Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09 січня 1978 року по 21 червня 2012 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачкою по справі. У зв'язку з реєстрацією шлюбу, став проживати у господарстві батьків дружини, [PERSON] та [PERSON], тобто, в житловому будинку [ADDRESS] і відповідно став членом цього господарства. Згідно із записами погосподарських книг виконкому Рачинської сільської ради це господарство значилось за [PERSON], про що свідчить довідка виконкому Рачинської сільської ради №400 від 25.06.2013. Як член господарства приймав участь у веденні господарства і в набутті майна, хоча формально був деякий час зареєстрований в м.Дубно. Формально вибула з господарства і відповідачка по справі, так як тоді працювала в м.Дубно. І тільки у серпні 1995 року він офіційно зареєструвався у господарстві [PERSON]. Житловий будинок у якому проживала сім»я, був побудований з глини і за площею був невеликий, загальна площа становила 40кв.м. Згодом сім»я почала збільшуватись. Від спільного подружнього життя у них з відповідачкою народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] та син - [PERSON]. У зв'язку із збільшенням кількості членів родини, виникла необхідність побудувати новий житловий будинок, на місці старого будинку. Рішенням виконкому Рачинської сільської ради народних депутатів №3 від 30 березня 1983 року [PERSON] був наданий дозвіл на будівництво нового житлового будинку в с.Рачин на старому місці, згідно плану забудови села із знесенням старого будинку. І в подальшому документи на будівництво житлового будинку оформлялись на його ім»я. У зв'язку з цим, домовились про те, що будувати житловий будинок будуть для спільного проживання. І саме з метою створення спільної власності на цей житловий будинок всі працездатні члени сім»ї, в тому числі і він, вкладали свою працю і грошові кошти у це будівництво. На той час всі мали постійне місце роботи, регулярно отримували заробітну плату, яку вкладали в це будівництво. Тому вважає, що частки кожного повинні бути рівними і становити по ?. Будівництво здійснювалось в найкоротші строки і вже в 1985 році поселились в даний житловий будинок. Крім того, той факт, що був членом господарства підтверджується довідкою Рачинської ЗОШ І-ІІІ ступенів №213 від 12 грудня 2012 року. У 2000 році [PERSON] помер. Згодом спільне подружнє життя з [PERSON] не склалось, що стало причиною розірвання шлюбу. Як стало нещодавно відомо, що після смерті [PERSON] єдиним власником цього будинку є відповідачка по справі [PERSON], що стверджується довідкою виконкому Рачинської сільської ради від 10 грудня 2012 року за №1285. Вважає, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім»я [PERSON], є частково незаконним. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали та пояснили, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS]. Даний будинок був збудований за особисті кошти [PERSON] Спадщину прийняла вчасно. На підставі заяви та доданих документів до неї, їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13 серпня 2001 року, зареєстроване в реєстрі за № 1364. На час оформлення спадкових прав після смерті батька вона з позивачем перебувала у шлюбі та йому було відомо про отримання свідоцтва про право на спадщину на спірне будинковолодіння. Також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності та просить застосувати позовну давність до позовних вимог позивача. В судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] показали, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] з 1978 року. В 1983-1984 роках [PERSON], на місці старого будинку будував новий, бачили як [PERSON] допомагав по будівництву вказаного будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що працював у 1980 роках на будівництві житлового будинку в с.Рачин Дубенського району в [PERSON]. Всі розрахунки з ним проводив за виконану роботу [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до довідки Рачинської сільської ради №1290 від 12.12.2012 згідно погосподарських книг виконкому Рачинської сільської ради господарство, а саме житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], значилось за [PERSON]. В погосподарській книзі за 1977-1979 роки внесено дані про житловий будинок, який збудовано в 1953 році, будинок збудований з глини і покритий черепицею, загальна площа будинку 40 кв.м. Згідно погосподарської книги за 1983-1985 роки, в 1985 році було збудовано новий житловий будинок. Будинок збудований з цегли і покритий шифером, загальна площа будинку 120 кв.м, житлова 70 кв.м. (а.с.9). Згідно відповіді Рачинської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 25.06.2013, у відповідності до погосподарської книги №2 за 1977-1979 роки членами господарства в [ADDRESS], яке рахувалось за [PERSON] були: [PERSON] - голова господарства, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - внучка. Згідно записів погосподарської книги №2 за 1980-1982 роки вказано, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] - 21.12.1979 вибули в м.Дубно, тому зареєстрованими у господарстві [PERSON] були: [PERSON] - голова господарства, [PERSON] - дружина. Згідно записів погосподарської книги №2 за 1983-1985 роки членами господарства [PERSON] були: [PERSON] - голова господарства, [PERSON] - дружина (а.с.11). У відповідності до відповіді Рачинської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 07 лютого 2014 року за №106, відповідно до погосподарських книг Рачинської сільської ради, господарство в [ADDRESS] мало статус - колгоспного (а.с.64). [INFO] помер [PERSON]. Псля його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.19). 13 серпня 2001 року нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на підставі якого [PERSON] успадкувала житловий будинок [ADDRESS], після смерті [PERSON] (а.с.39). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 червня 2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 09.01.1978 в Рачинській сільській раді Дубенського району Рівненської області, актовий запис №1 (а.с.8). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи аналіз представленим сторонами доказів, суд виходить з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження домовленості про створення спільної власності на вищезазначений житловий будинок, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження його грошової та достатньої трудової участі у будівництві будинку та господарстві забудовника. За змістом ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В абзаці 3 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказано, що на витребування частки майна з колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно ч.1 ст.256, ст. 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки. У відповідності до ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка звернулась до суду з заявою про застосування позовної давності, позивач підтвердив, що йому було відомо, що правовстановлюючі документи на спірний житловий будинок було видано на [PERSON] Суд розцінює критично посилання позивача, про те, що йому було не відомо, що право власності на спірне будинковолодіння після смерті [PERSON], оформила в 2001 році [PERSON], так як сторони ще тривалий час до 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, мали спільний бюджет та проживали однією сім»єю. Будь-яких поважних причин, які перешкоджали звернутися до суду в межах встановленого законом трирічного строку позивачем не вказано. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи проходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, в зв»язку зі спливом позовної давності.

Outcome: dismissed