Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в квартирі [ADDRESS] він зареєстрований і постійно мешкає з 22 листопада 1988 року. Разом з нею в квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду з позовом в квартирі фактично мешкає тільки позивач [PERSON] . Витрати по сплаті комунальних послуг несе позивач, відповідач не цікавиться квартирою, ніякої участі в оплаті по квартирі не приймає, його реєстрація у житловому приміщенні носить формальний характер, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено. Відповідно до правил ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , остання залишила житлову площу, забрав належні їй речі, квартирою не цікавиться, ніякої участі в оплаті по квартирі не приймає. Відповідно до вимог ст.71 ЖК України при тимчасової відсутності наймача або члена його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців. Відповідно до вимог ст.72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням в разі відсутності особи в житловому приміщенні без поважних причин на протязі строку, що перевищує шість місяців. Відповідності зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель, дачний будинок тощо), у відповідному населеному пункті або за його межами на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де особа проживає строком понад шість місяців на рік. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . , як особа, що не проживає в ній без поважних причин строком більше шести місяців, що відповідно є підставою для зняття їх з реєстрації згідно вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Даних, що позивач порушив права відповідача на проживання, суду не надано, в зв`язку з чим суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved