Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначав, що 6 вересня 2013 року ФОП [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк». Згідно заяви відповідач приєднався до « Умов та правил надання банківських послуг»,тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет , які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №Б\\Н від 6.09.2013 року та взяв на себе зобов*язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок [NUMBER] в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв*язку банку і Клієнта , що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг» . Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 16400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 17.02.2016 року 2014 року відповідач припинив свою підприємницьку діяльність , про що було зроблено відповідний запис № 22530060005000311 до ЄДР юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців. Свої зобов*язання за договором позивач виконав в повному обсязі, тоді як відповідач порушив зобов*язання за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку, внаслідок чого станом на 30.03.2016 року утворилася заборгованість в сумі 55155,17 грн., яка складається з : заборгованості за кредитом -13823,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом-16900,78 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором в розмірі 21029,52 грн ., заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 3401,31 грн. Просили стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір . Заочним рішення Селидівського міського суду Донецької області від 2 серпня 2016 року позовні вимоги задоволені частково . Стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованність за кредитним договором №Б\\Н від 06.09.2013 року станом на 30.03.2016 року в загальному розмірі 30724,34 грн. та судові витрати в розмірі 767,60 грн. В задоволені решти вимог відмовлено. В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просить змінити рішення суду, скасувати його в частині незадоволених вимог та ухвалити нове в цій частині про задоволення позовних вимог про стягнення комісії 3401,31 грн. та пені 333,60 грн. , в іншій частині залишити без змін, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам по справі та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Сторони не з*явилися до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до телефонограм. Позивач просив розглянути справу у його відсутність відповідно до заяви . Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , а рішення суду в частині відмови в задоволені позовних вимог стосовно стягнення пені та заборгованості по комісії підлягає скасуванню та зміні в частині визначення загальної суми заборгованості та розміру судового збору за таких підстав . Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до ст. ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 6 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк« Приватбанк» та ФОП [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування №Б\\Н , відповідно до якого останній отримав кредитний ліміт у розмірі 16400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як убачається з матеріалів справи позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте останнім у порушення умов договору порушено умови погашення кредиту та відсотків , внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом , яку позивач станом на 30.03.2016 року визначив у розмірі: 55155,17 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом -13823,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом-16900,78 грн., заборгованості за пенею-21029,52 грн., заборгованості по комісії-3401,31 грн. Задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 13823,56 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 16900,78грн., суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та вимог діючого законодавства. Разом з цим, відмовляючи в задовольняючи позовних вимог стосовно стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором , суд не врахував , що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053 на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком до яких входило м. Авдіївка Донецької області - місце реєстрації відповідача . Таким чином нарахування пені забороняється з 14 квітня 2014 року, тоді як суми пені, що були нараховані до 14.04.2014 року підлягають стягненню. З матеріалів справи вбачається, що позивачем була нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 14 січня 2014 року по 30.03.2016 року в розмірі 21029,52 грн., тому з урахуванням вказаних вимог закону з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня нарахована до 14.04.2014 року в розмірі 333,60 грн. Разом з цим, нарахована банком комісія за користування кредитом в розмірі 3401,31 грн. не відноситься до неустойки та не підпадає під дію вказаного закону, а тому підлягає стягненню з відповідача. З огляду на викладене , апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду в частині відмови в задоволені вимог щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором та заборгованості по комісії за користування кредитом та ухвалити нове рішення в цій частині про часткове задоволення позовних вимог та змінити рішення суду в частині визначення загальної суми та стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість за кредитом в розмірі 13823,56 грн. , заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 16900,78 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобов*язань за договором в розмірі 333,60 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 3401,31 грн. , а всього 344590,25 грн. Невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування матеріального закону в частині вирішення вимог щодо стягнення пені є підставою для зміни рішення відповідно до п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України. Відповідно до ч.1,5 ст. 88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві -пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. З урахуванням вказаних вимог закону з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 860 грн.97 коп.( 55155,17-100%34459,25-х =62,46%; 1378-100% х-62,48% =860,97 грн).

Outcome: partial