Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, права власності на частку у майні, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя звернулася [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований 04 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №131. Вказує, що належність певного майна ними з відповідачем була вирішена, однак невирішеними залишились питання щодо поділу земельної ділянки, розташованої в м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області, площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610900000:02:002:0370 з розташованим на ній незавершеним будівництвом житловим будинком та сараєм. Зазначає, що спірна земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд була набута у власність на імя відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 31.12.2010 року, а 30.11.2012 року, на підставі рішення №355 Острозької міської ради Рівненської області, було вирішено видати відповідачу державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель у власності заявника, тобто за рахунок земельної ділянки набутої нами за час шлюбу на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу. Вказує, що на даний час на вказаній земельній ділянці розміщений незавершений будівництвом житловий будинок загальною площею 211 м.кв. з сараєм 16,7 м.кв., відсоток готовності 73%. Просила визнати за нею право власності на 1\\2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області, площею 0,1000 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610900000:02:002:0370 та право власності на 1\\2 частину матеріалів та обладнання з яких складається незавершений будівництвом житловий будинок №59, розташованої за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області, 73% готовності, загальною площею 211 кв.м. з сараєм 16,7 м.кв, і стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали посилаючись на обставини викладені в заяві. Вказали, що відповідно до повідомлення КП РОБТІ відсоток готовності незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області становить 73 %, площа забудови 124,8 кв.м., тому просила визнати за нею право власності на 1\\2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області, площею 0,1000 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5610900000:02:002:0370 та право власності на 1\\2 частину матеріалів та обладнання з яких складається незавершений будівництвом житловий будинок №59, розташованої за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області, 73% готовності, загальною площею 124,8 кв.м. з сараєм 16,7 м.кв, і стягнути судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Не заперечив проти визнання за [PERSON] права власності на 1\\2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області, та права власності на 1\\2 частину матеріалів та обладнання з яких складається незавершений будівництвом житловий будинок №59, розташованої за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області. З матеріалів справи встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №051994 встановлено, що 04 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №131, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після одруження отримала прізвище Шакура. (а.с.4) З договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.12.2009 року, встановлено, що [PERSON] придбав земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області. (а.с.5) Зі згоди на купівлю нерухомого майна і укладення договору купівлі-продажу від 31.12.2010 року встановлено, що [PERSON] дала свою згоду на купівлю її чоловіком [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області. (а.с.6) Рішенням №355 Острозької міської ради Рівненської області від 30.11.2012 року, було вирішено видати [PERSON] державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель у власності заявника. (а.с.7) З технічного паспорта виготовленого 02.02.2015 року встановлено, що власником незавершеного будівництва садибного житлового будинку, що розташований в м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області є [PERSON], загальна площа під будинком та господарськими будівлями становить 124,8 кв.м. (а.с.9-10) Відповідно до повідомлення КП РОБТІ відсоток готовності незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області становить 73 %, площа забудови 124,8 кв.м. Згідно реєстрових книг бюро, право власності на незавершене будівництво не зареєстровано. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, рахує, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, права власності на частку у майні, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поваленої причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У відповідності до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм па праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ч. З цієї статті за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Виходячи з вищевикладеного позивач правомірно вважає, що незавершений будівництвом житловий будинок №59, розташованої за адресою: м.Острог, вул.Бельмаж, 59 Рівненської області є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дана норма цілком може бути поширена і на подружжя, адже в ній йдеться про спільне володіння та користування спільним сумісним майном. Іншими словами, за загальним правилом кожен з подружжя має одержати реальну можливість володіти та користуватися спільним майном в натурі. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у п.22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Жодних договорів сторонами не укладалось. Враховуючи викладене,

Outcome: approved