Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 листопада 2014 року він уклав договір позики з відповідачем, згідно з яким передав йому грошові кошти в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень, а відповідач зобовязався повернути ці кошти до 28 травня 2015 року. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки.Позичальник зобовязався у разі непогашення боргу передати у власність позичальника нерухоме майно: столярний цех, сушилку та прибудову, розташоване по вул. 30 Років Перемоги в м. Щорсі Чернігівської області. По закінченню строку, на який бралась сума позики, відповідач коштів не повернув. В судовому засіданні сторони відсутні. Вони належно повідомлялися про час та місце розгляду справи. В адресованих суду заявах позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач позов визнав. Просять справу розглянути без їх участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін за наявними письмовими доказами. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Сторони 28 листопада 2014 року уклали договір позики, згідно з яким позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 200000 (двісті тисяч) гривень, а відповідач зобовязався повернути ці кошти до 28 травня 2015 року. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки.Позичальник зобовязався у разі непогашення боргу передати у власність позичальника нерухоме майно: столярний цех, сушилку та прибудову, розташоване по вул. 30 Років Перемоги в м. Щорсі Чернігівської області. По закінченню строку, на який бралась сума позики, відповідач коштів не повернув. Згідно з п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування матеріальної та моральної (немайнової шкоди). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника. Згідно статті 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути Позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За невиконання своїх зобов'язань за договором згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Враховуючи, що неналежним виконанням договірних зобовязань порушуються права позивача, позовні вимоги слід задовольнити. Згідно з вимогами ст.ст. 79, 87 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані із вчиненням дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., тобто в мінімальному розмірі, визначеному законодавством, тоді як розмір судового збору відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» має становити 1 % від ціни позову, але не більше трьох мінімальних заробітних плат, тобто в даному випадку мало бути сплачено 2000 грн. 00 коп. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню на користь позивача в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору 243 грн. 60 коп., та на користь держави недоплачений позивачем судовий збір в сумі: 2000 грн. 00 коп. - 243 грн. 60 коп. = 1756 грн. 40 коп.

Outcome: approved