Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 30 жовтня 2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від сумісного проживання мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося в звязку з різними характерами та поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають. Спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, тому просить задовольнити її вимоги. Неповнолітні діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Позивачка підтримала позовні вимоги, в подальшому подала до суду заяву, якою підтвердила намір розірвати шлюб за обставин, викладених в позовній заяві, просила розглянути справу без її участі, вказала, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав. Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, мотивуючи бажанням зберегти сімю, двічі просив суд надати строк на примирення, в подальшому в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони 30 жовтня 2004 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 207, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії 1-ТП № 108327, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 30 жовтня 2004 року. Від спільного сумісного проживання мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БВ № 044655, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 08 грудня 2006 року) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-БВ № 104559, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 24 березня 2009 року). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сімї стало несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність між ними взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишаться проживати біля позивачки. Наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, внаслідок чого склались неприязні відносини, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved