Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 15.02.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.02.2021 року. Представник позивача [PERSON] , - адвокат Петрик Віталій Васильович, звернувся до Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~з позовною\~заявою до\~відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , являється власником житлового будинку, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (право власності набуте на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2019 року). У позовній заяві вказано, що згідно п.12 договору купівлі-продажу від 24.10.2019 року, продавці зобов`язувалися зняти з реєстрації третіх осіб, місце проживання яких зареєстроване в будинку за адресом: [ADDRESS] , в період не пізніше 07.11.2019 року. При цьому позивач зауважує, що відповідачі у вказаному будинку зареєстровані, однак не проживають вже понад 3 роки. \~ \~ \~ \~ Разом із тим як вказує позивач, оскільки за вищевказаною адресою відповідачі зареєстровані, але не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об`єктивно порушуються права позивача. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на ч. 1 ст.16, ч. 1 ст. 319, ст. 391, ч.1 ст. 321 ЦК України, статтю 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції». У позовній заяві вказано на те, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, позивач вказує, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Позивач посилаючись на ст.\~386\~ЦК України\~та ст.\~150\~ЖК України,\~ ст..263 Цивільного процесуального кодексу України, зазначає, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача. Згідно прохальної\~частини позовної\~заяви позивач\~просить суд:\~ визнати, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . [INFO] такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Разом із тим до суду від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся\~належним чином. А саме шляхом надсилання повісток за їх зареєстрованим місцем проживання, а також інформація про розгляд справи розміщувався на Судовій владі України, на офіційній веб-сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712. Від представника позивача на адресу суду надіслано спільну заяву відповідачів, що була надіслана на електронну адресу адвоката Петрик В. У вказаній заяві відповідачі просять суд справу розглянути за їх відсутності. Позовні вимоги визнають, та підтверджують, що не проживають по місцю реєстрації. При цьому зазначають, що спірний будинок було продано позивачу. У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав\~першої\~неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд констатує, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце,однак на розгляд справи повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив,а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, на підставі наведеного суд

Outcome: approved