Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини . Обгрунтовує свої вимоги тим, що 14 квітня 2011 року помер батько [PERSON], а вона є його спадкоємцем за заповітом. Мати [PERSON], як непрацездатна вдова, яка має право на обовязкову частку у спадщині її не прийняла. Вона після звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Просила суд визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] подали до суду клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримують, просять задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області - сільський голова [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що сільська рада позов визнає. Розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 14 квітня 2011 року в с.Григорів Рогатинського району Івано-Франківської області помер батько позивачки [PERSON], внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. [PERSON] заповів все своє майно дочці [PERSON], заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Григорівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 18 травня 2010 року та зареєстровано в реєстрі за №18 . У заяві від 03 червня 2016 року мати позивачки [PERSON], як непрацездатна вдова повідомила, що після смерті чоловіка [PERSON] спадщини не прийняла, претензій щодо спадкового майна не має. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Останнім днем для подання заяви про прийняття спадщини було 15 жовтня 2011 року, але у встановлений законом шестимісячний строк спадкоємець за заповітом [PERSON], яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, не звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса від 19 травня 2016 року №122/02-31. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому, враховуючи, що спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved