Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], по якій просила: - позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO], - збільшити розмір стягуваних аліментів з [PERSON], [INFO], який визначений на підставі рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 грудня 2011 року по справі № 2-5417/11 за її позовом на утримання доньки - [PERSON], [INFO] з розміру 1/4 частини всіх видів його заробітку, доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - щомісяця на розмір 1/4 частини заробітної плати, всіх доходів [PERSON], [INFO], але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року, - стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] додаткові витрати на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 50% від понесених позивачем, документально підтверджених, додаткових витрат на утримання та лікування доньки, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року, - стягнути з [PERSON], [INFO] на її користь суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 листопада 2007 року, позивач [PERSON], [INFO] уклала шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO], про що Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1278 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу в них є донька [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис №31 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. 30 червня 2011 року рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області шлюб між ними розірвано. Після шлюбу дитина проживає з позивачем за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 18 червня 2018 року виданої квартальним комітетом №1 Фортечного району м. Кропивницький. Даний будинок належить матері позивача [PERSON] на підставі договору дарування частки житлового будинку від 15 серпня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального кругу Кріпким Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі під № 576 та договору дарування частки житлового будинку від 15 серпня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі під № 578. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 грудня 2011 року вирішено стягнути з [PERSON], який народився [INFO] року в місті Кіровограді на користь [PERSON] для утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімум на дитину відповідного віку щомісяця. Стягнення розпочате з 04 листопада 2011 року до [INFO] року. Вказано, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Позивач має можливість забезпечувати фізичний, духовний, моральний розвиток та належні умови для доньки. Працює в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на посаді старшого касира відділу касових операцій Кіровоградської області Управління централізованого менеджменту касових операцій Департаменту грошового обігу, індексації коштів та перевезення валютних цінностей та спроможна забезпечити фінансове життя дитини та допомагати їй матеріально, про що свідчить довідка від 14 червня 2018 року про її сумарний фінансовий дохід, який з червня 2017 року по травень 2018 року складає 72252,14 грн., а дохід за один місяць складає 6021,01грн. Відповідач злісно безпричинно ухиляється від спілкування, піклування та виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки, вважає, що в даному випадку наявні всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Зазначено, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки значно зросли. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку, також дитина ходить в секцію тхеквондо, що потребує також додаткових витрат. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує, не бере участі у додаткових витратах та постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги дитині не надає. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2018 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження/ а.с. 37-38/. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 листопада 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, щодо позбавлення його батьківських прав, просив відмовити у задоволенні решти позовних вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову в частині позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Підтримала висновок органу опіки та піклування від 02 серпня 2018 року. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру стягуваних аліментів підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що 23 листопада 2007 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було зареєстровано шлюб про що в Книзі реєстрації шлюбів 23 листопада 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 1278. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 23 листопада 2007 року /а.с.7/. 24 липня 2008 року у сторін народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 06 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Устинівського районного управління юстиції Кіровоградської області /а.с.8/. Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвища після розірвання шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] /а.с.10/. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 грудня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] для утримання їх дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. Стягнення розпочато з 04 листопада 2011 року і продовжено по [INFO] року /а.с.18/. На підставі вказаного рішення 07 лютого 2012 року видано виконавчий лист /а.с.19/. Відповідно до довідки квартального комітету №1 від 18 червня 2018 року виданої [PERSON], яка проживає [ADDRESS], разом з нею проживають [PERSON] (власник) та [PERSON], яка знаходиться на утриманні матері. Батько у вихованні дитини участі не приймає /а.с.20/. Будинок під номером [ADDRESS] належить матері позивача [PERSON] на підставі договору дарування частки житлового будинку від 15 серпня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального кругу Кріпким Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі під № 576 та договору дарування частки житлового будинку від 15 серпня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі під № 578 /а.с.12-13,14, 15-16, 17/. Відповідно до довідки №51 виданої 13 червня 2018 року [PERSON] дійсно навчається в 4 класі комунального закладу «Навчально- виховне об'єднання «Школа козацько-лицарського виховання І-ІІ ступенів №21 суспільно-гуманітарний ліцей дошкільний навчальний заклад Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» Зі слів класного керівника батько [PERSON] навчанням дитини не цікавиться, батьківські збори та школу зовсім не відвідує, з вчителями щодо навчання дитини не спілкується /а.с.21/. Відповідно до характеристики учениці спортивної школи секції тхеквандо [PERSON], остання відвідує секцію тхеквандо, що проводиться при НВО школи - ліцею №21 з 2016 року. Дівчинка спокійна, скромна, дисциплінована, ввічлива, здібна. В колективі має товариські стосунки, до доручень ставиться відповідально. Долею [PERSON] опікується мати та бабуся. Їй купують спорядження необхідне для тренувань та змагань, вчасно оплачують внески, щодо проведення змагань. Дівчинка доглянута, охайна. [PERSON] на тренування, змагання, медичний огляд завжди з'являється у супроводі з мамою або бабусею /а.с.54/. Згідно до психолого - педагогічної характеристики учениці 3 класу НВО школи -ліцею №21 [PERSON] фізично та розумово добре розвинена. У учениці сформовані форми соціальної поведінки, моторно-рухова координація, виконавська дисципліна. [PERSON] має достатньо розвинену уяву, сприймання, мислення та пам'яті. За характером дівчинка спокійна, врівноважена, чемна. В колективі з однокласниками має товариські стосунки. До доручень ставиться відповідально. Мати та мамині родичі цікавляться навчанням дитини та відповідально ставляться до її виховання в сім'ї /а.с. 22/. Відповідно до характеристики виданої 27 червня 2018 року заступником директора Департаменту грошового обігу, інкасації коштів та перевезення валютних цінностей - начальник Управління централізованого менеджменту касових операцій, [PERSON] працює в АТ «Райффайзен Банк Аваль» з 29 вересня 2005 року на даний час обіймає посаду старшого касира відділу касових операцій Кіровоградської області Управління централізованого менеджменту касових операцій Департаменту грошового обігу, інкасації коштів та перевезення валютних цінностей. За час роботи у банку зарекомендувала себе з позитивної сторони, як компетентний, відповідальний працівник, який працює над підвищенням своєї професійної кваліфікації. У виконанні своїх функціональних обов'язків виявляє наполегливість та дотримується корпоративних норм і правил. Комунікабельна, урівноважена. В стосунках з колегами витримана, коректна та доброзичлива з клієнтами банку. Користується повагою серед колег. До дисциплінарної відповідальності не притягувалась /а.с.23/. Відповідно до характеристики виданої 22 червня 2018 року головою квартального комітету №1 [PERSON] проживає [ADDRESS] з серпня 2014 року з матір'ю та неповнолітньою донькою. [PERSON] має вищу освіту, у 2005 році отримала диплом магістра у Кіровоградському Національному Технічному Університеті за спеціальністю «Фінанси». З 29 вересня 2005 року і по цей день працює старшим касиром в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Як людина [PERSON] стримана, розсудлива, привітна та щира. Зі слів сусідів доброзичлива, здатна правильно приймати рішення в складних ситуаціях, нести відповідальність. Розлучена з 25 липня 2011 року, самостійно виховує доньку, [PERSON], [INFO]. Уважна, турботлива мати /а.с.24/. Відповідно до довідки про неотримання аліментів №630 від 30 травня 2018 року [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON], за період з 08 липня 2013 року по 31 травня 2018 року згідно виконавчого листа 2-5417 від 07 лютого 2012 року виданого Кіровським районним судом міста Кіровограда, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], 2008 року народження в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 04 листопада 2011 року і до [INFO] року /а.с.26/. Згідно до листа державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кіровограда Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області № 39033214 від 25 квітня 2018 року повідомлено, що у відділі на виконанні перебуває виконавчий лист №2-5417 від 07 лютого 2012 року виданий Кіровським районним судом міста Кіровограда про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Заборгованість по аліментам за період з 01 січня 2015 року по 01 травня 2018 року складає 51 067 грн. Запропоновано [PERSON] звернутись до правоохоронних органів з заявою про вчинення боржником кримінального провадження, передбаченого ст. 164 Кримінального кодексу України /а.с.27/. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів заборгованість станом на 31 травня 2018 року становить 52246, 23 грн. /а.с.28/. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], [PERSON] чотири роки є її сусідкою. Одна виховує свою доньку [PERSON], батька дитини ніколи не зустрічала ні в дворі, ні на вулиці. Допомоги від нього дитина не отримує ніякої. Доглядати та виховувати допомагає бабуся. Дитина чемна, скромна, ввічлива, охайна та завжди доглянута /а.с.29/. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], з 2014 року [PERSON] є її сусідкою та виховує сама свою доньку. За період, що вони знайомі вона ніколи не бачила батька дитини, він зовсім не опікується долею дитини і не приймає участі у її вихованні. На запитання чи приходить до неї тато, чи приносить гостинці, дитина реагує так, що ніби не знає свого батька. В основному дитиною займається її мати та бабуся. Дитина завжди охайна, доглянута і чистенька /а.с.30/. Відповідно до письмових пояснень [PERSON], яка є сусідкою з 2014 року [PERSON], остання має доньку [PERSON]. З батьком дитини вона ніколи жодного разу не бачилась, тому що він ніколи до дитини не з'явився, не надає ніякої допомоги, ні матеріальної, ні моральної. Про дитину піклується бабуся та мати. Дитина ввічлива, лагідна, привітна та охайна /а.с.31/. Відповідно до довідки від 14 червня 2018 року про доходи виданої [PERSON] в тому, що вона працює в АТ «Райффайзен Банк Аваль» з 29 вересня 2005 року по теперішній час на посаді старшого касира відділу касових операцій Кіровоградської області Управління централізованого менеджменту касових операцій Департаменту грошового обігу, інкасації коштів та перевезення валютних цінностей і її заробітна плата за період червень 2017 року - травень 2018 року становить: 72 252 грн. 14 коп. /а.с.32/. Класним керівником [PERSON], членом батьківського комітету було проведено обстеження умов проживання [PERSON] на підставі листа служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 29 вересня 2017 року №2322 з метою обстеження умов проживання дитини, яка виховується в родині матері [PERSON] проведено обстеження умов проживання: [ADDRESS]. Сім'я має приватний будинок, який складається з 6 кімнат. Умови проживання дитини задовільні. У дитини є окрема кімната, необхідні меблі, комп'ютер. Дитина забезпечена необхідним шкільним приладдям, одягом, взуттям та іншими речами. В позаурочний час дитина відвідує спортивну секцію тхеквандо, відвідує її уже третій рік, має певні досягнення, для цього була закуплена амуніція. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON], [INFO] - бабуся, [PERSON], [INFO] - мати, [PERSON], 2008 року народження - внучка. У сім'ї практикуються різні методи заохочення, а саме: похвала, підтримка, матеріальне заохочення. Насилля у родині не практикується /а.с.33/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 02 серпня 2018 року орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 18 липня 2018 року вважає за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] /а.с.52/. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Будь-яких доказів того, що батько піклується про дитину та приймає особисту участь у вихованні дитини суду не надано, матеріальним забезпеченням дитини займається мати, крім того сам батько не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що в даному випадку підтримання відносин з батьком не відбувається по причині нехтування батьком своїми батьківськими обов'язками. Відповідач свідомо ігнорує свої обов'язки і не намагається спілкуватися з дитиною. В такому випадку суд вважає, що сімейне оточення дитини складає сім'я її матері, а батько дитини відповідач не приймає участі у підтриманні сімейних відносин з дитиною, в такому випадку позбавлення відповідача батьківських прав не вплине на його відносини з дочкою. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України [PERSON] обов'язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Роз'яснити [PERSON], що згідно ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Що стосується позовних вимог про збільшення розміру аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України. Згідно роз'яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 61-37114св18. Таким чином, судом встановлено відсутність правових підстав для збільшення розміру аліментів, а тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити. Що стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред'явила такий позов. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №761/6933/17. У судовому засіданні позивач не вказала та в позовній заяві не наведено особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат. У свою чергу, відвідування на даний час спортивної секції дитиною не свідчить про їх подальше відвідування, а в переважній більшості це відноситься до загального розвитку дитини, і є не обов'язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Доказів на підтвердження лікування дитини позивачем також не надано. Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про відмову у стягненні додаткових витрат на утримання дитини у зв'язку з недоведеністю позивачем заявлених нею позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесений нею судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial