Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В лютому 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначила, що 13.06.2015 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 4,6554 га, що призначена для товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник є спадкоємцем за заповітом, що був складений спадкодавцем 09.01.2015 року. Заявник звернулася з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було встановлено, що в Державному акті на право власності на землю міститься помилка при написанні прізвища спадкодавця, а саме зазначено Зеленецка, тоді як відповідно до свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця Зеленецька. В адміністративному порядку, виправити помилку неможливо. В звязку з цим заявник просив встановити факт належності правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав заяву, про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. В судовому засіданні було встановлено, що 13 червня 2015 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 4,6554 га, яка розташована на території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 059495, виданого 01 вересня 2004 року Вознесенською райдержадміністрацією Миколаївської області. Заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, що був посвідчений 29 січня 2015 року секретарем виконавчого комітету Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області. В Другій Вознесенській державній нотаріальній конторі за заявою [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу за № 189/2015 від 13.08.2015 року (довідка нотаріуса від 14.01.2016 року № 16/02-14). Однак при зверненні до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у правовстановлюючому документі прізвище власника було зазначено «Зеленецка», а у свідоцтві про смерть, на підставі якого заведена спадкова справа «Зеленецька», що підтверджується довідкою державного нотаріуса від 14.01.2016 року. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Абзацом другим п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю підтверджений дослідженими у справі доказами. Розумних сумнівів щодо достовірності даної обставини у суду немає. Різне написання прізвища у документах, на думку суду, пояснюється особливістю перекладу з російської мови на українську. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що заявник позбавлений можливості одержати або відновити документи, що посвідчують даний факт. Є очевидним, що не вбачається іншого способу, крім встановлення судом факту, що має юридичне значення, усунути допущену помилку при заповненні Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 059495 від 01 вересня 2004 року, що зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №010401100412 та виданий спадкодавцю Вознесенською районною держадміністрацією, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області площею4,6554 га. Натомість від цього факту залежить виникнення у [PERSON] права на спадкування земельної ділянки, а тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved