Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона та третя особа - [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Зазначила, що в даній квартирі окрім її співвласників, зареєстрований відповідач [PERSON], який є колишнім чоловіком позивачки та батьком третьої особи - [PERSON] Вказала, що відповідач не проживає у квартирі з 2012 року, спроб вселитися у квартиру з цього часу відповідач не робив, інтересу до проживання у квартирі не висловлював, оплату комунальних послуг не здійснює. Посилаючись на те, що вона та її дочка є єдиними власниками квартири, а відповідач понад рік не проживає у квартирі, позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, а позов задовольнити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суд письмову заяву. В якій просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність вищезазначених осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. За даними Комунального концерну «Центр комунального сервісу №34» станом на 5 жовтня 2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка [PERSON], її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] На підставі заочного рішення Подільського районного суд м. Києва від 04.11.2014 шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. На даний час колишній чоловік позивачки [PERSON] зареєстрований у квартирі, однак його реєстрація носить формальний характер та створює перешкоди позивачці вільно розпоряджатися належним їй житлом. Спір між сторонами виник у зв'язку з оспорюванням права відповідача користуватися житлом, належним позивачці та її дочці. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право користуватися чужим майном регламентується ст. 405 ЦК України, відповідно до якої право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Припинивши проживання у квартирі у 2003 році, та переставши з'являтися у квартирі з 2012 року, відповідач зі спливом 1 року втратив право користування квартирою як це передбачено ч. 2 ст.406 ЦК України. Докази про те, що вселяючись у квартиру [ADDRESS], належну позивачці та третій особі, відповідач [PERSON] мав якісь інші домовленості щодо збереження права користування квартирою, відсутні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], а відтак, і про необхідність визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] потрібно стягнути 640,00 грн. судового збору.

Outcome: approved