Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

В квітні 2016 року ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 09.12.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № Р21.215.71066. Згідно з договором, відповідач отримав кредит в розмірі 20600,00 грн., зі сплатою 16,00% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобов'язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти. Станом на 31.12.2015 року відповідач кредит не повернув та не сплатив нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 28870,83 грн. 31 грудня 2015 року між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1. Згідно умов договору факторингу, Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу) з 31.12.2015 року, а позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Станом на 21.03.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: - за тілом кредиту - 20163,98 грн.; - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 8706,85 грн., а всього - 28870,83 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 28870,83 грн., судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 09.12.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № Р21.215.71066. Згідно з договором, відповідач отримав кредит в розмірі 20600,00 грн., зі сплатою 16,00% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Відповідно до п.1.2 договору, банк надає кредит строком на 36 місяців. Відповідно до п.4.2.3 договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, оплати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків і витрат на стягнення боргу, якщо, зокрема, позичальник порушив терміни сплати поточних місячних внесків більш ніж на 1 календарний місяць. Банк свої зобов'язання за умовами договору виконав та надав відповідачу обумовлені кредитним договором кошти, що підтверджується меморіальним ордером. 31 грудня 2015 року між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1. Згідно умов договору факторингу, Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу) з 31.12.2015 року, а позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог. Згідно з витягом з Додатку № 2 до договору факторингу № 31/12-1, фактор ТОВ «ФК «Рантьє» прийняв право вимоги до боржника [PERSON] за договором № Р21.215.71066, загальна сума заборгованості відповідача по якому становить 28870,83 грн. Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «Ідея Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором. На виконання вимог ст. 1082 ЦК України відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги позивачу за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору № Р21.215.71066 від 09.12.2014 року, в зв'язку з чим станом на 21.03.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: - за тілом кредиту - 20163,98 грн.; - за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями - 8706,85 грн., а всього - 28870,83 грн. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved