Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих доповнень, просив скасувати наказ відповідача (підрозділ РСУ) № 14-к від 18.03.2016 року та поновити його на роботі з 18.03.2016 року. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 22 жовтня 2015 року він був прийнятий на роботу до відповідача в якості машиніста екскаватора 6 розряду з усним договором на заробітну плату в розмірі 5000 грн. в підрозділ АТП. Пізніше позивач перейшов працювати в РСУ, але, оскільки переводом оформити його перехід було неможливо, він 29 лютого 2016 року звільнився з АТП за власним бажанням, і з 15 березня 2016 року він приступив до роботи в РСУ, де начальник сказав йому, щоб він написав заяву про прийом на випробувальний термін на один місяць до 15.05.2016 року, вказавши, що так прийнято. Проте, приступити до роботи позивач не міг, оскільки погрузчик, на який його поставили працювати, був у неробочому стані, про що він повідомив керівництво, але йому повідомили, щоб розбирався сам. Але ж, йому не надали спецодягу та обладнання, а 18 березня 2016 року повідомили, що він звільнений, як пізніше виявилося у звязку з тим, що не пройшов випробувальний термін. Позивач вважає звільнення незаконним, а тому, просив скасувати наказ відповідача (підрозділ РСУ) № 14-к від 18.03.2016 року та поновити його на роботі з 18.03.2016 року. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які в казані в його позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та просив відмовити йому в повному обсязі. При цьому, вказав, що 14 березня 2016 року на підставі наказу № 11-к позивача було прийнято на посаду машиніста погрузчика 5 р. з випробувальним строком 1 місяць, з даним наказом позивач ознайомився особисто про що свідчить підпис в наказі. 18 березня 2016 року на підставі наказу № 14-к позивача було звільнено з посади машиніста погрузчика на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з формулюванням «Не выдержавший испытательный срок». Однак, на сьогоднішній день відповідачем внесені зміни до наказу № 14-к від 18.03.2016 року, відповідно до якого, в графі «причина звільнення» напис «Не выдержавший испытательный срок» є скасованим наказом № 33 від 25.03.2016 року. В даному наказі зазначено підставу звільнення [PERSON] з РБУ МКП «Дніпропетровський електротранспорт» машиніста-погрузчика 5-го роз. за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України («угода сторін») на підставі особистої заяви. Таким чином, вищезазначене свідчить про те, що між позивачем та відповідачем немає предмету спору. Крім того, за короткий термін роботи у відповідача на посаді машиніста погрузчика 5 р., позивач проявив себе як недобросовісний працівник, що проявилось в невиконанні ним поставлених задач керівництвом, що підтверджується службовою запискою головною механіка РСУ МКП «Дніпропетровський електротранспорт» [PERSON] та актом від 17.03.2016 року. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2016 року на підставі наказу № 11-к позивача було прийнято на посаду машиніста погрузчика 5 р. в Ремонтно-будівельне управління міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» з випробувальним строком 1 місяць. Вищевказана обставина визнавалася та не заперечувалася сторонами у справі, а тому, вона не підлягає доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. 18 березня 2016 року, на підставі наказу № 14-к, позивача було звільнено з посади машиніста погрузчика на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України з формулюванням «Не выдержавший испытательный срок». Позивач вважає таке звільнення незаконним, у звязку з чим, просив скасувати наказ відповідача (підрозділ РСУ) № 14-к від 18.03.2016 року та поновити його на роботі з 18.03.2016 року. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Разом з тим, судом було встановлено, що наказом Ремонтно-будівельного управління міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» за № 33 від 25.03.2016 року були внесені зміни до наказу № 14-к від 18.03.2016 року, відповідно до якого, в графі «причина звільнення» напис «Не выдержавший испытательный срок» був визнаний не дійсним і зазначено підставу звільнення [PERSON] з РБУ МКП «Дніпропетровський електротранспорт» машиніста-погрузчика 5-го роз. за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України («угода сторін») на підставі особистої заяви. Таким чином, предмет спору, заявлений позивачем у даній справі, а саме: наказ відповідача (підрозділ РСУ) № 14-к від 18.03.2016 року з формулюванням звільнення «Не выдержавший испытательный срок», на теперішній час відсутній. Судом зверталася увага позивача на існування наказу, але позивач вказав, що вищевказані зміни у наказах відповідача то є внутрішніми проблемами самого відповідача, і наполягав на скасуванні саме наказу відповідача (підрозділ РСУ) № 14-к від 18.03.2016 року та поновленні його на роботі з 18.03.2016 року. Проте, як було встановлено судом вище, наказ відповідача (підрозділ РСУ) № 14-к від 18.03.2016 року з формулюванням звільнення «Не выдержавший испытательный срок», на теперішній час не існує, оскільки скасований самим відповідачем. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, оскільки на теперішній час відсутній предмет спору, заявлений позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed