Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

В квітні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Костянтинівської селищної ради про визнання права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у [INFO] померла його мати [PERSON] На праві приватної власності матері належить земельна ділянка площею 6,62 га на території Костянтинівської селищної ради , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку . Після її смерті відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно. Позивач не може оформити спадщину , оскільки державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа . Іншим шляхом спадщину оформити не можливо. Прохав визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку. У судове засідання представник позивача не з»явився , подав заяву заслухати справу у його відсутність, позов підтримав , просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував , прохав вирішити справу на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Костянтинівською селищною радою від 10.10.2011 року. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,62 га , що знаходиться на території Костянтинівської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . На момент смерті [PERSON] з нею в одному будинку в [ADDRESS] був зареєстрований син [PERSON] . Позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері , однак постановою державного нотаріуса Краснокутської ДНК від 12.04.2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв»язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач являється спадкоємцем першої черги. Згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець ,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину , якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу ,він не заявив про відмову від неї. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] підтверджується матеріалами справи. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що передбачено ч.1ст.125 ЗК України. Відповідно до ч.1ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 2 ст.1225 ЦК України передбачено, що до спадкоємців житлового будинку ,інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою ,на якій вони розміщені. Згідно ч.ч.1,2 ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої, до складу спадкового майна входять земельна ділянка, що знаходяться на території Костянтинівської селищної ради та є таким , що прийняв спадщину , оскільки на час відкриття спадщини проживав з спадкодавцем . Іншого шляху, ніж визнання права власності на земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того , позивач пропустив строк звернення до суду ,який просить поновити. Суд, розглянувши вказане клопотання вважає за доцільне задовольнити клопотання позивача , а пропущений строк звернення до суду - поновити.

Outcome: approved