Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

в листопаді 2018 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просило стягнути з останнього суму страхового відшкодування у розмірі 26 653 грн. 50 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 08.08.2017 року о 18.00 год. на вул. Борщагівській, 186 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Honda Accord» державний номер [NUMBER] під керування водія [PERSON] , та марки «Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до договору добровільного страхування від 03.04.2017 року. 02.10.2017 року позивачем складено страховий акт та розрахунок до нього, а 02.10.2017 року здійснено страхову виплату у розмірі 92 684 грн. 93 коп. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільна відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» відповідно, якою 27.11.2017 року виплачено на користь позивача 66 031 грн. 43 коп. в порядку регресу. Відтак, різницю у розмірі 26 653 грн. 50 коп. позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст.ст. 1191, 1192 ЦК України. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.12.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено у підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.05.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про причини неявки або їх поважність суду не повідомляв. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.04.2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажиром на транспорті № 28-2820-17-00019, за умовами якого забезпечено транспортний засіб марки «Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] (а.с. 7). 08.08.2017 року о 18.00 год. на вул. Борщагівській, 186 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Honda Accord» державний номер [NUMBER] під керування водія [PERSON] , та марки «Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Факт настання дорожньо-транспортної пригоди стверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 3017222564830499 від 11.09.2017 року (а.с. 8). Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 21). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вказану вище подію визнано страховим випадком, про що позивачем складено страховий акт № ДККА-57818 від 02.10.2017 року , згідно якого розмір страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 08.08.2017 року із забезпеченим транспортним засобом марки «Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] , становить 92 684 грн. 93 коп. (а.с. 16). Згідно платіжного доручення № 29126 від 02.10.2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 92 684 грн. 93 коп. (а.с. 17). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Honda Accord» державний номер [NUMBER] [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» згідно полісу АК/3552903. 27.11.2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» сплачено ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування у розмірі 66 031 грн. 43 коп. (а.с. 20). Таким чином, різниця між виплаченою сумою страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь страхувальника [PERSON] , та страховою виплатою, здійсненою ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» становить 26 653 грн. 50 коп. (92 684 грн. 93 коп. - 66 031 грн. 43 коп.). За змістом ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма міститься у положеннях ст. 27 закону України «Про страхування». Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, до позивача на підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України перейшло право вимоги до винної особи - відповідача [PERSON] , а у останнього на підставі ст. 1194 ЦК України - обов`язок виплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження розміру завданої шкоди, позивачем надано копію звіту про оцінку автомобіля «Hyundai Accent» державний номер [NUMBER] № 1408 від 04.09.2017 року (а.с. 11-15). Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 08.08.2017 року, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] у розмірі 26 653 грн. 50 коп., що становить різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь страхувальника [PERSON] , та страховою виплатою, здійсненою ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved