Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] (відповідач) була домовленість про купівлю 1/2 належної відповідачу квартири, що знаходиться за адресою: с. Шпанів Рівненського району Рівненської області. 16 грудня 2014 року позивач передав, а відповідач отримав в якості авансу грошові кошти у сумі 5 000,00 (п'ять тисяч) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на час звернення до суду становить 132 167 (сто тридцять дві тисяч сто шістдесят сім) гривень. В рахунок підтвердження отримання відповідачем авансу в розмірі 5 000 доларів США долучається Договір (розписка) від 16 грудня 2014 року. Проте до цього часу договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачем так і не був укладений. Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Судова практика йде шляхом що, оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією із сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню (постанова судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12). З огляду на зазначене та положення статей 546, 548 ЦК України внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності дійсного зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного між сторонами. Оскільки договір купівлі-продажу між сторонами у встановленому законом порядку укладено не було, ніякого зобов'язання у позивача з виплати відповідачу вартості 1/2 частини квартири не виникало то, відповідно, відповідач не є кредитором, а позивач не є боржником. Тому, виходячи зі змісту ч.2 ст.570 ЦК України передані позивачем відповідачу гроші в сумі 5 000,00 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 17.05.2017 року становить 132 167,00 грн., є авансом, та підлягають поверненню в будь-якому випадку. 30.12.2016 року відповідачу була направлена вимога про повернення позивачу сплаченого авансу на протязі семиденного терміну. Однак дана вимога була проігнорована відповідачем, а отримані ним кошти не були повернуті. Відтак [PERSON] змушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права. Просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 5 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 17.05.2017 року становить 132 167,00 грн., які були передані йому в якості авансу, та підлягають поверненню в будь-якому випадку; та стягнути понесені судові витрати. Позивач не зявився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Представник позивача не зявився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідач повторно не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 16 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] виникла домовленість про купівлю 1/2 належної відповідачу квартири, що знаходиться за адресою: с. Шпанів Рівненського району Рівненської області. 16 грудня 2014 року позивач передав, а відповідач отримав в якості авансу грошові кошти у сумі 5 000,00 (п'ять тисяч) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на час звернення до суду становило 132 167 (сто тридцять дві тисяч сто шістдесят сім) гривень. В рахунок підтвердження отримання відповідачем авансу в розмірі 5 000 доларів США долучений Договір (розписка) від 16 грудня 2014 року. Проте до цього часу договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачем так і не був укладений. Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією із сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. З огляду на зазначене та положення статей 546, 548 ЦК України внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності дійсного зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного між сторонами. Оскільки договір купівлі-продажу між сторонами у встановленому законом порядку укладено не було, тому, виходячи зі змісту ч.2 ст.570 ЦК України передані позивачем відповідачу гроші в сумі 5 000,00 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 17.05.2017 року становить 132 167,00 грн., є авансом, та підлягають поверненню позивачеві. 30.12.2016 року відповідачу була направлена вимога про повернення позивачу сплаченого авансу на протязі семиденного терміну. Однак дана вимога була проігнорована відповідачем, а отримані ним кошти не були повернуті. Відтак позивач [PERSON] змушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права. Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved