Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

В квітні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Вказував на те, що він народився 05.11.1964 р. в м. Ленінакан республіки Вірменія. В 1989 р. заявник приїхав до України в м. Донецьк для постійного проживання та мав при собі паспорт громадянина СРСР. З 26.01.1989 р. по 12.06.1990 р заявник працював в Донецькому міжобласному центрі АвтоВазтехобслуговування. З 14.06.1990 р. по 04.12.1992 р. заявник працював товароведом в кооперативі по закупці та реалізації продовольчих товарів від колгоспів та населення «МАЯК». Також з 20.05.1993 р. по 14.02.1994 р. [PERSON] працював на посаді водія експедитора в ТОВ «Зовнішньоекономічна фірма» в м. Миколаєві. На теперішній час він не документований, бажає отримати паспорт громадянина України, оскільки близько 17 років постійно мешкає в Україні та має намір проживати на території України в подальшому. Посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO] на території України з 02.02.1989 по 05.04.1993 р. Представник заявника та заявник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали. Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в судове засідання не зявився.Згідно письмових пояснень, у нього відсутні заперечення щодо заяви. Вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] народився 25.11.1964 р. в місті Ленінакан, Республіки Вірменія на території колишнього СРСР. В 1989 р. заявник приїхав до України в м. Донецьк з метою подальшого постійного проживання. Згідно записів, які містяться в Трудовій книжці заявника вбачається, що з 26.01.1989 р. по 12.06.1990 р. він працював в Донецькому міжобласному центрі АвтоВазтехобслуговування на посаді учня слюсаря з ремонту автомобілів. З 14.06.1990 р. по 04.12.1992 р. заявник працював товароведом в кооперативі по закупці та реалізації продовольчих товарів від колгоспів та населення «МАЯК». З 20.05.1993 р. по 14.02.1994 р. заявник працював на посаді водія-експедитора в ТОВ «Зовнішньоекономічна фірма» в м. Миколаєві. Відповідно до Довідки вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO], в період з 02.02.1989 р. по 05.04.1993 р. Згідно заяви [PERSON], уродженця [INFO], який проживає з 1977 р. по теперішній час за адресою: [ADDRESS], вбачається що він підтверджує той факт, що з січня 1989 р. по червень 1990 р. заявник працював помічником слюсаря в Донецькому міжобласному центрі АвтоВазтехобслуговування та був зареєстрований і фактично проживав за вищевказаною адресою. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України», і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р. У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону\~дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений уст. 273ЦПК України\~перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України. Вказаний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved