Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

В квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на її користь суму коштів в розмірі 195 668, 00 грн. за непоставлений товар, згідно договору поставки теплотехнічного обладнання № 10112017 від 10.11.2017 р., суму неустойки у вигляді пені в розмірі 15 069,12 грн., відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 4 722,45 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1 431,32 грн., всього суму в розмірі 216 890,89 грн. Позов мотивований тим, що 10.11.2017 року між позивачкою та ФОП [PERSON] був укладений Договір поставки теплотехнічного обладнання, згідно умов якого відповідач зобов`язаний здійснити поставку теплотехнічного обладнання відповідно до специфікації до Договору на умовах DDP Інкотермс 2010. На виконання умов договору, 16.11.2017 року позивач оплатила 195 668,00 грн., що повністю відповідає загальній сумі та переліку товарів згідно Специфікації № 1 до Договору. Проте відповідачем зобов`язання за договором в повному обсязі не виконано та недопоставлено товар. Зазначає, що 13.03.2018 р. року позивачем було направлено вимогу про повернення коштів за непоставлену продукцію, відповіді на яку відповідачем не надано. Провадження у справі відкрито ухвалою від 05.04.2018 року (суддя Войтенко Т.В.). На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 31.07.2018 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М. Представник позивача- адвокат Криворучко В.М. до початку судового розгляду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 10.11.2017 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір поставки теплотехнічного обладнання № 10112017, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язаний здійснити поставку теплотехнічного обладнання відповідно до Специфікації до Договору на умовах DDP Інкотермс 2010. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що оплата здійснюється на умовах передплати у повному обсязі , згідно п. 2.1., шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Відповідно до п. 3.1 Договору строк поставки обладнання згідно Специфікацій складає 6 (шість) тижнів з моменту зарахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця згідно п.2.2 даного Договору. Пунктом 4.1.5 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної поставки обладнання в строк за даним Договором, Виконавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки від суми договору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У статті 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачка по справі свої зобов`язання за Договором виконала в повному обсязі та сплатила шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача 16.11.2017 року суму в розмірі 195 668,00 грн., що підтверджується випискою ПАТ КБ «Приватбанк» від 16.11.2017 року. Відповідач в свою чергу не виконав умови Договору. Станом на 26.03.2018 року заборгованість ФОП [PERSON] перед [PERSON] становить 216 890, 89 грн., з яких: сума коштів за непоставлений товар в розмірі -195 668,00 грн., сума неустойки у вигляді пені в розмірі - 15 069,12 грн., відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі - 4 722,45 грн., 3% відсотки річних в розмірі - 1 431,32 грн. 12.03.2018 року позивачем на адресу відповідача була направлена вимога щодо повернення на її картку/рахунок № [NUMBER] в ПАТ КБ «Приватбанк» кошти в сумі 208 185,40 грн. за непоставлений товар, а також сплатити розмір процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 1 206,17 грн., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та була залишена відповідачем без реагування. Відповідно до п. 3 ст. 612 ЦК України передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно із ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Таким чином, норми ЦК України передбачають можливість покупця відмовитись від договору та обов`язок продавця повернути кошти у випадку не поставки продавцем товару, за який здійснено передоплату. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Отже, заборгованість відповідача ФОП [PERSON] перед позивачем [PERSON] за непоставлений товар становить 216 890,89 грн., в зв`язку з чим підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки є обгрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача пядлігають стягнення судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при подачі позову судового збору у сумі 2 168,91 грн. На підставі викладеного, п.1 ч.2 ст. 11, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 612, 629, 655, 663, 665 693 ЦК України,

Outcome: approved