Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 19 грудня 2015 року її дочка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу вона обрала прізвище « [PERSON] ». [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Однак відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Їх дочка [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Тому [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини та призначити позивача опікуном над онукою [PERSON] . У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримую позов та наполягають на його задоволенні. [PERSON] та [PERSON] не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень відповідачі посилаються на те, що вони не ухиляються від виховання їх дочки [PERSON] та приймають участь в її утриманні. Тому [PERSON] та [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні позову. Представник служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради Павленко Л.В. підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідка та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 19 грудня 2015 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу вона обрала прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 грудня 2015 року (а.с.10). [INFO] у відповідачів народилась дочка [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 1 квітня 2016 року (а.с.12). Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З копії акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.18) вбачається, що [PERSON] проживає з її бабусею [PERSON] . З довідки завідувача ДНЗ «Журавонька» №169 від 15 листопада 2018 року (а.с.17) вбачається, що виключно позивач приводить дитину до дитячого садка та забирає її з нього. Крім того, з висновку органу опіки та піклування, погодженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №95 від 18 лютого 2019 року (а.с.48) вбачається, що з серпня 2018 року [PERSON] залишила дитину позивачу та майже не з`являється за місцем проживання. Вона зовсім не піклується про фізичний, духовний розвиток дочки [PERSON] , не забезпечує її харчування, медичного огляду та лікування дитини. [PERSON] не спілкується з дочкою [PERSON] , не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. [PERSON] перебував в місцях позбавлення волі. Після закінчення відбування покарання він також не спілкується з дитиною, зовсім не цікавиться її здоров`ям, матеріально не допомагає та не бере участь у вихованні дочки [PERSON] . Відповідачі не реагують на заходи впливу органу опіки та піклування, оскільки вони деградували як особистості. Тому рекомендовано позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідачі не подали докази на підтвердження того, що вони приймають участь у вихованні дочки [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є матір`ю [PERSON] . Вона стверджує, що її син та його дружина [PERSON] мають намір виховувати їх дочку [PERSON] . Однак достовірність показань свідка [PERSON] спростовується довідкою завідувача ДНЗ «Журавонька» №169 від 15 листопада 2018 року (а.с.17), копією акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.18) та висновком органу опіки та піклування, погодженого рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №95 від 18 лютого 2019 року (а.с.48). З огляду на це суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] допустимо позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON] та залишити дитину у її бабусі [PERSON] для подальшого оформлення опіки. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідача. Водночас, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1409 гривень 60 копійок (704,80 х 2). Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений позов задоволений частково. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору по 352 гривень 40 копійок (1409,60 : 4).

Outcome: partial