Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він уклав договір відступлення права вимоги, згідно яким первісний кредитор [PERSON] відступив правонаступнику [PERSON] право вимоги з відповідача [PERSON] виконання зобов'язань перед [PERSON] по поверненню позики валютних коштів у сумі 6350,00 доларів та 260,00 євро та процентів за користування цими коштами. На виконання цього договору [PERSON] по акту прийому - передачі передав [PERSON] боргові розписки, які підтверджують наявність боргових зобов'язань [PERSON] перед [PERSON] Первісний кредитор [PERSON] письмово повідомив боржника [PERSON] про відступлення права вимоги та заміну первісного кредитора новим кредитором. До позивача за цим договором перейшли усі права, які забезпечують виконання боржником своїх зобов'язань перед кредитором на користь правонаступника, яким є позивач. Згідно з переданими позивачу розписками строк повернення позики настав. При цьому, відповідач не виконав своїх зобов'язань, що підтверджується наявністю у позивача боргових розписок відповідача. Розрахунок ціни позову при курсі 30 грн. за одиницю валюти: 6350 доларів США + 260 євро х 30 грн. = 198 300 грн. Позивач [PERSON] надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримую у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала. Згідно ч.3 ст. 27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язує\~\~відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду\~\~судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.\~ Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно письмових розписок, наданих позивачем [PERSON] на обґрунтування позову встановлено, що [PERSON] позичили у [PERSON] грошові кошти, а саме: - 2000,00 доларів США та зобов'язалися повернути до 15.10.2015 року; - 700,00 доларів США та зобов'язалися повернути до 20.02.2015 року; - 800,00 доларів США та зобов'язалися повернути до 10.07.2016 року; - 400,00 доларів США та зобов'язалися повернути до 31.05.2015 року; - 2100,00 доларів США та 260 євро та зобов'язалися повернути до 10.03.2016 року; - 3500,00 доларів США та зобов'язалися повернути до 01.09.2015 року. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 20.11.2016 року [PERSON] (надалі - Кредитор) відступає, а [PERSON] (надалі - Правонаступник) приймає на себе на себе право вимоги з Боржника виконання зобов'язань перед Кредитором по поверненню позики валютних коштів у сумі 6350 доларів США та 260 євро та процентів за користування цими коштами. Боржником за цим договором є [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], фактично проживає за адресою: [INFO]. З акту прийому-передачі розписок [PERSON] від 24.11.2016 року, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв (на виконання договору уступки прав вимоги) розписки по борговим зобов'язанням [PERSON], а саме: - від 10.03.2016 року на суму 2100 доларів США та 260 євро; - від 30.03.2015 року на суму 400 доларів США; - від 08.06.2016 року на суму 800 доларів США; - 20.02.2015 року на суму 700 доларів США; - 15.10.2015 року на суму 2000 доларів США; - 18.07.2015 року на суму 350 доларів США. Стаття 1051 ЦК України передбачає право позичальника оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Обовязок довести зазначений факт покладений на позичальника. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб , які беруть участь у справі , виникає спір. Будь-яких належних та допустимих доказів про виконання ним грошового зобовязання відповідач [PERSON] суду не надала. За таких обставин, суд вважає доведеними доводи позивача [PERSON], що до теперішнього часу відповідач не повернула визначену у розписці суму позики. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З врахуванням принципу розгляду цивільних справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при розрахунку сум, що підлягають стягненню суд приймає до уваги визначений курс 26,02 грн. за 1 долар США та 29,70 євро, який не перевищує офіційно встановленого на час розгляду справи курсу іноземних валют Національного Банку України. Виходячи з наведеного, загальна сума боргу [PERSON] за розписками становить 172 949 грн. (6350 доларів США х 26,02 грн. (1 долар США за офіційним курсом НБУ станом на 03.07.2017 року становить 26,02 грн.) = 165 227 грн.; 260 євро х 29,70 грн. (1 євро за офіційним курсом НБУ станом на 03.07.2017 року становить 29,70 грн.) = 7722 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішується судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України: з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1729,49 грн. (1 відсоток ціни позову, але не менше 640 грн. та не більше 8000 грн.) На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial