Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 2006 року Княгининською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого зазначені батьками. Зазначає, що після реєстрації шлюбу у них були нормальні сімейні відносини. З метою забезпечення сім`ї, вони вирішили разом поїхати за кордон. Коли народився син, прийняли рішення, що один з них має залишитись в Україні та займатись його вихованням. За взаємною згодою він зайнявся доглядом та виховання сина. У 2011 році він повернувся на Україну, а дружина залишилась за кордоном. Додому вона приїзджала дуже рідко, проте подружніх відносин це не зміцнювало, а навпаки призвело до розпаду сім`ї. З роками вони стали чужими людьми, з різними поглядами на життя та планами на майбутнє, виникла недовіра один до одного. Вважає, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо і недоцільно. Просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з ним, оскільки дитина і так проживає з ним, спору відносно його подальшого місця проживання у них немає. Ухвалою судді від 01.10.2019 року відкрито провадження у справі. З метою виконання вимог ч.1ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. 31.10.2019 представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Юшко С.І. було подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовних вимог вона не визнала, зазначила, що з грудня 2018 року до травня 2019 року була вдома. Сім`я перебуває на її утриманні. З сином вона постійно спілкується по телефону, передає кошти, одяг, продукти. Хоче зберегти сім`ю. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 22.01.2020 сторонам надано шість місяців для примирення, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено. Згідно ухвали суду від 03.09.2020, провадження у справі відновлено. Позивач, згідно поданої заяви, просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Представником відповідача - адвокатом Юшко С.І. до суду подано заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі та участі відповідачки [PERSON] . Зазначає, що відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідна, не заперечує щоб неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з батьком. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 25 квітня 2006 року Княгининською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 01, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені сторони у справі, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З ціллю збереження сім`ї судом було надано сторонам шість місяців на примирення, проте позитивного результату це не дало. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що спору відносно визначення місця проживання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у сторін немає, син проживає з батьком, оскільки мати дитини перебуває за кордоном, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити його проживати разом з батьком. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved