Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

В листопаді 2013 року представник позивачка [PERSON] від імені позивачки [PERSON] звернулась з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з малолітніми дітьми. Свої позовні вимоги вона обґрунтувала тим, що позивачка не має можливості вільно спілкуватися зі своїми малолітніми онуками та просила суд зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди їй у спілкуванні з онуками, встановивши час зустрічей з ними з 17 годин п`ятниці до 12 годин неділі першого та третього тижня місяця, з перебуванням дітей за адресою проживання позивачки: [ADDRESS], а також 45 днів в літній період для оздоровлення дітей. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та остаточно просила суд зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди їй у спілкуванні з онуками, встановивши час зустрічей з ними з 17 годин п`ятниці до 12 годин неділі першого та третього тижня місяця, з перебуванням дітей за адресою проживання позивачки: [ADDRESS], а також 2-3 дні кожної неділі влітку для оздоровлення. Представник позивачки [PERSON] просила задовольнити уточнену позовну заяву в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та запропонувала позивачці встановити порядок спілкування з дітьми за місцем її проживання. Представник третьої особи - як орган опіки і піклування Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області належним чином заяву позивачки [PERSON] не розглянув та не надав суду належним чином складений письмовий висновок про способи участі позивачки у вихованні та спілкуванні із своїми онуками. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Відповідачка [PERSON] та син позивачки [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2010 році, що сторонами не оспорюється. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з відповідачкою. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивачки, остання звернулась з відповідною заявою до органу опіки і піклування Миколаївської райдержадміністрації з питання визначення порядку спілкування із своїми онуками. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області від 20.08.2013 року було рекомендовано позивачці звернутися до суду з позовом про перегляд умов відвідування з дітьми. Однак, рішення щодо умов відвідування онуків комісією не приймалося. За пропозицією суду дане питання 19.03.2014 року повторно було розглянуто комісією з питань захисту прав дитини при Миколаївській райдержадміністрації, однак знов належним чином не було розглянуто та не було запропоновано способи участі позивачки у спілкуванні з онуками та знов позивачці було запропоновано звернутися до суду. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки від 18.09.2013 року вбачається, що в сім`ї позивачки створені всі належні умови. Згідно статтею 257 Сімейного Кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. При вирішенні питання про способи спілкування позивачки із своїми онуками, суд враховує вік малолітніх дітей, те, що позивачка та відповідачка проживають в різних населених пунктах, які є віддаленими один від одного та приходить до висновку про часткове задоволення позову позивачки.

Outcome: partial