overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 29.04.2003 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований міським відділом РАЦС Житомирського ОУЮ, про що зроблено актовий запис №449. Під час перебування у шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Судом встановлено, що 29.04.2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №449. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Судом встановлено, що сторони з 19 березня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] (а.с.6). З 2014 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними більше не існує близьких відносин, проживають окремо. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Вказала, що не бажає змінювати післяшлюбне прізвище. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с.16), а тому зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 15 грудня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбу подружжя мають доньку [PERSON],[INFO] (а.с.8). Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини у зв»язку з чим спільне проживання припинено з червня 2011 року . На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просив розглядати справу без його та позивачки участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до п. 9 ст. 74 ЦПК України, що підтверджується оголошенням в газеті «Вісті Придніпровя» № 53 (1752) від 19.07.2016 року. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 16 вересня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.15). Від шлюбу подружжя мають трьох спільних дітей [PERSON], [INFO] (а.с.16), [PERSON], [INFO] (а.с.17), [PERSON], [INFO] (а.с.18). Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обовязки з ведення спільного господарства. З серпня 2015 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сімя сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 13.07.1996 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 83. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї. Подружні відносини між ними припинено, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально та суперечить їхнім інтересам. За період перебування у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 13.07.1996 року, зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 200.(а.с.4) Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 140432 від 10.06.2009 року.(а.с.5) Згідно ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде доведено, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 15 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 200. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї. Подружні відносини між ними припинено, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально та суперечить їхнім інтересам. За період перебування у шлюбі народився син [PERSON] [INFO]. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально не допомагає та не приймає участі у вихованні дитини, внаслідок чого дитина знаходиться на повному матеріальному забезпечені позивача. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 15 жовтня 2011 року, зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 200.(а.с.6) Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 240351 від 24.11.2012 року відповідно до якого батьком дитини являється [PERSON]В.(а.с.7) Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам малолітньої дитини. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача\~ на користь позвача. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2, 180, 181, 182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 22.06.1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмільницькій області, актовий запис № 210. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї. Подружні відносини між ними припинено, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально та суперечить їхнім інтересам. За період перебування у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 22.06.1994 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмільницькій області, актовий запис № 210.(а.с.4) Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.01.1997 року.(а.с.5) Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 29.11.1986 року відділом РАЦСУ Хмільницької міської ради Вінницької області, актовий запис № 232. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї. Протягом чотирох років подружні відносини між ними припинено, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально та суперечить їхнім інтересам. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які вже є повнолітніми. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], 29.11.1986 року, зареєстровано шлюб відділом РАЦСУ Хмільницької міської ради Вінницької області, актовий запис № 232.(а.с.5) Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександра Борисовича (надалі відповідач - 1), [PERSON] (надалі відповідач - 2), в якому просила: визнати недійсними довіреністі від 25.05.2012 року, які видані [PERSON] на ім»я [PERSON], посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком Олександром Борисовичем та зареєстровані в реєстрі за №979, виконана на бланку ВРВ 136779 та за №976, виконана на бланку ВРВ 136780; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича внести до Єдиного реєстру довіреностей інформацію про недійсність вказаних довіреностей від 25.05.2012р. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачці з Витягів з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно стало відомо, що на підставі довіреностей від 25.05.2012 року зареєстрованих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком Олександром Борисовичем в реєстрі за номерами 976 та 979 виконаних на бланках ВРВ №136780 та ВРВ №136779, були укладені договори дарування садового будинку, квартири та земельної ділянки, що належне їй майно на праві власності, на користь [PERSON]. Від імені позивача на підставі спірних довіреностей діяв [PERSON] Проте [PERSON] зазначила, що будь-яких заяв не підписувала, відтак була змушена звернутися до правоохоронних органів. Під час досудового розслідування було проведено судово-почеркознавчу експертизи, згідно з висновку якої було встановлено, що рукописний запис у вказаних довіреностях виконано іншою особою, з ретельним наслідуванням почерку позивачки. В зв'язку з вищевикладеним позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав. Під час розгляду справи позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, крім того позивачка зазначила, що документи на належне їй нерухоме майно були викрадені її співмешканцем [PERSON], який являється батьком [PERSON] З даного приводу [PERSON] зверталась до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з відповідною заявою від 27.12.2014 року. Таким чином, 28.12.2014 року були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014100060007424. Будучи допитаною в якості свідка позивачка, вказала, що при розмові з відповідачем - 2, останній зізнався у підробленні довіреності на прохання доньки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила обставини, які зазначила позивачка, пояснивши, що вона була присутня при розмові, коли відповідач - 2 вказав про викрадення документів. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з'явились, повідомлені про розгляд справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] та [PERSON], які мають неповнолітню дитину, звернулись до суду з\~ заявою про розірвання шлюбу між подружжям, в якій просять постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 25 липня 2008 року\~ відділом\~\~ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис №634, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання\~ мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось, оскільки у них різні погляди на життя, виховання дітей та ведення домашнього господарства. На момент звернення до суду сумісне проживання припинено. Сторони звернулись до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, разом з тим, просять заявлені вимоги задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 25 липня 2008 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON]([INFO]). Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Крім того, 18 листопада 2016 року між заявниками було укладено договір про участь у виховані та утримані дитини, який нотаріально посвідчений та містить у собі відомості, про які зазначено у ст.109 СК України, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини, сплати аліментів на її утримання, участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідно до статті 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпечені умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умов здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Подальше спільне життя подружжя й збереження сімї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

В квітні 2016 року Деражнянська центральна районна лікарня звернулася в суд із заявою про обовязкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], посилаючись на те, що вона хворіє на заразну форму туберкульозу і відповідно до вимог Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз підлягає обовязковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу та зобовязана пройти відповідне лікування. Проте [PERSON] ухиляється від госпіталізації, а тому з метою запобігання поширенню туберкульозу заявник просить задовольнити його заяву. В судовому засіданні представник заявника вимоги своєї заяви підтримав та просив заяву задовольнити із викладених в ній підстав. Заінтересована особа в судове засідання не з»явилася, причин неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, який не заперечує проти задоволення заяви та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Так, у відповідності до ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобовязані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обовязкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Як вбачається із довідки Деражнянської центральної районної лікарні № 211 від 26.04.2016 року, хоча [PERSON] й хворіє на туберкульоз легень, проте призначений їй курс лікування в Деражнянській ЦРЛ не пройшла, тому за станом здоровя потребує примусової госпіталізації у Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер на термін, необхідний для лікування хворої, оскільки остання становить загрозу зараження туберкульозом для оточуючих. Разом з тим, згідно Рішення ЛКК Деражнянської ЦРЛ від 26.04.2016 року [PERSON] встановлено діагноз, невдача лікування 05.01.2016 року, тому враховуючи підтвердження бактеріовиділення хвора ігнорує протиепідемічні обмеження та становить загрозу зараження важкою, резистентною формою туберкульозу для оточуючих. Судом також зясовано, що [PERSON] не є особою, котра підпадає під перелік хворих, що не підлягають обовязковій госпіталізації, визначений ч. 4 ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

В квітні 2016 року заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоровя Хмельницької ОДА з позовом до [PERSON] про стягнення на користь Хмельницької обласної лікарні витрат на стаціонарне лікування [PERSON] в сумі 17636,91 грн. для зарахування до обласного бюджету на р/р 35422301031504 в ГУДКСУ в Хмельницькій області. В обґрунтування позову посилається на вирок Красилівського районного суду від 19.10.2015 року, згідно якого [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ст..286 ч.2, 135 ч.3 КК України. Внаслідок протиправних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] з 16.10.2014 року по 06.11.2014 року знаходився на лікуванні в відділеннях реанімації та щелепно-лицьової хірургії Хмельницької обласної лікарні. Згідно довідки Хмельницької обласної лікарні №131 від 15.12.2014 року на лікування [PERSON] затрачено 17636,91 грн. державних коштів. На підставі ст..1206 ЦК України просив стягнути з відповідача витрати на лікування в сумі 17636,91 грн. В судовому засіданні прокурор Лелюк Т.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити. Представник Хмельницької обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоровя [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності. Позов прокурора підтримав. Представник Хмельницької обласної лікарні [PERSON], в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності. Позов прокурора підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved