Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вищезазначеній квартирі зареєстрований та фактично проживає [PERSON], який племінником позивача. Відповідач своєю поведінкою чинить перешкоди позивачу у здійсненні останньою своїх прав, а реєстрація відповідача порушує право позивача володіти, користуватись та розпоряджатись вищезазначеною квартирою на власний розсуд. Посилаючись на ст.ст.316,319,321,391 ЦК України просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартири [ADDRESS], що є підставою для зняття останнього з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, оскільки не створює перешкод позивачу у користуванні квартирою. Представник відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань та заяв через канцелярію суду не надавав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 09 жовтня 2012 року та витягом про державну реєстрацію прав, виданого КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 25 жовтня 2012 року. Згідно довідки №11480, виданої 31 жовтня 2017 року департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у квартирі [ADDRESS] з 04 вересня 2014 року зареєстрований, у тому числі [PERSON], який є племінником уповноваженого власника - [PERSON] [PERSON] зареєстрована та проживає за іншою адресою, а саме: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта позивача. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вже встановлено судом, позивачка є власником квартири [ADDRESS], у якій не проживає, оскільки зареєстрована та постійно проживає в іншому будинку. [PERSON], який є племінником позивача, був вселений до належної позивачці квартири, яка, як власник цього майна, надала право відповідачу користуватись нею. [PERSON] спільно з власником квартири [ADDRESS] не проживає, спільним побутом не пов'язаний. З огляду на сутність установлених правовідносин, на ці правовідносини не поширюються норми ст.ст.64,156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірною квартирою) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України, відповідно до якої сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Аналогічна позиція висловлена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року по справі № 6-2931цс16. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку проводиться компетентними органами на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням. У зв'язку із викладеним, рішення суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] є підставою для зняття останнього з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн., які остання сплатила за подання вищезазначеного позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved