Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

В квітні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 10 000 грн. з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування\~позову вказала,\~що з\~20\~травня 2015\~року сторони\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~який розірваний\~ 14\~листопада 2018\~року на\~підставі рішення\~Жовтневого районного\~суду м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області. Від шлюбу\~мають двох\~неповнолітніх дітей\~-\~ [PERSON] та\~ [PERSON] . Діти залишились\~проживати з\~позивачем та\~знаходяться на\~її утриманні.\~Батько \~ протягом\~останніх років\~участі у\~вихованні та\~утриманні дітей\~не здійснює,\~не спілкується.\~Відповідачем одноразово\~було перераховано\~кошти для\~дітей в\~розмірі 100\~доларів США,\~більше фінансової\~допомоги на\~утримання дітей\~відповідач не\~надавав.\~Крім того,\~діти відвідують\~додаткові заняття\~з англійської\~мови при\~дитячому садочку,\~які вимагають\~додаткових витрат по 200 гривень на місяць на одну дитину, а також придбання відповідних підручників, зошитів та інших додаткових речей. Також позивач записала дітей займатися художньою гімнастикою, що також передбачає додаткові значні витрати на дітей. Для відповідних досягнень дітей необхідні пізнавальні книги, спортивний інвентар та допомога тренерів. Також діти дуже часто хворіють, що потребує дуже великих витрат на придбання ліків та відвідування лікарень. Позивач самостійно несе витрати на дітей,\~тому вимушена\~звернутися до\~суду із\~вищевказаною позовною\~заявою. Ухвалою суду від 16 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача\~в судовому\~засіданні заявлені\~вимоги підтримала\~у повному\~обсязі,\~просила їх\~задовольнити з\~підстав викладених\~в позовній\~заяві та\~відповіді на\~відзив,\~вказуючи,\~що неповнолітні діти мешкають з матір`ю і потребують багато коштів на утримання, а також задля задоволення їх належного фізичного, духовного та культурного розвитку. Коштів, у розмірі 2000 грн. на одну дитину, як визнано відповідачем, вважали недостатнім. Останній грошовий переказ від відповідача був перерахований у січні 2020 році. Три перекази не були отримані позивачем, оскільки відповідач не повідомляв позивачці номер коду і вони поверталися відповідачу зворотно. Крім того вказали, що відповідач проживає і працює в Ізраїлі, а за офіційними даними ізраїльського Централь бюро статистики (СВБ), середня заробітна плата в Ізраїлі в 2020 році становить 11 063,5 шекелів місяць, що дорівнює 3 155 доларів США, а отже відповідач має змоги виплачувати аліменти саме у заявленому розмірі. Відповідачем жодним доказом не доведено важкий стан його здоров`я або матеріальне становище, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних осіб, що перешкоджало б йому утримувати належним чином своїх дітей. Представник відповідача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Ямковий В.І.\~в судовому\~засіданні позовні\~вимоги визнав\~частково,\~посилаючись на\~обставини,\~викладені у\~відзиві на\~позовну заяву, зазначивши, що сторони дійсно перебували у шлюбі, який розірвано рішенням суду від 14 листопада 2018 року, від шлюбу мають двох доньок [PERSON] та [PERSON] , в актовому записі про народження в ДРАЦС щодо обох доньок їх батьком записаний відповідач [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 122 СК України. У зв`язку з постійним проживанням та роботою відповідача в державі Ізраїль, він не в змозі регулярно бачитися з доньками, але неодноразово добровільно надавав матеріальну допомогу у грошовій формі шляхом міжнародних переказів в іноземній валюті на ім`я відповідачки, що підтверджується копіями квитанцій та чеками. На час\~розгляду справи\~в суді\~сторони досягли\~домовленості щодо\~місця проживання\~дітей з\~матір`ю та\~порядку зустрічей\~батька з\~дітьми.\~ Незважаючи на попередні суперечки та непорозуміння з позивачкою щодо його біологічно батьківства обох дітей, наразі відповідач не оспорює своє\~батьківство,\~вважає доньок\~своїми біологічними\~дітьми і\~не відмовляється\~надавати їм\~матеріальну допомогу. Проте заявлений розмір аліментів 10000 гривень щомісяця, на думку відповідача, є завищеним, оскільки надання утримання у вказаному розмірі не відповідає матеріальному становищу відповідача та не враховує рівні обов`язки матері щодо утримання дітей. Відповідач вважає розумним і справедливим визначити розмір аліментів, що буде не нижчим за прожитковий мінімум, а саме по 2000 грн. кожну дитину. Твердження позивачки, щодо несення додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами, не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, позивачка не надала доказів свого працевлаштування та отримання доходів, а також їх розміру та співмірності з понесеними витратами. 20.07.2020 року відповідачем реалізоване право на письмове опитування позивачки, направлено відповідні питання, на які позивачем та її представником надано відповіді. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстровану шлюбі з 20 травня 2015 року який рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 14 листопада 2018 року був розірваний (а.с. № 8-9). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , батьками яких записані сторони по справі [PERSON] та [PERSON] про що свідчать свідоцтва про народження дітей серії [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 10,11). Відповідно до довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про шлюб від 21.02.2020 року, позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище чоловіка (а.с.116). Згідно довідки №63 від 02.08.2019 року виданої КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №184» КМР [PERSON] , 17.11.2016 року відвідує КЗ «ДНЗ №184»КМР з 11.09.2018 року по теперішній час, [PERSON] , [INFO] відвідує КЗ «ДНЗ №1870» КМР з 11.09.2018 року по теперішній час.(а.с.16). На підтвердження витрат на дітей позивачем надано копії чеків на придбання ліків, продуктів харчування та побутових товарів для дітей (а.с.18-36, 135-139). Також позивачем надано копії відомостей про нарахування за комунальні послуги за місцем реєстрації та проживання дітей (а.с.140-146). Крім того, позивачем надано виписки з амбулаторних карт та медичні довідки на підтвердження наявності у дітей захворювань та проходження ними необхідного лікування (а.с.100-115). Відповідачем на підтвердження надання добровільної допомоги дітям надано копії квитанцій міжнародних поштових переказів, фото подарунків дітям, товарний чек на придбання велосипеду, а також фото спільного дозвілля та спілкування з дітьми (а.с.71-97) Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ч. 2\~ст. 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має\~бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік»\~встановлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, є гарантією її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною\~повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1\~ст. 155 СК України. Оцінюючи заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі по 5000 грн. на кожну дитину, суд вважає їх необґрунтовано завищеними та не підтвердженими належними і допустимими доказами, оскільки жодного доказу на підтвердження можливості відповідача виплачувати такий розмір суду не надано. Посилання представника позивача на офіційні дані статистики ізраїльського бюро щодо середнього розміру заробітної плати, суд не може прийняти як доказ матеріального стану саме відповідача у справі, оскільки жодних даних щодо розміру його доходу суду не надано. Посилання позивача на необхідність оплачувати лікування та медичне обстеження дітей, а також оплачувати їх заняття у гуртках та секціях, суд також не може прийняти як вирішальний фактор при визначенні розміру аліментів, оскільки мати не позбавлена права на звернення до суду за стягненням додаткових витрат на дітей в порядку ст.185 СК України. Докази, надані відповідачем на підтвердження його сумнівів щодо біологічного походження дітей, судом не оцінюються, оскільки на час ухвалення судом даного рішення відповідачем батьківство не оспорюються. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства щодо визначеного розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також обов`язку матері нести нарівні з батьком витрати на утримання дітей, суд дійшов висновку, що відповідач, який працює, інших непрацездатних осіб на утриманні не має та зможе може надавати щомісячне утримання своїм неповнолітнім дітей у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial