Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

В листопаді 2017 року Фермерське господарство «Горбенко М.С.» (далі - ФГ «Горбенко М.С.») звернулось до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області знаходиться справа за позовом [PERSON] до ФГ «Горбенко М.С.» про розірвання договору оренди. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 6,4568 га ріллі, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться на землях Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області, яка залишилась після смерті [PERSON]. Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1302170814227. За життя [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки з ФГ «Горбенко М.С.» від 26.06.2007р. за № 040716000153 на 5 років, а надалі 13.12.2011р. уклав додаткову угоду, зареєстровану у Державному реєстрі земель за № 142270004000160, якою визначили строк договору оренди у 15 років. Після оформлення спадщини у нотаріуса вона направила ФГ «Горбенко М.С.» претензію від 28.07.2017р., в якій повідомила про перехід права власності на земельну ділянку та земельну ділянку та висунула вимогу про розірвання договору оренди земельної ділянки. На претензію вона отримала відповідь про відмову в добровільному порядку розірвати договір, що і стало підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки в судовому порядку. У своєму позові [PERSON] вказує, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.651 ГК України є можливість розірвати договір у випадках, встановлених законом чи договором, а статтею 32 Закону України «Про оренду землі» врегульовано порядок розірвання договору оренди землі. [PERSON] посилається й на п.40 договору оренди землі між ФГ «Горбенко М.С.» та померлим [PERSON] та тлумачить договір оренди таким чином, що відповідно до цього пункту договору та типового договору оренди землі можливо розірвати договір оренди земельної ділянки у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку для другої особи. ФГ «Горбенко М.С.» з позовними вимогами [PERSON] не погоджується виходячи з наступного. Так, дійсно відповідно до ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід прав власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендодавця не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. [PERSON] тлумачить договір оренди на п.40 договору оренди земельної ділянки, виходячи та типового договору оренди землі з того, що у разі переходу права власності до інших осіб, тобто до них, у них виникає право на розірвання договору в односторонньому порядку. Але п.40 договору оренди земельної ділянки, який укладений між померлим [PERSON] та ФГ «Горбенко М.С.», викладений в наступній редакції: «Перехід права власності на земельну ділянку ДЛЯ ДРУГОЇ ОСОБИ, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Тому ФГ «Горбенко М.С.» тлумачить по іншому цей договір, а саме, що паво розірвання договору у відповідності до цього договору належить другій особі по договору, а не другій особі взагалі будь-якій, у тому числі і до самої [PERSON] Відповідно до умов договору ДРУГОЮ особою є саме ФГ «Горбенко М.С.», що підтверджується преамбулою договору: «Цей договір укладено орендодавцем Глущенко… з ОДНОГО боку і Орендарем або уповноваженим ним органом (ОСОБОЮ) Фермерське господарство «Горбенко М.С.» в особі голови Горбенко Михайла Сергійовича, з ДРУГОГО боку. Тобто, право розірвання договору при переході права власності на земельні ділянки належить ФГ «Горбенко М.С.» в особі голови Горбенка М.С. як другій особі (сторони з другого боку в особі голови ФГ «Горбенко М.С.), а не [PERSON] Дана обставина є суттєвою , оскільки від тлумачення договору між [PERSON], укладеного з ФГ «ГОрбенко М.С.», залежить доля позову. Якщо право розірвання договору оренди в односторонньому порядку має особа, до якої переходить право власності на землю, то позовні вимоги [PERSON] до ФГ «Горбенко М.С.» безумовно підлягають задоволенню та ФГ «Горбенко М.С.» позбавляється значної частки орендованої землі. Якщо таке право розірвати в односторонньому порядку передбачено для другої особи - сторони договору, то таке право є тільки у ФГ «Горбенко М.С.», і вказані договори не підлягають розірванню в односторонньому порядку [PERSON] Тобто від тлумачення договору залежить доля позову і подальша господарська діяльність ФГ «Горбенко М.С.» на земельній ділянці, які належать [PERSON] Позивач вважає, що при тлумаченні змісту вказаного договору необхідно виходити з положень статей 637, 626, 202 ЦК України, статей 15, 32 Закону України «Про оренду землі». Тобто, за думкою позивача, сторони при укладанні цих договорів не мали бажання розривати цей договір будь-коли в односторонньому порядку, а їх дії були направлені на довготривалі відносини. Вказані обставини підтверджуються і тим, що у ФГ «Горбенко М.С.» маються і інші договори з такими умовами. Тобто для ФГ «Горбенко М.С.» укладання договору з вказаним змістом та змістом ст.40 договору є звичаєм ділового обороту при укладенні договорів оренди земельних ділянок з Орендодавцями. Крім того, аналогічна практика укладення договорів мається і в інших підприємствах, наприклад в ТОВ «Амарант Агро». На підставі наведеного позивач просив ухвалити рішення про тлумачення правочину - договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], укладеного між [PERSON] ФГ «Горбенко М.С.» від 26.06.2007р. за № 040716000153, щодо порядку розірвання вказаного договору оренди земельної ділянки. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала позовні вимоги не визнала, просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на наступне. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідний суть спірних правовідносин. Судом встановлено, що 26 червня 2007 року [PERSON] (дід [PERSON]) уклав з ФГ «Горбенко М.С.» договір оренди землі строком на 5 років, який зареєстровано у Красноармійському районному відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 26.06.2007р. за № 040716000153 (а.с.5, 6). 13 грудня 2011 року [PERSON] уклав з ФГ «Горбенко М.С.» додаткову угоду до договору оренди землі, зареєстрованого у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 26.06.2007р. за № 040716000153, зареєстровану у відділі Держкомзему у Красноармійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2011р. за № 142270004000160, якою сторони визначили строк дії договору оренди 15 років (а.с.7). Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 2 липня 2007 року [PERSON] передав Г «Горбенко М.С.» вказану земельну ділянку (а.с.11, 12). [INFO] [PERSON] помер. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17.07.2017р. державним нотаріусом Другої красноармійської державної нотаріальної контори Радочиною О.І., [PERSON] після померлого діда [PERSON], який помер [INFO], прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Сергіївської сільської ради Покровського (Красноармійського) район Донецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,4568 га, кадастровий номер: [NUMBER], в межах згідно з планом, належна спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДН № 041104, виданого Красноармійською районною державною адміністрацією Донецької області 17.02.2004р. і зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 94 (а.с.10). 28 липня 2017 року [PERSON] направила ФГ «Горбенко М.С.» претензію про розірвання договору оренди землі від 26.06.2017р., укладеного між [PERSON] та ФГ «Горбенко М.С.» (а.с.14), та отримала відповідь про відмову у добровільному порядку розірвати договір (а.с.15). В провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області знаходиться справа за позовом [PERSON] до ФГ «Горбенко М.С.» про розірвання договору оренди землі (а.с.8). Відповідно до ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами) На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Встановлений статтею 213 ЦК України перелік обставин, які мають значення для тлумачення заповіту, не є вичерпним. За змістом вказаних норм тлумачення змісту правочину можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони. Тлумачення змісту правочину є правом суду, а не обов'язком за умови наявності спору. Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства оцінюється судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Ст.11 ЦК України унормовано, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з п.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Визначальною ознакою договору є мета його укладення. Ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору. Правочин - це волевиявлення, тобто дія особи, яка відображає внутрішню волю останньої. Якщо волевиявлення виражене нечітко, виникає необхідність тлумачення волі сторони правочину та з'ясування засад, на яких таке тлумачення має проводитися. Засади тлумачення правочину встановлює ст.213 ЦК України, яка визначає суб'єкти тлумачення правочину, правила тлумачення правочину. Суб'єктом тлумачення договору є насамперед його сторона. Як встановлено матеріалами справи, сторонами у спірному договорі оренди землі є ФГ «Горбенко М.С.» та [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до ст.37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії цивільного процесу. Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема, у випадках, встановлених договором або законом. Частина 2 ст.792 ЦК України передбачає, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» врегульовано правовідносини щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Згідно ч.4 зазначеної статті Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Тобто, в самому Законі України «Про оренду землі» йдеться мова про можливість розірвання договору оренди землі у разі переходу права власності до іншої особи лише в разі, якщо це передбачено договором оренди землі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов ФГ «Горбенко М.С.» не підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку неможливо встановити справжню волю однієї із сторін правочину, так як орендодавець, який підписував спірний договір оренди землі, помер. Крім того, суд вважає, що заявляючи позовні вимоги, ФГ «Горбенко М.С.» про тлумачення змісту договору оренди землі та п.40 цього договору шляхом визначення його правової природи та на предмет відповідності вимогам ст.651 ЦК України та ст.31 Закону України «Про оренду землі» фактично порушило питання щодо встановлення судом законодавства, яким регулюються правовідносини щодо розірвання спірного договору та факту відповідності його вимогам чинного законодавства, що суперечить законодавчо визначеним правилам тлумачення змісту правочину. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ст.ст.213,625, 627,651, 792 ЦПК України, ст.ст.31, 32 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: dismissed