Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що причиною звернення до суду з даним позовом є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, вони припинили сімейно\~шлюбні відносини, ведення спільного господарства, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та дату засідання була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила шлюб розірвати, Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив шлюб розірвати, з позовними вимогами згоден. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.05.2003 року у відділі РАГС Барановичеського міськвиконкому Брестської області республіки Білорусь, свідоцтво серії І-АЛ №0086462, актовий запис 298, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], свідоцтво серії І-БП №084700, актовий запис №161, дочку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії І-ЖД №267017, актовий запис №37. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони протягом тривалого часу сімейно\~шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, таким чином з відповідача підлягає стягненню в користь позивача 640,00грн. судового збору.

Outcome: approved