Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики, 3% річних та пені. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і пояснили, що 13.01.2014 року відповідач позичив в позивача 1410 доларів США, які не повернув до даного часу, хоча зобовязувався повернути до 13.02.2014 року. просять стягнути заборгованість за позикою в еквіваленті до національної валюти, а також 3% річних і пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення з 14.02.2014 року по 4.11.2015 року. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Встановлено, що між сторонами 13.01.2014 було укладено договори позики в письмовій формі на суму 1410 доларів США зі строком повернення до 13.02.2014 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи. Позивач обов'язок передачі коштів за договором виконав, тоді як відповідачем не виконано добровільно свого обов'язку із повернення в установлений між сторонами строк суми боргу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договорами, укладеними між сторонами, не було визначено іншого розміру процентів. Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача в судовому порядку суму позики та 3% річних за вказаним ним час прострочення. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним в постанові від 2.07.2014 року у справі N 6-79цс14, аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України. Офіційний курс НБУ станом на час ухвалення рішення суду становить 2326.6758 гривень за 100 доларів США. Таким чином, належна позивачеві сума в іноземній валюті має бути присуджена йому з відповідача в національній валюті згідно вище вказаного офіційного курсу Національного банку України. Така сума становитиме: 1410 доларів США х 2326.6758 гривень : 100 доларів США = 32806,13 грн. (заборгованість по тілу позики); 32806,13 грн. х 3% річних : 365 днів х 628 днів прострочення (з 14.02.2014 року по 4.11.2015 року) = 1693,34 грн. (сума 3% річних). Оскільки укладеним між сторонами договором стягнення пені за прострочення повернення позики не передбачено, а також не передбачають підстав нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ і названі представником позивача ст. ст. 549 552, 1050 ЦК України, тому в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені слід відмовити. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення 3% річних за період з 14.01.2014 року по 13.02.2014 року, оскільки в цей період прострочення повернення позики ще не настало. Позивачем понесено судові витрати у справі, які складаються з судового збору в сумі 547,96 грн. і мають бути присуджені йому з відповідача пропорційно до задоволених вимог в силу ст. 88 ЦПК України, тобто в сумі 345 грн., що обраховано наступним чином: 547,96 грн. сплаченого судового збору х 34499,47 грн. присуджених коштів : 54794,63 грн. заявлених до стягнення коштів. На підставі викладеного та

Outcome: partial