Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 10 січня 2007 року в Мирогощанській сільській раді Дубенського району Рівненської області, актовий запис №1. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що між ними відсутнє почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. З моменту укладення шлюбу їхні сімейні відносини складалися дуже добре, але на даний час ставлення відповідача до неї змінилося. Шлюбні відносини між ними остаточно припинилися. Останнім часом вони не мають спільного бюджету, не ведуть домашнього господарства та не спілкуються. Примирення з відповідачем виключається. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Позивачка у судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час, дату на місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 10 січня 2007 року Мирогощанською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №1, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їхніми батьками зазначені сторони у справі (а.с. 3, 4). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховую, що діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю, спору щодо місця їх проживання немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає на необхідне після розірвання шлюбу залишити її проживати разом з позивачкою. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved