Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

В липні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Шлюбні цивільні відносини з 2015 року між сторонами було припинено. Донька проживає із позивачкою, та, остання, повністю її утримує та виховує. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання донки не надає. З моменту припинення шлюбних цивільних відносин та на теперішній час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, здоров`ям доньки не цікавиться, не відвідує, вихованням не займається, жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2019 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась. Подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повдомлялвся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не надходив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.45). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені та на користь позивача з відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліментів в розмірі ј частки від заробітку (доходу) відповідача з 16.05.2018 року і до досягнення донькою повноліття (а.с.43-44). Відповідно до довідки Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.07.2019 року, було встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті аліментів становить суму в розмірі 33082,75 грн. (а.с.47). Відповідно до листа Закладу дошкільної освіти № 150 від 27.03.2019 року, було встановлено, що [PERSON] , [INFO] відвідує ДЗ № 150 з 07.09.2015 року. З перших днів відвідування садочка дитину приводить і забирає мама. Батько [PERSON] протягом 4 років відвідування дитиною садочка жодного разу не з`явлвся та не був присутнім на батьківських зборах. Батько дитини не бере участі у вихованні дитини (а.с.9). В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що всупереч вимог СК України відповідач вихованням та утриманням доньки не займається. Він не цікавиться місцем її перебування, станом здоров`я, духовним та фізичним розвитком, не надає кошти на її утримання та має заборгованість по сплаті аліментів. Судом встановлено, що малолітнія [PERSON] проживає разом із матір`ю. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Декларація прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 25.04.2019 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8). Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач своїх обов`язків відносно доньки належним чином не виконує, участі у вихованні дитини не приймає, її життям не цікавиться, та доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано, суд дійшов висновку про те, що позов є обгрунтований та законний, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved