Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивачка вказує на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем вони розірвали у 2014 році. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, не цікавиться їх життям, не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей, має заборгованість по сплаті аліментів. Посилаючись на викладене, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила про його задоволення. Представник органу опіки та піклування вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач засуджений до позбавлення волі та відбуває покарання. Про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Подав до суду заяву, у якій заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Заслухавши пояснення позивачки, представника органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 9 листопада 2007 року. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 серпня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі ДВС Казанківського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2/490/2407/2014 від 15 січня 2015 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 30 червня 2026 року - на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісяця до його повноліття. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов'язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. Відповідно до ст.. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З матеріалів цивільної справи вбачається, що неповнолітні діти проживають з матір'ю. Батько дітей - відповідач [PERSON] - неодноразово буз засуджений за вчинення кримінальних правопорушень. Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 3 червня 2014 року відповідач був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я щодо своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 серпня 2014 року [PERSON] засуджений до позбавлення волі строком на чотири роки за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та на даний час відбуває покарання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню і утриманню дітей. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданого відділом ДВС Казанківського районного управління юстиції 5 жовтня 2015 року, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 1 жовтня 2015 року складає 17433 грн. 29 коп.. Як слідує з відповіді начальника Казанківської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області № 93 від 6 листопада 2015 року, наданої на запит Ленінського районного суду м. Миколаєва, засуджений [PERSON] не сплачує аліменти на утримання дітей, оскільки не бажає працювати. Згідно висновку від 13 липня 2015 року № 1554/02.02.01-22/22/14/15 орган опіки та піклування Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає поведінку відповідача ухиленням від виконання батьківських обов'язків та підставою для позбавлення його батьківських прав щодо дітей відповідно до п.п. 2, 4 ч.1 ст.164 СК України. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати.

Outcome: approved