Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказував, що від Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області в лютому 2017 року надійшло повідомлення до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області про неналежне виконання [PERSON] батьківських обовязків по відношенню до своїх дітей, для розвитку та виховання яких він не створю належні умови. За це його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Спеціалістами Служби у справах дітей спільно з представниками інших соціальних служб були обстежені побутові умови проживання родини [PERSON] за адресою: м. Люботин, пров. Суворова, 16, та зясовано, що уся родина мешкає в 1/2 частині житлового деревяного будинку, яка фактично складається з 2 кімнат площею 12 кв.м, в яких відсутні комунальні комунікації, електропостання, необхідні меблі та постільна білизна, відсутні умови для купання дітей та прання дитячих речей. За повідомленням КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 13 лютого 2017 рокую, батьки не звертаються за медичною допомогою для дітей, на прийом до лікарів не звертаються, діти не мають щеплень. Крім того, старші діти відповідачів не навчаються в жодному шкільному закладі міста. З метою перевірки інформації про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обовязків, його було запрошено на засідання Комісії з питань захисту прав дітей, яке відбулось 15 лютого 2017 року. Прибувши на засідання, [PERSON] повідомив, що для покращення житлових умов родини він винайме інше житло протягом одного місяця. Але свого слова [PERSON] не дотримав, сім'я продовжує жити в напівзруйнованому будинку, в якому нічого не змінилося, що підтвердила перевірка, проведена 23 січня 2018 року спеціалістами Служби у справах дітей. Також позивачем було встановлено, зі слів [PERSON], що його дружина, [PERSON], не в змозі виховувати і доглядати дітей, бо перебуває під вартою у слідчому ізоляторі за вчинення злочину. Тому орган опіки та піклування не бачить іншого способу для захисту інтересів дітей родини [PERSON] як відібрання від батьків з одночасним стягненням аліментів. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у встановлений судом строк відзив не подали, тому розгляд справи проведений за наявними у ній матеріалами. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. В якості доповнення обставин, викладених в позові, представник [PERSON] повідомив, що останнім часом усі обовязку по вихованню і догляду за дітьми родини [PERSON] взяла на себе їх бабуся, [PERSON], яка мешкає неподалік, на вул. Харківська, 14 в м. Люботин. Діти почали ходити до школи, відвідують лікарів. Саме [PERSON] виявилася бажання в подальшому здійснювати догляд і виховання за дітьми [PERSON] і [PERSON], тому дітей краще передати бабусі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що являється інвалідом і отримує пенсію 1400,00 грн., на яку не може забезпечити дітей усім необхідним. Він дійсно проживає в напівзруйнованому будинку за адресою: пров. Суворова, 16 в м. Люботин, та не може самотужки його утримувати. Тому він просив доручити виховання і догляд за його дітьми [PERSON], дружині його батька, якій він повністю довіряє. Відповідач [PERSON] про день, час і місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, тому її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Третя особа - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області направила до суду листа про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що діти [PERSON] і [PERSON] дійсно проживають у неї вже понад три місяці. Вона повністю контролює їх поведінку, забезпечила їм належні умови проживання, провела медичне обстеження дітей та домоглася, аби вони ходили до школи. Тому просила передати їй малолітніх дітей родини [PERSON], про що подала суду відповідну письмову заяву. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні докази, суд встановив наступне. Відповідачі, подружжя [PERSON] і [PERSON], являються батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження І-ВЛ № 487571 від 03 серпня 2017 року І-ВЛ № 487573 від 04 серпня 2017 року, І-ВЛ № 487570 від 03 серпня 2017 року, І-ВЛ № 487569 від 03 серпня 2017 року і І-ВЛ № 487572 від 03 серпня 2017 року, виданими повторно Відділом державної РАЦС по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані приймати участь у вихованні дитини, зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Як вбачається з повідомлення Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області від 05 січня 2017 року, працівниками вказаного органу поліцію виявлено родину [PERSON], який є відповідачем по даній справі, та який не здійснює належний догляд за дітьми, не забезпечую для них належні умови для нормального розвитку. Разом з [PERSON] за адресою: м. Люботин, пров. Суворова, 16, проживає [PERSON] Відділ освіти Люботинської міської ради Харківської області у своєму листі від 07 лютого 2017 року на адресу Служби у справах дітей Виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області повідомив, що діти: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], не навчаються в жодній школі м. Люботин. При повторних зверненнях від 13 жовтня 2017 року та від 25 червня 2018 року Відділ освіти Люботинської міської ради Харківської області повідомив на адресу Служби у справах дітей Виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, що [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не навчаються в жодній школі м. Люботин. За даними КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» (листи від 13 лютого 2017 року та від 19 жовтня 2017 року на адресу Служби у справах дітей) діти родини [PERSON] перебувають на обліку в медичному закладі з моменту народження. Але батьки на прийом до лікарів з дітьми не звертаються, обслуговуються вдома, щеплення дітям не зроблені. Станом на квітень 2018 року батьки [PERSON] і [PERSON] не забезпечили проходження їх дітьми щорічного медичного обстеження, що підтверджується відомостями КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги». Спеціалістами Служби у справах дітей Виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області неодноразово, а саме 29 травня 2017 року, 23 січня 2018 року і 03 квітня 2018 року, проводились перевірки житлово-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою: м. Люботин, пров. Суворова, 16, про що були складені відповідні акти. Такі перевірки зафіксували, що будинок за вказаною адресою перебуває в аварійному стані, в ньому відсутні комунікації та електропостачання; уся родина проживає в\~ одній кімнаті, інше приміщення коридор, всередині будинку дуже брудно; присадибна ділянка занедбана. На підтвердження цього спеціалістами Служби у справах дітей було проведено 29 травня 2017 року фотофіксацію зовнішнього виду житлового будинку та присадибної ділянки та внутрішнього становища в кімнаті, яка використовується батьками для проживання разом з дітьми. Про відсутність будь-яких позитивних змін в житлово-побутових умовах сім'ї [PERSON] свідчить лист Люботинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 06 липня 2018 року, спеціалісти якого відвідували родину за адресою її проживання. Згідно з висновками від 20 жовтня 2017 року та від 02 серпня 2018 року орган опіки та піклування наполягає на відібранні малолітніх дітей родини [PERSON] з огляду на те, що їх батьки ухиляються від виконанню своїх обовязків. Враховуючи, що досліджені докази свідчать про ухилення відповідачів від виконання обовязків по забезпеченню належних умов для проживання дітей, медичного догляду за ними, здобуття ними загальної середньої освіти, суд задовольняє вимогу позивача про відібрання дітей. [PERSON] подала суду заяву від 29 листопада 2018 року про передачу ї малолітніх дітей родини [PERSON] з тих підстав, що вона повністю утримує та виховує дітей відповідачів, забезпечує їх житлом, забезпечила влаштування дітей до навчального закладу Люботинську ЗОШ № 5. На час розгляду справи по суті [PERSON] підтримала раніше подану заяву та підтвердила, що не змінила бажання взяти дітей до себе для подальшого влаштування. Тому суд вважає за доцільне передати дітей для подальшого влаштування їх бабусі [PERSON], яка заявила про таке бажання. Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд задовольняє позов в цій частині і стягує з відповідачів [PERSON] і [PERSON], з кожного, аліменти на користь дітей в розмірі 1/2 частині від усіх видів її заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде достатнім для забезпечення потреб дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платників аліментів. Щодо вимоги позивача про закріплення житлового будинку за малолітніми дітьми, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. В той же час, у ст. 18 цього ж Закону вказано, що діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем; органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. В даній справі судом зясовано, що житловий будинок № 16 по пров. Суворова в м. Люботин Харківської області, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на праві власності ні за ким не зареєстрований. Але відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку набув право користування вказаним житловим будинком, оскільки має зареєстроване місце проживання за вказаною адресою. Від так, його члени сім'ї малолітні діти мають право користування приміщенням у вказаному вище житловому будинку. Тому житлові права дітей родини [PERSON] підлягають захисту шляхом накладання заборони на відчуження житла дітей. Так як суд частково задовольняє позов, то одночасно з відповідачів підлягають стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1409,60 грн. з кожного, оскільки позивач звільнений від сплати цих сум. Підстави для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору відсутні, оскільки він має 3-ю групу інвалідності. На підставі викладеного,

Outcome: partial