Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

В лютому \~2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Заводу про стягнення заборгованості по заробітної платні , \~середнього заробітку за час затримки \~виплати заробітної плати при звільненні та моральної шкоди у сумі 3 000 грн. Позивач надав суду заяву , в якій просить справу розглядати у його відсутність, \~вимоги позову підтримала. Представник відповідача надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність \~та письмові заперечення, в яких \~вимоги позову визнав частково у частині заборгованості по заробітної платні. В зв`язку з тим, \~що підприємство пербувало \~на стадії ліквідації в зв`язку з банкрутством, зараз всі рахунки підприємства арештовані, то його вини в затримки виплати заробітної зарплати не має. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] працював \~на посаді швейцара в санаторій Інгул \~Державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 Комунара» з 01 жовтня \~2010 року по 11 березня \~2013 року , звідки звільнений за власним бажанням \~за ст.. 38 КЗпП України. Згідно довідки № 98 \~від 06 березня \~2014 р., заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі \~на теперішній час \~\~складає : \~4 279 грн. 12 коп. за період з листопада 2012 року по травень 2013 року включно. Згідно довідки № 97 від 06 березня \~2014 р. середньомісячний заробіток [PERSON] \~становить \~1459,67 грн. В вересні \~2009 року була порушена процедура ліквідації Заводу в зв`язку з банкрутством, станом на теперішній час ця процедура припинена. Арешт на банківські рахунки Заводу накладувалися Постановами \~ДВС про арешт коштів боржника \~, починаючи з \~\~18.05.2010 року в межах різних сум близько 5 000 000 грн. На підставі викладеного, згідно зі ст. ст. 116, 117 КЗпП України , суд вважає пред`явлені вимоги у частині стягнення заборгованості по заробітної платі обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача суму \~у розмірі 4279,12 \~грн., зобов`язав при її виплаті стягнути належні збори і податки. Статтею 117 Кодексу вста?новлено обов`язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові у разі затримки розрахунку при звільненні його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а статтею 2371 відшкодувати працівникові завдану моральну шкоду. Що стосується вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати повного розрахунку, то суд вважає, що ці вимоги \~підлягають \~задоволенню. Враховуючи положення п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 24 грудня 1999 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Суд вважає, що відповідач не довів відсутність своєї вини у затримки виплати заробітної плати, виходячи з наступного. По-перше, вже знаходячись у стадії банкрутства, Завод прийняв на роботу позивача, що вже само по собі свідчить про те, що відповідач повинен був розраховувати на оплату праці найманого в цей період працівника з огляду на своє банкрутство. По-друге за період виникнення заборгованості позивача, Завод здійснював часткову виплату заробітної плати самому позивачу , що свідчить про наявність певних коштів. \~. При частковому задоволенні позову в межах заявлених вимог \~працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням суми невиплаченої заробітної плати, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Відповідно до п.21 цієї Постанови, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними змінами і доповненнями). Таким, чином, суд вважає за доцільне, враховуючи межі заявлених позовних вимог та вимоги співмірності частки заробітної плати, що не виплачена позивачу \~порівняно із середнім заробітком та тривалістю невиплати заборгованості, стягнути на користь позивача \~на підставі ст.. 117 КЗпП України \~1459,67 грн. \~середнього заробітку за час затримки виплати повного розрахунку при звільненні, що відповідає розміру його середньомісячного заробітку, з огляду на вимоги [PERSON] про стягнення заробітку за один місяць \~з часу останньої часткової виплати заборгованості по зарплаті. У трудовому законодавстві право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його трудових прав, визначено у статті 2371 Кодексу, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя; порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Звільнений працівник, якому з вини власника або уповноваженого ним органу несвоєчасно виплатили належні при звільненні суми, має право вимагати відшкодування завданої при цьому моральної шкоди. Враховуючи тривалість і ступінь душевних страждань позивача спричинених затримкою виплати заробітної плати, необхідністю докладати додаткових зусиль для знаходження коштів на лікування, а також скрутне становище Заводу, викликане в тому числі і \~з незалежних від відповідача причин, суд вважає достатньою компенсацію моральної шкоди у розмірі 300 \~грн. Таким чином, позов слід задовольнити частково. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В силу ст. \~88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial