Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

В липні місяці 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ,,Приватбанк,, звернулося до суду зазначивши ,що 07.11.2005 року на підставі укладеного кредитного договору № CSJOSE00001155 між закритим акціонерним товариством Комерційний Банк ,,Приватбанк,, , правонаступником якого він являється та відповідачем ,останній отримав кредит в сумі- 15.000 гр. 00 коп. зі сплатою за його користування 24 % річних на суму залишку заборгованості ,але взяті на себе зобов»язання належним чином не виконував та допустив значну заборгованість за кредитними зобов»язаннями яка на час звернення позивача до суду складає -300181 гр.90 коп. На неодноразові звернення акціонерного банка до відповідача з вимогою сплатити заборгованість по кредитним зобов»язанням-останній не реагує ,що і спонукало позивача звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості та стягнення понесених при зверненні до суду судових витрат. В визначений судом час представник позивача в судове засідання не зя»вився , подав клопотаня про розгляд справи без його участі ,просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився ,ним подано заяву згідно змісту якої відповідач позов не визнала,оскільки повністю та своєчасно сплатила кредит і ніяких письмових претензій позивачем по даному питанню не отримувала ,просить відмовити в задоволенні позову так ,як відповідачем пропущено строк позовної давності для відповідного звернення до суду. Суд дослідивши матеріали справи вважає , що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.11 ЦК України 2003 року визначено цивільні права та обов.язки ,які виникають в осіб, з дій передбачених актами цивільного законодавства ,а однією з підстав для їх виникнення являється договір. Диспозицією ч.1 та 2 ст.509 ЦК України 2003 року обумовлено ,що під зобов»язанням необхідно розуміти правовідношення в якому сторона /боржник/ зобов»язана вчинити на користь іншої сторони /кредитора/певну дію,тобто сплатити гроші чи виконати якусь роботу іт.п. Сторонами у зобов.язанні , у відповідності до ст.510 ЦК України -є боржник та кредитор,які не можуть у віповідності до ст.525 ЦК України відмовитись від виконання зобов»язання в односторонньому порядку та зобов.язані згідно до вимог ст.526 цього ж кодекса, належним чином виконувати взяті зобов»язання у відповідності до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України - 2003 року, за кредитним договором - банк зобов»язався надати грошові кошти позичальнику,а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Диспозицією ст.ст.256 та 257 ЦК України визначено поняття строку позовної давності та строки її застосування. Судом встановлено та не оспорюється сторонами ,що 07.11.2005 року дійсно було укладено кредитний договір згідно змісту якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 15.000 гр.00 коп. строк якого у відповідності п.1.1 договору /а.с.-5 ,/закінчується -07.11.2008 року. З письмових тверджень відповідача нею повністю сплачено кошти за умовами кредитного договору ,що підтверджується відсутністю письмових претензій в її адресу з часу укладення останнього та на час звернення позивача до суду. В матеріалах справи дійсно дані претензії відсутні .Доказів ,що відповідач отримала їх та була ознайомлена з ними ,позивачем до суду не було надано. У відповідності ж до умов договору п.1.1.право позивача на звернення до суду з вимогою стягнути заборгованість за кредитними зобов»язаннями відповідача, виникає саме з 07.11.2008 року та діє /три роки/ до 07.11.2011 року. Позивач звернувся до суду вже після закінчення даного строку ,тобто 14.07.2015 року /ас.2/, клопотань про поновлення даного строку до суду від нього не надходило, що являється підставою для відмови в задоволенні позову. . Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають відшкодуванню в зв»язку з відмовою судом в задоволенні позову. Приймаючи до уваги вищевикладене ,

Outcome: dismissed