Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КС «Злагода» про стягнення коштів, у якому просив суд стягнути з КС «Злагода» на його користь заборгованість в розмірі 90923,42 грн. Позов мотивовано тим, що 16 жовтня між сторонами було укладено договір № 374 дТл про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до умов укладеного договору, який був укладений на період з 16.10.2014 року по 16.11.2015 року, позивачем було внесено строковий внесок в розмірі 72000 грн., а кредитна спілка зобов`язувалась повернути внесені кошти разом з нарахованими відсотками в сумі 18923, 42 грн.,разом 90923, 42грн. Позивачем умови укладеного договору були виконані в повному обсязі і кошти були внесені в кредитну спілку. Після укладення договору та внесення грошових коштів КС «Злагода» після закінчення строку дії договору до цього часу не виконала взяті на себе зобов`язання і не провела виплату грошових коштів. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі не заперечував, щодо заочного розгляду справи. Представник КС «Злагода» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що справу слід розглянути ухваливши заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України, відповідно до якої, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 16 жовтня між сторонами було укладено договір № 374 дТл про залучення строкового внеску (вкалду) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до умов укладеного договору, який був укладений на період з 16.10.2014 року по 16.11.2015 року, позивачем було внесено строковий внесок в розмірі 72000 грн., а кредитна спілка зобов`язувалась повернути внесені кошти разом з нарахованими відсотками в сумі 18923, 42 грн.,разом 90923, 42грн. (а.с.6-10). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно п. 1 ч. 1 ст.1Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобов`язанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника; умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми неповернутого вкладу та процентів є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з КС «Злагода» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved