Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

В липні 2018 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.07.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1617, посилаючись на те, що від даного шлюбу у них неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка, спільне життя з відповідачем останнім часом не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Між ними відбувалися конфлікти, які залагодити не вдавалось. Як стверджує позивачка, вона намагалася вжити заходів, щодо поліпшення стосунків, з огляду на те, що відповідач є батьком її дитини та що вона мусить будувати сім'ю, однак не дивлячись на спроби, на теперішній час, на думку позивачки, вони стали зовсім чужими людьми та вона прийшла до висновку про неможливість збереження сімейних стосунків в тому вигляді який вони набули. За таких обставин, позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її волі та її інтересам. На даний час вони з відповідачем не проживають разом. Позивачка також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі «[PERSON]». Учасники справи у судове засідання не з'явилися, надавши, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності. В наданих заявах-клопотаннях про розгляд справи в їх відсутності, позивачка наполягала на своїх вимогах, щодо розірвання шлюбу /ар.сп. 18/, а відповідач визнав позов повністю, а тому судове засідання проведено в їх відсутності, що відповідає положенням ст.ст.211, 223 ЦПК України. /ар.сп. 23-25 / Дослідивши всі надані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 29.07.2015р., сторони перебувають в шлюбі, актовий запис №1617; /ар.сп. 7/ відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 17.11.2015р. та довідок Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області від 05.07.2018р. №02-22/2480, спільна донька позивачки та відповідача - проживає та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON]; /ар.сп. 9/ ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу; ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що однією із підстав припинення шлюбу, є його розірвання; ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище; Таким чином, на переконання суду, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушенні особисті немайнові та майнові права подружжя, а тому позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112, 113 Сімейного кодексу України. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір. На підставі ст.ст.24 ч.1, 104 ч.2, 110 ч.1, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved