Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

В Московський районний суд м. Харкова звернулося з заявою КНП Харківської обласної ради «ОКПЛ № 3», в особі генерального директора КНП Харківської обласної ради «ОКПЛ № 3» Коваленко В.В., про примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON] на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». В судовому засіданні представник КНП Харківської обласної ради «ОКПЛ № 3» Носкової А.В., яка діє на підставі довіреності, підтримала заяву лікарні про примусову госпіталізацію та зазначила, що [PERSON] необхідно госпіталізувати у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, в зв`язку з чим останній потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Хворий [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти лікування. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, який не заперечував проти заяви лікарні, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] госпіталізований до КНП Харківської обласної ради «Обласної клінічної психіатричної лікарні № 3» 12 травня 2019 р. Направлення на госпіталізацію було видане МСП -204. Відповідно до акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», від 13.05.2019 р. стосовно [PERSON] , він страждає на тяжке психічне захворювання у формі острого поліморфного психічного розладу з симптомами шизофренії, в результаті чого уявляє небезпеку для оточуючих (лягає під колеса автомобілів, які рухаються, чим перекриває рух, погрожує фізичною розправою сусідки та кидається на людей, бігає роздягнутим по вулиці, стрибає на капот автомобіля) , тому потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] тяжкого психічного захворювання, а також про те, що хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, та потребує примусового лікування. Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. В зв`язку з викладеним, суд вважає можливим застосувати в відношенні [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу

Outcome: approved