overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В липні 2018 року до суду надійшов позов, в якому [PERSON] просила: шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований [INFO] року у відділі РАЦС Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 1183 - розірвати. Позов обґрунтований тим, що сімейне життя сторін не склалось, сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Відповідач позов визнав. 07.08.2018 року у справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання. 25.09.2018 року сторони в підготовче засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності. В ході розгляду справи, суд встановив наступне. [INFO] року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 1183. Вказане сторони визнали у наданих до суду заявах та підтверджене письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи той факт, що шлюб базується на вільній згоді чоловіка і жінки, збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, відповідач позов визнав, а суд встановив, що шлюбні стосунки та спільне проживання сторін фактично припинені , шлюб між сторонами слід розірвати. За такого рішення, зважаючи на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути із державного бюджету 352,40 грн. судового збору. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

В липні 2018 року заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки, зазначивши, що є громадянкою України, яка досягла пенсійного віку та має право на оформлення отримання пенсії за віком, для цього їй необхідно надати до пенсійного фонду свою трудову книжку, яка підтвердила б трудовий стаж заявниці. Однак у її трудовій книжці серія АТ-І № 0503827 виданій 03.11.1978 року, неакуратно зазначено її прізвище після шлюбу, через вказане заявниця позбавлена можливості оформити собі виплату пенсії за віком, тому вона була змушена звернутися до суду для усунення зазначених помилок з метою встановлення факту належності їй трудової книжки. Заявниця у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримуює у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи вважає,\~ що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, відповідно до свідоцтва про народження, громадянка [PERSON] народилась 22.01.1960 року, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-УР № 085419. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 471755, [PERSON], 15.10.12956 року народження, уклав шлюб з [PERSON], [INFO], 03.11.1979 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Пилип». Відповідно паспорту громадянки України ТТ367268, виданого 25.01.2017 року на ім'я [PERSON], яка народилась 22.01.1960 року в м. Алчевську Луганської області. З наданої трудової книжки АТ-І № 0503827, виданої 03.11.1978 року на ім'я [PERSON], вбачається, що після реєстрації шлюбу, прізвище «Пилип» в трудовій книжці зазначено неакуратно. Таким чином, судом встановлено, що трудова книжка, видана 03.11.1978 року, належить [PERSON], яка народилась 22.01.1960 року, отже цей факт знайшов своє підтвердження представленими доказами, ніким не оскаржується і має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

В липні 2018 року з позовом до суду звернулася [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитиною. Представник позивача в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно п.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

В липні 2018 року з позовом до суду звернулася [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь на її утримання аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином трьох років. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.11.2018 року позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини в розмірі ? ч. всіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином трьох років - залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 цього Кодексу визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком сина [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати його до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів на дитину, визначений, зокрема, за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно п.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

В липні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] міської ради Новобузького району Миколаївської області, третя особа\~без самостійних\~вимог Головне\~управління Держгеокадастру\~у Миколаївській\~області,згідно з яким просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті після смерті [PERSON], [INFO], померлого 14.09.2015 року, який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], [INFO], який помер 15.02.2006 року, право власності\~на земельні\~ділянки площею\~0,10\~га \~для обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~та споруд,\~та 0,0336\~га для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~які розташовані\~по вул.\~Небесної Сотні\~(Чапаєва),\~125\~в м.Новий\~Буг \~Миколаївської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що зазначені земельні ділянки належали [PERSON], [INFO], померлому 14.09.2015 року, який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], [INFO], який помер 15.02.2006 року. Після смерті [PERSON]позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори і вже прийняв у спадок певне майно, але прийняти у спадок земельні ділянки до цього часу не зміг, оскільки на зазначене майно відсутні оригінали правовстановлюючих документів (державні акти). В звязку з вищезазначеним та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 листопада 2013 року у виконавчому органі Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис №40. В обґрунтування позову зазначає наступне. 15.11.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе оскільки суперечить інтересам сторін. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об'єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.11.2013 року у виконавчому органі Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис №40, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку зреєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити прізвище «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

В липні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла її матір [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина. У встановлений законом строк позивач не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини через те, що на момент смерті матері багато документів було загублено, частину - знищила пожежа, позивач вживала заходи щодо збору документів та їх відновленню. Просить визначити їй додатковий строк - три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з'явилися, відповідні заяви наявні в матеріалах справи. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що за даними свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року, про що Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції здійснено актовий запис про смерть за № 741 від 04.08.2007 року. Згідно інформації П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, які починаються з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 цього Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень п. 24 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про призначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем поважними, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

В липні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.08.1987 року відділом РАЦС Пролетарського РВК м.Донецька, актовий запис №531. В обґрунтування позову зазначає наступне. 15.08.1987 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Сумісне проживання та ведення сумісного господарства припинено ще з 1993 року. На даний час вони проживають в різних містах та взагалі не спілкуються. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе оскільки суперечить інтересам сторін. Позивач надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не інформував. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об'єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.08.1987 року відділом РАЦС Пролетарського РВК м.Донецька, актовий запис №531, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Сумісне проживання та ведення сумісного господарства припинено з 1993 року. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити прізвище «[PERSON]». Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, відповідно до укладеного договору від 29 жовтня 2013 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 31 травня 2018 року має заборгованість в сумі 115058,30 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зґявився, просив слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не зґявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 29 жовтня 2013 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями: анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, нової редакції статуту (а.с. 9-34, 40). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7-8) станом на 31 травня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 115058,91 грн. з яких: 2521,15 грн. заборгованість за кредитом; 101473,46 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5108,53 грн. пеня, 5955,16 грн. судові штрафи. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 109103,14 грн., з яких з яких: 2521,15 грн. заборгованість за кредитом; 101473,46 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5108,53 грн. пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial