Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

В липні 2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.09.2017 між сторонами було укладено договір № 46/1/930 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. 26.09.2017 під час укладання договору, позивач повідомила представника відповідача про те, що колишній власник квартири [PERSON] вже подавала для оформлення відповідного договору всі необхідні документи в тому числі необхідну проектну документацію щодо ведення засобів обліку гарячої води та теплопостачання в експлуатацію. Представник ТОВ «Теплопостачсервіс» перевірив наявність вищевказаних документів і повідомив, що з документами всі в порядку та додатково подавати інших документів не потрібно, оскільки в особистій справі [PERSON] є наявний Акт введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії від 07.04.2017. Також останній повідомив, що справи будуть об`єднані в одну. Оскільки підписання договору відбувалося перед початком опалювального сезону, на питання про проведення обліку теплової енергії, представник відповідача відповів, що всі документи в порядку та після підписання договору облік буде здійснюватися у відповідності до засобів обліку вказаних в договорі. З початку опалювального сезону в 2017 році і до закінчення опалювального сезону в 2018 році, відповідач направляло на адресу позивача платіжні рахунки щодо сплати послуг постачання гарячої води та теплової енергії з проведенням нарахування оплати за надані послуги за загальнобудинковим лічильником, тобто за принципом відсутності засобів обліку. Після неодноразових звернень позивача, відповідачем так і надано було відповіді щодо підстав проведення нарахування саме за таким принципом, а не за показниками засобів обліку. Враховуючи викладене, позивач просить визнати незаконними дії ТОВ «Теплопостачсервіс» щодо нарахування вартості послуг постачання теплової енергії у відповідності до загальнобудинкових нормативів (норм) споживання; зобов`язати ТОВ «Теплопостачсервіс» здійснити перерахунок плати за використання теплової енергії з урахуванням показників індивідуального квартирного теплового лічильника, показання якого на день звернення становлять 5940 kWh; зобов`язати ТОВ «Теплопостачсервіс» здійснювати подальше нарахування оплати за надані послуги з постачання гарячої води та теплової енергії виключно за показниками квартирних засобів обліку; стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.07.2018, дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному провадженні. Відповідно до протоколу керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 407 від 15.06.2020 здійснено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням з посади судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І. В червні 2020 року цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю. В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, свого представника не направив. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, свого представника не направив. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним частково задовольнити позов, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 01.07.2014 року відповідач є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, та надає зазначені послуги в тому числі і позивачу та нараховує плату за них, згідно затверджених тарифів, що не заперечується сторонами. 26.09.2017 між [PERSON] та ТОВ «Теплопостачсервіс» було укладено договір № 46/1/930 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п.п. 8, 32 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Виконавець зобов`язаний звільнити споживача від оплати за послуги у разі їх ненадання. Згідно з п. 1 предмету договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно з діючими нормативами, а Споживач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором. Пунктом 4 зазначеного договору буди чітко встановлені характеристики засобів обліку гарячої води і теплової енергії, зокрема: лічильника ГВП, тип засобу обліку води та теплової енергії ЛК-15, заводський номер 6798229, лічильник тепла, тип засобу обліку води та теплової енергії Ultraheat T230, заводський номер 69018374. Відносини між позивачем та відповідачем регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76. Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг покладається саме на споживача, як і обов`язок по оплаті вказаних послуг, як це визначено ст. 20 Закону. З матеріалів справи не вбачається того, що між сторонами укладено договір про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.4 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець/виробник зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тобто законодавець покладає такий обов`язок на виробника таких послуг, в разі їх ненадання з вини саме виробника, а не через відмову споживача отримувати дані послуги. Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, визначено, що Споживач має право на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік. Так, позивач звернулась 21.01.2019 із заявою до відповідача щодо взяття відповідного квартирного засобу обліку тепла на абонентський облік, з дня реєстрації заяви, відповідно до п. 9, нарахування проводилися відповідно до показників індивідуального теплового лічильника. Судом встановлено, що відповідно до п. 12 Правил, а саме плата за послуги нараховувалися згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, відповідач діяв в рамках чинного законодавства. Вищевказана заява позивача підтверджує правомірність нарахувань за теплопостачання [PERSON] . Положеннями п. 7 вищевказаного договору передбачено, що плата за надані послуги за наявності засобів обліку гарячої води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з п.п. 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005. У відповідності до п. 13 договору, за наявності у житловому приміщенні (квартирі) засобів обліку води і теплової енергії, які відповідають вимогам, які визначені Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та іншим нормативно-правовим актам, що встановлюють вимоги до засобів вимірювальної техніки, справляючи плати за нормативами (нормами) споживання не допускаються, крім випадків, передбачених договором або інших випадках передбачених чинним законодавством України. Факт наявності засобів обліку та відповідності їх вимог до норм діючого законодавства України встановлений п. 4 договору та підтверджений Актом введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії від 07.04.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач 13.06.2018 звернулась до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку нарахування оплати за послуги постачання теплової енергії у відповідності з показниками теплового лічильника. В заяві позивач зазначила, що показання на дату написання заяви становлять 5940 kWh. 09.07.2018 позивач отримано відповідь про відмову у здійсненні перерахунку. Згідно п. 15 Порядку проведення перерахунків розмір плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 № 151, перерахунок за надання послуг з централізованого опалення у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативній, здійснюється за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії. У зв`язку з наявністю індивідуальних засобів обліку теплової енергії наявні підстави для здійснення перерахунку. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких приводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Суд не приймає до уваги позовні вимоги та доводи позивача, що дії відповідача можуть привести до порушення права позивача в майбутньому щодо зобов`язання здійснювати подальше нарахування оплати за надані послуги з постачання гарячої води та теплової енергії виключно за показниками квартирних засобів обліку, оскільки відповідно до ст. 4 ЦПК України судовому захисту підлягає саме порушене право та не передбачено захист цивільних прав, свобод чи інтересів особи від порушень, які можуть мати місце в майбутньому. Враховуючи наведене та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню в частині зобов`язання ТОВ «Теплопостачсервіс» здійснити перерахунок плати за використання теплової енергії з урахуванням показників індивідуального квартирного теплового лічильника, показання якого на день звернення становлять 5940 kWh. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», отже, з підстав ч.7 ст. 141 ЦПК України, судові витрати належить компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial