Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернувсь до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] помер його рідний дід [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому за життя нерухоме майно, в тому числі на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Дочка померлого та відповідно мати позивача- [PERSON] не прийняла спадщину у встановлений законодавством строк, у зв`язку з чим позивача віднесено до спадкоємця п`ятої черги. Крім того, рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.11.2016 року, встановлено факт того, що [PERSON] та дід позивача- [PERSON] проживали однією сім`єю без шлюбу понад п`ять років до часу відкриття спадщини. Отже, відповідачка [PERSON] являється спадкоємцем четвертої черги. Відповідачка не претендує та не зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Однак, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частку квартири, [PERSON] постановою №1258/02-31 від 23.04.2018 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки його віднесено до п`ятої черги спадкоємців. На підставі викладеного позивач був вимушений звертатись до суду та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом, після смерті діда [PERSON] право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , яка діє на підставі ордеру, до судового засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Позивач [PERSON] доводиться померлому [PERSON] онуком, що підтверджується свідоцтвом про народження матері позивача- [PERSON] , виданим Іллічівським районним ЗАГС м.Жданова\~ 30.11.1972 року, та свідцтвом про народження позивача, виданим Куйбишевським відділом РАГС\~ м.Донецька 17.10.1996 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому за життя нерухоме майно, в тому числі на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належала останньому на підставі рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 12.05.2010 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи зведеної до майна померлого [PERSON] , дочка померлого та відповідно мати позивача- [PERSON] вчасно не прийняла спадщину у встановлений законодавством строк, у зв`язку з чим постановою нотаріуса №3676/02-31 від 19.12.2017 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки мати позивача не прийняла спадщину у встановлений законодавством строк, онук померлого- [PERSON] являється спадкоємцем п`ятої черги. Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.11.2016 року, встановлено факт того, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю без шлюбу понад п`ять років до часу відкриття спадщини. Визнано [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Визнано право спільної сумісної власності на майно, що було придбано за час спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , а саме: квартиру [ADDRESS] та автомобіль «HYUNDAY ACCENT», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] . Визнано за [PERSON] право власності в розмірі 1/2 частки на спільно нажите майно, а саме: на квартиру [ADDRESS] та автомобіль «HYUNDAY ACCENT», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] . На підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, поданої 26.12.2016 року, [PERSON] , як спадкоємцю четвертої черги, видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та на 1/2 частку автомобіля «HYUNDAY ACCENT», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] . Згідно матеріалів спадкової справи до майна померлого, [PERSON] не зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] постановою №1258/02-31 від 23.04.2018 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки його віднесено до п`ятої черги спадкоємців. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Однією\~ з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину\~ на\~ нерухоме\~ майно.\~ Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Згідно норм ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та доцільність їх задоволення.

Outcome: approved