Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

в квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] встановлення факту перебування [PERSON], [INFO] на утриманні чоловіка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви вказала, що 13 травня 1970 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], померла та син [PERSON], [INFO] 13 січня 1983 року через спільні непорозуміння шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Незважаючи на розірвання шлюбу, вона та колишній її чоловік проживали разом. Згодом примирившись, почали проживати однією сім'є, але вже без реєстрації шлюбу, так проживали до моменту смерті [PERSON], до [INFO]. Проживали вони в квартирі [ADDRESS]. Вели спільне господарство, до моменту смерті чоловіка вона знаходилась на його утриманні. У листопаді 2017 року вона звернулась до пенсійного фонду із заявою про перехід пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, але їй було відмовлено, оскільки відсутні докази, того що вони із чоловіком були у зареєстрованому шлюбі. Ухвалою суду від 02.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. Заявник та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримали повністю, просили задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у заяві. Представник заінтересованої особи: Криворізьке північне об'єднання управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, від представника на адресу суду надійшов відзив в яких представник просить дану справу слухати без його участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що знайома з [PERSON] з 1968 року, жили разом у гуртожитку, вона з чоловіком проживала постійно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що з заявником знайома з 1981 року, вона з чоловіком постійно жила, аж до його смерті. Суд, вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № витягу [NUMBER] від 08 лютого 2017 року [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 13 травня 1970 року по 13 січня 1983 року з [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] року помер [PERSON]. Згідно довідки Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради відділу реєстрації місця проживання громадян від 16.02.2017 року [PERSON] , станом на [INFO] року була зареєстрована разом з [PERSON], до дня його смерті [INFO] року за адресою: [ADDRESS]. За довідкою Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради відділу реєстрації місця проживання громадян від 16.02.2017 року [PERSON] знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] 16.02.2017 року, у зв'язку із смертю. Відповідно Акту до ТзОВ «УЮТ-2011» від 05.12.2017 року [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] мешкали разом, як чоловік та жінка, за адресою : [ADDRESS], з 12.02.1982 року по день смерті [PERSON] [INFO] року. [PERSON] знаходилася на утриманні чоловіка ,та після його смерті захоронила його. Від шлюбних відносин мали двох спільних дітей: доньку - [PERSON], [INFO], яка померла відповідно копії свідоцтва про смерть серія І-КИ 207922 11 листопада 1998 року та сина [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявнику для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення. В якості письмових доказів, які свідчать про те, що [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу та перебувала на утриманні чоловіка [PERSON] надано копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № витягу [NUMBER] від 08 лютого 2017 року, копію свідоцтва про смерть [PERSON], копію паспорту та ІПН [PERSON], акт від 05.12.2017 року, згідно якого заявниця мешкала разом з померлим чоловіком з 1982 року по день його смерті, довідки про отримання пенсії [PERSON]., згідно яких остання за шість місяців отримала пенсійні виплати у розмірі 10424 грн. 53 коп. Надані заявником письмові докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми, відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України. В силу п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 з подальшими змінами, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб. Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Виходячи з наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] оскільки обставини, на які вона посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні у судовому порядку не суперечить законодавству, оскільки від них залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника, зокрема оформлення права на пенсію та законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт спільного проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу обґрунтовані і підлягають до задоволення. Встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON] в період з 1983 року по день його смерті, оскільки цей факт знайшов підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладено та

Outcome: approved