Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

В квітні 2014 р. публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 44 872 грн.79 коп. станом на 27 березня 2014 р., мотивуючи свої вимоги тим, що 16 червня 2006 р. між банком - з одного боку та [PERSON] - з другого боку укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику споживчий кредит на суму 16 000 грн. зі сплатою процентів в розмірі 12,4 % річних до 23 травня 2011 р. Того ж дня між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого позичальник та поручитель відповідають перед банком за невиконання зобов'язань за кредитним договором як солідарні боржники. Відповідно до п.1.3.1 кредитного договору плата за управлінням кредитом позичальником сплачується щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,42 % від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом. Згідно п.3.3.1, п. 3.3.2 кредитного договору позичальник мав повертати кредит та сплачувати банку відсотки шляхом сплати мінімально необхідного платежу - 454 грн. 88 коп. щомісячно до 20 числа поточного місяця. Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено сплату позичальником на користь банку пені в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. В разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору, позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 10% від суми кредиту, визначеної п.1.1 договору, за кожен випадок порушення. Позичальник [PERSON] не дотримався умов договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість : з основного боргу - 16 000 грн., за відсотками - 18 932 грн. 96 коп., з пені - 2967 грн. 27 коп., з управління кредитом - 4695 грн. 04 коп., зі штрафу - 1600 грн. , а також нараховано інфляційні - 677 грн.52 коп. Листами - претензіями від 5 вересня 2006 р. та 3 жовтня 2006 р. та під час неодноразових перемовин банк нагадував відповідачам про необхідність погашення заборгованості. Вони не відреагували. До судового розгляду справи від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує . Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі, належно повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання на повторний виклик не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до [PERSON] підлягає задоволенню повністю, а в позові до [PERSON] слід відмовити. Суд встановив, що 16 червня 2006 р. між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальнику споживчий кредит на суму 16 000 грн. зі сплатою процентів в розмірі 12,4 % річних до 23 травня 2011 р. Того ж дня між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого позичальник та поручитель відповідають перед банком за невиконання зобов'язань за кредитним договором як солідарні боржники. Позичальник [PERSON] не дотримався умов договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість : з основного боргу - 16 000 грн., за відсотками - 18 932 грн. 96 коп., з пені - 2967 грн. 27 коп., з управління кредитом - 4695 грн. 04 коп., зі штрафу - 1600 грн., а також нараховано інфляційні - 677 грн. 52 коп. Наявність правовідносин між сторонами у справі підтверджуються кредитним договором , укладеним між банком та [PERSON], а також договором поруки між банком та [PERSON], - в письмовій формі, як того вимагає закон, - п.2 ч.2 ст. 208, ч.1 ст. 1055 ЦК України. Договори визначають їх предмет, строк виконання, порядок розрахунків та інші умови. Розмір заборгованості по кредиту підтверджується відповідним розрахунком. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобов'язання він відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України зобов'язаний сплатити неустойку( штраф, пеню). Неустойка (штраф, пеня), як передбачено ч.1 ст. 546 ЦК України, є видом забезпечення виконання зобов'язання. Згідно ч.2, ч.3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ( ч.1 ст.625 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.(ч.2 ст. 625 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч.1, ч.2 ст. 553 ЦК України). Як передбачено ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється , якщо кредитор не пред'явить позову протягом одного року від дня укладення договору. За умовами договору поруки його дія закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань згідно з умовами договору. Однак ПАТ «Комерційний банк «Надра» пропустив строк пред'явлення вимоги до поручителя (ч. 4 ст. 559 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед банком або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань (п. 5.3) не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України. Згідно з цією нормою права строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Цього в договорі поруки не встановлено. Кінцевий строк повернення кредиту - 16 червня 2011 р. У визначений законом строк виконання основного зобов'язання банк не пред'являв вимог до поручителя. Відтак у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] слід відмовити. Суд звертає увагу на те, що відповідно до п.3.3.1, 3.3.2 позичальник мав повертати кредит та сплачувати інші передбачені договором платежі шляхом здійснення щомісячного мінімально необхідного платежу у визначених графіком розмірах - по 454 грн. 88 коп., включаючи кредит, відсотки та комісійні, не пізніше 20 числа поточного місяця (п.3.3.3 договору). Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Прострочення заборгованості виникло за тілом кредиту - в червні 2006 р., за відсотками та комісією - в серпні 2008 р.. Перебіг строку позовної давності закінчився по кожному із цих видів платежів через три роки, починаючи з дня виникнення заборгованості, тоді як позивач звернувся до суду в квітні 2014 р. Однак суд не застосовує до правовідносин, що виникли між сторонами, позовну давність, оскільки жодна із сторін у спорі відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України не заявила про її застосування. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 44 872 грн. 79 коп. та витрати по сплаті судового збору - 448 грн. 73 коп.

Outcome: approved