Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В квітні 2015 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: КП «ЖЕП № 49» про відшкодування моральної шкоди у розмірі 11134,68 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона за реєстрована та постійно проживає в квартирі №26, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені газети «Правда», буд. 113, що належіть їй на праві приватної власності. У липні 2014 року внаслідок дій [PERSON], яка є власником квартири № 32, поверхом вище за цією ж адресою, відбулось залиття її квартири, про що був складений акт. Внаслідок залиття їй була завдана матеріальна шкода. Зазначила, що відповідач не перший раз заливає її квартиру, що підтверджується актами КП «ЖЕП №49» від 10.12.2007 та 23.02.2011. У звязку із проведенням в її квартирі ремонтних робіт, в ній зявились не приємні запахи. А саме був запах сирості та грибка та інших будівельних матеріалів. Через це, в цей період, позивач не могла проживати та знаходитися у своїй квартирі, оскільки в неї було погане самопочуття, зявились сильні головні болі. В подальшому вищезазначені обставини призвели до необхідності купівлі ліків. Позивач зазначила, що є пенсіонеркою та отримує невелику пенсію, у звязку з чим їй довелось всю пенсію витрачати на ліки. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням добровільно усунути нанесену шкоду внаслідок залиття, однак [PERSON] ігнорує ці прохання. Все це призвело до моральних страждань позивача, яку вона оцінює у розмірі 11134,68 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заподіяну моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 11\~134 грн. 68 коп., а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання зявився представник позивача та позивач, підтвердили викладені в позовній заяві обставини, та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що вона не вчиняла будь-яких дій, які б могли спричинили залиття квартири позивача, стверджуючи, що сантехніка та інші комунікації в належній їй квартирі знаходяться в справному стані. Представник третьої особи в судовому засіданні вирішення спору поклала на розсуд суду та пояснила, що 07 липня 2014 року представники КП «ЖЕП № 49» склали акт на предмет залиття квартири №26 по пр. Газети «Правда» 113, згідно якого причина залиття не встановлена. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила, що відповідач неодноразово здійснювала залиття помешкання позивача. Причини залиття їй невідомі. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копії технічного паспорту на приватизовану квартиру [PERSON] є власником квартири № 26 в будинку № 113 по пр. імені газети «Правда» м. Дніпропетровська. Як підставу позову [PERSON] зазначає те, що в наслідок не однократного залиття відповідачкою помешкання позивача, останній було завдано моральної шкоди, яка виразилась в тому, що в її квартирі, після залиття, зявились не приємні запахи, а саме був запах сирості та грибка та інших будівельних матеріалів, у звязку з чим позивач не мала змоги проживати та знаходитися у своїй квартирі, оскільки в неї було погане самопочуття, зявились сильні головні болі. В подальшому вищезазначені обставини призвели до необхідності купівлі ліків. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення його прав. На підставі ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування позову позивач посилається на акт обстеження квартири № 26 по пр. Газети «Правда», 113 від 07 липня 2014 року, в якому, на думку позивача, причиною залиття є протікання труби центрального опалення з квартири № 32, що знаходиться поверхом вище. Порядок та форма складання вищезазначеного акту регулюється «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005, № 76, типова форма якого міститься в Додатку № 4 до зазначених Правил Так, відповідно до п. 2.3.6. вищезазначених Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт,. Згідно встановленої форми факт залиття квартири та його наслідків фіксується комісією у складі: голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка, представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку. Відповідно до типового акту та роз'яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) в акті залиття квартири повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Разом з тим, дослідивши у судовому засіданні оригінал вищезазначеного акту, вислухавши пояснення представника КП «ЖЕП № 49»,судом встановлено, що під час дослідження квартири № 26 по пр. Газети «Правда», 113 на факт залиття ні причина залиття, ні вина [PERSON] в залитті квартири встановлені не були. Такого ж висновку суд прийшов, оглянувши акти від 10 грудня 2007 року та від 23 лютого 2011 року на які позивач також посилається як на підставу позову. Приймаючи до уваги зазначені вище норми, суд не може прийняти як належний та допустимий доказ, наданий позивачем акт від 07 липня 2014 року, оскільки він не встановлює вину саме відповідача [PERSON] Інші належні та допустимі докази в підтвердження зазначених обставин позивачем не були надані. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed