Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

В квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, Відділ державної виконавчої служби Святошинського управління юстиції у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві старший державний виконавець Домбровський Р.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та просила суд ухвалити рішення яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений Паракуда Іриною Вікторівною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02 червня 2014 року, у зв'язку із поєднанням боржника і кредитора в одній особі. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що 02 червня 2014 року, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда Іриною Вікторівною, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 видано виконавчий напис відповідно до якого нотаріус пропонує звернути стягнення на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] яка належить на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER]). Проте, [PERSON] набула прав кредитора по кредитним договорам, за яким вона є боржником та по стягненню заборгованості по яким відкрито виконавче провадження №44871482. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином про день, час та місце судового розгляду. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини справи. Як вбачається з матеріалів справи, 02 червня 2014 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда Іриною Вікторівною, відповідно до ст. 87 Закону України «Поро нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 видано виконавчий напис відповідно до якого нотаріус пропонує звернути стягнення на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER]) (а.с. 4). Згідно іпотечного договору № 42.02-11/088, посвідченого 06 лютого 2008 року, Затварницькою І.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 234, зазначене нерухоме майно передане [PERSON] в іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», у якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту № 031,29-08/068 від 06 лютого 2008 року, що укладений між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», строк платежу за яким настав 12 січня 2014 року. Строк за яким провадиться стягнення: з 11 лютого 2013 року по 12 січня 2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного майна, переданого в іпотеку, пропонується задовольнити вимоги стягувача - ПАТ «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ: 00039019) в сумі розміром 333 205,36 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 2 663 310,43 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса, 29 вересня 2014 року Постановою державного виконавця Нагулко Родіона Юрійовича відкрито виконавче провадження № 44871482 по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуда Іриною Вікторівною від 02 червня 2014 року. Відповідно до зазначеного виконавчого провадження, стягувачем є ПАТ «Укрсоцбанк», а боржником - [PERSON], розмір стягнення - заборгованість в сумі 2 663 310,43 грн. та 15 979,86 грн. Інформую Державну виконавчу службу, що 20 березня 2018 року, ПАТ «Укрсоцбанк» було припинено іпотечний договір № 42.02-11/088, посвідченого 06 лютого 2008 року, Затварницькою І.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 234, в результаті чого, було припинено дію іпотеки та заборону відчуження нерухомого майна квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON]. Також, 20 березня 2018 року, між ПАТ «Укрсоцбанк», як клієнтом та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» як фактором, укладено договір факторингу (б/н). відповідно до якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників. -за Договором кредиту № 031.29-08/068 від 06.02.2008 року, що укладений між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого став ПАТ Укрсоцбанк») та [PERSON]. -за Договором кредиту №42.07-07/151 від 11.04.2007 року, що укладений між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого став ПАТ -Укрсоцбанк») та [PERSON] (а.с. 5-10). Також, 20 березня 2018 року, між ПАТ «Комерційний індустріальний банк», як клієнтом та ТОВ «ОПТИМУМ ФАКТОР» як фактором, укладено договір факторингу (б/н) відповідно до якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт дов'язується відступити факторові свої права грошової вимоги, які перейшли до клієнта на підставі договору факторингу (б/н) від 20 березня 2018 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та клієнтом до боржників: -за договором кредиту № 031.29-08/068 від 06.02.2008 року, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] - за Договором кредиту № 42.07-07/151 від 11.04.2007 року, що укладений між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] (а.с. 11-15). Також, 20 березня 2018 року, між ТОВ «ОПТИМУМ ФАКТОР» (код ЄДРПОУ: 37194782) як кредитором та фізичною особою, [PERSON] як новим кредитором укладено договір відступлення права вимоги № 20032018/01, відповідно до якого, кредитор, в порядку та на умовах визначених цим договором та чинним законодавством, за плату, в повному обсязі зобов'язується відступити новому кредитору право вимоги до боржника, а новий кредитор зобов'язується передати кредитору грошові кошти в сумі ціни продажу, та в повному обсязі набути право вимоги до боржника по кредитному договору з усіма додатковими угодами (траншами) до нього (а.с. 16-20). Таким чином, в результаті зазначених правових дій: 1)[PERSON] набула право вимоги по кредитним договорам: -Договір кредиту № 031.29-08/068 від 06.02.2008 року, що укладений між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] -Договір кредиту № 42.07-07/151 від 11.04.2007 року, що укладений між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] 2) припинено іпотеку нерухомого майна, квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON]. Тобто, [PERSON] набула прав кредитора по кредитним договорам, за яким вона є боржником, по стягненню заборгованості по яким відкрито виконавче провадження № 44871482. Таким чином, існують всі підстави для визнання виконавчого напису вчиненого Паракуда Іриною Вікторівною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02 червня 2014 року таким, що не підлягає виконанню. Відповідно ст. 606 ЦК України, зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз'яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлено, що по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Разом із тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі по тексту - ВССУ) в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.04.2014 року, а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 року зазначали, що однією із об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що, оскільки нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів, що свідчать про не безспірність вимог банку щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON], то, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved