Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернувся до Подільського районнного суду м.Києва з позовом до відповідача ПрАТ «СК «Українській страховий стандарт», в якому просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 110 045,57 грн. Позов мотивований тим, що 25.05.2017 року об 11.40 год. в м.Києві по пр.Правди, 66, з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «МАЗ» д.н.з. [NUMBER] , сталася ДТП за участю належного позивачу автомобіля марки «KIA КАРЕНС» д.н.з [NUMBER] , в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м.Києва від 31.07.2017 р. [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в СК «Український страховий стандарт», яку останній повідомив про настання страхового випадку. З метою встановлення суми страхового відшкодування позивач за домовленістю з відповідачем надав 01.06.2017 р. належний йому пошкоджений автомобіль для огляду на технічну станцію офіційного представника «КІА МОТОРС в України» - ПАТ «Українська автомобільна корпорація», де був проведений огляд транспортного засобу за замовленням відповідача. Спеціалістами ПАТ «Українська автомобільна корпорація» позивачу було надано рахунок-калькуляцію від 02.06.2017 р. на суму 110 045,57 грн., яка була подана відповідачу. На його звернення про отримання страхового відшкодування відповідачем листом від 19.08.2017 р. було повідомлено, що розмір страхового відшкодування становить 29 894,16 грн., яку відповідач відмовився переглянути листом від 30.08.2017 р. За результатом розгляду його скарги на дії СК листом від 12.10.2017 р. МТСБУ повідомило його про право звернення до суду з клопотанням про призначення експертизи. Вважає, що розмір нарахованого йому страхового відшкодування є значно меншим розміру заподіяної йому матеріальної шкоду, дії відповідача не відповідають Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з чим звернувся до суду. Ухвалою від 21.22.2018 р. відкрито провадження за вищевказаним позовом (після усунення позивачем недоліків за ухвалою від 27.11.2017 р.) з призначенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що 20.02.2017 р. між КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5299128, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є вантажний самоскид марки «МАЗ» д.н.з. [NUMBER] . 26.05.2017 р. в місті Києві сталася ДТП за участю вказаного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «КІА» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] . За постановою Подільського районного суду м.Києва винним одноосібно у вчиненні даної ДТП є [PERSON] . Відповідачем 17.07.2017 р. було отримано від [PERSON] заяву про виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів. Згідно звіту ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» № 12144 від 21.06.2017 р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 52 787,27 грн. Зі вказаної суми на підставі ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем було утримано 20% в якості ПДВ (8 797,88 грн.), в зв`язку з чим сума страхового відшкодування до виплати позивачу становила 43 989,39 грн. (52 787,27 - 8 797,88), яка була перерахована позивачу платіжними дорученнями від 08.09.2017 р. (на суму 29 894,16 грн.) та від 11.10.2017 р. (на суму 14 095,23 грн.). А тому стверджує, що зобов`язання відповідача, як страховика, були виконані своєчасно та в повному обсязі. Зазначає, що в разі понесення позивачем витрат по ремонту автомобіля в сумі, що перевищує середньо ринкову вартість згідно звіту ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна», у відповідача виникне зобов`язання здійснити доплату в сумі 8 797,88 грн., а решту витрат має відшкодувати безпосередній заподіювач шкоди на підставі ст.1194 ЦК України або його роботодавець - на підставі ст.1172 ЦК України. Також зазначає, що 11.10.2017 р. відповідачем було надано МТСБУ відповідні пояснення із доказами здійснення виплати страхового відшкодування [PERSON] та жодних зауважень з боку МТСБУ до відповідача, як страховика, не надходило. В квітні 2018 р. позивач уточнив свої вимоги, та просив стягнути солідарно з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди суму в розмірі 66 056,18 грн. Ухвалою від 23.07.2018 р. за клопотанням відповідача до участі в справі як співвідповідач залучено Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» та за ініціативою суду як третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог залучено [PERSON] . Представником співвідповідача був поданий відзив, в якому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не доведено «домовленості» з СК «Український страховий стандарт» про встановлення суми страхового відшкодування у офіційного представника «КІА МОТОРС» в Україні та не надано доказів на підтвердження останнього здійснювати оцінку збитків у відповідності з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 р. № 1335/5/1159. Крім того, зазначає, що така оцінка офіційним представником «КІА МОТОРС» в Україні проведена з порушеннями Методики. Ухвалою від 19.02.2019 р., з урахуванням ухвали від 15.05.2019 р. про виправлення описки, було задоволено клопотання позивача та призначена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Українського центру судових експертиз, з одночасним зупиненням провадження у справі. Ухвалою від 23.08.2019 р. поновлено провадження у справі. Позивач в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Представник відповідача-2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позов. Представник відповідача-1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у відзиві міститься клопотання про направлення копії рішення суду за результатами розгляду справи. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв по суті справи та з процесуальних питань суду не подано, в матеріалах справи міститься заява [PERSON] про розгляд справи без його участі, в якій зазначено про те, що позовні вимоги [PERSON] він підтримує. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцнвка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що що 25.05.2017 року об 11.40 год. в м.Києві по пр.Правди, 66, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «МАЗ» д.н.з. [NUMBER] , здійснив рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, чим причинив зіткнення з автомобілем марки «KIA КАРЕНС» д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу, як власнику (свідоцтво про реєестрацію ТЗ [NUMBER] ) пошкодженого транспортного засобу марки «KIA КАРЕНС», д.н.з [NUMBER] , була спричинена матеріальна шкода. Постановою Подільського районного суду м.Києва 31.07.2017 р., що набрала законної сили, за наслідками вищевказаної ДТП [PERSON] , яким порушено вимоги п.10.9 ПДР України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення у вигляді штрафу (справа № 758/7462/17). Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А відтак, факт заподіяння позивачу [PERSON] шкоди з вини третьої особи у справі [PERSON] доказуванню не підлягає, оскільки встановлений вищевказаною постановою суду від 31.07.2017 р., та, крім того, визнається всіма учасниками справи. Встановлено, що 20.02.2017 р. між КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» (відповідач-2), як страхувальником, та ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» (відповідач-1), як страховиком, було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5299128, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є вантажний самоскид марки «МАЗ» д.н.з. [NUMBER] , в водій даного транспортного засобу на час ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем-2. Франшиза згідно № АК/5299128 від 20.02.2017 р. становить 0,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 200 000,00 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 100 000,00 грн., строк дії з 20.02.2017 р. по 19.02.2018 р. Отже, згідно вищевказаного Полісу № АК/5299128 від 20.02.2017 р. цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.05.2017 р., була застрахована у відповідача-1. Актом огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) б/н від 01.06.2017 р. автомобіль позивача був оглянутий в його присутності із фіксуванням пошкоджень автомобіля. Як вбачається з письмових пояснень СК «Український страховий стандарт» від 11.10.2017 р. на адресу МТСБУ, відповідачем-1 зазначено про те, що 26.05.2017 р. СК «Український страховий стандарт», як страховиком, отримано повідомлення про настання страхового випадку від [PERSON] , а 30.05.2017 р. від страхувальника. Згідно звіту ТОВ «Юніверсал Асістанс-Україна» від 21.06.2017 р. № 12144 про оцінку колісного транспортного засобу, проведеного 01.06.2017 р. оцінювачем [PERSON] (який має право в установленому законом порядку право на проведення такої оцінки), вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «KIA КАРЕНС», д.н.з [NUMBER] , що належить [PERSON] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 52 787,27 грн. 17.08.2017 р. позивачем [PERSON] до відповідача-1 ПрАТ «СК Український страховий стандарт» подана заява про виплату страхового відшкодування. Листом від 19.08.2017 р. за вих.№ 1292 відповідач-1 повідомив позивача про те, що розмір страхового відшкодування становить 29 894,16 грн. Листом від 30.08.2017 р. за вих.№ 1329 відповідач-1 на заяву позивача про перегляд розмірі страхового відшкодування повідомив про те, що розмір страхового відшкодування становить 29 894,16 грн. та не буде переглядатиме рішення відносно розміру страхового відшкодування. Відповідачем-1 ПрАТ «СК Український страховий стандарт» платіжними дорученнями № 9395 від 08.09.2017 р. (на підставі страхового акту № 8069 від 07.09.2017 р.) та № 6929 від 11.10.2017 р. (на підставі страхового акту № 8069Д від 06.10.2017 р.) перераховано [PERSON] страхове відшкодування в розмірі відповідно 29 894,16 грн. та 14 095,23 грн., тобто на загальну суму 43 989,39 грн., що підтверджується наданими стороною відповідача копіями вказаних документів. Поясненнями від 11.10.2017 р. за вих.№ 1615 СК «Український страховий стандарт» на скаргу [PERSON] повідомило МТСБУ про виплату останньому страхового відшкодування в розмірі 43 989,39 грн., виходячи з такого розрахунку: 52 787,27 грн. (вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу КІА д/н [NUMBER] ) - 8 797,88 грн. (вартість податку на додану вартість, яка вирахувана відповідно до ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Спір між сторонами виник з приводу того, що позивач вважає розмір матеріального відшкодування, визначений йому відповідачем-1, таким, що не відповідає дійсній шкоді, яка була завдану автомобілю, що є власністю позивача, внаслідок ДТП. Отже, предметом спору є обставини щодо недостатності суми відшкодування відповідачем-1 завданих позивачу збитків. Перевіряючи твердження на заперечення сторін, суд виходить з такого. Так, відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин першої та другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З аналізу вищевказаних норм вбачається, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. В судовому засіданні достеменно встановлено, що КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» було укладено договір обов`язкового страхування, а відтак наявні правові підстави для застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при вирішенні даного спору. Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно з пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено поняття страхового випладку, яким є є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України). В судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідач-1 ПрАТ «СК Український страховий стандарт» визнав, що вищевказана ДТП, що сталася 25.05.2017 р. між автомобілями під керуванням [PERSON] та [PERSON] , є страховим випадком та виплатив суму страхового відшкодування в розмірі 43 989,39 грн. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, яким регламентовано порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 29 вищевказаного Закону, якою регламентується поняття шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст.34.2 вищевказаного Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Позивач по справі є потерпілим за даним страховим випадком, документів про те, що ним оплачений проведений ремонт, відповідачу-1, як страховику, не надавалось. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджувався з розміром страхового відшкодування, визначеного відповідачем-1. Під час розгляду даної справи 19.02.2019 р. ухвалою районного суду було призначено судову автотоварознавчу експертизу по справі. Відповідно до висновку судово-автотоварознавчої експертизи від 09.08.2019 р. № 3-09/08, проведеної експертом Українського центру судових експертиз, вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] як власнику марки «KIA КАРЕНС», д.н.з [NUMBER] , внаслідок ДТП, що відбулась 25.05.2017 р., становить 68 717,3 грн. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , який є працівником КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району», вартість матеріального збитку, що була завдана позивачу у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, становить 68 717,3 грн., однак ПрАТ «СК «Український страховий стандарт, в якій на час скоєння ДТП була застрахована цивільно-правова відповідальність КП «ШЕУ по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району», виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 43 989,39 грн., зробило це не в повному обсязі. Тим самим, наявні правові підстав для стягнення з відповідача-1, з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування в розмірі 100 000,0 грн., страхового відшкодування у розмірі, який становить різницю між виплаченим позивачу страховим відшкодуванням та фактичним розміром матеріального збитку станом на час ДТП. Отже, з урахуванням вже виплаченої позивачу суми страхового відшкодування, відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування має складати з такого розрахунку: 68 717,3 грн. - 43 989,39 грн. - 4 945,98 грн. (20% ПДВ від 24 729,91 грн.) = 19 781,93 грн. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позовні вимоги в частини стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування підлягають до часткового задоволення, а саме: з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 19 781,93 грн. Оскільки розмір заподіяної з вини працівника відповідача-2 позивачу шкоди не перевищує ліміту страхового відшкодування, то відсутні правові підстави для стягнення недоплаченої суми з відповідача-2, а тому вимоги позивача до відповідача-2 не підлягають задоволенню. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача-1 на користь позивача, з урахуванням принципу пропорційності, але беручи до уваги, що 640,0 грн. - це була мінімальна ставка судового збору за вимоги майнового характеру на час звернення позивача до суду (2017 р.), підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду та документально підтверджений судовий збір в розмірі 640,0 грн. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача-1 підлягає стягненню понесені позивачем витрати по оплаті судової експертизи в розмірі 5 400,0 грн., підтверджені квитанцією № 189 від 19.07.2019 р. А відтак, з відповідача-1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 6 040,0 грн. На підставі викладеного, ст.ст.22, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст.6, 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.20 Закону України «Про страхування»,

Outcome: partial