Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

В липні 2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що 18.08.2010 р. відповідач отримав кредит в розмірі 15 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, відповідно до умов договору відповідач зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому кредитним договором. Проте відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим станом на 15.06.2016 р. утворилась заборгованість за кредитом. Посилаючись на вищевикладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 21 803 грн. 05 коп. за кредитним договором № б/н від 18.08.2010 р., а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що в той період часу, коли не працював його телефон, невідомі особи, скориставшись цією обставиною, зняли кошти з кредитної картки, без його відома. Оскільки ним особисто кошти не витрачались, вважає, що не має нести відповідальність за виниклу заборгованість. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Суд оцінює докази відповідно до вимог ст. ст. 58-59, 61, 212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. 18.08.2010 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», був укладений Договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 15 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості, а також зобовязувався сплачувати інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Відповідно до умов Договору Клієнт [PERSON] ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Банк встановлює Клієнту кредитний ліміт та може змінити (збільшити або зменшити) його в будь-який момент. Згідно п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобовязувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перерахунком платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та Правил надання банківських послуг, у випадку порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених чинним договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, відповідач [PERSON] грошові зобовязання перед кредитодавцем належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням. Відповідно до наданого позивачем [PERSON], станом на 15.06.2016 р.,заборгованість відповідача складає 21 803 грн. 05 коп., а саме: 13 336 грн. 23 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3 980 грн. 06 коп. заборгованість за відсотками, 5 619 грн. 80 коп. заборгованість з пені, нараховані штрафи 850 грн. 00 коп., 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 1 014 грн. 43 коп. штраф (процентна складова). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд не може прийняти до уваги доводи відповідача щодо зняття коштів невідомою особою, оскільки вказані обставини належними та допустимими доказами не доведено та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved