Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~В квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У заяві він вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] прізвище його матері значиться як « [PERSON] ». Крім того, у Договорі купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 1992 року прізвище матері також зазначене як « [PERSON] », а не « [PERSON] », а тому необхідно встановити також юридичний факт приналежності правовстановлюючого документа спадкодавцю. Також, з метою реалізації спадкових прав заявник змушений звернутися до суду для встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Тому приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я. було рекомендовано [PERSON] в судовому порядку встановити юридичні факти, а саме: факт родинних відносин, факт приналежності правовстановлюючого документу спадкодавцю та встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує, просить задовольнити з мотивів, наведених в заяві. Заінтересована особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г. Я. в судове засідання не з`явилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Чортківської міської ради в судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 вищезазначеного Кодексу суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в м. Чортків Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 24 вересня 1998 року. Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] в м. Копичинці Гусятинського району народився [PERSON] , його батьки: [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, факт родинних відносин підтверджується також наступними документами: - додатковим Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26 вересня 1996 року, реєстровий номер 4149, з якого вбачається, що [PERSON] успадкувала майно після смерті свого чоловіка внаслідок відмови її сина [PERSON] від спадщини на її користь; - ордером на житлове приміщення № 878 від 05.10.1987 року, з якого вбачається, що органом місцевого самоврядування було вирішено надати [PERSON] право на заняття жилого приміщення разом із сім`єю в кількості трьох чоловік, в тому числі її сину [PERSON] ; - справкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 31.08.1992 року № 6335, де вказано, що [PERSON] є сином для спадкодавця - [PERSON] . Юридичний факт приналежності правовстановлюючого документа - Договору купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 1992 р. померлій [PERSON] підтверджується наступним: - випискою з рішення виконкому Чортківської міської Ради народних депутатів № 26 віл 05 лютого 1992 року згідно якого вбачається, що квартиру [ADDRESS] було вирішено продати саме гр. [PERSON] , яка була квартиронаймачем даного житла; - ордером на житлове приміщення № 878 від 05.10.1987 року, з якого вбачається, що наймачем квартири [ADDRESS] була [PERSON] . Юридичний факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті його матері [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном обґрунтовується наступним. 20 травня 2003 року після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Правовідносини щодо спадкування регулювалися на той час Цивільним кодексом Української РСР, який втратив чинність 01.01.2004р. Згідно статтей 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Те, що заявник [PERSON] у шестимісячний строк з моменту смерті матері фактично вступив в управління та володіння спадковим майном свідчить реєстрація місця проживання за адресою [ADDRESS] від [INFO] листопада 2003 року, (колишня [ADDRESS] ). Заявник [PERSON] у шестимісячний строк з моменту смерті матері уклав Договір № 314 про надання послуг електрозв`язку від 20.11.2003 року з ВАТ «Укртелеком», згідно якого ВАТ «Укртелеком» зобов`язався надавати послуги електрозв`язку за адресою [ADDRESS] , що зайвий раз підтверджує вступ в управління спадковим майном. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю заявника та те, що спадкоємець [PERSON] фактично проживав у квартирі [ADDRESS] , яка є спадковим майном задовго до реєстрації місця проживання. Згідно ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю заявника. Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між вказаними особами, позбавляє [PERSON] права на отримання спадщини, чим порушуються його спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved