Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

В лютому 2017 року заявник звернувся до суду з позовом до заінтересованої особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування позову вказує, [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя вона не склала заповіт, спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Спадкове майно після смерті матері - це грошові вклади( внески) в установах ПАТ « Ощадбанк», АТ КБ « Приват Банк», ПАТ « Платинум Банк» та невиплаченої пенсії. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2017 року зазначено: «відмовити [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належить спадкодавцю на її ім'я у зв'язку з відсутністю підтвердження місця відкриття спадщини та інформації щодо кола осіб, які фактично прийняла спадщину, але не мають змоги звернутися за оформленням своїх спадкових справ на спадкове майно, що належить спадкодавцяю». Відповідно до матеріалів спадкової справи №78/2017 від [INFO] [PERSON], який є сином померлої надав заяву від 19.01.2017р. про відмову від прийняття спадщини. Заявник вважає, що прийняв спадщину після смерті матері, так як мати на час відкриття спадщини проживала разом зі ним. Посилається на ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка передбачає: «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1279 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». Підтвердженням факту проживання його матері на час відкриття спадщини разом зі ним є наступні докази: ●Свідоцтво про смерть [PERSON], місце смерті м. Донецьк; ●Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2016р.( № 756/16108/16-ц); Враховуючи вищевикладене заявник просить суд: встановити факт постійного проживання( реєстрації) [PERSON] за адресою [ADDRESS] на день її смерті [INFO], зі спадкоємця [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто смерті останньої [INFO]. Позивач до судового засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з обставин викладених в позовній заяві. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином, направив на адресу суду письмові пояснення та просить розглядати справу без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON], яка являється матір'ю заявника [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме грошові вклади( внески) в установах ПАТ « Ощадбанк», АТ КБ « Приват Банк», ПАТ « Платинум Банк» та невиплаченої пенсії. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2017 року зазначено: «відмовити [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належить спадкодавцю на її ім'я у зв'язку з відсутністю підтвердження місця відкриття спадщини та інформації щодо кола осіб, які фактично прийняла спадщину, але не мають змоги звернутися за оформленням своїх спадкових справ на спадкове майно, що належить спадкодавцяю». Відповідно до матеріалів спадкової справи №78/2017 від [INFO] [PERSON], який є сином померлої надав заяву від 19.01.2017р. про відмову від прийняття спадщини. Як вбачається з копії паспорта заявник зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в формленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 168 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Враховуючи те, що заявник відноситься до кола спадкоємців першої черги, а також на момент смерті спадкодавця проживав з нею за однією адресою [ADDRESS], що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], копією рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.12.2016р., суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved