Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 13 липня 1992 року його матері [PERSON] , як робітнику МК «ММК ім.Ілліча», було видано ордер на отримання права проживання разом із родиною в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Позивач також зазначений в ордері як член сім`ї, оскільки на той час був неповнолітнім. Відповідно до виданого ордеру, позивач із матір`ю були зареєстровані в кімнаті та особовий рахунок оформлено на ім`я [PERSON] . Відповідно до відомостей домовой книги, позивач із матір`ю постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, мати розірвала шлюб із його батьком [PERSON] 07 травня 1987 року та в спірному житловому приміщенні він ніколи не проживав. Відповідно до Закону України №2482 від 19 червня 1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення «Про порядок передання квартир, будинків, житлових приміщень в гуртожитках у власність громадян», затверджених наказом іністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, передбачена передача житлау власність громадян, що проживають в зазначених гуртожитках. Так, згідно зазначеного Закону, до приватизації житла залучаються лише громадяни, які постійно проживають в помешканні разом із наймачем, або за якими зберігається право на житло. 13 січня 2003 року позивач був засуджений та відбував покарання в Макїїській ВК №32 Донецької області. У 2004 році [PERSON] вживала заходи щодо приватизації займаного помешкання, у зв`язку із чим позивач, як зареєстрована в помешканні особа, надавав заяву на ім`я начальника ЖЕКу Іллічівського району м.Маріуполя від 11 листопада 2003 року, відповідно до якої він не заперечує проти приватизації житла його матір`ю [PERSON] Підпис позивача було посвідчено начальником Макіївської ВК № 32. Між тим, процедура з приватизації житла завершена не була. Після звільнення, позивач продовжив проживати в спірному майні. Позивач посилався на вимоги ст.71 ЖК України, відповідно до якої житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутньою особою або членами його сім`ї протягом шести місяців зокрем у випадку затримання чи засудження до позбавлення волі протягом всього часу тримання під вартою та відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі залишилися проживати інші члени сім`ї. [INFO] мати позивача [PERSON] померла, а позивач продовжив проживати в зазначеному приміщенні. У подальшому, в зв`язку із смертю наймача житла, ЖКП «Керуюча компанія Кальміуська» відкрило особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я позивача. Між тим, у приватизації займаного житла, Департаментом міського майна Маріупольської міської ради, позивачу було відмовлено. На підставі викладеного, просив суд визнати за ним право користування житловим приміщенням: [ADDRESS] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до діючого законодавства. Таож, представником позивача надано на адресу суду відзив на позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Згідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести у суді ті обставини на які вона посилається,як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін,та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м.Маріуполі Донецької області, що підтверджується копією паспорту громадянина України [NUMBER] , виданого 23 травня 2001 року Іллічівським РВ Маріупольського М УМВС України в Донецькій області. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 07 травня 1987 року, атів запис №206. Так, згідно довідки ВАТ «ММК ім..Ілліча», [PERSON] дійсно працювала з 1997 року на посаді сторож-прибиральник території Цеху здоров`я та благоустрою ВАТ «ММК ім.Ілліча». Згідно ордеру №302 на житлову площу в гуртожитку, [PERSON] надано в користування житлову площу 12,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , як працівнику МК «ММК ім..Ілліча». Позивач по справі [PERSON] є членом сім`ї наймача квартири. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №318/1 від 22 вересня 1999 року, змінено статус гуртожитків для проживання малих сімей ВАТ «ММК ім..Ілліча» на пр..Металургів № 135,139,159,173,175,177. Так, переведено квартиру [ADDRESS] , яка має статус гуртожитку, в ордерну квартиру. Відповідно до довідки ПАТ «ММК ім..Ілліча» від 14 травня 2004 року, [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , площею 12,5 кв.м. На даній площі прописана [PERSON] , а також був прописаний син [PERSON] , якого вироком Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 13 січня 2003 року засуджено до 8 років позбавлення волі. Відповідно до довідки про судимість, [PERSON] , 1985 року засуджений вироком Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 13 січня 2003 року до 8 років позбавлення волі, строк покарання з 22 липня 2002 року по 03 січня 2008 року. Покарання відбував в Макіївській ВК №32 Донецької області та був звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 2 роки 6 місяців 26 днів. Після звільнення направлений за постійним місцем проживання: [ADDRESS] . Судом досліджено заяву [PERSON] від 11 листопада 2003 року, завірену начальником Макіївської ВК №32, відповідно до якої останній не заперечує проти приватизації квартири [ADDRESS] його матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 1307. Рішенням Кальміуської райадміністрації Маріупольської міської ради №243 від 28 грудня 2016 року, ухвалено зміну договорів найму житлових приміщень, зокрема дозволено ЖКП по ремонту та експлуатації житлового фонду Іллічівського району м.Маріуполя замінити договір найму житлового приміщення - кВ. [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати, житловою площею 12,5 кв.м., на сина [PERSON] , складом сім`ї 1 особа, у зв`язку зі смертю наймача [PERSON] . 15 лютого 2017 року ЖКП «Керуюча компанія «Кальміуська» видано особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , площа 12,20/18,30 кв.м. , 1 кімната. [PERSON] зазначений як винаймач. 22 лютого 2017 року Маріупольським БТІ видано інвентаризаційну справу за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . 14 серпня 2017 року, [PERSON] укладено договір 1481-72 про користування електроенергією із ПАТ «Донецьколенерго», а також договором від 08 жовтня 2018 року, [PERSON] уклав договір про надання послуг з утримання будинку з ЖКП «Кальміуська». Відповідно до повідомлення Департаменту міського майна Маріупольської міської ради від 26 вересня 2017 року, було розглянуто звернення [PERSON] від 26 вересня 2017 року щодо передачі у приватну власність квартири [ADDRESS] . Так, повідомлено, що передача житла у власність громадян передбачена Законом України від 19 червня 1992 року № 2482 «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон), а підготовка та оформлення документів про передачу регулюється Положенням «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення). Згідно з п.18 Положення, громадянин до органу приватизації надає, окрім інших документів, копію ордера про надання житла. [PERSON] до відділу приватизації департаменту була надана копія ордера на жилу площу в гуртожитку від 13 липня 1992 року № 302, виданого ВАТ «ММК ім. Ілліча», на ім`я попереднього наймача [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно з п. 3 рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22 вересня 1999 року «Про зміну статусу гуртожитків для проживання малих сімей відкритого акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на пр. Металургів № 135, 139, 169, 173, 175, 177» ордер на зазначену квартиру мав бути виданий Відділом з обліку та розподілу житлової площі міськради. Враховуючи викладене, департаментом буде розглянуто питання з передачі [PERSON] у приватну власність квартири [ADDRESS] лише у разі надання належним чином оформленого ордера на житло або рішення суду про визнання за ним права користування зазначеним житловим приміщенням. Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб ДАП Маріупольської міської ради від 22 жовтня 2018 року, [PERSON] зареєстрований з 25 січня 2008 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Актом №30 КСН «Центральний ІІ» від 18 січня 2019 року, підтверджено факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 08 липня 2019 року [PERSON] уклав договір найму житлового приміщення з ЖКП «Керуюча компанія «Кальміуська», відповідно до якого він уклав договір користування квартирою [ADDRESS] , житлова площа 12,5 кв.м., з місцем загального користування 21,59 кв.м. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення . Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української PCP. Згідно із ст. 64 ЖК члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 65 ЖК України передбачено, що особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ст. 824 ЦК України, на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця, наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах. Судом враховано посилання позивача на вимоги Закону України №2482 від 19 червня 1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення «Про порядок передання квартир, будинків, житлових приміщень в гуртожитках у власність громадян», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, відповідно до яких передбачена передача житла у власність громадян, що проживають в гуртожитках. Так, згідно зазначеного Закону, до приватизації житла залучаються лише громадяни, які постійно проживають в помешканні разом із наймачем, або за якими зберігається право на житло. Відповідно до ст.71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутньою особою або членами його сім`ї протягом шести місяців зокрем у випадку затримання чи засудження до позбавлення волі протягом всього часу тримання під вартою та відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі залишилися проживати інші члени сім`ї. Дослідивши надані документи, суд вважає доводи позивача та вимоги про визнання за ним права користування житловим приміщення, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки мати позивача [PERSON] здобула право наймача житла на законних підставах, а відсутність позивача [PERSON] за місцем реєстрації тривалий час не може бути визнана неповажною, оскільки відповідно до діючого законодавства, його права як члена сім`ї наймача житла захищені на час відбування ним покарання. Крім того, судом встановлено, що на теперішній час, позивач [PERSON] постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , уклав з ЖКП договір найму житлового приміщення та здійснює оплату комунальних послуг. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved