Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

В лютому 2019 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В позовній заяві позивачка вказала, що 19 вересня 2017 року померла її мати [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого 13 жовтня 2015 року секретарем Воля-Чорнокінецької сільської ради, [PERSON] заповіла житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 5 по вул. Шкільна в с. Воля Чорнокінецька Чортківського району позивачці [PERSON]. Після смерті матері позивачка звернулась до приватного нотаріуса щодо оформлення спадкових прав за заповітом на вищевказане майно. Однак, листом приватного нотаріуса № 889/02-14 від 12 грудня 2018 року їй розяснено про необхідність вирішення вказаного питання в судовому порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. В повідомленні нотаріуса також міститься посилання на лист Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, згідно якого в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Тому [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шкільна, 5 в с. Воля Чорнокінецька Чортківського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнає. Третя особа приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення третя особа покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 19 вересня 2017 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті [PERSON] відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шкільна, 5 в с. Воля Чорнокінецька Чортківського району Тернопільської області. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов. Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 768,40 гривень згідно квитанції АТ «Ощадбанк» № 22 від 11 лютого 2019 року, що становить 384,20 гривень.

Outcome: approved