Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

В лютому 2014року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що у лютому 2011р. за домовленістю з відповідачем уклав договір споживчого кредиту №87863421 у ПАТ «Банк Русский Стандарт» для придбання товару, який отримав [PERSON]. Відповідач зобов'язувався сплачувати платежі по договору, загальна сума товару та договору становила 9 098гривень. Між позивачем та відповідачем було складено розписку 24 лютого 2011року в підтвердження того, що [PERSON] зобов'язується сплатити позивачеві суму кредитного зобов'язання. В зв'язку з тим, що відповідач не сплачував ні жодного платежу по кредитному договору, позивач самостійно , за власні кошти сплатив зобов'язання по кредитному договору, загальна сума сплаченого кредитного зобов'язання разом з обов'язковими платежами та відсотками становить 12 110гривень. Банк видав довідку про відсутність заборгованості по зобов'язанню . До теперішнього часу відповідач не повернув позивачу гроші. Просив суд задовольнити позов і стягнути з відповідача на його користь суму по сплаченому кредитному зобов'язанню, яка вказана в розписці у розмірі 12 110гривень, суму судових витрат 243гривень 60 копійок. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, в письмовій заяві на адресу суду просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, про що свідчить підпис на поштовому повідомленні про вручення повістки, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив та з будь-якими заявами до суду не звертався. Тому суд, вважаючи причину неявки не поважною, за згодою позивача ухвалив заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 24 лютого 2011р. між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт» було укладено договір споживчого кредиту №87863421 на придбання холодильника LG, на суму 9 555 гривень 64копійки, строком до 25.02.2012р.(а.см.20-25) 24 лютого 2011р. між [PERSON] та [PERSON] [INFO] було укладено письмовий договір позики, за умовами якого відповідач зобов'язався сплатити [PERSON] суму кредиту, за кредитним договором №87863421 (а.с.4) 21 червня 2012року [PERSON] з ПАТ «Банк Русский Стандарт» було видано довідку про сплату у повному обсязі кредитного зобов'язання (а.с.5) Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства Таким чином судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики у простій письмовій формі у вигляді розписки, що не протиречить вимогам ст. 1047 ЦК України, в якій відповідач зобов'язувався повернути грошові кошти позивачеві, які він сплатить за кредитним договором №87863421 від 24 лютого 2011р. Задовольняючи позов в частині стягнення грошових коштів в сумі 12 110гривень , суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та підтверджені відповідними квитанціями судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243гривень 60 копійок . На підставі викладеного,

Outcome: approved