Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

В липні 2013 року Національний університет кораблебудування ім. адмірала Макарова (далі - Університет) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] та [PERSON], які одночасно представляють інтереси неповнолітньої [PERSON], [INFO], просив розірвати договір № 51 від 19 листопада 2009 року та виселити відповідачів з дитиною з кімнати [NUMBER] студентського гуртожитку № 1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Одночасно позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за комунальні послуги та проживання у розмірі 10915 грн. 35 коп. В обґрунтування позову представник Університету послався на обставини невиконання відповідачами договірних зобов'язань по оплаті комунальних платежів та внесення плати за проживання у гуртожитку внаслідок чого з травня 2010 року по червень 2013 року виникла заборгованість в розмірі спірної суми. Через те, що відповідачі не виконують вимог договору, є сторонніми для Університету особами, підлягають виселенню в порядку ст. 132 ЖК УРСР. Правовими підставами позову також зазначені ст. 127 ЖК УРСР, ст. 11, 509, 525, 526, 530, 810 та 811 ЦК України. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, суду додатково пояснили, що раніше відповідач [PERSON] перебував ц трудових відносинах з Університетом, проте у 2009 році звільнився за власним бажанням, а відтак підлягає виселенню разом із членами родини. Відповідачі [PERSON], [PERSON], діючи від свого імені, а також на представництво інтересів неповнолітньої дочки [PERSON], а також їх представник позов не визнали. Суду пояснили, що дійсно трудові відносини між Університетом та [PERSON] припинені з ініціативи працівника, але звільнився він за власним бажанням з поважних причин, а саме: через заподіяння шкоди здоров'ю, несумісної з продовженням роботи. В частині вимог про стягнення коштів за надані комунальні послуги та проживання у гуртожитку відповідачі суду пояснили, що ними за власний рахунок та з дозволу позивача проведений капітальний ремонт кімнати на загальну суму 20447 грн. 00 коп., і ці кошти в порядку ч. 3 ст. 778 ЦК України підлягають зарахуванню в рахунок плати за житло. Представник відповідачів також вказала на неправильність здійсненого позивачем розрахунку бору, що слідує, зокрема, з завищеної площі кімнати гуртожитку, якою користуються її довірителі з дітьми. В свою чергу, представники Університету не визнали обставини надання згоди позивачем на проведення ремонтних робіт в кімнаті [NUMBER] гуртожитку Університету № 1 в об'ємі, здійсненому відповідачами. Різницю у площі цієї кімнати та площі, вказаній у розрахунках пояснили тим, що мешканці гуртожитку понад площу кімнати вносять плату за користування відповідними нежитловими приміщеннями, як то: коридором, санвузлом, кухнею. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи - органу опіки і піклування - в судове засідання не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відомостей про поважність підстав неявки цих учасників процесу в судове засідання матеріали справи не містять. Вислухавши сторони, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є юридичною особою, - державним закладом освіти, що утримується за рахунок коштів державного бюджету і знаходиться в підпорядкуванні Міністерства освіти і науки, молоді та спорту, та, в свою чергу, утримує на балансі і здійснює управління гуртожитком № 1 за адресою: [ADDRESS]. Як слідує з фотокопії трудової книжки [PERSON], з 01 жовтня 2001 року по 09 квітня 2009 року він перебував у трудових відносинах з Університетом, де працював слюсарем-сантехніком, а з 02 січня 2008 року - охоронцем. Звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Згідно договору № 51 від 19 листопада 2009 року [PERSON] надане тимчасове житло - кімната [NUMBER] в студентському гуртожитку № 1. Пунктом 2.2.3 договору на наймача покладений обов'язок своєчасно оплачувати надані комунальні послуги та вносити плату за користування житловою площею. Довідкою позивача № 60-35/2917 від 12 липня 2013 року підтверджено, що у кімнаті [ADDRESS] зареєстровані відповідачі та неповнолітня [PERSON] Виписним епікризом денного терапевтичного стаціонару 4-ї міської поліклініки м. Миколаєва підтверджено, що з 13 лютого 2007 року [PERSON] хворіє на ішемічну хворобу серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Як свідчать решта медичних документів захворювання [PERSON] має хронічний характер, в нього виявлені супутні захворювання та на теперішній час йому встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням. Вперше [PERSON] звернувся за медичною допомогою коли йому стало погано під час виконання газозварювальних робіт. Викладені обставини вочевидь свідчать про те, що [PERSON] в силу стану здоров'я не міг продовжувати виконання своїх трудових обов'язків і вимушений був спочатку перевестися на іншу менш важку роботу - охоронцем - а згодом взагалі припинити трудові відносини з позивачем. Відповідно ч. 2 ст. 132 ЖК УРСР інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Так як [PERSON] був вимушений внаслідок істотного погіршення стану свого здоров'я припинити трудові правовідносини з Університетом, його звільнення за власним бажанням має поважні причини, а тому ні він, ні члени його родини не підлягають виселенню з кімнати [NUMBER] студентського гуртожитку № 1 без надання іншого житлового приміщення. За такого, позовні вимоги Університету в частині розірвання договору та виселення відповідачів з неповнолітньою дитиною є безпідставними та задоволенню не підлягають. Разом з цим, матеріали справи містять розрахунок заборгованості, з якого слідує що з травня 2010 року по червень 2013 року включно за відповідачами рахується заборгованість за проживання у гуртожитку, розрахована згідно установлених тарифів, а також за надані комунальні послуги в сумі 10915 грн. 35 коп. Дана заборгованість підлягає стягненню на підставі п. 2.2.3 договору про надання в тимчасове користування житлової площі в студентському гуртожитку, ст. 526 ЦК України. Твердження відповідачів про необхідність та можливість зарахування їх витрат на ремонт приміщення кімнати в оплату за користування житлом та комунальними послугами не ґрунтуються на законі, оскільки по-перше: відповідачами не доведений факт дозволу Університету на здійснення будівельних робіт на вказану суму, як не доведено її дійсного розміру, а по-друге: за відсутністю заявленої позовної вимоги суд не має процесуальної можливості здійснити таке зарахування. Посилання представника відповідачів на неправильність розрахунку боргу також є безпідставними, оскільки спростовуються поясненнями представників позивача щодо розмірів оплачуваних мешканцями гуртожитку площ, які є цілком логічними та справедливими. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, що не перешкоджає Національному університету кораблебудування імені адмірала Макарова повторно звернутись до суду з позовом про виселення відповідачів з інших підстав, а відповідачам - з вимогами про стягнення коштів, витрачених на ремонт кімнати гуртожитку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 57 грн. 35 коп. з кожного, а з позивача на користь держави - 114 грн. 70 коп. судового збору.

Outcome: partial