Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

В липні 2016р. позивач Київський міський центр соціальної, професійної та трудової реабілітації інвалідів звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки члена Національної спілки художників України [PERSON], третя особа: Департамент комунальної власності м. Києва, в якому просив суд: примусово виселити відповідачку з частини нежитлового приміщення загальною площею 42,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з закінченням строку дії договору оренди від 20 грудня 2012р. за № 999 (далі по тексту - договір); судові витрати покласти на відповідачку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 грудня 2012р. між сторонами та Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було укладено договір, відповідно до якого відповідачці було надано у користування частина нежитлового приміщення, загальною площею 42,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS], з цільовим використанням під творчу майстерню художника. 18 грудня 2015р. закінчився строк дії зазначеного договору, проте відповідачка відмовляється повернути орендоване приміщення, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом про примусове її виселення. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016р. позов Київського міського центру соціальної, професійної та трудової реабілітації інвалідів до члена Національної спілки художників України [PERSON], третя особа: Департамент комунальної власності м. Києва про виселення - задоволено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017р. зазначене заочне рішення суду було скасовано, а справа призначена до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. з підстав, зазначених в позові просила суд позов задовольнити. Відповідачка, третя особа, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Відповідачкою на адресу суд було подано заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з її хворобою, на обґрунтування чого відповідачкою було надано суду копію виписки з медичної картки. Третя особа поважність причин неявки свого представника до суду не повідомила. Суд визнає, що відповідачка в судове засідання з'явилась не з поважної причини, оскільки надана нею копія виписки не відповідає вимогам законодавства, а саме, зазначена виписка виконана на бланку форми № 027/У затверджена Мінздравом СРСР 04 жовтня 1980р., однак наказом МОЗ України від 14 лютого 2012р. за № 110 затверджена інша форма № 027/о Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. До того ж, надана позивачкою копія виписки не містить дати її складання, відсутній підпис та посада особи, яка здійснила складання зазначеної виписки. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 20 грудня 2012р. між сторонами та Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було укладено договір, відповідно до п. 1.1. якого на підставі рішення Київської міської ради «Про передачу майна в оренду без проведення конкурсів нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва» від 01 листопада 2012р. № 246/8530 позивачці було передано в оренду частина нежитлового приміщення, загальною площею 42,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням - для використанням під творчу майстерню художника (а.с. 8-11). Згідно п. 9.1 договору, цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 20 грудня 2012р. до 18 грудня 2015р. Відповідно до Акту приймання - передачі нерухомого майна від 20 грудня 2012р. відповідачкою було отримано предмет оренди за договором в оренду (а.с. 12) Пунктом 9.4. договору сторони передбачили, що однією з підстав для припинення договірних відносин є закінчення строку на який було укладено договір. Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідачки і повідомляв її про закінчення строку дії договору, та повернення відповідного об'єкту оренди (а.с. 14-16). Згідно п. 7.6 договору, у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні відповідачка зобов'язана за актом приймання - передачі повернути об'єкт оренди позивачу у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. Орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання - передачі підприємству. Акт приймання - передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством (п. 4.15 договору). Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якогосторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За змістом ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, щодоговір оренди припиняється; в разі закінчення строку, на який його було укладено. Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконала умов договору щодо звільнення орендованого приміщення внаслідок закінчення терміну дії вказаного договору, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, як такі, що ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,0 грн.

Outcome: approved