Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

В період перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі, офіційно зареєстрованому 28.10.2005 року Саксаганським відділом ДРАЦС м. Кривого Рогу, а/з №757, у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.13-14). Згідно інформації Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради (а.с.23), малолітні діти зареєстровані разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько [PERSON] зареєстрований окремо від них за адресою: [ADDRESS] Відповідно до листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №605/5.1 від 28.08.2017 року сім'я [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах з 09.09.2015 року (а.с.24, 25). Дослідженням матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. При цьому, [PERSON] не має постійного місця проживання, оскільки постійно змінює житло, яке кожен раз знаходиться в стані, непридатному для проживання малолітніх дітей. Так, згідно листа КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» від 15.10.2015 року №1749 (а.с.15) побутові умови для проживання за адресою: [ADDRESS] незадовільні, є підозра у вживанні батьком [PERSON] алкогольних напоїв; вирішено направити до служби у справах дітей повідомлення про сім'ю [PERSON] як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах. Як слідує з характеристики КЗШ №113 від 09.02.2016 року №61 (а.с.18-зворот), на момент надання інформації сім'я [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS]. Санітарний стан помешкання незадовільний: на кухні відсутня мийка, стіни обдерті, в квартирі брудно, житлове приміщення терміново потребує капітального ремонту. З приводу неналежних умов проживання малолітніх дітей разом з [PERSON] за вказаною адресою до служби у справах дітей від сусідів неодноразово надходили повідомлення, звернення з проханням вжити заходів (а.с.20-зворот). В ході неодноразових проведень обстеження житлово-побутових умов за місцем реєстрації [PERSON] та її дітей за адресою: [ADDRESS] 07.10.2015 року, 28.01.2016 року комісією служби у справах дітей за участю соціального педагога КЗШ №113 встановлено, що квартира складається з двох кімнат, одна з яких не жила; у квартирі відсутні електро-, водо-, газопостачання та опалення, проблеми з каналізацією; в іншій кімнаті є диван та окреме спальне місце, комод, стіл. На момент проведення обстеження в квартирі були деякі продукти харчування. Санітарно-гігієнічні умови в квартирі незадовільні, сморід від тютюнопаління, квартира потребує термінового ремонту. Дорослі та діти проживають в одній кімнаті. При зверненні працівників служби до [PERSON] з приводу надання можливості дітям та [PERSON] проживати в квартирі за адресою: [ADDRESS], останній не заперечував, однак його мати [PERSON], яка є квартиронаймачем - категорично заперечувала (а.с.19, 21). В період навчання [PERSON] в КЗШ №113 мали місце випадки не відвідування ним школи без поважних причин. Зокрема, 02.11.2015 року він не з'явився до школи, оскільки вимушений був доглядати за молодшим братом [PERSON], [INFO], в той час як мати [PERSON] близько 5 днів була відсутньою вдома та проживала у подруги у зв'язку зі сваркою з чоловіком [PERSON] У ході неодноразових рейдів за місцем проживання сім'ї [PERSON] встановлено, що [PERSON] знаходився вдома з молодшим братом сам, окрім хліба в домі ніякої їжі не було (повідомлення КЗШ №113 від 02.11.2015 року №175, а.с.16-зворот). Відповідно до повідомлення КЗШ №113 від 04.11.2015 року №184 (а.с.17-зворот), у зв'язку з виникненням неодноразових конфліктів між [PERSON] та [PERSON], останній 28.10.2015 року, 02.11.2015 року виганяв [PERSON] разом з малолітніми дітьми квартири по [ADDRESS], м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, квартиронаймачем якої є його мати [PERSON], у зв'язку з чим вони вимушені були шукати притулку по знайомим матері. На засідання ради профілактики 03.11.2015 року до школи з'явилась [PERSON], яка повідомила, що ключів від квартири по [ADDRESS], де вони з дітьми зареєстровані, у неї немає, у зв'язку з чим вона тимчасово проживає з дітьми у подруги по [ADDRESS] в м. Кривому Розі (точної адреси сказати не змогла). Батько [PERSON] на засідання ради профілактики не з'явився. [PERSON], [INFO], народження навчається КЗШ №105, зарекомендувала себе з позитивного боку, навчається на достатньому рівні, дотримується норм поведінки, чемна з дорослими, користується повагою серед однокласників, додатково відвідує шкільний гурток. Дитина фактично проживає в сім'ї тітки - [PERSON], яка належним чином займається вихованням племінниці, відповідально ставиться до її навчання, підтримує зв'язок з керівництвом школи та вчителями, приймає активну участь у роботі батьківського комітету. Раніше [PERSON] проживала з бабою - матір'ю батька, після смерті якої в 2016 року її забрала до себе [PERSON] Рідні батьки дитини нею не цікавляться, зв'язків з керівництвом школи не підтримують, інтересу до умов проживання, навчання доньки ніколи не проявляли (а.с.14-зворот). В період навчання в КЗШ №58 в 2013-2014 р.р., [PERSON] тривалий час пропускав заняття в школі без поважних причин (понад 10 днів). При відвідуванні сім'ї за місцем проживання було встановлено, що дитина мала хворобливий вид, однак жодного разу батьки з ним до лікарні не звертались, медичних довідок до школи не надавали (а.с.33, 34). На момент розгляду справи малолітня [PERSON] продовжує проживати разом з тіткою [PERSON] на території Тернівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується листом Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.01.2018 року та відомостями з Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді станом на 28.08.2017 року (а.с.23-зворот, 25). В свою чергу, [PERSON] вже зверталась до служби у справах дітей із заявою з наміром позбавити брата [PERSON] та його дружини [PERSON] батьківських прав (а.с.26). Факт того, що батьки не займались навчанням, вихованням [PERSON] також підтверджується характеристикою з попереднього місця навчання - КЗШ №113, де дитина навчалась, поки проживала з бабою (а.с.20). В свою чергу, з 18.01.2018 року малолітні [PERSON] та [PERSON] влаштовані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» за направленням служби у справах дітей виконкому Криворізької міської ради у зв'язку з тим, що діти опинились у складних життєвих обставинах. За час їх перебування в комунальному закладі дітей ніхто не відвідував, до адміністрації центру з питань перебування їх в центрі реабілітації, умов утримання, стану здоров'я не звертався (а.с.22-зворот). Влаштовано дітей до центру на підставі попередньо поданої заяви [PERSON] від 18.01.2018 року, в якій вона просила дітей влаштувати до центру тимчасово, до 01.03.2018 року, однак за весь період їх перебування в закладі їх не провідувала та наміру забрати додому не проявляла (а.с.32). Поміж іншим, з 23.03.2017 року деякий час [PERSON] відвідував КДНЗ №197 різновікову групу №6. Під час прийому дитини батьки під підпис були ознайомлені з графіком роботи дошкільного навчального закладу та групи. Мав місце випадок, коли 03.04.2017 року до 18.00 год. [PERSON] не забрали з дитячого садка, оскільки вихователь додзвонитись до матері не могла, а [PERSON] перебував в нічній зміні та не знав місце перебування дружини. У зв'язку з цим, за попереднім погодженням з керівництвом закладу о 18.30 год. вихователь [PERSON] з нарядом поліції поїхали з малолітнім [PERSON] за місцем його проживання. Однак о 19.00 год. [PERSON] прийшла за дитиною до закладу, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, поводила себе агресивно, неадекватно. З матір'ю проведено роз'яснювальну роботу 04.04.2017 року, про що складено протокол (а.с.29). Зазначені події зафіксовано в акті від 04.04.2017 року та повідомленні, направленому КДНЗ №197 службі у справах дітей для вжиття відповідних заходів відносно батьків малолітньої дитини (а.с.27, 28, 39). Як слідує з клопотання від 16.06.2017 року (а.с.40), з 30.05.2017 року [PERSON] дошкільний навчальний заклад припинив відвідувати, встановити зв'язок з його батьками працівники закладу не могли. В ході співпраці з Криворізьким міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було встановлено, що сім'я [PERSON] змінила місце проживання на іншу адресу - [ADDRESS], м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Виходом за вказаною адресою обстежити житлово-побутові умови не надалось можливим, оскільки двері до квартири ніхто не відчинив (а.с.42). Згідно характеристик з місць навчання дітей (а.с.44-46), протягом 2016-2017 р.р. сім'я [PERSON] неодноразово змінювала місце проживання. [PERSON] з батьками та молодшими братами не проживає. Батьки ніде працюють, схильні до вживання спиртних напоїв. За місцем реєстрації дітей по [ADDRESS] відсутні водо-, газопостачання, централізоване опалення у зв'язку з наявністю заборгованості за житлово-комунальні послуги, квартира потребує косметичного ремонту, комфорті умови для проживання дітей не створені. Спочатку [PERSON] цікавилась навчанням сина [PERSON], однак поступово припинила. Життям старшої доньки [PERSON] взагалі не цікавиться, передавши її на виховання бабі. В свою чергу, [PERSON] з сім'єю тривалий час не проживає, фінансової допомоги не надає, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Встановлені судом обставини, підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності суд розцінює як свідчення незацікавленості відповідачів життям, здоров'ям, матеріальним благополуччям та майбутнім їх малолітніх дітей, фактично умисно самоусунувшись від виконання батьківських обов'язків, що суд розцінює як свідоме нехтування їх виконанням. При цьому, факт передання [PERSON] на виховання бабі, а після її смерті - тітці, свідоме віддання малолітніх [PERSON] та [PERSON] до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1», де їх ніхто з батьків жодного разу не навідував є дійсним фактом того, що діти [PERSON] та [PERSON] взагалі не потрібні. Зі звернень Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 07.02.2018 року №147/5.2, від 05.03.2018 року №197/5.2 та листа Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 22.01.2018 року слідує, що сім'я [PERSON] перебуває на обліку, батьки не приділяють уваги дітям, не займаються їх вихованням, на неодноразові виклики до центру не з'являються. Виходом за адресою місця проживання [PERSON] двері квартири ніхто не відчинив, зі слів сусідів останній з'являється вдома рідко, сказати, що він постійно там проживає вони не можуть. Виходом за місцем реєстрації [PERSON] двері також ніхто не відчинив, дійсне її місце проживання невідоме. Батьки зловживають спритними напоями. З огляду на викладене, центр ініціював перед службою у справах дітей вирішення питання стосовно позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав (а.с.22, 23-зворот). Відповідно до ч.1 ст.141, ст.150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому, в розумінні п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3. Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідачів, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідачів від виконання обов'язків щодо виховання дитини мають бути безспірними. При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначив, що «… розірвання сімейних зв'язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв'язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…». Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок. Згідно висновку Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради від 28.03.2018 року № 10/36-1316 (а.с.8), вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В контексті приписів ч.6 ст.19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов'язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Враховуючи встановлені судом обставини та те, що позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків, тому суд вважає достатніми надані позивачем докази для застосування до відповідачів крайніх заходів у виді позбавлення їх батьківських прав, у зв'язку з чим приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині. Разом з тим, суд погоджується із зазначеними висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт умисного, винного та свідомого ухилення ними від виконання батьківських обов'язків, відсутність прояву інтересу до здоров'я, виховання малолітніх дітей. Подання відповідачем [PERSON] заяви про влаштування дітей до інтернату, та передання старшої доньки на виховання родичам, є безпосередніми свідченнями самоусунення від виконання батьківських обов'язків та відсутності інтересу до життя та майбутнього дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved