Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення позики. Позовна заява мотивована тим, що 01.06.2019 року [PERSON] була отримана позика у [PERSON] у розмірі 36400,00 грн., про що було складено відповідну розписку. Строк повернення позики 15.07.2019 року. По закінченню вказаного терміну позивач зателефонував відповідачу з вимогою повернути позичені кошти, однак вона відмовилась, посилаючись на їх відсутність. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики від 01.06.2019 року в розмірі 36400,00 грн. Ухвалою суду від 09.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Згідно заяви позивач [PERSON] просив розгляд справи проводити без його участі, позов просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. На підставі ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до розписки відповідач [PERSON] 01.06.2019 року позичила у [PERSON] кошти в сумі 36400,00 грн. строком до 15.07.2019 року. На день звернення позивача з даним позовом відповідач кошти не повернула, в даний час добровільно повертати гроші не бажає. Встановленим фактам відповідають зобов`язальні правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ч. 2 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути продавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. В установлений строк відповідач [PERSON] не виконала своє зобов`язання, тим самим порушила вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику\~(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 768,40 грн. судового збору. На підставі зазначеного та

Outcome: approved