overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. В обґрунтування заяви зазначав, що [PERSON], 1925 року народження є інвалідом 1-ої групи, знаходиться на обліку в лікаря - психіатра в зв'язку з психічним захворюванням. Самостійно підтримувати своє життєзабезпечення, захищати свої права та виконувати обов'язки не може, потребує постійного стороннього догляду та контролю. Посилаючись на те, що [PERSON] страждає на психічний розлад, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому заявник просив визнати її недієздатною та встановити над останньою опіку. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Бузилова К.В. в судовому засіданні вважала, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], 1925 року народження є інвалідом 1-ої групи, знаходиться на обліку в лікаря - психіатра в зв'язку з психічним захворюванням. Внаслідок своєї хвороби вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Зокрема не може самостійно та в повному обсязі підтримувати своє життєзабезпечення, захищати свої права та виконувати обов`язки, потребує постійного стороннього догляду та контролю. Вказані обставини знайшли своє повне підтвердження висновком №99 судової психіатричної експертизи від 10 березня 2015 року, іншими матеріалами справи (а.с. 5-7). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Тому, враховуючи обставини справи, суд знаходить підстави для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки це буде відповідати її інтересам. Згідно ч. 2 ст. 39 ЦК України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України Відповідно до положень ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Тому, враховуючи ту обставину, що заявник - родич особи, над якою встановлюється опіка, є дієздатною особою, за станом здоров'я, матеріальним та сімейним становищем, особистими якостями може виконувати функції опікуна, відносно нього відсутні обмеження щодо можливості бути опікуном, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування від 18 лютого 2015 року, суд вбачає підстави для призначення саме [PERSON] опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання своєї бабусі [PERSON], [INFO] недієздатною через неспроможність останньої в силу наявного психічного захворювання усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Рада опіки та піклування при виконкомі Комсомольської міськради звернулась до суду з поданням про призначення опікуном над недієздатною [PERSON] її онука [PERSON], який не заперечує взяти опіку над бабусею. Подання в судовому засіданні підтримав представник ради опіки та піклування та сам [PERSON] Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи від 30.03.2015 р. [PERSON], виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді помірно вираженої атеросклеротичної деменції. Ступінь недоумства [PERSON] є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в даний час. Потребує постійного стороннього догляду. (а.с. 00000). Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання рішенням законної сили. За наявності висновку експертизи щодо виявленого у [PERSON] діагнозу, та наведених заявником доказів, суд вважає заяву обґрунтованою. Вирішуючи питання щодо обгрунтованості подання органу опіки та піклування, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Беручи до уваги, що [PERSON] здійснює постійний сторонній догляд за бабусею, має постійний доход, медичних протипоказань для оформлення опікунства не має і виявляє бажання бути опікуном, суд вважає, що подання ради опіки та піклування підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - [PERSON] з метою оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті останнього. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої спадкоємцем за законом став її рідний брат та двоюрідний дядько заявника - [PERSON] Проте, [INFO] [PERSON] помер, не встигнувши переоформити спадщину. [PERSON] зазначив, що він є двоюрідним племінником [PERSON], який протягом останніх років життя проживав разом із заявником та його сім'єю. Вони вели спільне господарство, піклувались один про одного та мали спільний бюджет. Заявник зазначив, що прийняв спадщину як спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дядька, оскільки він пропустив шестимісячний термін для її прийняття та не був зареєстрований за однією адресою разом з померлим [PERSON] Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи - Пахутинецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області - Поліщук В.А. в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій проти заяви [PERSON] не заперечує, просить справу слухати у його відсутності. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], житель с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області, дійсно проживав разом із [PERSON], який помер [INFO] в с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області, на час відкриття спадщини. Вказані обставини підтверджуються доказами у справі: показаннями в суді свідків [PERSON] та [PERSON], даними: паспорта [PERSON]; свідоцтва про смерть [PERSON]; свідоцтва про смерть [PERSON]; інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 37571098 від 06.04.2014 року, № 39613895 від 12.02.2015 року та № 39613928 від 12.02.2015 року; сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]; довідок № 100 від 27.03.2014 року, № 59 від 18.02.2014 року та № 126 від 05.05.2014 року, виданих виконкомом Пахутинецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області; листа Волочиської державної нотаріальної контори № 1450/01-16 від 06.06.2014 року. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем - [PERSON] на час відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської РДА, Колонтаївської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що в лютому 2001 року померла його мати [PERSON]. За життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай), що розташована на території Колонтаївської сільської ради, в розмірі 8,25 умовних кадастрових гектар, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай). На даний час сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, що позбавляє позивача можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Прохав визнати право на земельну частку (пай). Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, подали заяви, в яких прохають слухати справу у їх відсутність, проти позову не заперечували. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоний жовтень» на території Колонтаївської сільської ради розміром 8,25 умовних кадастрових гектар. Як свідчить довідка відділу Держземагентства у Краснокутському районі Харківської області, [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) 09.03.2000 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджує свідоцтво про смерть. Згідно відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори від 31.03.2015 року, після [PERSON] спадкова справа не заводилася, заяв від спадкоємців про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не надходило. Позивач є спадкоємцем першої черги по закону, інших спадкоємців не має. Відсутність оригіналу свідоцтва про право на земельну частку (пай) позбавляє позивача можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку. Враховуючи, що спадщина відкрилася в 2001 році, до 01.01.2004 року, то слід застосувати чинне на той час законодавство ст. 549 ЦК Української РСР від 1963 року, так як позивач фактично вступив після смерті матері в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР позивач відноситься до першої черги спадкоємців по закону. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача, так як суду надано достатньо доказів, які підтверджують позов та проти його задоволення не заперечують представники відповідачів. Крім того, позивачем був пропущений строк звернення до суду. Розглянувши клопотання позивача, суд прийшов до висновку, що строк був пропущений з поважних причин, його необхідно поновити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 10 вересня 2005 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 вересня 2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 411, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 15 квітня 2011 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила про задоволення позову. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 263, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 3 липня 2010 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час і місце судового засідання повідомлена судом належним чином. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 3 липня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 277, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що 3 листопада 2001 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про розірвання їх шлюбу з відповідачкою. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив про задоволення позову. Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 3 листопада 2001 року Новопетрівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 09, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він 03 березня 2013 року уклав шлюб з відповідачем. Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачем не склалось, у звязку із тим, що після народження дитини вони зрозуміли що є абсолютно різними за характерами та поглядами на життя. З 15 січня 2014 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2013 року. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось по причині несумісності їх характерів, відмінності у поглядах на життя, у звязку із чим між сторонами постійно виникали конфлікти. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились з 15 січня 2014 року. Сторони проживають окремо. Звязок між подружжям втрачений, примирення між ними виключається. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між ними не досягнуто. Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ №103840, що видане 03 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БВ №207086, що видане 25 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Таким чином суд приходить до висновку, що шлюб існує формально, тому подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2005 року. Шлюб був зареєстрований у виконкомі Драницької сільської ради Новоселицького району, актовий запис № 5. Від шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO]. Позивач просив розірвати шлюб посилаючись на те, що сім'я розпалося в липні 2013 року по вині відповідачки, яка фактично створила іншу сім'ю. На примирення не згідний, оскільки він має іншу сім'ю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та не повідомила про причини неявки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних в справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають. Позивач створив іншу сім'ю і наполягає на розірвання шлюбу, який носить формальний характер. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 грудня 2008 року, який був зареєстрований у виконкомі Рідківської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 23. Від нього у них неповнолітніх дітей не має. Позивач просив розірвати шлюб посилаючись на те, що сім'я розпалося в липні 2012 року, по вині відповідачки. На примирення не згідний. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та не повідомила про причини неявки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивач проти такого розгляду не заперечує, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають. Позивач на примирення не згідний і наполягає на розірванні шлюбу, який носить формальний характер. Спільних дітей у них не має На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідачка є матір'ю малолітньої доньки [PERSON] [INFO], яка перебуває на його утриманні. Просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень. Представник відповідачки позов визнала. Суд вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідачка є матір'ю малолітньої доньки [PERSON] [INFO], яка перебуває на утриманні позивача і згідно закону відповідачка зобов'язана приймати участь в утриманні своєї малолітньої дитини. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідачки на утримання дитини суд визначає їх у твердій грошовій сумі в сумі по 600 гривень щомісячно, починаючи з 23 лютого 2015 року і до її повноліття. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гаврилівської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. В червні та липні 2015 року [PERSON] збільшив і уточнив позовні вимоги (а.с.112-122, 195-196). В квітні 2015 року залучена до участі в розгляді справи [PERSON] звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до Гаврилівської сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В липні 2015 року [PERSON] доповнила та уточнила свої позовні вимоги (а.с.180-185). Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed