Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 05 серпня 1995 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач не бажає жити однією сімєю із [PERSON] та вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. На даний час на її утриманні перебуває малолітній син [PERSON] Враховуючи соціально-економічні обставини, які склались в країні, а також з метою забезпечення належного рівня фізичного та духовного розвитку сина, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку. Крім цього, позивач зазначила, що їхня спільна з [PERSON] дочка [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання у Національному медичному університеті ім. Богомольця, до якого вступила 29 серпня 2014 року з терміном навчання до 2020 року. У звязку з цим, [PERSON] зобовязаний приймати участь в утриманні повнолітньої дочки [PERSON] шляхом сплати на корить позивача аліментів у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку доходу. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зокрема визнав позов в частині необхідності розірвання шлюбу між сторонами внаслідок припинення повноцінних сімейних стосунків, втрати почуття поваги та любові, дружби тощо. Крім цього, вказав, що [PERSON] не заперечує проти сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], в межах визначених чинним законодавством, а саме у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи від дня ухвалення судового рішення про розірвання шлюбу. Водночас, представник відповідача вказав, що його довіритель не визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] Оскільки, 01 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання утримання дитині, яка продовжує навчання після досягнення повноліття, згідно якого визначено розмір та порядок надання утримання [PERSON] у звязку з цим в цій частині позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не бажають жити однією сімєю. Збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. За період перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження, виданого на імя [PERSON], та копією паспорта громадянина України, виданого на імя [PERSON] (а.с.11). У відповідності до ч.1 ст.180, ч.3 ст.181 та ч.1 ст.182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, спосіб сплати аліментів залежить від того, чи має платник аліментів постійний або нерегулярний, мінливий дохід. В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні сина [PERSON] З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітнього сина. Відомості про те, що [PERSON] має незадовільний стан здоров'я, в матеріалах цивільної справи відсутні, непрацездатні дружина та батьки на його утриманні не перебувають. Враховуючи викладене, розмір аліментів, які належить щомісячно стягувати з [PERSON] на утримання малолітнього сина повинен становити ? частину доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів забезпечить мінімальне утримання [PERSON] та не погіршить матеріальний стан платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч цьому, представник відповідача не надав до суду доказів на підтвердження того, що до теперішнього часу [PERSON] як єдиний працюючий член сімї повноцінно забезпечує всі потреби малолітнього сина [PERSON] [PERSON] у звязку з цим аліменти відповідачем мають нараховуватись і сплачуватись від дня ухвалення судового рішення про розірвання шлюбу. Згідно з положенням ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Тому, суд вважає, що з [PERSON] мають стягуватись аліменти на утримання малолітнього сина саме починаючи з дня предявлення даного позову, тобто з 11 квітня 2017 року. При вирішенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON] суд виходить з наступного. Як вбачається з копії студентського квитка [PERSON] навчається в Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця. З терміном навчання до 30 червня 2020 року (а.с.31). Водночас, судом встановлено, що 01 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про надання утримання дитині, яка продовжує навчання після досягнення повноліття, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] Згідно умов даного договору [PERSON] зобовязався сплачувати [PERSON], яка продовжує навчання, щомісячно аліменти у розмірі 500 гривень, з подальшою індексацією розміру аліментів, відповідно до збільшення встановленого законодавством України мінімальної заробітної плати (а.с.30). За правилами ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з положенням ч.1 ст.189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що передбачений законом. Зважаючи на те, що між повнолітньою [PERSON] та її батьком [PERSON] досягнуто згоди щодо сплати аліментів шляхом укладення нотаріально посвідченого договору. Тому, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 640 гривень за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Предявлений нею позов задоволений. Тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial