Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 17 травня 2016 року Дубенським міськрайонним відділом дервавної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, актовий запис № 97. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що протягом останнього року стосунки з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Відповідач став систематично застосовувати щодо позивачки фізичне та психічне насильство. Сторони мають різні світогляди, зокрема щодо сімейного життя, ведення домашнього господарства та виховання дитини. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час позивачка з відповідачем проживають окремо, шлюбних стосунків, які мають лише формальний характер, не підтримують. Просить шлюб розірвати. Доньку [PERSON] залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». Позивачка, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, примирення не бажає. Відповідач, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає, примирення не бажає. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 17 травня 2016 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, актовий запис № 97, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 8). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що спору щодо місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , немає відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати її з позивачкою. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved