Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі, який 10 серпня 2000 року з відповідачем розірвали. Після розірвання шлюбу сторони проживали однією сім»єю та вели спільне господарство. Від спільного проживання у них 1 квітня 2002 року народилася донька Альона, яка на даний час знаходиться на утриманні позивачки.Позивачка не працює, оскільки в неї ІІІ група інвалідності загального захворювання,що підтверджується довідкою МСЕК від 12.08.2013 року. Відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки не бажає, хоча зобов'язаний це робити згідно закону. Відповідач матеріально забезпечений і має таку змогу. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на дитину і до її повноліття. В судове засідання [PERSON] не з»явилася ,надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу по суті у її відсутності та ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно . Відповідач [PERSON] позов визнав частково, посилаючись на те що згідно рішення суду від 11.12.2014 року сплачує аліменти на іншу повнолітню дитину від шлюбу сторін, яка продовжує навчання у розмірі 300 грн. щомісячно, тому просить суд визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини також в розмірі 300 грн. щомісячно . Розглянувши заяву позивачки, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини суд враховує те що згідно рішення Томашпільського районного суду від 11.12.2014 року сплачує аліменти на іншу повнолітню дитину від шлюбу сторін, яка продовжує навчання у розмірі 300 грн. щомісячно, відсутність постійного місця роботи та заробітку (доходу) , а тому дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно, починаючи з 28 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial