Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суд із позовом до [PERSON] про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, та просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Уманського міськрайонного суду від 09.08.2010 року зобов'язано стягувати з відповідача на утримання дочки [PERSON], аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказує на те, що на утримання дитини потрібно не менше 1700 грн., а саме: на ліки-100 грн., на дитячий садочок - 200 грн., на гуртки у дитячому садочку - 100 грн., на ремонти, іграшки, миючі засоби у дитячому садочку - 100 грн., на їжу - 1000 грн., на одяг, взуття - 200 грн., але вона отримуючи мінімальну зарплату, не в змозі сама утримувати дитину. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти по рішенню суду сплачує несвоєчасно та не у повному обсязі, не бере участі у додаткових витратах. Позивач посилається на те, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Тому вона вважає, що має право на зміну визначеного судом розміру аліментів в зв'язку з чим звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, дала пояснення аналогічні вище наведеним. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, оскільки відсутні підстави для збільшення розміру аліментів. Додатково пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] по рішенню суду. На даний час у нього дійсно є заборгованість по аліментах, оскільки він працює кочегаром в ДПЗ Уманському професійному аграрному ліцеї та в теплу пору року заробітна плата йому не нараховувалася, тому в нього не було змоги виплачувати аліменти в повному обсязі, однак він виплачує аліменти по мірі можливості. Крім того, він виплачує аліменти по рішенню суду ще на одну дочку, тому його майновий стан не дозволяє виплачувати більшу суму аліментів, як того бажає позивач. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 09.08.2010 року, вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, задоволено. (а.с. 6,7). У відповідності до вимог ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні відповідач пояснив, що працює кочегаром та в теплу пору року взагалі зарплати не отримує, його матеріальний стан не покращився, аліменти, які йому визначені за рішенням суду він сплачує, однак не в повному розмірі при цьому надав суду довідку про доходи, згідно якої загальна сума доходу за період з червня 2015 року по листопад 2015 року за винятком аліментів становить 2389 грн. Жодних доказів того, що матеріальний стан відповідача покращився позивачем не представлено. Доводи позивача про необхідність зміни розміру аліментів у зв'язку з тим, що вона несе додаткові витрати на лікування та оздоровлення дитини, не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки у відповідності до положень ст. 185 СК України позивач вправі заявити вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Витрати на придбання одягу, взуття для дочки, відвідування гуртків в розумінні ст.185 СК України є додатковими, оскільки пов'язані з розвитком здібностей дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів: що матеріальний стан відповідача змінився для можливості зміни та фактичного збільшення розміру аліментів до 800 грн. Таким чином, суд не вбачає підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі та зміни розміру аліментів встановлених судовим рішенням від 09.08.2010 року.

Outcome: dismissed