overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 12.04.2012 року в сумі 8674,07 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.04.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 4100,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2014 р. виникла заборгованість на суму 8674,07 грн.. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи через оголошення в газеті, до суду не з'явився. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 12.04.2012 року отримав кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 умов та правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2014 р. виникла заборгованість на суму 8674,07 грн., яка складається з наступного: 3904,23 грн. заборгованість за кредитом; 2796,36 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1084,24 грн. заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 389,24 штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 12.05.2010 року в сумі 8116,49 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.05.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2014 р. виникла заборгованість на суму 8116,49 грн.. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи, до суду не з'явився. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 12.05.2010 року отримав кредит у розмірі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно умов та правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 30.06.2014 р. виникла заборгованість на суму 8116,49 грн., яка складається з наступного: 4213,91 грн. заборгованість за кредитом; 2003,31 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1036,58 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 362,69 штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором б/н від 22.08.2013 року в сумі 26944,38 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.08.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12725,47 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 24.06.2014 р. виникла заборгованість на суму 26944,38 грн.. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином був повідомлений про слухання справи через оголошення в газеті, до суду не з'явився. Суд дослідив документи, які були надані до суду. Суд приходить до наступного: [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н від 22.08.2013 року отримав кредит у розмірі 12725,47 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 умов та правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком. Згідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором та станом на 24.06.2014 р. виникла заборгованість на суму 26944,38 грн., яка складається з наступного: 12515,84 грн. заборгованість за кредитом; 0,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 14427,82 грн. залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п. 2.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст.. 88 ЦПК України. Тому позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 01 липня 2008 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу спільних дітей не маєють. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені з 2012 року, оскільки сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 липня 2008 року, який був зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківської області, актовий запис № 121 (а.с. 3). Від шлюбу спільних дітей не мають. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 10 січня 1997 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сплачує аліменти на утримання доньки. Шлюбні відносини з відповідачкою припинені з 2011 року, оскільки є непорозуміння у стосунках, різні погляди на деякі сімейні питання. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачкою позову не суперечить правам, свободам чи інтересам інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 січня 1997 року, який був зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Ізюму Харківській області, актовий запис № 04 ( а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він на підставі ордеру № 5124 від 28.04.1980 року отримав у найм квартиру [ADDRESS]. За вказаною адресою станом на 25.04.2014 року разом з ним зареєстровані його донька [PERSON], [INFO] та два онуки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З дня свого народження відповідач не проживав за адресою реєстрації. Його місце перебування позивачу невідомо. [PERSON] самостійно займався обслуговуванням квартири, сплачував рахунки та комунальні платежі, докладав зусиль для підтримання помешкання в жилому стані. Визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, позивачу необхідно для зняття його з реєстрації будинку за адресою [ADDRESS]. Представник позивача, позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю, просили визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Свідок [PERSON] підтвердив той факт, що за адресою [ADDRESS] [PERSON] не проживав та не проживає, особистих речей його в приміщенні не має. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71, ст. 72 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Судом встановлено, а також підтверджено матеріалами справи, що у відповідності до довідки № б/н, виданої 25.04.2014 року виконкомом Дзержинської міської ради ДКП «Дзержинськжитлосервіс» разом з позивачем за вказаною адресою зареєстровані його донька, онук [PERSON] та онук [PERSON] (а.с.7). Факт того, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] підтверджено актом вуличного комітету від 20.06.2014 року, складеним головою вуличного комітету у присутності сусідів за місцем проживання позивача (а.с. 9). Позивачу по справі приходиться самому нести усі витрати по утриманню та обслуговуванню квартири, ремонтувати та доглядати її, тощо. При цьому, особистих речей відповідача у вказаному будинку не має. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що він є власником вказаного будинку, а відповідач [PERSON] є його племінником, який зареєстрований у будинку з 14 лютого 1991 року, але в ньому не проживає. На даний час місце перебування [PERSON] не відоме. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 29 вересня 2003 року. Згідно довідки КП ДЄЗ «Океан» м. Миколаєва № 2335 від 20.06.2014 року відповідач зареєстрований в будинку [ADDRESS] з 14.02.1991 року. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні доведено, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному житлі понад десять років, а тому на підставі ст. 405 ЦК України визнається таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Факт не проживання [PERSON] у вказаному будинку більше двох років підтверджується висновком Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 24 червня 2014 року. На підставі викладеного, суд задовольняє вимоги позивача щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В липні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 23.08.2011 року у Корабельному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 363. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені 18.06.2014 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та щодо спільно нажитого майна відсутній. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві, позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 24 жовтня 2002 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 1126. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві, позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27 грудня 2008 року у Корабельному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 688. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо виховання дитини та щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві, позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved