Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

В липні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею (позивачем) та знаходиться на повному її утриманні. Протягом тривалого часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, життям дитини не цікавиться, вихованням не займається, жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в процесі розгляду справи позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. В процесі розгляду справи прокурор вважав доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Представник органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради підтримала висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. В процесі розгляду справи була заслухана думка неповнолітнього [PERSON], який зазначав, що з 2004року батько його не відвідував, не телефонував, не вітав зі святами, не цікавився його розвитком та навчанням. Не заперечував проти позбавлення батька батьківських прав. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Положеннями ст.150 СК України визначено загальний перелік батьківських обов'язків, невиконання яких можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Так, ухилення має місце коли батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Невиконання цих обов'язків є підставою для застосування заходів відповідальності, передбаченої приписами п.2 ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, батько дитини може бути позбавлений батьківських прав, якщо він навмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Зазначений захід сімейно-правової відповідальності є надзвичайною мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 15.03.1997року по 29.05.2007р. знаходились у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю. Відповідач [PERSON] вихованням та утриманням сина [PERSON] не займається. Він не цікавиться його навчанням, духовним та фізичним розвитком, станом здоров'я, не надає кошти на його утримання. Дитину виховує мати [PERSON] Відповідно довідки державного виконавця ДВС ММУЮ, станом на 01.01.2014рік [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 49546,93 грн. Як вбачається з довідки директора Миколаївської СЗОШ №22, [PERSON] навчається у СЗОШ№22 з 01.09.2004року. За весь час навчання, батько [PERSON] до школи не з'являвся жодного разу, навчанням та вихованням сина не цікавився. Вихованням та навчанням сина займається тільки мати [PERSON] Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, Орган опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Викладені обставини свідчать про свідоме ухилення відповідача від виховання, утримання неповнолітнього сина [PERSON], та небажання виконувати свої батьківські обов'язки, і вважає, що лише попередження про недопустимість такої поведінки без позбавлення батьківських прав не дасть і не буде мати відповідного реагування з боку відповідача. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд вважає за доцільне з метою захисту прав та інтересів неповнолітнього [PERSON] позбавити [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 114,70 гривень. На підставі ст.ст. 150, 164, 165, 166, СК України,

Outcome: approved