Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка зазначила, що [INFO] помер - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] яким померлий володів на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.07.2001 року Універсальною товарно-сировинною біржею. Відповідно до заповіту, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є - [PERSON], за заявою якої було заведено спадкову справу. При зверненні позивача до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачці було відмовлено у зв'язку із наявністю розбіжностей у заповіті та документах, які посвідчують її особу, а саме: в заповіті зазначено «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Спадкоємцю було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування. Тому, позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Ухвалою суду від 14 грудня 2016 року в якості співвідповідача по справі був залучений [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. Надала суду заяву, згідно якої просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали, які є у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (лікарське свідоцтво про смерть №8, видане [INFO] Миколаївською обласною лікарнею; актовий запис про смерть № 184 від 27 червня 2014 року). Після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], яким померлий володів на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 02.07.2001 року Вознесенською Універсальною Товарно-Сировинною біржею за реєстровим №537. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області 27.05.2014 року за реєстровим №21, (а.с.6), спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] [INFO]. (а.с.6). Після смерті [PERSON], померлого [INFO] Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області було заведено спадкову справу №290/2014 від 24.11.2014 року за заявою про прийняття спадщини [PERSON], а також 23.12.2014 року зареєстровано заяву про прийняття спадщини від брата спадкодавця [PERSON] (довідка №1887/01-09 від 09.11.2016 року) Відповідно довідки-роз'яснення Другої Вознесенської державної нотаріальної контори №1331/0214 від 21.09.2013 року, прізвище спадкоємця, вказаного в заповіті не співпадає з документами, які посвідчують її особу, а саме: в заповіті зазначено «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]» та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування. Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушене право пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України. Так, згідно положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи неможливість оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальній конторі, суд вважає за можливе визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO] в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved