Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: повнолітній син - [PERSON], 1990 року народження та неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Зі слів позивача, на даний час їх неповнолітній син мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його утриманні не бере. Протягом розгляду справи позивач уточнювала позовні вимоги та остаточно просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Надав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність, позов визнав, просив суд задовольнити. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: повнолітній син - [PERSON], 1990 року народження та неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони спільний побут та господарство не ведуть. На даний час неповнолітній син [PERSON], [INFO], мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи інтереси позивача та дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: approved