Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 16 вересня 2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . На даний час шлюб між сторонами розірвано та вони проживають окремо. З часу розірвання шлюбу малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] самостійно забезпечує матеріальне утримання дочки. Відповідач участі у вихованні та повноцінному розвитку дитини не приймає, матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Зважаючи на те, що утримання дитини, якій необхідне нормальне харчування, придбання одягу, ліків, оплата на навчання тощо, потребує значних коштів. Тому, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Проте, надала до суду заяву, якою підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити, розгляд справи просила здійснити за її відсутності. Крім цього, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Відзив на позов не надав та про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений в порядку, передбаченому ст. Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (а.с.25). На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька. Від цього шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (а.с.6). Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 26 лютого 2013 року шлюб між сторонами по справі було розірвано, що підтверджується ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 26 лютого 2019 року за заявою [PERSON] про відновлення втраченого судового провадження (а.с.7-10). В подальшому позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та у зв`язку з цим змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). На даний час сторони по справі проживають окремо. При цьому малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідками від 01 червня 2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.3,4). Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні малолітньої дочки. З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання дочки. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні дружина та батьки, в матеріалах цивільної справи відсутні. З огляду на ці обставини в сукупності, суд вважає допустимим стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до дня досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При пред`явленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved