Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

В листопаді 2017р. [PERSON] звернулася до суд з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 16956,00грн. грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 21.05.2018р. по 31.07.2018р. в сумі 6165 грн.; компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5068,00 грн. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилається на те, що вона працювала посаді диспетчера Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-рекламне агенство» та 21.05.2018 року була звільнена за угодою сторін. Як зазначає позивач, під час її перебування у трудових правовідносинах з відповідачем за період з листопада 2017 року по травень 2018 року з боку підприємства не впачена їй заробітна плата, розмір якої не може вказати, оскільки не було надано відповідачем довідку про розмір заборгованості по заробітній платі . Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01.08.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 24.09.2018р. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов та витребувані докази не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 20.01.2012р. по 21.05.2018 року працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-рекламне агенство» (далі по тексту - ТОВ «ІРА»), код ЄДРПОУ 24707885, на посаді диспетчера та була звільнена з роботи 21.05.2018 року за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, тощо. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнення, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України). Листом ТОВ «ІРА» від 18.06.2018 року №5 позивачу було відмовлено у наданні відомостей про її заробітну плату, час роботи та інше, оскільки відповідні первинні документи відсутні. Судом встановлено, що в день звільнення позивача з роботи 21.05.2018 року відповідач письмово не повідомив її про нараховані суми заробітної плати, належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, що є порушенням вимог ч.1 ст.116 КЗпП України. Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу, складених Пенсійним фондом України (форма ОК-5), позивачу було нарахована відповідачем заробітна плата за період з листопада 2017 року по травень 2018 року в сумі 16956 грн. 00 коп. без врахування податків та зборів, яка не виплачена позивачу у день звільнення. Розмір середнього заробітку позивача за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.05.2018 року по 31.07.2018 року становить 6165 грн. 50 коп. Розрахунок середнього заробітку проведено на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу, складених Пенсійним фондом України (форма ОК-5) та згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року №100 з врахуванням часу затримки розрахунку при звільненні, який становить 50 робочих днів та середньоденної заробітної плати позивача, що складає 123,25 грн. (123,25 грн. (середньоденна заробітна плата) х 50 (робочі дні затримки) = 6165,50 грн. Також суд погоджується з розрахунком позивача компенсації за невикористану відпустку, який складає 5068грн. При цьому, середньоденний заробіток позивача за 12 місяців - 158,40 грн. За період роботи з 20.01.2017р. по 19.01.2018р. - 24 дні відпустки (158,40х 24 = 3801,55 грн.). За період роботи з 20.01.2018р. по 21.05.2018р. - 8 днів відпустки (158,40 х8 =1267,20 грн.). Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved