Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

В липні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь управління надмірно отриману ним пенсію за віком в розмірі 29 652 грн. 79 коп. Заявлені вимоги обгрунтовуються посиланням на неправомірні дії відповідача, який всупереч положенням ст.50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» надав управлінню недостовірну інформацію про розмір заробітної плати, що потягло за собою переплату призначеної пенсії. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні заявлених УПФУ вимог з підстав, викладених в позові. Відповідач позов не визнав, заперечуючи недостовірність наданої ним УПФУ інформації. В задоволенні позову просить відмовити за його безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені у справі письмові докази, встановив наступне: [PERSON] є пенсіонером за віком і перебуває на обліку в УПФУ м. Комсомольська . 14 травня 2012 року головним спеціалістом відділу обліку надходження платежів управління ПФУ в м. Комсомольську була проведена перевірка достовірності довідки б/н від 19.07.2006 року (а.с. 4), виданої МП «МРІЯ» на імя [PERSON], який обіймав на згаданому підприємстві посаду директора до моменту його ліквідації 19 червня 2007 року. За результатами перевірки було складено акт № 204 від 18 травня 2012 року (а.с. 9). Згідно із висновком, наданим спеціалістом УПФУ за наслідками проведеної перевірки, переплата пенсії виникла у звязку із наданням [PERSON], як керівником підприємства, недостовірної інформації у формі довідки від 19.07.2006 року про заробітну плату, в якій дані про заробітну плату не співпадають з даними архівної довідки № 105 від 25 квітня 2012 року (а.с. 6), виданої архівним відділом виконкому Комсомольської міської ради на вимогу УПФУ, що призвело до переплати пенсії в сумі 29\~652 грн. 79 коп. і за обґрунтуванням представника позивача в повному обсязі підлягає стягненню з [PERSON] Визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, суд виходить з наступного: У відповідності до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005р. № 22-1 /далі по тексту: Порядок/ орган, що призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії.\~Такі перевірки не є плановими, можуть проводитися Пенсійним фондом в будь-який час, оскільки законодавством не встановлено чітких вказівок на строки стосовно проведення даних перевірок. Як вбачається із змісту наведених позивачем обґрунтувань, звертаючись за наслідками проведеної перевірки до суду, УПФУ керувалось насамперед положеннями ч.1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно з якою «суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду або в судовому порядку». За посиланням представника позивача, розбіжність даних, що містяться в двох довідках архівній та довідці, виданій МП «Мрія», є доказом недостовірності наданої [PERSON], як керівником підприємства, інформації про власну заробітну плату, свідчить про наявність умисної вини в його діях, і як наслідок, слугує підставою для задоволення позову. Отже, із змісту представлених сторонами пояснень та наданих ними доказів вбачається, що спірні правовідносини виникли між сторонами в звязку із наданням МП «Мрія» довідки про заробітну плату [PERSON], дані в якій не співпадають із даними, що містяться в довідці, виданій архівним відділом виконкому Комсомольської міської ради. Водночас, системний аналіз чисельних нормативних актів, зокрема положень; Закону України від 09.07.2003 №1058-ІУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; Постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.1998 №697 «Про затвердження Переліку видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій» (зі змінами); Інструкції зі статистики заробітної плати, яка затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5 дають суду підставу стверджувати про те, що перевірці обґрунтованності видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії підлягають насамперед: накази, розпорядження, записки про прийняття, переведення та звільнення з роботи; особова картка форми П2 (Т2); книги обліку трудового стажу та заробітної плати колгоспників (форма 14); відомості про нарахування заробітної плати (розрахунково-платіжні, особові рахунки); документи, які підтверджують проведення атестації робочих місць; штатний розпис, табель обліку робочого часу, посадові інструкції, акти на виконання робіт, журнал обліку відпрацьованого часу та інші документи. Крім того, закон предявляє чіткі вимоги до перелічених документів: відомості про працівника мають бути написані чітко, без виправлень, змалювання коректором, дописок чорнилами іншого кольору. Втім, висновок УПФУ щодо надання [PERSON], як керівником підприємства, недостовірної інформації у формі довідки про зарплату від 19.07.2006 року, є таким, що наданий на підставі документу в даному випадку архівної довідки № 105 від 25 квітня 2012 року (а.с. 6), виданої архівним відділом виконкому Комсомольської міської ради, який у відповідності до п.2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, може бути підставою для призначення та /або перерахунку пенсії, зокрема і в сторону її зменшення, але за будь-яких обставин не може слугувати документом /до того ж за відсутності в архівному відділі виконкому відомостей про заробітну плату за 1992-1997 р.р. /а.с. 7/, який підтверджує, або спростовує достовірність даних про заробітну плату працівника. Згаданий висновок зроблений судом на підставі аналізу п.2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, згідно з яким довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Отже, з врахуванням положень ст.ст. 59, 60 ЦПК України щодо допустимості доказів, обовязку кожної сторони довести обставини, на які вона посилається, як на підставу заявлених вимог, аналізу положень ч.2 ст.50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно з якою майнові відрахування є санкцією за вчинення протиправного діяння або зловживання, що цілком узгоджується із загальною нормою цивільного права /ст..1166 ЦК України/ щодо деліктної відповідальності за завдану шкоду, і не суперечить положенням ст.103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», згідно з якою стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонеру є можливим лише за умови доведеності зловживань з його боку, суд вважає, що вимога УПФУ про стягнення з відповідача надміру виплаченої пенсії є такою, що не містить належних спростувань достовірності інформації, виданої [PERSON], як керівником підприємства, а відтак, не ґрунтується на вимозі Закону і задоволенню не підлягає.. Питання про судові витрати вирішене судом відповідно до вимог ч.4 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed