Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 02 березня 2008 року померла її мати [PERSON]. При житті 03 вересня 2002 року померла склала на її імя заповіт, яким заповідала їй все своє майно. Після смерті спадкодавці вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при складанні зазначеного заповіту секретарем сільської ради було допущено помилку в написанні її прізвища, а саме замість «Чекалеу» записано прізвище «Чикалеу». Просила встановити факт належності їй вказаного заповіту. В судовому засіданні представник заявниці підтримав подану заяву і просив задовольнити позовні вимоги. Представник заінтересованої особи Тарасовецької сільської ради Новоселицького району в судове засідання не зявився, надавши клопотання, в якій заяву визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши представника заявниці та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 2002 року секретарем Тарасовецької сільської ради Новоселицького району посвідчено заповіт [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 96, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно заявниці [PERSON]. 02 березня 2008 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-МИ № 046951 від 03 березня 2008 року. Заявниця своєчасно прийняла спадщину, після смерті своє матері [PERSON], оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Тарасовецької сільської ради Новосеолицького району № 3840 від 17 грудня 2015 року. Зібраними по справі доказами підтверджується та обставина, що саме на імя заявниці [PERSON] складений та посвідчений заповіт від 03 вересня 2002 року від імені спадкодавця [PERSON], в якому помилково вказане прізвище спадкоємця «Чикалеу» замість «Чекалеу». Дана обставина не заперечується заінтересованою особою та задоволення заяви має юридичне значення для заявниці як спадкоємиці за заповітом. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявницею та підтверджених документами. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад заповіту. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зі змісту ст. 1254 ЦК України та Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06 липня 2006 року №\~940 вбачається, що зміни та виправлення в заповіті вносяться за згодою заповідача. Враховуючи, що спадкодавець [PERSON] померла та в інший спосіб, крім, як шляхом встановлення певного юридичного факту, заявниця позбавлена можливості захистити своє цивільне право, суд вважає її заяву обґрунтованою, у звязку із чим, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд

Outcome: approved