Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON], третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м.Києві про визнання за позивачкою право власності на ? частину квартири [ADDRESS], житловою площею 42,80 кв.м., що належить останній на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 19 січня 2001 року Ленінградською районною радою народних депутатів м.Києва, зареєстрованого 30 січня 2001 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за № 4556. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого 19 січня 2001 року Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києва, їй та відповідачу по справі [PERSON] належить по ? частині квартири [ADDRESS] Позивач має намір подарувати свою ? частину спірної квартири своїй доньці [PERSON], однак при звернені до відповідача з проханням надати оригінал свідоцтва про право власності на житло для пред'явлення нотаріусу, відповідач відмовляється в добровільному порядку надати оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру, чим протиправно позбавляє позивача права розпоряджатись своєю власністю, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та представника третьої особи. Суд заслухавши пояснення представника позивача, досліджуючи надані докази, аналізуючи наведені обставини, оцінюючи їх в сукупності та співставленні, бере до уваги наступне. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] належить по ? частині квартири [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 січня 2001 року (а.с. 6). Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровано дві особи: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідно до довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації форми № 3 виданої КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» Філія № 807 ЄРРЦ від 08.08.2014 року № 3559 (а.с. 9). Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, належність ? частини квартири [ADDRESS] на праві власності [PERSON] підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на домоволодіння та іншими доказами, що ніким не оспорюється. Так як позивач позбавлена можливості отримати оригінал свідоцтво, яке засвідчує її право власності, що, відповідно, позбавляє її права розпоряджатися своєю власністю у зв'язку з відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, тому таке право підлягає відновленню в судовому порядку. За таких обставин, оцінивши належність, допустимість та достатність доказів та встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у сумі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved