Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

В квітні 2019 року позивач КП «Харківські теплові мережі» в особі свого представника звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої водив сумі 57509,95 грн, 3% річних у сумі 1192,94 грн, інфляційні втрати у сумі 4161,99 грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рівних частках по Ѕ частці кожен на підставі договору купівлі-продажу. У п.7 зазначеного договору вказано, що відповідачам, як покупцям, відомо про те, що по сплаті за комунальними та іншими обов'язковими платежами по обслуговуванню квартири, що відчужується, виникли борги в загальній сумі 23717,39 грн, які покупці зобов'язалися сплатити за домовленістю з відповідними службами. 23.12.2016 між КП «Харківські теплові мережі» та [PERSON] було підписаного договір №178/4-098 по наданню послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг станом на 01.03.2019 у відповідачів утворилася заборгованість у сумі 57509,95 грнза період з 01.03.2002 по 28.02.2019. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідачам нараховано інфляційні втрати за весь час прострочення в сумі 4161,99 грн та 3% річних від простроченої суми 1192,94 грн. Представником відповідачів 16.09.2019 було подано заяву про застосування позовної давності. В заяві зазначає, що позивач звернувся до суду із пропуском строку позовної давності, в зв'язку з чим просив відмовити частково у задоволенні позовних вимог з підстав спливу позовної давності. З позовними вимогами з 28.03.2019 відповідачі погоджуються та згодні сплатити борг за цей період. 27.05.2019 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Від сторін у справі не надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, тому суд у відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками Ѕ частки квартири [ADDRESS] кожний, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 02.12.2015, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., зареєстровано в реєстрі за №2024 (а.с.3-4). Право власності зареєстровано за відповідачами у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №48875602 від 02.12.2015 (а.с.5,6). Відповідно до відомості нарахувань та сплати за теплову енергію з урахуванням періоду платежу за абонентом [PERSON] з особовим рахунком 5720 за адресою: [ADDRESS] утворилася заборгованість за період з 01.03.2002 по 28.02.2019 в сумі 57509,95 грн (а.с.8-9). Абз.2 п.7 договору купівлі-продажу квартири визначає, що відповідачам відомо , що по сплаті за комунальними та іншими обов'язковими платежами по обслуговуванню квартири, що відчужується, виникли борги в загальній сумі 23717,39 грн, які вони зобов'язалися сплатити за домовленістю з відповідними службами, на що продавець надав свою згоду. Згідно розрахунку 3% річних та індексу інфляції по заборгованості за послуги за період з 01.03.2016 по 28.02.2019 по особовому рахунку 5720 за адресою: [ADDRESS] за прострочення сплати послуг позивачем нараховано 3% річних в розмірі 1192,94 грн та індекс інфляції у сумі 4161,99 грн (а.с.10). КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. П.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів споживання. Відповідно до ч.2 ст. 32 «Про житлово-комунальні послуги», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідачами не спростовується розмір заборгованості за комунальні послуги та законність їх нарахувань, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність заявлених позовних вимог. Ч.2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, нараховані на суму заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних в сумі 1192,94 грн та індекс інфляції в сумі 4161,99 грн за період прострочення підлягають стягненню з відповідачів. Представником відповідачів у справі заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості. Визнання відповідачами заборгованості за період з 28.03.2019 судом до уваги не береться, оскільки позивачем пред'явлено вимоги щодо стягнення боргу в період до 28.02.2019, період за який визнається борг не є предметом розгляду даного спору. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст. 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Днем подання позову (заяви) слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається заява (а в разі подання її безпосередньо до суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду). Зі штампу канцелярії суду, що містить на позовній заяві вбачається, що заява про стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 57509,95 грн подано до канцелярії суду 03.04.2019 (а.с.1). Отже з поданням 03.04.2019 позовної заяви до суду позовна давність перервалася та рахується саме з цієї дати, а тому поза межами строків позовної давності заявлено позовні вимоги за період з 01.03.2002 по 02.04.2016. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 03.04.2016 по 28.03.2019 в сумі 31278,78 грн, та в повному обсязі вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 1192,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4161,99 грн за період березень 2016 року - лютий 2019 року. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1119,44 грн в рівних частках з кожного, що складає 559,72 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial