Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Відповідно до ч. 6\~ст. 268 ЦПК України\~04.03.2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.03.2020 року. До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до якої позивач просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позов обґрунтовує тим, що 02.12.2006 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №799, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 28.12.2012 серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх декількох років стосунки між нею та відповідачем поступово погіршувались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага стали частими сварки та відповідач зловживає спиртними напоями, нецензурно висловлюється в її сторону, а також при спілкуванні з малолітніми дітьми . Вказує на те, що відповідач вчиняє фізичне насильство по відношенню до неї та малолітніх дітей. Зазначає у позові також про те, що після одного з чисельних випадків прояву агресії з боку відповідача її було госпіталізовано до лікарні та знято побої , після чого протягом двох місяців у 2011році вона разом з дітьми проживала в цілодобовому стаціонарі в Закарпатському обласному центрі соціально-психологічної допомоги, оскільки перебувати під одним дахом із відповідачем було небезпечно для неї та дітей. У позові також зазначає, що у більшості випадків прояву насильства з боку чоловіка не зверталась до правоохоронних органів, оскільки була налякана за можливу подальшу помсту їй з боку чоловіка. Зазначає , що уже тривалий час з чоловіком проживають окремо , сім`я припинила своє існування, спільного побуту не ведуть , шлюбних стосунків не підтримує з чоловіком. Примирення та збереження шлюбу між ними вважає неможливим а тому просить строк для примирення подружжю не надавати. Вказує, що на даний час діти проживають з відповідачем та спору щодо поділу майна у них немає. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження . 26.01.2021року до суду від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] третя особа: Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей. Згідно з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2021 року судом відмовлено в об`єднанні для спільного розгляду з первісним позовом в одному провадженні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей. Зустрічну позовну заяву [PERSON] з доданими до неї документами повернуто заявнику разом із копією ухвали та роз`яснено право на звернення з цим позовом до суду в загальному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав через канцелярію суду 04.03.2021 року о 9 годині 02 хв. клопотання, у якому зазначив, що не має можливості забезпечити особисту явку в судове засідання та просить відкласти розгляд справи на інший термін . Представник [PERSON] - адвокат Тодовчич Г.І. у судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить її розписка про отримання судової повістки, яка міститься в матеріалах справи. Причини своєї неявки до суду не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. В той же час, в матеріалах справи міститься заява від 10.02.2021року подана через канцелярію суду відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] та про те, що позовну заяву про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтримують та просять шлюб розірвати а справу розглядати у відсутності відповідача та його захисника Тодовчич Г.І. Позивач [PERSON] в судовому засідання зазначила, що судове засідання неодноразово відкладалось у звязку з неявкою відповідача [PERSON] , останній був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання , подав заяву про те, що не заперечує щодо розірвання шлюбу а тому, просила розглянути справу у відсутності відповідача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Зазначила, що не бажає проживати з відповідачем [PERSON] однією сім`єю, оскільки давно втратила до нього почуття та відповідач зловживає спиртними напоями, піднімає на неї руку, ображає її а тому, примушування її до перебування у шлюбі з відповідачем є порушенням її права мати особисте життя та суперечитиме її інтересам та інтересам їх дітей. Зазначила, що на даний час вона має особисте життя, проживає з іншим чоловіком та вони мають намір зареєструвати свої відносини, укласти шлюб. Вказала на те, що їх спільні з відповідачем діти на даний час проживають з батьком [PERSON] та у разі якщо вони з відповідачем не дійдуть згоди щодо подальшого місця проживання дітей, то таке питання вирішуватиметься ними у судовому порядку. Представник [PERSON] - [PERSON] зазначив, що відповідач [PERSON] вже в черговий раз не з`являється в судове засідання, був завчасно та належним чином повідомлений про дату та час судового засідання та зловживає своїм правом брати участь у судовому засіданні і навмисне затягує розгляд справи, а тому, просить розглянути справу за його відсутності та відсутності його захисника. Тодовчич Г.І. Наголосив на тому, що [PERSON] особисто перед судовим засіданням 04.03.2021 року о 9 годині був присутній у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду разом зі своїм захисником [PERSON] та особисто подали заяву до канцелярії суду про неможливість явки в судове засідання на розгляд справи щодо розірвання шлюбу призначеної на 04.03.2021 року на 9 годину 30хв. в Ужгородському міськрайонному суді. Зазначає, що даний факт може бути підтверджено також відеозаписом із камер спостереження, які знаходяться у приміщенні суду та зовні . Вважає , що таке затягування розгляду справи з боку відповідача [PERSON] та його захисника Тодовчич Г.І. здійснюється навмисно з метою залякування [PERSON] та здійснення на неї психологічного тиску який постійно чинить на неї [PERSON] перебуваючи у шлюбі. Подану заяву [PERSON] від 04.03.2021року про неможливість особистої явки в судове засідання та відкладення розгляд справи на інший термін суд розцінює , як спосіб затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами . Оскільки інші питання, окрім розірвання шлюбу між сторонами судом не вирішується , відповідач [PERSON] щодо даного питання свою думку висловив письмово . За викладених обставин, з`ясувавши думку позивача та її представника з приводу можливості розгляду справи у відсутності відповідача та його представника, які як письмово так і у попередньому судовому засіданні висловили свою думку щодо заявленого позову, з метою дотримання строків розгляду справи визначених ст.275 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, у відсутності відповідача та його представника. Заслухавши думку та поснення позивача [PERSON] та її представника адвоката Ільчук І.М., дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом,\~ 02.12.2006 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №799, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 28.12.2012 серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.06.2007року та син [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.10.2009 року. У судовому засіданні встановлено, що після того, як сторони почали проживати окремо, малолітні діти залишились проживати та на даний час проживають з батьком [PERSON] . Позивач [PERSON] стверджує, що намагається врегулювати мирно питання щодо місця проживання дітей, однак, зауважує , що не виключає і звернення до органу опіки чи суду з питанням щодо визначення способу участі у вихованні дітей. Як встановлено у судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] , як подружжям, втрачено взаєморозуміння, у них відсутні спільні інтереси та немає бажання на подальше спільне життя. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу.одружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають, подальше збереження шлюбу обоє вважають неможливим. Неявку відповідача у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Тодовчич Г.І. у клопотанні від 10.02.2021 року надав згоду на розірвання шлюбу, фактично визнав позовні вимоги., а свою процесуальну повкедінку [PERSON] змінив (на ухилення від явки до суду) , після відмови суду обєднати в одне провадження його заяви з зустрічними позовними вимогами та таким способом намагається затягнути розгляд даної справи. Окрім того, як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] та її представник [PERSON] вважають таку поведінку відповідача [PERSON] під час розгляду даної справи проявом психологічного тиску на позивача як на жінку. З матеріалів справи, зокрема з довідки виданої Закарпатським обласним центром соціально-психологічної допомоги від 04.09.2018року встановлено, що [PERSON] перебуваючи у шлюбі з відповідачем [PERSON] у зв`язку з здійсненням над нею насильства у сім`ї з боку чоловіка [PERSON] перебувала на цілодобовому стаціонарі в Закарпатському обласному центрі соціально-психологічної допомоги з 03.08.2011року по 16.09.2011року з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З пояснень позивача [PERSON] наданих нею у судовому засіданні вбачається, що вона не бажає примиритись з відповідачем та підтримувати з ним сімейні стосунки та на даний час має намір створити сім`ю з іншим чоловіком та зареєструвати шлюб. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітніх дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається та шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони не змогли зберегти сім`ю та не бажають цього робити, суд вважає, що подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача [PERSON] так і відповідача, тому постановляє рішення про задоволення позовних вимог . Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення, даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Спору щодо поділу майна у сторін немає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача належить стягнути, понесені останньою судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч. 2\~ ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved