборгованість по кредиту в розмірі 51711 гривень 29 копійок, процентів за користування кредитом в розмірі 43756 гривень 02 копійки, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом в розмірі 83572 гривні 56 копійок; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 39073 гривні 64 копійок; - за кредитним договором № 262030001214262/980/Р від 30 січня 2014 року в розмірі 27617 гривень 87 копійок, в тому числі заборгованість по кредиту в розмірі 10774 гривень 63 копійок, процентів за користування кредитом в розмірі 10558 гривень 90 копійок, пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом в розмірі 4135 гривень 04 копійки; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 2149 гривень 30 копійки. Вказана кредитна заборгованість підтверджується наявним у справі розрахунком банку. У звязку з тим, що відповідач не виконує умови договору кредиту і не повернув борг позивачу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 526, 530, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 1049, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved