Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.1999 належить на праві власності недобудований жилий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], власник жилого будинку, проживав у будинку, де в нього зареєстроване місце проживання. При укладенні договору купівлі-продажу відповідач передав йому домову книгу та завірив, що протягом 10-ти днів зніметься з реєстраційного обліку у вказаному будинку, але до цих пір цього не зробив. Відповідач у належному йому будинку не проживає, відповідно акту обстеження будинку від 01.02.2017 він не користується житлом більше восьми років. Весь час позивач змушений сплачувати комунальні послуги з урахуванням відповідача. В зв'язку з вказаними обставинами просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Охлопков О.І. не з'явилися, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки в суд не повідомив в зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що останній не з'являється без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.1999, посвідченого державним нотаріусом Скадовської державної нотаріальної контори Куліш Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 3655 [PERSON] є власником недобудованого жилого будинку готовністю 36 % з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] [PERSON], на підставі рішення сесії Скадовської міської ради від 26.02.2010, є власником земельної ділянки площею 0,0391 га., що розташована: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. З домової книги для прописки громадян, проживаючих в [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою з 16.04.1999 зареєстрований [PERSON], [INFO] народження. З акту обстеження виконавчого комітету Скадовської міської ради від 01.02.2017 вбачається, що за адресою [ADDRESS] більше восьми років не проживає [PERSON], що підтверджують громадяни: [PERSON], проживає у [ADDRESS] та [PERSON], проживає у [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved