Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», згідно якого просила суд: визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» щодо внесення відомостей про приватне обтяження автомобіля Skoda Octavia A5, 2007 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER], кузов [NUMBER] за [NUMBER]; припинити приватне обтяження автомобіля Skoda Octavia A5, 2007 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER], кузов [NUMBER] за [NUMBER]; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису [NUMBER] з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 03.10.2012 року на підставі довідки рахунку ДПІ 731963 [PERSON] придбала транспортний засіб марки Skoda Octavia A5, 2007 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. При цьому, 04.10.2012 року вказаний транспортний засіб було зареєстровано ВРЕВ-7 УДАІ ГУ МВС України в м.Києві за позивачкою. Разом тим, в квітні 2016 року позивачка отримала витяг Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з якого дізналася що 19.06.2014 року за реєстраційним [NUMBER] реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстроване приватне обтяження відносно вищенаведеного автомобіля на підставі договору застави транспортного засобу від 20.07.2007 року, обтяжувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», боржником - [PERSON]. У зв'язку з зазначеним, позивачка, як особа, яка не укладала з ТОВ «Кредекс Фінанс» жодних договорів застави транспортних засобів, та, відповідно, набула права власності на транспортний засіб без обтяжень, звернулася до ТОВ «Кредекс Фінанс» з заявою про припинення приватного обтяження. Однак, відповідач, отримавши вказаний лист позивачки ще 11.05.2016 року, жодним чином не відреагував на нього та у встановлений законом термін відповіді не надав. За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення своїх прав, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який просила задовольнити. Ухвалою суду від 08.07.2016 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. 29.07.2016 року на адресу суду надійшли заперечення ТОВ «Кредекс Фінанс» на позовну заяву, згідно змісту яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що приватне обтяження, яке позивач просить визнати припиненим, є дійсним (чинним) в силу того, що зобов'язання боржником виконано не було. У судовому засіданні, яке відбулося 03.05.2017 року, суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання відповідача про залучення [PERSON] до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Разом з тим, у зв'язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку з 17.10.2017 року, Розпорядженням Керівника апарату Шевченківського районного суду м.Києва від 27.11.2017 року за № 01-08-1339 дану цивільну справу було передано на потворний автоматичний розподіл. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2017 року матеріали даної позовної заяви передано для розгляду судді Савицькому О.А. Ухвалою від 28.11.2017 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.03.2018 року. Водночас, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В свою чергу, як передбачено ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. З огляду на вищенаведені положення чинного процесуального законодавства, а також з урахуванням вимог ст.ст. 19, 274 ЦПК України, ухвалою суду від 22.03.2018 року було вирішено продовжити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі на 23.08.2018 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність підстав для припинення приватного обтяження транспортного засобу. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на 03.10.2012 року на підставі довідки рахунку ДПІ 731963 [PERSON] придбала транспортний засіб марки Skoda Octavia A5, 2007 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль марки Skoda Octavia A5, 2007 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 04.10.2012 року зареєстровано на ім'я [PERSON] Разом з тим, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, вказує, що вона позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним їй на праві власності автомобілем, оскільки з 19.06.2014 року відносно останнього було зареєстроване приватне обтяження на підставі договору застави транспортного засобу від 20.07.2007 року, обтяжувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», боржником - [PERSON]. Як вбачається з Витягу державного реєстру обтяжень рухомого майна №49415230, 19.06.2014 року на автомобіль марки Skoda Octavia A5, 2007 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER], номер кузова [NUMBER], накладено приватне обтяження, підстава обтяження - договір застави транспортного засобу б/н від 20.07.2007 року, обтяжувач: ТОВ «Кредекс Фінанс», боржник: [PERSON] В свою чергу, положеннями ст. 10 Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп'ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін'юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін'юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб'єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст.ст. 43 та 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п'яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлялася письмова заява до ТОВ «Кредекс Фінанс» щодо усунення перешкод в реалізації права власності на рухоме майно шляхом припинення обтяження щодо автомобіля Skoda Octavia A5, 2007 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Однак, відповідач, отримавши вказаний лист позивачки ще 11.05.2016 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи, жодним чином не відреагував на нього та у встановлений законом термін відповіді не надав. Водночас, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Таким чином, оскільки обтяження на майно позивачки було накладене в передбачений законом спосіб уже після придбання цього майна позивачкою, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивачки, порушує права останньої, як власника та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню нею права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1653 грн. 60 коп., які сплачено позивачкою за подання позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved