Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

В квітні 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просив стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML-300/0171/2007 від 24.04.2017 року в розмірі 16977,63 доларів США і 473457,53 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 24 квітня 2017 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № ML-300/0171/2007, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 28360,00 доларів США терміном до 24.04.2017 року. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань [PERSON] за Кредитним договором № 300/0171/2007 від 24.04.2017 року, між Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]», та [PERSON] був укладений Договір поруки № SR-300/0171/2007 від 24.04.2017 року, відповідно до умов якого, він прийняв на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобовязань перед Банком. Проте, відповідачі не виконали свої зобовязання, у звязку з чим мають заборгованість перед позивачем, яка станом на 05.02.2018 року складає 16977,63 доларів США і 473457,53 грн. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27 травня 2011 року Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № ML-300/0171/2007 від 24.04.2017 року і [PERSON] поруки № SR-300/0171/2007 від 24.04.2017 року, укладеними між Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]», та відповідачами. Оскільки відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом для стягнення заборгованості в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги останнього і просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Відзиву на позов не подали. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 24 квітня 2017 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № ML-300/0171/2007, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 28360,00 доларів США з кінцевим терміном повернення - 24 квітня 2017 року, виходячи з 360 календарних днів у році, зі сплатою відсотків в розмірі: фіксований 5,99 % річних + FIDR (а.с.14-17). Банк виконав у повному обсязі умови Кредитного договору № ML-300/0171/2007 від 24.04.2017 року, надавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 28360,00 доларів США, які остання отримала особисто, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 346 від 24.04.2007 року, який підписаний нею особисто (а.с.32), і використала у власних цілях на придбання нерухомого майна. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Крім того, між Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]», та [PERSON] були укладені наступні договори: -Додатковий договір № 1 від 20.01.2009 року до Кредитного договору № ML-300/0171/2007 від 24.04.2017 року, відповідно до якого було доповнено кредитний договір, зокрема зменшено платежі, шляхом викладення в новій редакції графіку платежів (а.с.18-22); -Додатковий договір № 2 від 18.09.2009 року до Кредитного договору № ML-300/0171/2007 від 24.04.2017 року, відповідно до якого було внесено зміни щодо розрахунку процентної ставки і викладено в новій редакції графік платежів (а.с.23-29). Проте, в порушення умов договору і чинного законодавства, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти з відсотками позивача. Пунктом 1.9.1 ч. 2 Кредитного договору встановлено, що «незважаючи на інші положення цього [PERSON] має право вимагати дострокового виконання Боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем своїх Боргових та інших зобовязань за цим [PERSON] (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.7. та ст.3 цього [PERSON]). Відповідно до положень пп. 4.1.1 ч. 2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим [PERSON] строки, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконано зобовязання за кожний день прострочки. Згідно з п. 4.1.2. ч. 2 Кредитного договору, за прострочення виконання Боргових зобовязань понад (пятнадцять) календарних днів Позичальник, крім пені, передбаченої п. 4.1.1. цього [PERSON], додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених Боргових зобовязань, але не менше 25,00 грн. Відповідно до положень п. 4.1.3.Кредитного договору за прострочення виконання Боргових зобовязань понад 30 (тридцять) календарних днів Позичальник, крім пені, передбаченої п. п. 4.1.1., 4.1.2. цього [PERSON], додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених Боргових зобовязань, але не менше 50,00 грн. Таким чином, у звязку з порушенням [PERSON] умов договору, станом на 05.02.2018 року за нею рахується заборгованість у розмірі 16977,63 доларів США і 473457,53 грн., яка складається з наступного: залишок заборгованості за тілом кредиту - 16977,63 доларів США; пеня - 473457,53 грн. В забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором № ML-300/0171/2007 від 24.04.2017 року: 24 квітня 2017 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]», та [PERSON] був укладений Договір поруки № SR-300/0171/2007, відповідно до умов якого, останній взяв на себе на добровільних засадах зобов'язання відповідати перед Банком по зобов'язаннях [PERSON] в повному обсязі цих зобов'язань, як солідарні із Позичальником боржники (а.с.30). Також, у звязку з укладанням між Банком і [PERSON] додаткового договору до основного кредитного договору, 17 вересня 2009 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП [PERSON]» та [PERSON] був укладений Додатковий договір № 1 до [PERSON] поруки № SR-300/0171/2007 від 24.04.2017 року (а.с.31). Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обовязку, а у випадку порушення такого обовязку боржник та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову (п. 24 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року). Тому, Банком предявлені позовні вимоги до відповідачів, як солідарних боржників. При цьому, 27 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», яке є правонаступником всіх прав і обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП [PERSON]», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.98-104), згідно якого Публічне акціонер товариство «ОТП [PERSON]» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за Кредитним договором № ML-300/0171/2007 від 24.04.2017 року і [PERSON] поруки № SR-300/0171/2007 від 24.04.2017 року, укладеними між Закритим акціонерним товариством «ОТП [PERSON]», правонаступником всіх прав і обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП [PERSON]», та відповідачами - [PERSON] і [PERSON] відповідно, що підтверджується Витягом з додатку № 1 до вказаного договору купівлі-продажу кредитного портфелю (а.с.105). На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що право вимоги по Кредитному договору № ML-300/0171/2007 від 24.04.2017 року і [PERSON] поруки № SR-300/0171/2007 від 24.04.2017 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». У звязку з вищевказаним, позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML-300/0171/2007 від 24.04.2017 року в розмірі 16977,63 доларів США і 473457,53 грн. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачами непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до них обґрунтованими і такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. При цьому, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті з огляду на наступне. Так, [PERSON] Верховного Суду у своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), яка є у відкритому доступі за посиланням - http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75296546, прийшла до наступних висновків, - суд встановлює, чи визначено зобовязання в іноземній валюті, чи у гривні з визначенням грошового еквівалента в іноземній валюті. У разі визначення зобовязання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобовязання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню. Гривневий еквівалент іноземної валюти, що підлягає стягненню, визначається за офіційним курсом НБУ на момент виконання грошового зобовязання, яким є дата зарахування коштів на рахунок стягувача або видачі йому готівки. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML-300/0171/2007 від 24.04.2017 року в розмірі 16977,63 доларів США і 473457,53 грн. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слідує стягнути в рівних частинах судовий збір в сумі 14203 грн. 73 коп. (1,5% від розміру задоволених вимог в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved