Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 6 серпня 2015 року між сторонами було зареєстровано повторно шлюб у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 2093. Від спільного сімейного життя сторони мають двох дорослих дітей, що проживають окремо, та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на протязі останніх півтора року сімейне життя між ними поступово почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного та остаточного припинення між ними шлюбних та сімейних відносин. Кожен з сторін має різні погляди на шлюб та сім'ю, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Між ними часто виникають суперечки, свідком яких нерідко стає їх дитина. Подружні відносини між ними фактично припинені з лютого 2017 року. Спільно вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами відсутній. Оскільки збереження подальших шлюбних відносин суперечить інтересам [PERSON] та дитини, тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати її шлюб з відповідачем, а також визначити місце проживання малолітного сина [PERSON], [INFO], з матір'ю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що вимога про визначити місце проживання малолітного сина є помилково вказаною, тому просить її не розглядати. Просила позов задовольнити та залишити за нею судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням розглядати позовну заяву про розірвання шлюбу між [PERSON] та ним без його участі, в присутності його представника [PERSON] З позовними вимогами згоден та не заперечує. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 164466, виданого 06.08.2015 року, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєструвано шлюб 6 серпня 2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 2093 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження серії І-АМ № 259023, видане 31.07.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 12). Також, з пояснень сторін, судом встановлено, що сторони маєть ще двох, однак повнолітніх дітей, які проживають окремо. Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з лютого 2017 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати суд залишає за позивачем на її прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved