Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

В квітні 2020 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, що не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Теличко Віктор Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис НОК 851909, зареєстрований в реєстрі за №1481, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 21 січня 2020 року на підставі Кредитного договору №300548045531001 від 03.06.2013 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» грошових коштів в розмірі 63084,97 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що в лютому 2020 року Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» з карткового рахунку позивача, відкритого для власних потреб фізичної особи, було утримано кошти з заробітної плати позивача у розмірі 3228,13 грн. Під час звернення позивача до АТ КБ «ПриватБанк» позивачу було роз`яснено, що утримання даної суми з його заробітної плати було здійснено на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. про арешт коштів боржника. На заяву позивача від приватного виконавця були отримані документи, з яких позивач дізнався, що 21.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис НОК 851909, зареєстрований в реєстрі за №1481 по Кредитному договору №300548045531001 від 03.06.2013 року, укладеному між позивачем та АТ «Дельта Банк». 14.02.2020 року ТОВ «Росвен інвест Україна» звернулось із заявою про примусове виконання рішення до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. та останнім була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №61280429 про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 63084,97 грн, а також постанова про арешт коштів боржника. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з грубими порушеннями норм законодавства, оскільки його не було повідомлено про подвійне відступлення права вимоги за кредитним договором. Крім того, розмір заборгованості не є безспірним. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, що не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Теличко Віктор Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було передано за підсудністю до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області. 26 травня 2020 року вищезазначена цивільна справа надійшла до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між сужжями головуючим було визначено суддю Гусейнова К.А. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим провадженням №61280429 від 14.02.2020 року, відкритим приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А., яке було відкрите на підставі виконавчого напису №1481, виданого 21 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна». Про розгляд справи учасники справи повідомлені належним чином. Від відповідача, у встановлений ухвалою суду від 27 травня 2020 року строк відзиву на позов не надходило. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином. Від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. письмових пояснень щодо позову до суду не надходило. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. 09 червня 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшли копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №1481 від 21.01.2020 року. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне. Судом встановлено, що постановою ВП №61280429 від 14.02.2020 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А., при примусовому виконанні виконавчого напису №1481, виданого 21.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» у розмірі 63084,97 грн (а.с.8). Крім того, постановою про арешт коштів боржника №61280429 від 14.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. при примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого напису було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та звернення стягнення на які заборонено законом (а.с.7). З копії виконавчого напису №51481 від 21.01.2020 року вбачається, що з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» стягнуто заборгованість за період з 16.11.2018 року по 21.01.2020 року на загальну суму 62684,97 грн, яка складається з заборгованості за сумою кредиту у розмірі 47733,36 грн, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 14951,61 грн, плата за вчинення виконавчого напису у розмірі 400 грн (а.с.9). Відповідно до заяви про примусове виконання рішення №10522141 від 25.01.2020 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» просить приватного виконавця Теличко В.А. прийняти до виконання виконавчий напис нотаріуса про стягнення з [PERSON] на їх користь боргу у розмірі 63084,97 грн (а.с.10). Розпорядженням №61280429 затвердженим начальником відділу державної виконавчої служби Теличко В.А. 24.02.2020 року, грошові кошти в сумі 1,93, що надійшли 24.02.2020 року, 2,2 грн, що надійшли 24.02.2020 року, 3228,13 грн, що надійшли 24.02.2020 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №1481, виданого 21.01.2020 року перераховано: 273,23 грн на користь приватного виконавця Теличко В.А.; 2459,03 грн на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» та 500 грн на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» як повернення авансового внеску (а.с.14). З Кредитного договору №300548045531001 від 03.06.2013 року вбачається, що між ПАТ Астра Банк та [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 52110 грн зі сплатою 17,99 % річних. Термін користування кредитом - з 03.06.2013 року до 03.06.2018 року (а.с.15-26). З наданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. витягу з реєстру боржників ТОВ «Росвен Інвест Україна» вбачається, що у [PERSON] мається заборгованість станом на 16.11.2018 року в загальному розмірі 62684,97 грн (а.с.63). Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором №300548045531001 від 03.06.2013 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» складає 62684,97 грн (а.с.64). Відповідно до заяви №20/01/2020-109 від 20.01.2020 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» просить приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу міста Києва Баршацького І.В. вчинити виконавчий напис по Кредитному договору №300548045531001 від 03.06.2013 року (а.с.65). Згідно з Договором №993/К від 16.11.2018 року ПАТ «Дельта Банк» відступило право грошової вимоги за кредитними договорами ТОВ «Росвен Інвест Україна» (а.с.79-81). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Вказана обставина підтверджується копіями документів, наданих нотаріусом до суду, на підставі яких він вчинив виконавчий напис. Виписки із особового рахунку боржника серед цих документів немає. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги укладений 13.03.2020 року між адвокатом Севостьяновою І.Г. та [PERSON] . Однак, до даного договору позивачем не додано квитанцій про сплату 5400,00 грн. правничої допомоги, детального розрахунку сум наданої правничої допомоги та акту виконаних робіт. Таким чином, суд вважає, що розмір витрат пов`язаних з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги не є обгрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 840,8 грн, сплачені позивачем при подачі позову, а також 420,4 грн сплачені при подачі заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved