Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

В лютому 2018 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 29 січня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 44. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, впродовж останніх декількох років до дня звернення до суд з даним позовом, сторони не підтримують шлюбні відносити, не ведуть спільне господарство. Зазначила, що з листопада 2017 року проживають окремо. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливе, у зв'язку з чим просила позов задовольнити, а шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 29 січня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] (08.08.1985 р.н.), про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 29.01.2011 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7). На момент розгляду справи у суді спору з приводу проживання дитини не має. Між сторонами існує спір про поділ майна, про що зазначив відповідач. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, між подружжям втрачено почуття любові, примирення не можливе, подальше спільне життя суперечило б інтересам сторін, а також зважаючи на те, що відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved