Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] предявив позов до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по провул. Мирний, 7 в м. Старокостянтинова, що належав його матері [PERSON], яка померла 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинів, на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого [PERSON] відділом комунального господарства від 05 квітня 1965 року на підставі рішення засідання виконкому [PERSON] міської ради депутатів трудящих від 29 березня 1965 року № 6, та земельні ділянки площею 0,1000 га для індивідуального житлового будівництва, яка належала померлій [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543103, виданого [PERSON] міською радою 08 червня 2010 року на підставі рішення сесії [PERSON] міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року та площею 0,1210 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543102 виданого [PERSON] міською радою 08 червня 2010 на підставі рішення сесії [PERSON] міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року за вказаною адресою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він являється спадкоємцем за заповітом до майна померлої. В правовстановлюючому документі на житловий будинок невірно вказано адресу «провулок П. Мирного, 7» замість вірного «провулок Мирний, 7», крім того невірно вказано прізвище померлої, як «Слідзінська», замість правильного прізвища «Следзінська». Внести зміни в даний правовстановлюючий документ неможливо в звязку з смертю власника. За таких обставин нотаріус відмовила їй в оформленні спадкових прав, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є розписка про одержання повістки. Його представник адвокат [PERSON] подала до суду заяву, якою просила справу розглянути без її участі, підтримала позов та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Хмельницької області в судове засідання не зявилася, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, однак подала до суду заяву, якою просила розглянути справу у відсутності сторін, при вирішенні справи покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1233 \~ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своє смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинові, про що складено відповідний запис № 81 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 253026, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції Хмельницької області 24 лютого 2015 року. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння виданого [PERSON] відділом комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради 05 квітня 1965 року на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради трудящих № 6 від 29 березня 1965 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належали [PERSON], однак у правовстановлюючому документі невірно вказано адресу « провулок П. Мирного, 7» замість вірного «провулок Мирний 7», крім того невірно вказано прізвище померлої як «Слідзінська», замість прізвища «Следзінська». Крім того, померлій [PERSON] належали земельні ділянки площею 0,1000 га для індивідуального житлового будівництва по пров. Мирний, 7 в м. Старокостянтинові, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543103, виданого [PERSON] міською радою 08 червня 2010 року на підставі рішення сесії [PERSON] міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року та площею 0,1210 га для ведення особистого селянського господарства по пров. Мирний, 7 в м. Старокостянтинові, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543102, виданого [PERSON] міською радою 08 червня 2010 на підставі рішення сесії [PERSON] міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року. [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і, взагалі все те, що буде належатиме їй на день смерті і, на що вона матиме право заповіла сину (позивачу) [PERSON], про що склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори 02 червня 1988 року, за р. № 1959 який є чинним. Згідно рішення Старокостянтинівського районного суду від 26 грудня 2015 року позивач являється сином померлої 24 лютого 2015 року [PERSON]. 03 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про те, що він згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], померлої 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинові. На підставі даної заяви заведена спадкова справа до майна померлої за № 141/2015 року (витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 43098269, виданий [PERSON] державною нотаріальною конторою 27 лютого 2016 року). За змістом матеріалів даної спадкової справи вбачається, що позивач єдиний хто прийняв спадщину, інших спадкоємців немає. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по провул. Мирний, 7 в м. Старокостянтинова, що належав його матері [PERSON], яка померла 24 лютого 2015 року в м. Старокостянтинів, на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого [PERSON] відділом комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 05 квітня 1965 року на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради депутатів трудящих від 29 березня 1965 року № 6, та земельні ділянки площею 0,1000 га для індивідуального житлового будівництва, яка належала померлій [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543103, виданого [PERSON] міською радою 08 червня 2010 року на підставі рішення сесії [PERSON] міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року та площею 0,1210 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 543102, виданого [PERSON] міською радою 08 червня 2010 року на підставі рішення сесії [PERSON] міської ради за № 117 п.3 від 19 листопада 1997 року за вказаною адресою. Постановою державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори від 25 січня 2016 року за № 177/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки, оскільки невірно вказано адресу « провулок П. Мирного, 7» замість вірного «провулок Мирний 7», крім того невірно вказано прізвище померлої як «Слідзінська», замість прізвища «Следзінська». За таких обставин неможливо беззаперечно встановити приналежність правовстановлюючого документу спадкодавцю та перевірити відсутність заборон та арештів цього майна. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до розясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання\~\~права на спадщину\~\~судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України\~кожна\~\~особа\~\~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на\~\~вищевказане домоволодіння та земельні ділянки відповідно до закону і зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку. Приймаючи до уваги те, що позивач є її спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину,\~\~однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у звязку з невірним зазначенням адреси домоволодіння та даних про спадкодавця, як власника, в правовстановлюючому документі, а також не може в адміністративному порядку звернутися для усунення даної помилки, так як власник помер, тому права позивача [PERSON] підлягають захисту, а наявність помилки не може бути підставою відмови у захисті права позивача. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повністю.

Outcome: approved