Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Військовий прокурор Білоцерківського гарнізону звернувся до ГРокитянянського районного суду Київської області в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону за результатами здійснення нагляду за додержання законів під час досудового розслідування у кримінальному провадження № 42019110360000074 від 26.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України встановлено, що 02.01.2020 р. між ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг № 2, предметом якого є надання послуг з організації торгівлі та строкового розміщення майна на території ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» за винагороду за надання таких послуг. Позивач стверджує, що укладений між відповідачами договір є удаваним правочином, оскільки вчинений з метою приховання іншого правочину, договору оренди. Тому просив суд визнати недійсним договір по надання послуг № 2 від 02.01.2020 р.; зобов`язати [PERSON] звільнити нежиле приміщення літ «А» ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» за аресою: [ADDRESS]; стягнути солідарно з відповідачів на користь військової прокуратури Центрального регіону України витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 204 грн. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 30.03.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 30.04.2020 р. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях. Згідно розпорядження Рокитнянського районного суду Київської області від 29.04.2020 р. суддя Литвин О.В., у провадженні якого перебувала вказана цивільна справа, звільнений з посади судді у зв`язку із поданням заяви про відставку. Інші штатні судді, які можуть здійснювати судочинство у суді, відсутні, тому виключає автоматизований розподіл справи іншому складу суду. Після здійснення автоматизованого перерозподілу, цивільну справу передано на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, як найбільш територіально наближеного до Рокитнянського районного суду Київської області. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області вказана цивільна справа надійшла 02 червня 2020 р. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2020 р., головуючою суддею по справі визначено Кошель Л.М. Прокурор Дубченко О.В. та представник позивача Васильківський В.О. позов підтримали. Представник відповідача ДП МОУ «Білоцерківський військторг» Гореліков І.В. позовні вимоги не визнав, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю предмету спору з підстав припинення дії спірного договору за взаємною згодою сторін. Суд, заслухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. ст. 76, 77, 80 ЦПК України). Частиною 6 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що під час здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор, серед іншого, має право звертатися до суду з позовом в порядку, передбаченому процесуальним законом. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. В судовому засіданні встановлено, що військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону за результатами здійснення нагляду за додержання законів під час досудового розслідування у кримінальному провадження № 42019110360000074 від 26.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України встановлено, що 02.01.2020 р. між ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг № 2, предметом якого є надання послуг з організації торгівлі та строкового розміщення майна на території ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» за винагороду за надання таких послуг. Суд встановив, що 02.01.2020 р. між ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг № 2. Відповідно до п. 1.1 умов договору виконавець надає замовнику послуги з організації торгівлі та строкового розміщення майна на території виконавця за винагороду. Місце організації торгівлі та розміщення майна замовника знаходиться за адресою: [ADDRESS] в приміщенні магазину-кафетерію площею 141,8 кв. м. (п. 2 договору). Пунктом 2.1 договору передбачено обов`язок виконавця у забезпеченні розміщення майна замовника на території виконавця та забезпечення йому безперешкодного доступу до обладнання, його експлуатацію. Договір укладено строком до 31 грудня 2020 р. На підставі додаткової угоди від 06.02.2020 р., укладеної між відповідачами, договір про надання послуг № 2 від 02 01.2020 р. припинив свою дію за взаємною згодою сторін з 06.02.2020 р. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ст. 203 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Вказаний правочин був вчинений з метою приховання іншого правочину, в даному випадку договору оренди. Дане правопорушення було встановлено Військовою прокуратурою Білоцерківського гарнізону за результатами здійснення нагляду за додержання законів під час досудового розслідування у кримінальному провадження № 42019110360000074 від 26.07.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Разом з цим було виявлено факт використання указаного приміщенням [PERSON] для здійснення господарської діяльності, а саме для роздрібної торгівлі продуктами харчування, алкогольними напоями та тютюновими виробами. Зі змісту договору вбачається, що виконавець взяв на себе зобов`язання надати послуги з організації торгівлі та строкового розміщення майна [PERSON] в приміщенні, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] в приміщенні магазину-кафетерію площею 141,8 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Тобто, предметом договору в даному випадку є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 759 Кодексу, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Зміст такого договору зводиться до передачі однією особою майна у тимчасове користування іншій особі за плату. Таким чином, основною відмінністю між договором оренди та договором надання послуг є його предмет. У даному випадку предметом договору фактично була передача у користування [PERSON] приміщення для здійснення господарської діяльності, тобто відносини, які виникли між сторонами за своєю правовою природою є орендними правовідносинами. Наведене підтверджується ліцензіями на право роздрібної торгівлі, виданими на ім`я [PERSON] , протоколом огляду нежитлового приміщення від 30.01.2020 р., актом № 00277, протоколами допиту свідка від 31.01.2020 р. та 21.01.2020 р. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 28.01.2003 р., виданого на підставі рішення Ольшаницької сільської ради № 217 від 29.11.2003 р. та інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 200010142 від 12.02.2020 р. у державній вдасності перебуває нежиле приміщення літ «А» площею 271,2 кв.м., яке знаходиться в [ADDRESS] , яке на праві оперативного управління перебуває у Міністерстві оборони України на балансі державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг». За адресою, зазначеною у спірному договорі, будь-яких об`єктів ДП МОУ «Білоцерківський військторг» не розміщено. Цивільно-правові відносини щодо оренди майна, яке перебуває у державній власності врегульовані Законом України «Про оренду державного та комунального майна», який визначає певну процедуру укладення договору оренди. Сторонами спірного договору не було дотримано такої процедури. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України). Суд вбачає в укладенні вказаного договору ознаки недійсності, укладення його без наміру створення правових наслідків, що зумовлюються цим правочином. Так, правочин був вчинений з метою приховання іншого правочину, фактичну передачу приміщення для користування [PERSON] , який в свою чергу укладено поза встановленою законом процедурою, без відповідних погоджень та дозволів. Представник відповідача ДП МОУ «Білоцерківський військторг» Гореліков І.В. вказує на припинення дії договору за взаємною згодою сторін з 06.02.2020 р. на підтвердження чого надав суду додаткову угоду до договору та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Однак, суд не вбачає спір безпредметним, оскільки в силу цивільного законодавства правочин набирає чинності з моменту його укладення і за час його дії породжує правові наслідки. Крім цього, укладення відповідачами удаваного договору порушує економічні та оборонні інтереси держави, що виражається у невиконанні дохідної частини державного бюджету та зниження боєздатності ЗСУ. Тому не приймає до уваги зміст додаткової угоди, укладеної між відповідачами 06.02.2020 р. Таким чином, суд робить висновок, що договір про надання послуг № 2 від 02.01.2020 р., укладений з порушенням норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна, господарського та цивільного законодавства, а тому підлягає визнанню його недійсним з моменту укладення. В силу вимог ст. 785 ЦК України зобов`язати [PERSON] звільнити нежиле приміщення літ «А» ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг» за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути судові витрати: по 2 102,00 грн судового збору.

Outcome: approved