overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором № MRK0RG12790009 від 03.07.2012 року , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № MRK0RG12790009 від 03.07.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7007,84 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 03.07.2015 р. виникла заборгованість на суму 15942,80 грн.. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не з'явився. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] отримав кредит у розмірі 7007,84 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 03.07.2015 р. виникла заборгованість на суму 15942,80 грн., яка складається з наступного: 4373,90 грн. заборгованість за кредитом; 0,29 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2102,40 грн. заборгованість по комісії; 8230,84 пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.4.5.5 умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 735,37 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 03.03.2008 року , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.03.2008 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушила зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2015 р. виникла заборгованість на суму 7074,38 грн.. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про слухання справи, до суду не з'явилася. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 03.03.2008 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2015 р. виникла заборгованість на суму 7074,38 грн., яка складається з наступного: 2611,59 грн. заборгованість за кредитом; 2867,82 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1020,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг, 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 324,97 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 05.11.2010 року , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.11.2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2015 р. виникла заборгованість на суму 9078,90 грн.. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не з'явився. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 05.11.2010 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2015 р. виникла заборгованість на суму 9078,90 грн., яка складається з наступного: 1396,43 грн. заборгованість за кредитом; 4573,95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 408,52 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 13.09.2007 року , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 31.05.2015 р. виникла заборгованість на суму 26997,53 грн.. Представник позивача надала до суду заяву, в якій просила задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не з'явився. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 13.09.2007 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 31.05.2015 р. виникла заборгованість на суму 26997,53 грн., яка складається з наступного: 8234,57 грн. заборгованість за кредитом; 15013,04 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1988,13 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1261,79 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 18 липня 2009 року перебувають у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин позивач наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. В свою чергу, позивач подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач також направив заяву, в якій визнав позов в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 18.07.2009 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №177, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 червня 2001 року уклав шлюб з [PERSON] в Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 209. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Сторони близько одного року спільно не проживають, оскільки мають несумісність поглядів на сімейне життя та виконання подружніх обовязків, через що в сімї постійно виникали сварки, які негативно впливають на виховання та розвиток дитини. Вважає, що за таких обставин продовжувати сімейне життя неможливо та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, направила суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Луненко». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 23 червня 2001 Відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 209. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини сторони припинили близько року тому. На теперішній час сторони не примирились, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що вимога підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки підстави для збереження родини відсутні, сторони не проживають однією сімєю, втратили почуття любові та поваги один до одного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 07 серпня 2004 року виконавчим органом Щербінівської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 9 Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що сімейні стосунки з дружиною припинені, домовленість між сторонами щодо мешкання та утримання дітей досягнено. Збереження сім'ї неможливо, це суперечить їх інтересам, тому неухильно наполягає на задоволенні заявлених вимог. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, розірвати шлюб міжним та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають ітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]., які мешкають разом з відповідачкою , та знаходиться на її утриманні та вихованні. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 18 листопада 2011 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені, оскільки під час сумісного проживання у них виявились великі розбіжності в поглядах на життя, життєві проблеми, що згодом переросли в взаємонепорозуміння одне одного. Надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі , позовні вимоги підтримує і наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Відповідачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 листопада 2011 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 14 (а.с. 7). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],[INFO] (а.с. 6). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, позивач наполягає на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON]. на користь управління неправомірно отриману нею пенсію по втраті годувальника в розмірі 29 756 грн. Заявлені вимоги обгрунтовуються посиланням на неправомірні дії відповідача, яка всупереч положенням ст.102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» не повідомила УПФУ про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, що потягло за собою призначення пенсії за відсутності правових підстав для її призначення. До суду сторони не зявились, позивач направив заяву про розгляд справи за відсутності свого представника (а.с. 41), причина неявки відповідача суду невідома, про час та місце розгляду справи [PERSON] повідомлена у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалення заочного рішення. Дослідивши представлені у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: З 01 грудня 2004 року [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН і одержує державну допомогу як мати-одиначка на доньку Елізавету, [INFO] (а.с. 7). 24 квітня 2012 року [PERSON] на підставі поданої нею заяви та представленого актового запису про смерть [PERSON] (а.с. 5) було призначено також пенсію по втраті годувальника на доньку Єлізавету [INFO]. Загальний розмір пенсійних виплат протягом 2012-2014 р.р. склав відповідно 29\~756 грн. (а.с. 8). Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд виходить з наступного: Як вбачається із змісту представлених позивачем доказів, спірні правовідносини виникли між сторонами в звязку із неповідомленням [PERSON] УПФУ про істотні обставини, що впливають на право отримання пенсії по втраті годувальника. В цьому контексті, аналізуючи положення ст.102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», яка зобовязує пенсіонерів повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, та передбачає обовязок останніх у разі невиконання згаданої вимоги та одержання в звязку цим зайвих сум пенсії (що має місце у випадку із [PERSON]В.), відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду, вимогу позивача щодо стягнення з [PERSON] суми незаконно одержаної пенсії суд вважає такою, що ґрунтується на положеннях ЗУ «Про пенсійне забезпечення», і підлягає до задоволення в повному обсязі. Питання про судові витрати вирішене судом відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №202/3711/15-ц. 22 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська виніс рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, реєстраційної служби Дніпропетровського управління юстиції про визнання права власності та скасування реєстрації свідоцтва про право власності. Однак, у своїх позовних вимогах про визнання права власності та скасування реєстрації свідоцтва про право власності, позивач не зазначив приміщення, яке знаходиться у квартирі [ADDRESS], а саме вбудовану шафу площею 0,3 кв. м. Зазначив, що дане приміщення вказано у технічному паспорті на зазначену квартиру, виготовлений 06 квітня 2015 року. З урахуванням викладеного в заяві про ухвалу додаткового рішення позивач просив суд винести додаткове рішення, яким визначити за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], яка складається з наступних приміщень: 1-а кімната площею 10,4 кв. м., 2-а кімната площею 17,1 кв. м., кухні площею 7,5 кв. м., ванної кімнати площею 2 кв. м., вбиральні площею 1,1 кв. м., коридору площею 4,7 кв. м., вбудованої шафи площею 0,3 кв. м., лоджії площею 2,4 кв. м., житловою площею 27, 5 кв. м. Загальна площа квартири 45,5 кв. м. В судове засідання сторони не зявилися. Час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст.197 ЦПК України оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши надані позивачем докази, вважає, що заява про ухвалу додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] дане приміщення, а саме вбудована шафа площею 0,3 кв. м., наявне на плані та у технічній характеристиці даної квартири. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалене рішення. На підставі викладеного і

Outcome: approved