Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

В липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить зняти арешт з усього нерухомого майна [PERSON] , [INFO] , накладеного відповідно до постанови б/н від 21.08.2003 року Державною виконавчою службою Обухівського районного управління юстиції в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним № 1328558 та № 1328564. Позов мотивований тим, що відповідно до постанови б/н від 21.08.2003 року Державною виконавчою службою Обухівського районного управління юстиції в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним № 1328558 а № 1328564 реєстратором Обухівської районної державної нотаріальної контори 24.09.2004 р. було зареєстровано обтяження у вигляді арешту на все нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , зареєстровану у [ADDRESS] , без ідентифікації особи. Як з`ясувалося пізніше в 2003 році рішенням Обухівського районного суду Київської області було накладено арешт на майно боржника [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка виявилася повною моєю тезкою. Окрім цього, відповідно до Довідки № 85/19 від 08.04.2019 року виданою КП «Обухівводоканал», встановлено що, КП «Обухівводоканал» у 2003 році зверталося до суду для видачі судового рішення про стягнення заборгованості з [PERSON] . Проте мова в позові йшла про споживача-боржника [PERSON] [INFO] , паспорт серія [NUMBER] . зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а не про [PERSON] [INFO] , паспорт серія [NUMBER] . зареєстровану у [ADDRESS] , на майно якої, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, накладено арешт, невизначене майно, все майно. Також, згідно цієї довідки КП «Обухівводоканал» претензій до [PERSON] [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , зареєстровану у [ADDRESS] , претензій не має, та просить зняти арешт з усього її майна. При зверненні до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з приводу зняття арешту, Обухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби було надано відповідь про неможливість зняття арешту, так як згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» матеріали виконавчого провадження зберігаються три роки, а в подальшому знищуються. Як вбачається з вищевикладеного, арешт на все майно [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , зареєстровану у [ADDRESS] , було накладено помилково та підлягає скасуванню. Розуміючи той факт, що виконавча справа уже знищена, у зв`язку з тим, що закінчився термін зберігання, а також враховуючи те, що встановити підстави накладання арешту не виявляється можливим, оскільки виконавчі провадження та журнали реєстрації виконавчих проваджень, на даний час знищені, враховуючи те, що вказані заборони були внесені до реєстру в 2004 році, існує необхідність скасувати заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 1328558 та № 1328564 від 24.09.2004 року на підставі постанови б/н від 21.08.2003 року Державною виконавчою службою Обухівського районного управління юстиції внесені реєстратором Обухівської районної державної нотаріальної контори, у вигляді арешту нерухомого майна (невизначене майно, все майно). Оскільки довідка КП «Обухівводоканал» підтверджує, що претензії пред`являлися іншій особі, а не Позивачу, арешт з майна має бути знятий. Провадження у справі відкрито ухвалою від 27.07.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, наведених в ньому, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив, відзив не подав, в зв`язку з чим на підставі ст.223 ч.4, 290 ЦПК України суд розглядає справу з постановленням заочного рішення. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до постанови б/н від 21.08.2003 року Державною виконавчою службою Обухівського районного управління юстиції в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним № 1328558 а № 1328564 реєстратором Обухівської районної державної нотаріальної контори 24.09.2004 р. було зареєстровано обтяження у вигляді арешту на все нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , зареєстровану у [ADDRESS] , без ідентифікації особи. Відповідно до Довідки № 85/19 від 08.04.2019 року виданою КП «Обухівводоканал», встановлено що, КП «Обухівводоканал» у 2003 році зверталося до суду для видачі судового рішення про стягнення заборгованості з [PERSON] . Проте мова в позові йшла про споживача-боржника [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а не про [PERSON] [INFO] , паспорт серія [NUMBER] . зареєстровану у [ADDRESS] , на майно якої, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, накладено арешт на все майно. В судовому засіданні встановлено, що при зверненні позивачем до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з приводу зняття арешту, Обухівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби було надано відповідь про неможливість зняття арешту, так як згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» матеріали виконавчого провадження зберігаються три роки, а в подальшому знищуються. Як вбачається з вищевикладеного, арешт на все майно [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] , зареєстровану у [ADDRESS] , було накладено помилково. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Оскільки довідка КП «Обухівводоканал» підтверджує, що претензії пред`являлися іншій особі, а не позивачу, таким чином, накладений арешт було накладено незаконно та з порушеннями закону. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешта (обтяжень) накладеного на рухоме майно, порушується право позивача, внаслідок чого вона позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved