Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 28 грудня 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 29 грудня 2021 року. Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 16 вересня 2006 року він з відповідачем зареєстрував шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №41. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Однак, подружнє життя у них не склалося, оскільки вони з відповідачем мають різні характери та погляди на сімейне життя, сімейні цінності. Постійні сварки та образи з боку відповідача, призвели до того, що їх сім`я почала поступово руйнуватися, він втратив до неї почуття поваги. Вони перестали вести спільне господарство та спільно проживати, а відтак питання розірвання шлюбу ним обдумане, примирення вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб між ними. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, вказувала, що почуття любові у неї до чоловіка існує, а розірвання шлюбу є передчасним кроком у їх стосунках.\~ Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що 16 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 41, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 16 вересня 2006 року (а. с. 8). Також встановлено, що за час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей, виданими відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, серії [NUMBER] від 13 грудня 2006 року та серії [NUMBER] від 18 січня 2011 року (а. с. 9, 10). Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують. Строк для примирення терміном у три місяці, наданий подружжю на прохання відповідача згідно ухвали Перечинського районного суду від 16 вересня 2021 року бажаного результату не дав. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільних дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 908 грн сплаченого судового збору.

Outcome: approved