Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Військова частина [NUMBER] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи його тим, що [PERSON] був укладений контракт про проходження військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (витяг з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 26.04.2017 р. № 107, відповідно до якого вона проходила військову службу в військовій частині [NUMBER] на посаді курсанта. Згідно з директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 20.04.2017 року умовне найменування позивача військова частина польова пошта [NUMBER] було анульоване з 20.06.2017 року та застосоване умовне найменування військова частина [NUMBER] . Відповідача відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] було звільнено з військової служби у запас, однак на час звільнення остаточна вартість виданих їй предметів речового майна, строки носіння яких не закінчився складає 2032,09 грн., в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, однак надала суду заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з\~наказу командира\~військової частини\~ [NUMBER] \~(по\~строковій частині)від 26.04.2017 р. № 107 26 квітня 2017 року [PERSON] \~був укладений\~контракт про\~проходження військової\~служби в\~Збройних Силах\~Українина посадах осіб рядового складу, відповідно до якого вона проходила військову службу в військовій частині [NUMBER] на посаді курсанта. Згідно з директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Силу України від 20.04.2017 року найменування позивача - військова частина-польова пошта [NUMBER] було анульоване з 20.06.2017 року та застосоване умовне найменування військова частина [NUMBER] , про що свідчить витяг з наказу командира військової частини [NUMBER] від 20.06.2017 №152 (по стройовій частині). Відповідно до ч. 2 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці одержують за рахунок держави речове майно або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Відповідно до вимог зазначеного закону Відповідачка була належним забезпечена речовим майном. Відповідно до\~абз.\~7\~п.4\~розділу III\~Інструкції про\~організацію речового\~забезпечення військовослужбовців\~Збройних Сил\~України в\~мирний час\~та в особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016 р. (зареєстровано в Мінюсті 26.05.2016 р. за № 768/28898) у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] від 26.08.2017 року №211 відповідачку було звільнено з військової служби у запас за пунктом «е» ч.6 (через службову невідповідність) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також відповідно до зазначеного наказу її було виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] . На час звільнення відповідачки остаточна вартість виданих їй предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились, згідно довідки №423 від 05.12.2018 року складає 2032,90 гривень. Пунктом 2 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243 (надалі - Положення), визначено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військовим майном вважається державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. Абзацом сьомим пункту 3 Положення передбачено, що військовослужбовець визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності. Відповідно до пункту 8 Положення, залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність. Згідно із пунктом 6 Положення військовослужбовці, діями яких заподіяно шкоду державі, можуть добровільно відшкодувати її повністю або частково. На підставі п. 16 Положення, розмір заподіяної державі шкоди визначається зг фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово- роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються е порядку, який визначається Міністерством економіки України. Відповідно до пункту 31 Положення у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішенні про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ \~ Крім того, згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, вбачається, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, через що суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 881 грн. та повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»), тобто 881 грн. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved