Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

В липні 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що вона з відповідачем перебувє у шлюбі від якого [INFO] народився син, який проживає разом із позивачкою та знаходиться на повному її утриманню. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просила суд стягнути з нього аліменти на її користь в розмірі 3 000 грн. але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 05.08.2020 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В судове засіданні позивачка не з`явилася, проте подала суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заявлені вимоги до відповідача підтримує повністю з викладених в позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву від 17.07.2020 року, з якої вбачається, що він просить судове засідання провести у його відсутності та зазначив, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав. Разом з тим, суд критично оцінює повторну заяву від 01.10.2020 року подану до суду нібито від імені відповідача, про часткове визнання позову, оскільки вона не містить підпису останнього. Дослідивши матеріали справи та письмове клопотання позивача, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.3 ст. 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом об`єктивно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 03.10.1999 року Нижнянською сільською радою Деражнянського району, про що складено актовий запис №04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.10.1999 року. Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області, про що складено актовий запис №113, виданого 13.10.2020 року. Згідно з довідкою виконкому Деражнянської міської ради Деражнянського району Хмельницької області №2878 від 17.07.2020 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] . Вирішуючи питання розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд бере до уваги те, що відповідач працює не офіційно, має стабільний дохід, стан його здоров`я є нормальним, а також наявність на утриманні малолітньої дитини. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України суд також враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, при розгляді даної справи суд також виходить із положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, проаналізувавши встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, а також повне визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає вірним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 280-289 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про причини неявки не повідомив та відзиву на позов не подав,

Outcome: approved