Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В липні місяці 2015 рокупозивачзвернулася до суду з позовомв якому просить стягнути з відповідачааліменти на утриманняповнолітнього сина якийпродовжуєнавчання,починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення нимнавчального закладу та допустити судове рішення до негайного виконання в межах стягнення платежу за один місяць. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що мають з відповідачем від попереднього шлюбу сина :[PERSON] [INFO] , який знаходиться на її утриманні та продовжує з 01вересня 2014 року навчання на денному відділенні природничого факультету Полтавського національного педагогічного університету ім..В.Г.Короленка.Відповідач ухиляється від добровільного виконання своїх батьківських обов'язків в частині надання матеріальної допомоги на навчання дитини ,яку вона змушена надавати дитині самостійно , дохід її є незначним, в той час як відповідач працевлаштований та не позбавлений можливості надавати матеріальну підтримку дитині. Враховуючи, що згоди між нею та відповідачем в цій частині не досягнуто, позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом.Просить стягувати з відповідача на її користь для утримання їх спільної дитини ,що продовжує навчання аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі -700 гр.00 коп. ,просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на правову допомогу , стягнути в прибуток держави судовий збір та допустити судове рішення до негайного виконання. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги , просили їх задовольнити зазначивши ,що вимушені звертатися до суду так,як потребують матеріальної підтримки та надали копії квитанцій про оплату за навчання в 2014 році. Відповідач позовні вимоги позивача визнав частково ,посилаючись на його необґрунтованість. Зокрема відповідач зазначив,що відповідно до закону при стягненняаліментів,їх загальний розмір не може перевищувати 1/2частини всіх доходів. В разі ж задоволення позову в повному обсязі ,з нього буде стягнуто на користь позивача більше 50% заробітку (всіх доходів) і він не зможе утримувати себе так ,як має невисоку заробітну плату ,платить кредит та сплачує даному синові ,щомісячно заборгованість за аліментами за минулий час. Суд, заслухавши осіб, які беруть учать у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, щопозов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що дійсно сторони з 23.11.1996 року по 23.12.2005 року між сторонами було укладено шлюб у Чорнобаївському районному відділі реєстрації актів цивільного стану ,що підтверджується свідоцтвом про його розірвання (а.с.-8). Від даного шлюбу колишнє подружжя має повнолітнього сина :[PERSON] [INFO] що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 7) на утримання якого з відповідача ,до досягнення сином повноліття ,стягувались аліменти в розмірі ? частини заробітку (всіх доходів)та залишилась на час розгляду позову заборгованість ,що стверджується відповідною відомостю про відрахування з заробітної плати відповідача/ас.22/. На даний час повнолітній син сторін з 01 вересня 2014 року навчається на 1 курсі денного навчання природничого факультету Полтавського національного педагогічного університету ім.В.Г.Короленка ,що стверджується відповідною довідкою даного навчального закладу /ас.6/.Термін навчання закінчується -30.06.2018 року. Вартість навчання ,у відповідності до наявного в матеріалах справи договору (ас.-9) за весь період навчання ,складає -28 131,98 гр. та має сплачуватись на рахунок навчального закладу щомісячно ,в розмірі -611 гр.56 коп. Стаття 180 СК Українипередбачає,що батьки зобов'язаніутримуватидитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів ,суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платникааліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини, батьків, дітей та інші обставини, щомають істотне значення. Згідноіз ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесієюГенеральноїАсамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до ст. 191 СК Україниаліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється уразі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягненняаліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів (6 та 9 )повнолітній син сторін є студентом 1 курсу денного відділення навчання природничого факультету Полтавського національного педагогічного університету ім.В.Г.Короленка . Враховуючи, що повнолітній син, проживає разом з матір`ю і на даний час продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги(що не оспорюється відповідачем), суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. Разом з тим, постановою Пленуму Верховного суду Українивід 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розмір уаліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавчепровадження» ,даний розмір не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. У відповідності до довідки з місця роботи відповідача ,останній працює на посаді водія та отримує в середньому 1981гр.37 коп.З даної суми ,щомісячно проводяться відрахування на погашення заборгованості по аліментах в середньому по- 666гр.50 коп.Згідно довідки за підписом селищного голови № 3585 від 12.08.2015 року відповідач проживає сам , земельний пай у нього відсутній. Позивач в судовому засіданні 25.08.2015 року ,відмовилась виконати вимогу суду ,щодо надання довідки про розмір заробітної плати та пояснила ,що працює на СТФ місцевого господарства свинаркою та самостійно оплачує навчання сина.В визначений судом час ,для продовження розгляду справи не з»явилась ,подала заяву про продовження розгляду позову без її участі. Враховуючи, що позивач не довела в судовому засіданні необхідності стягнення з відповідача аліментів на дитину саме в розмірі -700(сімсот гр.)щомісячно ,ненадала доказів про розмір її заробітної плати ,та в раховуючи те ,що при наявних відрахуваннях з відповідача, в разі задоволення позовних вимог в визначеному позивачем розмірі , з останнього буде проводитись більше 50 % його заробітку/доходу/,суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина що продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі -450гр. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі -487 гр.20 коп. Позовні вимоги в частині стягнення -200 гр. на отримання правової допомоги задоволенню не підлягають так,як у відповідності до положень ст.84 ЦПК України -несуть сторони і можуть бути стягнені на вимогу позивача лише при наданні документів ,що дана допомога надавалась адвокатом ,або іншим фахівцем в галузі права.В даному ж випадку ,позивачем надано до суду квитанцію про сплату даних коштів на рахунок фізичної особи -підприємця , але документів про те,що дана особа є фахівцем в галузі права в судове засідання позивачем не було надано ,що являється підставою для відмови позову в цій частині. На підставівикладеного та

Outcome: partial