Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

В лютому 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом до Остапівської сільської ради Миргородського району, посилаючись на те, що після смерті своєї матері, він, будучи єдиним спадкоємцем за законом, прийняв її спадщину, проте, оформити в порядку спадкування право на земельну частку (пай), на яку за життя мала право його тітка - сестра матері, не може через те, що мати хоч і прийняла спадщину після своєї сестри, проте не дооформила свої спадкові права на цю земельну частку (пай). В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав, просив задовольнити його, пояснивши, що його тітка [PERSON] мала право на земельну частку пай колишнього КСП ім. Ульянова площею 3,83 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Остапівської сільської ради Миргородського району, будучи внесеною до відповідного списку, однак за життя не встигла одержати сертифікату на таке право. Після смерті тітки у січні 2000 року, мати позивача прийняла після неї спадщину фактично, вступивши в управління та володіння спадковим майном сестри. Про наявність не успадкованого матір'ю права її сестри позивач дізнався лише у 2013 році. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Від відповідача до суду подано листа, за змістом якого заперечень щодо заявленого позову не заявлено та висловлено прохання про розгляд справи у відсутність його представника / а.с. 48 /. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, позивач є сином [PERSON], підтвердженням чому є копія свідоцтва про його народження / а.с. 9 /. [INFO] року мати позивача померла в с. Панченки Остапівської сільської ради Миргородського району, внаслідок чого відкрилася спадщина / а.с. 11 /. За повідомленням Першої миргородської державної нотаріальної контори спадщину після [PERSON] за законом прийняв її син - позивач по справі, який одержав свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, на майновий пай та на грошові вклади. Заяви про прийняття спадщини або відмови від неї від інших спадкоємців до цієї нотаріальної контори не надходили / а.с. 32, 33 /. Рішенням Миргородського районного суду Полтавської області від 03 серпня 2001 року встановлено юридичний факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як між рідними сестрами / а.с. 12 /. Як вбачається з повідомлення Остапівської сільської ради Миргородського району, за життя [PERSON] - сестра матері позивача, була включена до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) колишнього КСП ім. Ульянова під час розпаювання площею 3,84 умовних кадастрових гектарів, середній розмір якої на даний час становить 3,83 кадастрових гектарів / а.с. 13, 17/. З показань свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що сестра матері позивача [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Ульянова, будучи включеною до відповідного списку, проте не встигла одержати сертифікат через її смерть. Свідок [PERSON] особисто возив її своїм автомобілем до сільської ради для вирішення цих питань. Після смерті вказаної особи її спадщину у виді компенсаційних виплат за роботу в неволі під час війни прийняла її сестра - мати позивача [PERSON] / а.с. 49, 50/. Таким чином, при розгляді справи факт наявності права на земельну частку (пай) у [PERSON], знайшов своє підтвердження проаналізованими доказами. [INFO] року [PERSON] померла в с. Панченки Миргородського району, внаслідок чого відкрилася спадщина / а.с. 10 /. Оскільки мати позивача [PERSON] прийняла спадщину після своєї померлої сестри на підставі положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, то вважається, що нею прийнято і спадщину у виді права сестри на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Ульянова площею 3,83 умовних кадастрових гектарів. Між тим, у видачі свідоцтва про право на цю спадщину після померлої матері позивачу було відмовлено постановою державного нотаріуса від 14 серпня 2014 року через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), на ім'я спадкодавця / а.с. 14 /. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом на майно та право своє матері, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини, а навпаки вчинив дії по її прийняттю, вважається, що він, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину і на право на земельну частку (пай), яке належало його тітці та яке фактично успадкувала його мати. За результатами розгляду справи встановлено, що інші особи, на спадщину після померлої [PERSON] не претендують. З цих підстав суд приходить до висновку про те, що позивач набув право на земельну частку (пай), успадковане його матір'ю, після своєї сестри. Це право ніким не оспорюється, а підстав для визнання спадщини відумерлою та переходу її у власність відповідача немає.

Outcome: approved