Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

В листопаді 2018 року до суду звернулось ПАТ «Приватбанк» до [PERSON]. в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.10.2013 року у розмірі 108570,64 грн. станом на 09.09.2018 р.. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 08.10.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Однак відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, як наслідок, станом на 09.09.2018 року виникла заборгованість у розмірі 214782,68 грн.. Але позивач, на свій розсуд, просить суд стягнути лише частину заборгованості, а саме 108 570,64 грн., яка складається з 5139,72 грн. - заборгованості за кредитом, 103 430,92 грн - заборгованої за відсотками та 5500 грн. - заборгованості за пенею та комісією. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності. Також вказав, що у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки не повідомив. Правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 08.10.2013 р. між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання Анкет-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідач [PERSON] підписуючи Анкету-заяву фактично погодився на те, що підписана заява разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір про надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк». При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦПК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формуляторах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання своєчасно не виконав та не повернув банку грошові кошти для погашення існуючої заборгованості, останній платіж ним здійснено 26.12.2013 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється банком на підставі наданих ним клієнтом документів, та позивач надає згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту і його зміну (збільшення, зменшення, анулювання) за рішенням банку. Згідно з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку. Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов таких висновків: Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно - правових угод, а саме кредитного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, так частиною третьою вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1054 ЦК України визначається поняття кредитного договору, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти У встановлений договорам та законом термін, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, заходів направлених на погашення кредиту, відсотків не приймав. Таким чином, безпідставне невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Проте, також встановлено, що кредитний договір припинив свою дію 31.07.2017 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка /а.с.53/, але, як вбачається з розрахунку заборгованості /а.с.6-8,54-56/, позивач продовжив нараховувати відсотки після припинення договору до 09.09.2018 р.. Таким чином, враховуючи, що оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилися після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит), суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення нарахованих відсотків, а саме в розмірі 76297,33 грн. 3 24.10.2013 р. по 31.07.2017 р.. (Постанова ВП Верховного суду від 28.03.2018 р. №14-10цс18) Отже, враховуючи викладене, а також те, що рішення повинно бути не тільки законним, але і справедливим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом - 5 139,72 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом - 76297,33 грн., а всього 81437,05 грн.. Також наявні підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial