Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком, та який на даний час, проживає із матірю. Разом з тим, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити із викладених в ньому підстав, навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погодившись сплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. При цьому він пояснив, що працює, має стабільний дохід, інших утриманців не має. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2013 року, в якому народився неповнолітній син [PERSON], [INFO], при цьому батьком дитини, згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії І-БВ № 215139 є відповідач, тому він, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Разом з тим, відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, яка визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, беруться до уваги наведені позивачкою в обґрунтування позову доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки такі доводи відповідачем не спростовані, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Так, дійсно, згідно положень ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Крім того, у відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Разом з тим, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїй дитині, оскільки з матеріалів справи не вбачається наявності у нього інших утриманців чи даних про його поганий стан здоровя, який би перешкоджав йому у виконанні батьківських обовязків щодо його малолітнього сина [PERSON], тому суд приходить до висновку про можливість визначення та стягнення з відповідача аліментів на його дитину в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а також відповідної суми судового збору в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial