Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

В листопаді 2010 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 17 лютого 2001 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №02. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, однією сімєю з відповідачем вони не проживають з серпня 2003 року. На даний час вона проживає з іншим чоловіком, з яким має намір одружитись. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сімя розпалася остаточно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу з [PERSON] згоден. Також пояснив суду, що відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сімя розпалася остаточно. Пять років він проживає з іншою жінкою, від спільного життя з якою у нього є дитина. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 лютого 2001 року виконкомом Новомиколаївської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №02. Від спільного життя мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На підставі ч,2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з серпня 2003 року, сторони відновлювати подружні відносини не мають наміру, оскільки вважають, що їхня сімя розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем «Чабаненко», що підтверджується її письмовою заявою. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 8,50грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30,00грн. на користь позивачки. На підставі ст.105 ч.З, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved