Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В лютому 2014 року ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась до суду з вказа-ним позовом та обґрунтовує його тим, що 5 серпня 2010 року позивач уклав з ТОВ СП «Голографія» договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №28-2801-2190. За цим договором ТОВ СП «Голографія» застрахувала автомобіль марки «Merce-des-Benz C200 K», номерний знак [NUMBER]. 25 лютого 2011 року в м. Києві на проспекті М. Бажана сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої цей автомобіль був по-шкоджений. Вартість ремонту становила 42549 гривень 33 копійки. У виконання договору ПАТ «СК «Українська страхова компанія» виплатила страхове відшкодування в цьому роз-мірі. У такий спосіб до позивача перейшло право вимоги, яке мала ТОВ СП «Голографія» до особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Такою особою є [PERSON], який, керуючи автомобілем марки «Газ-31105», номерний знак [NUMBER], при зміні напрям-ку руху в порушення п.10.3 ПДР України не надав дорогу автомобілю марки «Mercedes-Benz C200 K», номерний знак [NUMBER], що рухався по іншій смузі в попутному напрямку. Станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, пред'явлений відповідачем, втратив чинність. [PERSON] відмовляється добровільно відшкодувати позивачу матеріальну шкоду. Тому ПАТ «СК «Українська страхова група» просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 42549 гривень 33 копійок. Представник позивача не з'явився у судове засідання. Він надіслав письмове клопотан-ня (а.с.84), в якому просить розглянути цивільну справу в його відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задово-лення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що розмір виплаченого стра-хового відшкодування є завищеним. Крім того, станом на час вчинення дорожньо-транспорт-ної пригоди поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, пред'явле-ний його довірителем, не втратив чинність. Тому матеріальну шкоду зобов'язана відшкоду-вати ПАТ «Українська екологічна страхова компанія». З огляду на ці обставини представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник ПАТ «Українська екологічна страхова компанія» не з'явився у судове засі-дання. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, завчасно у вста-новленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи. Вислухавши пояснення представника відповідача [PERSON] та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 5 серпня 2010 року ПАТ «СК «Українська страхова група» уклала з ТОВ СП «Голографія» договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №28-2801-2190 (а.с.4). За цим договором ТОВ СП «Голографія» застрахувала автомобіль марки «Mercedes-Benz C200 K», номерний знак [NUMBER]. 25 лютого 2011 року в м. Києві на проспекті М. Бажана сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої цей автомобіль був пошкоджений. Вартість ремонту становила 42549 гривень 33 копійки (33622,97 + 2212,50 + 6713,86). Ці обставини підтверджуються копіями про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7-8), копією протоколу огляду транспортного засобу (а.с.22) та копіями письмових рахунків (а.с.23-25). Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України відповідач зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Встановлено, що [PERSON] та його представник [PERSON] не надали суду жодного доказу на підтвердження того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди була заподіяна матеріальна шкода в меншому розмірі. У виконання договору ПАТ «СК «Українська страхова компанія» виплатила страхове відшкодування у розмірі 42549 гривень 33 копійок (33622,97 + 8926,36). Ці обставини під-тверджуються копіями платіжних доручень (а.с.30, 31). Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодуван-ня за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимо-ги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка була чинною на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовував шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. За правилами п.9.2 ст.9, п.12.1 ст.12 цього Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становив 25500 гривень на одного потер-пілого. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встанов-лювався при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідаль-ності і не міг перевищувати 2 відсотків від ліміту відповідальності страховика. З мотивувальної частини постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 квітня 2011 року (а.с.10) вбачається, що [PERSON], керуючи автомобілем марки «Газ-31105», номерний знак [NUMBER], при зміні напрямку руху в порушення п.10.3 ПДР України не надав дорогу автомобілю марки «Mercedes-Benz C200 K», номерний знак [NUMBER], який рухався по іншій смузі в попутному напрямку. Ці обставини свідчать про те, що відповідач є винним у вчиненні дорожньо-транспорт-ної пригоди. Однак з довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9) вбачається, що [PERSON] мав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності з терміном дії до 5 січня 2012 року, виданий ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія». В матеріалах цивільної справи міститься довідка (а.с.32), з якої вбачається, що станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цей поліс втратив чинність. Однак довідка не підписана жодною посадовою особою, яка її сформувала та видала. Крім того, не відомо джерело походження довідки. З огляду на ці обставини суд оцінює цей доказ як недопустимий та вважає, що станом на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в межах ліміту відповідальності у розмірі 25500 гривень та з виключенням франшизи у розмірі 510 гривень (25500 : 100% * 2%). Таким чином, до ПрАТ «СК «Українська страхова група» перейшло право вимагати, щоб ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія» відшкодувала матеріальну шкоду у розмірі 24990 гривень (25500 - 510), а [PERSON] відшкодував матеріальну шкоду у розмірі 17559 гривень 33 копійок (42549,33 - 24990). Відповідач відмовляється добровільно виконати це грошове зобов'язання. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути матеріаль-ну шкоду у розмірі 17559 гривень 33 копійок. Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 175 гривень 59 копійок (17559,33 : 100%).

Outcome: partial