Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

В лютому 2015 року Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач посилається на те, що 23 квітня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму в розмірі 232000 доларів США, відповідно до умов якого Відповідач зобов'язався сплачувати 12,25% річних на суму заборгованості. Строк дії договору встановлений сторонами терміном до 22.04.2022р. 09 червня 2009 року, як зазначає Позивач, до кредитного договору були внесені зміни, і ліміт заборгованості встановлено в сумі 248613,90 доларів США, а ставку збільшено до 14% річних. В порушення умов Кредитного договору Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував та станом на 02 лютого 2015 року мав заборгованість по договору на загальну суму в розмірі 443827,31 доларів США, що еквівалентно 7171280,44 гривень, яка складалась із наступного: - заборгованість по тілу кредиту в розмірі 222782,00 доларів США; - заборгованість по нарахованим відсоткам в розмірі 172327,87 доларів США; - заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту в розмірі 17318,32 доларів США (279826,31 гривень); - заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 31399,11 доларів США (507341,08 гривень). З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з Позичальника достроково в примусовому порядку. Представник Позивача у судовому засіданні позов підтримав. Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, наполягаючи на тому, що розрахунок заборгованості Позивачем складено невірно, пеня безпідставно нарахована в іноземній валюті. Крім того, представник Відповідача стверджує, що Позивач пропустив строк позовної давності за заявленими вимогами, оскільки останній платіж Відповідачем був здійснений 30.12.2008р., а до суду Позивач звернувся лише 13.02.2015р. Заслухавши пояснення представників Сторін, дослідивши наявні письмові докази, суд встановив наступне. 23 квітня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (а подальшому - ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №39.29-50/732к, відповідно до умов якого Відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом 232000 доларів США зі щомісячним його зменшенням під 12,25% річних строком до 04 липня 2015 року 22 квітня 2022 року. Додатковою угодою №1 від 29 липня 2009 року сторони погодили збільшення ліміту кредиту до 248613,90 доларів США зі збереженням строку дії кредиту та збільшення процентної ставки за користування коштами до 14 % річних. За прострочення Позичальником строку виконання зобов'язань за договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків пунктом 4.2 Договору передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Судом встановлено, що Відповідач не погашав ані кредитну заборгованість, ані проценти за користування кредитом, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх зобов'язань ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до нього з вимогою від 25.11.2010р. про дострокове повернення кредиту та нарахованих відсотків, у зв'язку з чим строк виконання Позичальником своїх зобов'язань із повернення кредиту в повному обсязі вважається таким, що настав з дня отримання Відповідачем зазначеної вимоги - 30 листопада 2010 року (а.с. 29). Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. У зв'язку з настанням строку повернення кредиту в повному обсязі з 30.11.2010р., саме з цієї дати необхідно обраховувати стрко позовної давності на всю суму заборгованості. Статтею 264 Цивільного кодексу України визначені випадки переривання перебігу позовної давності. Так, вже після настання строку виконання Відповідачем своїх зобов'язань з повернення кредиту у повному обсязі, [PERSON] вчинював дії, які свідчать про визнання ним свого боргу. Зокрема, як вбачається з розрахунку, наданого Позивачем, протягом тривалого часу ним сплачувались різні суми в порядку погашення наявної у нього заборгованості, які згідно з п.2.12 Договору відносились банком у погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом. Останній платіж, спрямований Відповідачем на погашення своєї заборгованості перед банком був внесений 21.02.2012р. в сумі 300 доларів США (а.с.14). У зв'язку з цим даний платіж слід вважати останнім випадком переривання перебігу позовної давності, і з вказаної дати перебіг позовної давності за вимогами про стягнення усієї суми кредиту почався заново (ч. 3 ст. 264 ЦК України). Враховуючи, що Позивач звернувся з позовом до суду 13 лютого 2015 року, строк позовної давності ним не пропущений і підстав для відмові у позові з цих підстав суд не вбачає. Розрахунок заборгованості Відповідача за кредитним договором наданий суду і відповідає вимогам закону та умовам договору, а тому він може бути покладений в основу судового рішення. Пеня банком нарахована за останній рік перед зверненням до суду і стягується Позивачем у національній валюті. Відтак, стягненню з [PERSON], як позичальника, на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають: - заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3599670,79 гривень (222782,00 доларів США); - заборгованість по нарахованим відсоткам в розмірі 2784442,26 гривень (172327,87 доларів США); - заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту в розмірі 279826,31 гривень (17318,32 доларів США); - заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 507341,08 гривень (31399,11 доларів США). Стягненню з Відповідача на користь Позивача також сума сплаченого судового збору в розмірі 3654 гривень.

Outcome: approved