overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2009 року по 2014 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. В свою чергу, відповідач ухиляється від утримання малолітньої дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене позивач просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги зменшила і остаточно просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 1000 грн., справу розглядати у її відсутність. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнав повністю, просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про часткове задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони проживали з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2009 року по 2014 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів в досудовому порядку між ними не було досягнуто. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, працює, інших утриманців немає. Враховуючи стан здоровя, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551.20 грн. звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила: стягнути з [PERSON] на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2010 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.11.2010 року. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З урахуванням викладеного та всіх обставин справи, суд вважає, що предявлений позов має бути задоволений, та стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1\\4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила: стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дітей, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1996 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають та знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1996 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають та знаходяться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітніх дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. З урахуванням викладеного та всіх обставин справи, суд вважає, що предявлений позов має бути задоволений, та стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання дітей, аліменти в розмірі 1\\3 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. в звязку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

В квітні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину 27/50 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Причальна, буд. 156; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину 27/50 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Причальна, буд. 156, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер 28.04.2015 року. В обґрунтування позову зазначили, що вони є спадкоємци першої черги за законом після смерті батька, як діти спадкодавця, але оформити свої спадкові права не мають можливості, оскільки документ, що свідчить про право власності спадкодавця на зазначену частину майна не зареєстровано. Позивачі в судове засідання не зявились про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за відсутності. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

В квітні 2016 року позивачі звернулися в суд з позовом до [PERSON] і просять визнати його таким, що втратив право на користування квартирою №16, що по вул. Острозького, 15 м. Старокостянтинів. В обґрунтування заявлених позовних\~\~вимог вказують, що є квартиронаймачами квартири [ADDRESS], де постійно проживають і користуються цим приміщенням. Крім того, у даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який з вересня 2008 року в квартирі не проживає, не приймає ніякої участі в оплаті комунальних послуг. Вказують, що в даний час у них виникла необхідність в оформленні субсидії, тому вона запропонували відповідачу знятися з реєстрації в квартирі, але останній не погоджується добровільно це зробити, тому вони були вимушені звернутися до суду. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, \~дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 71, статті 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом об'єктивно встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS]. Згідно довідки Старокостянтинівської ЖЕК № 000757 від 05 квітня 2016 року відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Відповідно до акту обстеження житлових умов [PERSON] [ADDRESS], проведеним депутатом Старокостянтинівської міської ради [PERSON] в присутності свідків сусідів [PERSON], [PERSON] встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] за даною адресою не проживає понад шість місяців. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначені обставини підтверджуються: довідкою Старокостянтинівської ЖЕК 000757 від 05 квітня 2016 року, паспортними даними позивачів, актом обстеження житлово-побутових умов позивача від 04 квітня 2016 року, проведеного в складі депутата Старокостянтинівської міської ради [PERSON] та сусідів [PERSON], [PERSON] \~\~Оцінивши усі надані докази, в їх сукупності,\~\~суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутній в квартирі №16 що по вул. Острозького, 15 м. Старокостянтинів понад шість місяців без поважних причин, а тому втратив право користування цим житлом. \~При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.88 ЦПК України, а тому з [PERSON] на користь позивачів підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

В квітні 2016 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння по [ADDRESS]. Оскільки у них відсутній оригінал свідоцтва про право власності на вказане будинковолодіння вони не можуть отримати його у спадок. Тому просили визнати за ними право власності по 1/3 частині за кожним на будинковолодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач Бабинецька селищна рада в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа - приватний нотаріус Бородянського районного нотаріального округу Дунаєнко І.А. в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого спадщину прийняли його діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, про народження, про укладення шлюбу (а.с.9, 10, 14, 15, 19, 20), довідкою Бабинецької селищної ради №382 (а.с.28), листом приватного нотаріуса (а.с.37). З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що по [ADDRESS] знаходиться житловий будинок 1968 року побудови (а.с.29-34). З копії архівної довідки виданої КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації» 30 березня 2016 року вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року, згідно архівних даних БТІ право власності на об'єкт нерухомого майна - домоволодіння [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 11 жовтня 1989 року виконавчим комітетом Бабинецької селищної ради згідно рішення Бородянської районної ради №135 від 26 вересня 1989 року (а.с.39). З копії повідомлення приватного нотаріуса Бородянського районного нотаріального округу Дунаєнко І.А. від 18 квітня 2016 року вбачається, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №21 по вулиці Травнева в смт. Бабинці Бородянського району, оскільки відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за позивачами в порядку спадкування за законом право власності по 1/3 частині за кожним на будинковолодіння по [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

В квітні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до Уманського міського відділу ДВС про зняття арешту з майна. В позовній заяві позивачі вказали, що вони є власниками [ADDRESS] і при зверненні до приватної нотаріальної контори для укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири зіткнулися з неможливістю відчужувати належне їм нерухоме майно в зв'язку з накладенням арешту та заборони відчуження на усе майно, включаючи і вказану нерухомість. Посилаються на те, що дійсно в 2003 році [PERSON] отримувала виконавче провадження з відділу ДВС Уманського міського управління юстиції про погашення боргу, який вона погасила. При зверненні із заявою до відділу ДВС, вони отримали відповідь про те, що у відділі ДВС на виконанні не перебувають виконавчі документи про стягнення боргів з [PERSON]. На даний час позивачі не можуть належним чином розпорядитися своїм майно, тому за вирішенням даного питання звернулися до суду. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, свої позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити. Представник відповідача - Уманського міського відділу ДВС в судове засідання не з'явилася, проте направили листа з якого вбачається, що згідно книги обліку виконавчих документів державного виконавця за 2004 р. у відділі знаходились виконавчі провадження: № 333/14 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Уманьтеплокомуненерго» боргу в сумі 1434,10 грн. відкрите на підставі виконавчого листа № 2-636 від 14.03.2013 р. виданий Уманським міськрайонним судом; № 332/13 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Уманьтеплокомуненерго» боргу в сумі 1434,10 грн. відкрите на підставі виконавчого листа № 2-636 від 14.03.2013 р. виданий Уманським міськрайонним судом; № 334/13 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Уманьтеплокомуненерго» боргу в сумі 1434,10 грн. відкрите на підставі виконавчого листа № 2-636 від 14.03.2013 року виданий Уманським міськрайонним судом. Вказані виконавчі провадження, згідно відмітки у журналі обліку виконавчих проваджень, 15.12.2004 року завершені

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15 січня 2015 року у відділі державної РАЦС Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 01, шлюб у неї другий, у відповідача перший. Від шлюбу дітей немає. Спору про поділ майна на даний час немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, фактично вони прожили один день, у них виникла суперечка, стосунки зіпсувались і вони вирішили розійтись, з 16 січня 2015 року вони остаточно припинили подружні відносини, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причинами розпаду сімї стали абсолютно протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, вони стали чужими людьми, у них відсутні спільні інтереси, їхнє спільне подружнє проживання не можливе, сімї фактично не має, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вона зверталась до відповідача з письмовою пропозицією розірвати шлюб у безспірному порядку, однак відповідач [PERSON] не зявився у відділ державної РАЦС Герцаївського районного управління юстиції у Чернівецькій області. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження сімї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги (а.с.31). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Буковина» № 44 (2502) від 28 жовтня 2016 року, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сімї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони 16 січні 2015 року остаточно припинили подружні відносини, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причинами розпаду їх сім'ї були абсолютно протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, через суперечку, яка виникла після реєстрації шлюбу, їхні стосунки зіпсувались, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, на примирення позивачка не згодна, на примирення позивачка не згідна, а тому суд вважає, що їх сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказувала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 квітня 2012 року у відділі державної РАЦС Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 393, шлюб у обох перший. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору про поділ майна немає. Посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, з лютого 2014 року вони остаточно припинили подружні відносини, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причинами розпаду сім'ї стали абсолютно протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань з ведення спільного господарства та виховання дитини, між ними постійно виникали сварки. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження сім'ї та шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам, примирення неможливе. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнивши, що основною причиною розпаду сім'ї було те, що відповідач порушував подружню вірність, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу і пояснив, що сім'я дійсно розпалась з тих причин, на які посилається позивачка, з лютого 2014 року вони остаточно припинили подружні стосунки, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо, подальше збереження сім'ї та шлюбу буде суперечити його інтересам, на примирення не згоден. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що збереження сім'ї та шлюбу між сторонами стало неможливим. Сторони в лютому 2014 року остаточно припинили подружні відносини, з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо в різних квартирах. Причинами розпаду їх сім'ї були абсолютно протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань з ведення спільного господарства та виховання дитини, що приводило до конфліктів, відповідач порушував подружню вірність, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, на примирення сторони не згодні, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини, в зв'язку з чим шлюб належить розірвати. Суд вважає, що малолітню доньку [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу зі згоди обох батьків належить залишити проживати з матір'ю [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved