Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в якому вказувала, що з 2008 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу, проте сім'я розпалася. Мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні останньої. [PERSON] має задовільний стан здоровя, є працездатною особою, проте постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому позивачка просила суд стягувати з [PERSON] на утримання малолітньої кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття доньки. Ухвалою суду від 22 квітня 2015 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог залучено [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення аліментів до 1/6 частини заробітку відповідача. Додатково пояснила, що вона не працює, жодних доходів, крім соціальної допомоги, не отримує. В той же час донька [PERSON] має задовільний стан здоров'я. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю. Додатково пояснив, що має задовільний стан здоровя, проте не працює, має лише тимчасові заробітки, інших осіб не утримує, проте сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання спільної дитини. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення уточненого позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, третьої особи, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. [PERSON] постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В той же час згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя, матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, тощо (ч. 1 ст.182 СК України). За таких обставин, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, задовільний стан здоровя відповідача, його матеріальне становище, а також те, що він інших осіб не утримує, проте сплачує аліменти на утримання дитини, враховуючи думку сторін з приводу позову, суд дійшов висновку, що останній може сплачувати аліменти на утримання малолітньої у визнаному ним розмірі - 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved