Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (далі про тексту окремо - відповідач-1, відповідач-2, відповідач-3, відповідач-4; разом - відповідачі), третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та визнання права на спільне майно подружжя. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач довготривалий період, а саме з травня 2004 року по 22.11.2018 року проживала з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] від онкологічної хвороби. Позивач зазначала, що у період з 2004 року по 2006 рік вона проживала із померлим та його донькою [PERSON] (відповідач-2) у [ADDRESS] та в період з 2006 року по 2018 рік позивач разом із [PERSON] проживали удвох в квартирі [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 63384219 щодо усього майна померлого. Як вказувала позивач, вона проживала із позивачем спільно як дружина та чоловік без реєстрацію шлюбу, а тому, відповідно до положень ст. 74 Сімейного кодексу України має право на визнання за собою права власності на Ѕ частину майна, набутого під час спільного проживання із [PERSON] . Вказані обставини спільного проживання підтверджуються показами свідків, а також письмовими доказами, долученими до позову та які будуть здобуті в процесі розгляду справи. Посилаючись на викладене, позивач просила суд встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу громадян [PERSON] та [PERSON] за період з травня 2004 року по 22 листопада 2018 року. Визнати об`єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] наступне майно: кошти на рахунках в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» на ім`я [PERSON] , а саме: вкладний рахунок № [NUMBER] , залишок становить 506616,44 грн., вкладний рахунок № [NUMBER] , залишок становить 506616,44 грн.; грошові кошти, що нараховані як відсотки згідно договору банківського вкладу від 30.08.2018 року; грошові кошти в іноземній валюті у сумі 180000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США 00 центів, котрі знаходяться в індивідуальному сейфі № [NUMBER] в спеціальному сховищі Акціонерного товариства «Укрсиббанк» відділення № 1000 за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, 8 на підставі договору № 26227143729600 від 01.08.2018 року. Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на Ѕ частку коштів на рахунках в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» на ім`я [PERSON] , а саме: вкладний рахунок № [NUMBER] , залишок становить 506616,44 грн., вкладний рахунок № [NUMBER] , залишок становить 506616,44 грн.; грошові кошти, що нараховані як відсотки згідно договору банківського вкладу від 30.08.2018 року; грошові кошти в іноземній валюті у сумі 180000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США 00 центів, котрі знаходяться в індивідуальному сейфі № [NUMBER] в спеціальному сховищі Акціонерного товариства «Укрсиббанк» відділення № 1000 за адресою: м. Київ, вул.. Іллінська, 8 на підставі договору № 26227143729600 від 01.08.2018 року та виключити вказане майно зі спадкового майна після смерті [PERSON] [INFO] . Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду Міста Києва від 20.02.2019 року до Шевченківського районного суду міста Києва 02.04.2019 року надійшли матеріали даної цивільної справи за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2019 року, 08.04.2019 року справу передано для розгляду судді Рибаку М.А. Ухвалою суду від 09.04.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22.05.2019 року. Одночасно зі зверненням до суду з позовною заявою, представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом заборони приватному нотаріусу КМНО Поповченко Ю.В. вчиняти нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] у заведеній спадковій справі № 63384219 (6/2018 реєстр нотаріуса). Ухвалою суду від 12.04.2019 року заяву позивача про забезпечення позову було повернуто позивачу. 06.05.2019 року від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечувала проти задоволення позову. При цьому зазначала, що позивач була близькою подругою жінки померлого та протягом тривалого часу спілкувалась із родиною [PERSON] З 2006 року померлий разом із донькою [PERSON] переїхали в квартиру [ADDRESS] . Позивачка їх навідувала, між ними склались дружні стосунки. При цьому представник відповідачів зазначала, що доказів саме спільного проживання як чоловіка та дружини та ведення спільного господарства позивачем не надано. Окрім того, за життя померлий [PERSON] володів іменними акціями ВАТ «УкрНДІпродмаш», які він набув в період з квітня 2000 року по січень 2003 року, які були його особистим майном. Вказані акції були придбані та відчужені ще до знайомства [PERSON] з [PERSON] . В подальшому, померлий відчужив вказані акції та кошти поклав на депозитні рахунки, в зв`язку із чим кошти на рахунках та в банківському сховищі були його особистим майном, що не підлягає поділу. 21.05.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про залучення додаткових доказів у справу та відповідь на відзив. В судовому засіданні 22.05.2019 року представник позивача заявив клопотання про витребування доказів, а також про виклик та допит свідків. Ухвалою суду від 22.05.2019 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Брагар А.А. про витребування доказів та витребувано у Фізичної особи-підприємця [PERSON] відомості, що стосуються обставин спільного проживання громадян [PERSON] та [PERSON] у готелі «[INFO]» в період з 26.08.2018 року по 27.08.2018 року, в тому числі: чи проживали вони в одному номері та чи мали їх відносини ознаки сімейних? Витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Медікс-рей Інтернешнл» відомості, що стосуються обставин проходження лікування [PERSON] ( [INFO] ) у період з серпня 2017 року по листопад 2018 року, а саме: Хто супроводжував та допомагав фізично пацієнту при проходженні діагностування та лікуванні його онкологічної хвороби? Як довго тривало лікування у часі? Хто, окрім пацієнта отримував медичні висновки, результати досліджень, іншу медичну документацію та був присутній при проведенні консультацій з ним? Витребувано в АТ «УкрСиббанк» відомості про: Вміст індивідуального сейфу № [NUMBER] в спеціальному сховищі банку, наданого в найм [PERSON] на підставі договору № 26227143729600 від 01.06.2018 року; Кількість коштів, які обліковуються на депозитних рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] , які відкриті на ім`я [PERSON] на підставі договору від 30.08.2018 року, у тому числі коштів у якості нарахованих відсотків. Розгляд справи було відкладено на 08.07.2019 року на підставі ст. 198 ЦПК України. 14.06.2019 року до суду надійшла відповідь від ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп» на запит суду. 08.07.2019 року від АТ «УкрСиббанк» надійшла відповідь на запит суду. В судовому засіданні 08.07.2019 року представник відповідачів заявила клопотання про витребування доказів. 08.07.2019 року представник позивача також звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів та розкриття банківської таємниці. Ухвалою суду від 08.07.2019 року було задоволено клопотання представника відповідачів адвоката Літвінової О.Г. та витребувано від Національного Депозитарія України наступні відомості інформацію коли саме (дату, місяць, рік) [PERSON] [INFO] , рнокпп [NUMBER] , відчужив належні йому акції та у якій кількості, за якою вартістю та хто є кінцевим бенефеціарним власником, а також дату емісії. Витребувано від ТОВ «Регістрсервіс» наступні відомості: інформацію коли саме (дату, місяць, рік) [PERSON] [INFO] , рнокпп [NUMBER] , відчужив належні йому акції, у якій кількості за якою вартістю та хто є кінцевим бенефеціарним власником, а також дату емісії. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві наступні відомості: інформацію щодо сплати страхових внесків [PERSON] , [INFO] рнокпп [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] в період з 2003 року по 2007 рік, а саме що стосується продажу акцій «Укрндіппродмаш», яке відбулось в період з 2003 по 2008 рік. Витребувати в АТ «УкрСиббанк» відомості про: Вміст індивідуального сейфу № [NUMBER] в спеціальному сховищі банку, наданого в найм [PERSON] на підставі договору № 26227143729600 від 01.06.2018 року; Кількість коштів, які обліковуються на депозитних рахунках № [NUMBER] та № [NUMBER] , які відкриті на ім`я [PERSON] на підставі договору від 30.08.2018 року, у тому числі коштів у якості нарахованих відсотків. Розгляд справи було відкладено на 01.08.2019 року на підставі ст. 198 ЦПК України 12.07.2019 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів. Ухвалою суду від 15.07.2019 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Брагар А.А. про забезпечення доказів шляхом розкриття банківської таємниці у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В., про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю та визнання права на спільне майно подружжя було повернуто заявнику. 17.07.2019 року представник позивача повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів. Ухвалою суду від 01.08.2019 року в задоволенні заяви представника позивача адвоката Брагара А.А. про забезпечення доказів шляхом розкриття банківської таємниці було відмовлено. Розгляд справи призначено на 27.09.2019 року та скеровано запит до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. про надання інформації. 16.08.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві надійшла інформація на запит суду. 08.08.2019 року та від 28.08.2019 року надійшла інформація від Національного депозитарію України на виконання ухвали суду. 03.09.2019 року від АТ «УкрСиббанк» надішли пояснення щодо виконання вимог нотаріуса про розкриття банківського сейфу [PERSON] 10.09.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві надійшла інформація на запит суду. В судовому засіданні 27.09.2019 року представник відповідачів заявила клопотання про витребування доказів. Ухвалами суду від 27.09.2019 року в задоволенні клопотання представника відповідачів [PERSON] про витребування доказів було відмовлено та закрито підготовче провадження у справі і призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 18.11.2019 року на 10:00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва. Викликано в судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Попереджено свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. В судовому засіданні 18.11.2019 року було розпочато розгляд справи по суті та допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] А також було допитано [PERSON] як свідка за її клопотанням та згодою в порядку ст. 92 ЦПК України. Розгляд справи по суті було відкладено на 16.01.2020 у зв`язку із необхідністю забезпечення явки свідків, які не з`явились. 21.12.2019 року від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. надійшла інформація щодо розкриття банківського сейфу. 10.01.2020 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог на підставі отриманих даних щодо вмісту банківського сейфу від нотаріуса та АТ «УкрСиббанк». Відповідно до уточненої позовної заяви позивач просила суд встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу громадян [PERSON] та [PERSON] за період з травня 2004 року по 22 листопада 2018 року. Визнати об`єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] наступне майно: кошти у сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритого на ім`я [PERSON] ; кошти у сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритого на ім`я [PERSON] ; кошти у національній валюті, нараховані в якості відсотків за вкладними рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритих на ім`я [PERSON] ; готівкову іноземна валюта у сумі 180000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США 00 центів, що зберігаються у грошовому сховищі Акціонерного товариства «Укрсиббанк» в відділенні № 1000, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Іллінська, 8. Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на кошти у сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритого на ім`я [PERSON] ; кошти у сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритого на ім`я [PERSON] ; Ѕ частку коштів в національній валюті гривні нарахованих станом на день набрання рішенням суду законної сили у якості відсотків за вкладними рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритих на ім`я [PERSON] ; готівкову іноземну валюту сумі 90000 (дев`ятсот тисяч) доларів США 00 центів, що зберігаються у грошовому сховищі Акціонерного товариства «Укрсиббанк» в відділенні № 1000, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, 8 та виключити вказане майно зі спадкового майна після смерті [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні 16.01.2020 року позивач та її представник позов підтримали та просили суд про його задоволення. В судовому засіданні 16.01.2020 року представник відповідачів позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні. Третя особа в судове засідання 16.01.2020 року не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Суд, заслухавши представників сторін, допитавши свідків повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, звертаючись до суду з даним позовом позивач вказувала, що з травня 2004 року по 22 листопада 2018 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати разом однією сім`єю, вели спільний побут, турбувались один про одного, спілкувалися з колом близьких людей, мали спільних друзів, мали взаємні права та обов`язки притаманні подружжю, їздили на відпочинок, здійснювали спільні покупки. Вказані обставини [PERSON] підтвердила в судовому засіданні під час допиту її як свідка під присягою. Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] , яка є працівником АТ «УкрСиббанк», повідомила суду, що вона працює в банку з 2004 року та знає, що [PERSON] був клієнтом банку та вона бачила [PERSON] разом із померлим. Вони виглядали як пара, приходили завжди разом. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача, зазначала, що позивач із [PERSON] весь час проживали разом та з 2005 року вона бачила їх разом постійно. Вони були як чоловік та дружина, завжди були разом та їздили разом на відпочинок. Допитаний як свідок [PERSON] , який робив ремонт в квартирі померлого, пояснив суду, що у 2005, 2014 роках бачив [PERSON] та [PERSON] разом, коли робив ремонт в їх квартирі. Вони були чемними один до одного. Їх відносини були сімейними. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка була сусідкою позивача та [PERSON] по дачі, надала пояснення про те, що з травня 2004 року вона бачила [PERSON] з [PERSON] , які приїздили до дачного будиночка. Весь час були разом, робили ремонт, мали гарні стосунки. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою позивачки, пояснила суду, що її сестра [PERSON] проживала із [PERSON] з 2004 року, проте вона із самим померлим познайомилась в 2006 році. Про те, що вони почали проживати з 2004 року дізналась від позивачки в телефонних розмовах того часу. Зазначила, що коли їх бачила, то вони спілкувались як подружжя, мали гарні відносини. В судовому засіданні свідок [PERSON] , який працює охоронцем на паркінгу, зазначав, що з 2013 року до 2018 року постійно бачив [PERSON] та [PERSON] , які ставили автомобіль на парковку та забирали його. Мали гарні відносини, за кермом знаходилась [PERSON] . Вказані твердження свідків також підтверджуються наявними в матеріалах справи фотознімками за період з 2004 року по 2016 рік, санаторно-курортними книжками, інформацією з готелів про проживання [PERSON] та [PERSON] та їх спільне перебування на санаторному лікуванні. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, наявного в матеріалах справи. Згідно із інформацією Київської міської лікарні № 10 від 28.12.2018 року № 1015, заяву про відмову від розтину тіла померлого [INFO] [PERSON] подавала [PERSON] та їй було видано лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті, а також їй було видано тіло для поховання. Відповідно до листа ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп» від 10.06.2019 року № 06-10-265, [PERSON] звернувся за медичною допомогою до Лікарні ізраїльської онкології LISOD вперше 05.08.2017 року та по 22.11.2018 року отримував медичні послуги. Уповноваженими особами, які могли отримувати інформацію про стан здоров`я [PERSON] та здійснювати розрахунки від імені пацієнта відповідно до договору мали право [PERSON] та [PERSON] . Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Стаття 74 СК України визначає, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують: 1) час придбання; 2) джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте); 3) мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року N 6-2253цс15. У справі, що розглядається, судом встановлено, що з травня 2004 року по 22.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] вели спільний побут, спілкувалися з колом близьких людей, мали спільних друзів, мали взаємні права та обов`язки притаманні подружжю, їздили на відпочинок, тобто фактично проживали однією сім`єю без фактичної реєстрації шлюбу. Такі обставини встановлені на підставі пояснень свідків, показань самої позивачки, допитаної як свідка, а також наявними в матеріалах справи фотознімками за період з 2004 року по 2016 рік, санаторно-курортними книжками, інформацією з готелів про проживання [PERSON] та [PERSON] та їх спільне перебування на санаторному лікуванні. Жодних спростувань наведених обставин стороною відповідачів не було надано, а твердження представника відповідачів щодо спільного проживання позивачки і [PERSON] лише з 2016 року, не підтверджені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях. Таким чином, позов в частині встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу громадян [PERSON] та [PERSON] за період з травня 2004 року по 22 листопада 2018 року підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача з приводу визнання об`єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] наступне майно: кошти у сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритого на ім`я [PERSON] ; кошти у сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритого на ім`я [PERSON] ; кошти у національній валюті, нараховані в якості відсотків за вкладними рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритих на ім`я [PERSON] ; готівкову іноземна валюта у сумі 180000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США 00 центів, що зберігаються у грошовому сховищі Акціонерного товариства «Укрсиббанк» в відділенні № 1000, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Іллінська, 8 та визнання за позивачем права особистої приватної власності на Ѕ від вказаних коштів, суд зазначає наступне. Згідно із довідкою АТ «УкрСиббанк» від 04.07.2019 року № 12-1-01/975 «БТ», на ім`я [PERSON] було відкрито 30.08.2018 року вкладний рахунок № [NUMBER] та залишок коштів станом на 04.07.2019 року становить: сума вкладу 500000,00 грн., сума нарахованих відсотків 36990,54 грн. Відсотки продовжують нараховуватися; 30.08.2018 року вкладний рахунок № [NUMBER] та залишок коштів станом на 04.07.2019 року становить: сума вкладу 500000,00 грн., сума нарахованих відсотків 36990,54 грн. Відсотки продовжують нараховуватися; 04.09.2007 року поточний рахунок № [NUMBER] та залишок коштів станом на 04.07.2019 року становить 80,85 грн.: з 20.02.2014 року на банківському рахунку № [NUMBER] обліковується сума 500,00 грн. як сума заставної вартості ключів сейфу, що було сплачено [PERSON] згідно з умовами договору оренди майнового найму індивідуального сейфу № [NUMBER] у спеціальному сховищі банку. Згідно із листом АТ «УкрСиббанк» від 21.11.2019 року, наданого приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В., вбачається, що 01.06.2018 року між банком та клієнтом [PERSON] було укладено договір майнового найму (оренди) індивідуального сейфу в спеціальному сховищі. 19.11.2019 року банком було проведено аварійне відкриття індивідуального сейфу № [NUMBER], розміщеного у приміщенні банку у відділенні № 1000, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, 8. який перебував у оренді наймача. Вилучене із вказаного індивідуального сейфу майно наймача, а саме готівкова іноземна валюта у сумі 180000,00 доларів США передане на зберігання у грошове сховище банку у відділенні № 1000, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, 8. В свою чергу, стороною відповідача було надано договори купівлі-продажу цінних паперів, з яких вбачається, що померлий [PERSON] придбавав цінні папери ВАТ «Укрндіппродмаш» в період з 2000 року по 2003 року. Згідно із випискою № 14 з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку від 17.04.2000 року, [PERSON] володів 299933 цінними паперами ВАТ «Укрндіпродмаш» по 0,25 грн. кожна на загальну суму 74983,25 грн. Відповідно виписки № 124 з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку від 17.01.2003 року, [PERSON] володів 378624 цінними паперами ВАТ «Укрндіпродмаш» по 0,25 грн. кожна, а всього загальною вартістю 94656,00 грн. Також стороною відповідача було надано договори банківського вкладу із банком АКІБ «УкрСиббанк» на ім`я [PERSON] від 30.10.2007 року на суму 260000,00 грн., від 03.09.2008 року на суму 222590,79 Євро, від 03.09.2008 року на суму 220000,00 Євро, від 14.05.2010 року на суму 257301,00 доларів США, від 14.05.2010 року на суму 224500,00 грн. які в подальшому переукладались на новий річний строк. Як зазначала представник відповідачів, вказані кошти були особистою приватною власністю [PERSON] , які були ним отримані від відчуження цінних паперів. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, у випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, слід враховувати, що ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до вимог ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.04.2017 року по справі №6-399цс17, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Крім того, як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 25.11.2015 року по справі №6-2333цс15, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто, критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за яке таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Аналогічна правова позиція також викладена й в постанові Верховного Суду України від 02.10.2013 року по справі №6-79цс13. Так, у судовому засіданні було встановлено, що грошові кошти вносились на депозит померлим [PERSON] , а також останнім було укладено договір оренди банківського сейфу в період фактичних шлюбних відносить із позивачем [PERSON] . У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Норми ст.ст. 60, 70 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Так, у матеріалах справи відсутні докази того, що грошові кошти в сумі 500000,00 грн., які знаходяться на вкладному рахунку № [NUMBER] та грошові кошти у сумі 500000,00 грн. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», а також готівкова іноземна валюта у сумі 180000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США 00 центів, що зберігаються у грошовому сховищі Акціонерного товариства «Укрсиббанк» в відділенні № 1000, [PERSON] набув до фактичних шлюбних відносин з позивачем. Доказів набуття грошових коштів за рахунок відчуження цінних паперів відповідачами суду не надано. Так, згідно із довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 30.08.2019 року, надати інформацію щодо сплати страхових внесків, а саме продажу акцій [PERSON] в період з 2003 по 2008 рік не виявляється можливе. ПАТ «Національний депозитарій України» в своїх листах від 05.08.2019 року та від 19.08.2019 року повідомило, що цінні папери, емітентом яких є ПАТ «Укрндіпродмаш» обліковуються в системі депозитарного обліку Центрального депозитарію з 30.12.2010 року. Інформація щодо переходу прав власності на цінні папери, що належали [PERSON] може бути надана депозитарними установами, що відкрили їй рахунки у цінних паперах. Інших доказів наявності коштів у [PERSON] до часу фактичних шлюбних відносин з позивачем стороною відповідача, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не надано. Тому, враховуючи час набуття коштів та джерело їх набуття, а саме те, що обидва з подружжя працювали та отримували дохід за відповідний період, суд приходить до висновку, що кошти у сумі 500000,00 грн. на вкладному рахунку № [NUMBER] та у сумі 500000,00 грн. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» та готівкова іноземна валюта у сумі 180000,00 доларів США 00 центів, що зберігаються у грошовому сховищі Акціонерного товариства «Укрсиббанк» в відділенні № 1000, є спільною сумісною власністю подружжя з огляду на положення ч. 1 ст. 60 СК України. Як вказано в п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Беручи до уваги вимоги чинного законодавства України, зважаючи на обставини встановлені під час розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу громадян [PERSON] та [PERSON] за період з травня 2004 року по 22 листопада 2018 року. Визнання об`єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] наступне майно: кошти у сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритого на ім`я [PERSON] ; кошти у сумі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритого на ім`я [PERSON] ; кошти у національній валюті, нараховані в якості відсотків за вкладними рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритих на ім`я [PERSON] ; готівкову іноземну валюту у сумі 180000 (сто вісімдесят тисяч) доларів США 00 центів, що зберігаються у грошовому сховищі Акціонерного товариства «Укрсиббанк» в відділенні № 1000, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Іллінська, 8. Визнання за [PERSON] право особистої приватної власності на кошти у сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритого на ім`я [PERSON] ; кошти у сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на вкладному рахунку № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритого на ім`я [PERSON] ; Ѕ частку коштів в національній валюті гривні нарахованих станом на день набрання рішенням суду законної сили у якості відсотків за вкладними рахунками № [NUMBER] та № [NUMBER] в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритих на ім`я [PERSON] ; готівкову іноземну валюту сумі 90000 (дев`ятсот тисяч) доларів США 00 центів, що зберігаються у грошовому сховищі Акціонерного товариства «Укрсиббанк» в відділенні № 1000, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Іллінська, 8. Щодо вимог про виключення вказаного майна зі спадкового майна після смерті [PERSON] [INFO] , суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. Таким чином, оскільки частка [PERSON] , згідно із положенням закону не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя, то вимоги про виключення її майна зі складу спадкового майна після смерті [PERSON] [INFO] , задоволенню не підлягають. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] судовий збір в сумі 10373,40 грн. по 2593,35 грн. з кожного.

Outcome: partial