Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

В липні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що в жовтні 2014 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON],[INFO]. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь витрати, понесені нею за правову допомогу в розмірі 150,00 грн. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти, заперечує проти стягнення з нього правової допомоги. Судовим розглядом встановлено, що сторони 18 жовтня 2014 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с. 6). Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає разом з матірю та батьком якого є відповідач по справі (а.с.8). Наявність інших зобовязань у відповідача по сплаті аліментів не встановлено. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 182 СК України). Посилання відповідача на те, що він надає матеріальну допомогу в повному обсязі на утримання сина, судом не можуть бути визнанні як обставини, що мають істотне значення і звільняють відповідача від обовязку утримання малолітньої дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 11 липня 2016 року ( ст. 191 ч. 1 СК України). Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України. Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача на її користь витрат понесених за надання правової допомоги, виходячи з наступного. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації встановлюється законом, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 « Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави». Оскільки матеріали справи не містять договору про надання юридичної допомоги, не визначені граничні розміри компенсації витрат, тому суд приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача витрат понесених за надання правової допомоги. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial