Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що [PERSON], яка померла [INFO] року є його матір'ю та визнання за ним права власності на спадкове майно як спадкоємцем першої черги за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,21 га, що розташована на території Новопокровської сільської ради, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданим 19.09.2002 року, посилаючись на те, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] року [PERSON], у зв'язку із тим, що існує невідповідність у документах, а саме, у свідоцтві про народження на ім'я [PERSON] прізвище матері позивача вказане як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть спадкодавця вказано прізвище «[PERSON]». Крім того, у Державному акті на право приватної власності на землю є дописки, що порушує встановлені норми законодавства. З огляду на зазначене, позивач просить встановити факт родинних відносин із спадкодавцем та визнати право власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,21 га, що розташована на території Новопокровської сільської ради, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданим 19.09.2002 року. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, 03.09.2014 року в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представників сторін, свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з пп.1, 6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За позицією Верховного Суду України, викладеною в абз.2 п.2 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Вивченням повторного свідоцтва про народження серії, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 15.01.2014 року, судом встановлено, що матір'ю [PERSON] зазначена - «[PERSON]» (а.с.8). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що померла [INFO] року, [PERSON] приходиться [PERSON], [INFO], матір'ю. Дані обставини також підтверджуються довідкою виконкому Новопокровської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №162 від 17.02.2014 року. (а.с. 9) Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, що померла [INFO] року, [PERSON] приходиться [PERSON], [INFO], матір'ю. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,21 га, що розташована на території Новопокровської сільської ради, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданим 19.09.2002 року (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, виданим Новопокровською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 5). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Отже, після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,21 га, що розташована на території Новопокровської сільської ради, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданим 19.09.2002 року. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,21 га, що розташована на території Новопокровської сільської ради, право власності на яку посвідчується державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданим 19.09.2002 року не залишала, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) №37431610 від 21.05.2014 року (а.с. 37) та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №12375520. (а.с. 38) Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Отже, спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являється син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] від 15.01.2014 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею [PERSON], що підтверджується довідкою Новопокровської сільської ради №162 від 17.02.2011 року та поясненнями свідка [PERSON], тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 21.05.2014 року за №1139/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що неможливо довести факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємицею, оскільки в свідоцтві про народження прізвище матері вказане як «[PERSON]», у свідоцтві про смерть спадкодавця її прізвище вказане як «[PERSON]». Крім цього, в оригіналі Державного акту на спадкову земельну ділянку виданому Новопокровською сільською радою Ізмаїьського районк Одеської області 19.09.2002 року є дописки (а.с.12, 91). У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту права на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, а також зважаючи на ту обставину, що відповідачі безумовно визнали позов і їх визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved