overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що виступає постачальником газу для споживачів, розташованих в Київській області. Відповідач [PERSON] є споживачем природного газу в якого в період з 01 січня по червень 2017 року виникла заборгованість з газопостачання в сумі 11392,24 грн. на показник лічильника 25263 м3, тому в червні 2017 року було припинено газопостачання його будинку. Після внесення фактичного показника лічильника 25263 м3 в базу RGC-biling сума боргу склала 19428,32 грн. Відповідачем здійснені оплати на суму 8470 грн. Оскільки відповідач за спожитий природний газ повністю не розрахувався просив стягнути з нього заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 11392,24 грн. та понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн. 16 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз'яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, що підтверджується копією типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.17-24). За період з 01 січня по червень 2017 року у відповідача виникла заборгованість за газопостачання в розмірі 19862,24 грн.. Відповідачем сплачено 8470 грн., заборгованість - 11392,24 грн., що підтверджується довідкою про перелік сум по особовому рахунку (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за надані послуги з газопостачання та, відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, з метою отримання банківських послуг 12 лютого 2014 року підписав заяву, згідно з якою отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок невиконання умов договору відповідач, станом на 18 червня 2018 року має заборгованість в розмірі 15513,50 грн.. Оскільки відповідач заборгованість не повертає, просив стягнути з нього вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 27 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз'яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 12 лютого 2014 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями: анкети-заяви, витягу з тарифів, з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту (12-28, 34-35). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10-11) станом на 18 червня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 15513,50 грн., з яких: 9278,89 грн. - заборгованість за відсотками; 6475,56 грн. - пеня, 1214,93 грн. судові штрафи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг 13 лютого 2017 року підписав заяву, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 14 червня 2018 року має заборгованість в сумі 79252,17 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 13 лютого 2017 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями: анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, нової редакції статуту (а.с. 9-25, 32-33). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8) станом на 14 червня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 79252,17 грн. з яких: 39674,32 грн. - тіло кредиту; 8430,52 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 26897,23 грн. - пеня, 4250,10 грн. - судові штрафи. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 75002,07 грн., з яких 39674,32 грн. - тіло кредиту; 8430,52 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 26897,23 грн. - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву від 22 жовтня 2012 року згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 04 липня 2018 року має заборгованість в сумі 23024,04 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не 'ґявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 22 жовтня 2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями: анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, нової редакції статуту (а.с. 12-28, 34-35). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10-11) станом на 04 липня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 23024,04 грн. з яких: 993,35 грн. тіло кредиту; 8636,38 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 11821,74 грн. пеня, 1572,57 грн. судові штрафи. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21451,47 грн. з яких 993,35 грн. тіло кредиту; 8636,38 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 11821,74 грн. пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 11 травня 2017 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 21 червня 2018 року має заборгованість в сумі 14237,33 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 11 травня 2017 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями: анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, нової редакції статуту (а.с.9-25,31-32). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-9) станом на 21 червня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 14237,33 грн. з яких: 5330,95 грн. - тіло кредиту; 1922,77 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5829,45 грн. - пеня, 1154,16 грн. - судові штрафи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості та відповідно до ст.141 ЦПК України понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 25 вересня 2012 року відповідачка отримала кредит у розмірі 300 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок невиконання умов договору відповідачка, станом на 30 червня 2018 року має заборгованість в розмірі 12730,95 грн.. Оскільки відповідачка заборгованість не повертає, просив стягнути з неї вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 27 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз'яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка у встановлені судом строки відзив не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 25 вересня 2012 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями: анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг новою редакцією статуту (10-35, 41-42). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-9) станом на 30 червня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 12730,95 грн. з яких: 3641,32 грн. - заборгованість за кредитом; 7407,20 грн. - заборгованість за відсотками, 600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1082,43 грн. судові штрафи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 30 жовтня 2013 року відповідачка отримала кредит у розмірі 3000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок невиконання умов договору відповідачка, станом на 31 травня 2018 року має заборгованість в розмірі 17754,52 грн.. Оскільки відповідачка заборгованість не повертає, просив стягнути з неї вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 27 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз'яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка у встановлені судом строки відзив не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 30 жовтня 2013 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копіями: анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг новою редакцією статуту (10-35, 41-42). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-9) станом на 31 травня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 17754,52 грн. з яких: 2498,73 грн. - заборгованість за кредитом; 13534,15 грн. - заборгованість за відсотками, 400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1321,64 грн. судові штрафи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24 вересня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя, на сімейні цінності, на шлюб та сім'ю. В зв'язку з цим протягом останніх років між ними виникали конфлікти та непорозуміння, поступово погіршувалися стосунки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. З березня 2018 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Вважає, що сім'я припинила своє існування, шлюб існує формально, тому просив його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що сторони з 24 вересня 2011 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Загальцівської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08 травня 2009 року. Через відсутність взаєморозуміння їх сім'я фактично розпалася. Сімейно-шлюбні відносини припинені. Тому просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 08 травня 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.35). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка проти позову не заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2008 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], відносно якої його та відповідачку позбавили батьківських прав, тому дитина проживає з опікуном. Через різні характери, погляди на побутові питання та виховання дитини між ними постійно виникали сварки. Відповідачка перестала турбуватися про побудову сімейних відносин, пішла з дому і стала проживати в іншому місці. Протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Зараз він проживає з іншою жінкою, має намір створити з нею сім'ю. Тому просив шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 07 червня 2008 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], відносно якої він та відповідачка [PERSON] позбавлені батьківських прав, що підтверджується копією рішення Бородянського районного суду від 02 серпня 2017 року (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивач позов підтримав, відповідачка відзиву на позов не надіслала, клопотань про надання часу для примирення не подавала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власником житлового будинку [ADDRESS], де зареєстрована його донька від першого шлюбу [PERSON], яка з 1998 року за вказаною адресою не проживає. Після реєстрації шлюбу відповідачка переїхала проживати до м.Полтава. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ні він, ні інші члени його сім'ї відповідачці не чинили. Оскільки відповідачка більше року без поважних причин не проживає в належному йому житловому будинку просив визнати її такою, яка втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила слухати справу у її відсутність, позов визнала. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується копіями свідоцтв про право особистої власності на житловий будинок та про право на спадщину за заповітом (а.с.8, 9). З копії будинкової книги вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] (а.с.10-14), але з 1998 року за вказаною адресою не проживає, що підтверджується копією акту обстеження житлово-побутових умов від 14 липня 2018 року (а.с.16). Оскільки відповідачка за вказаною адресою відсутня, не користується і не проживає в житловому будинку [ADDRESS] з 1998 року, то суд вважає за необхідне визнати її такою, яка втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved