Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернулась до суду із даним позовом у якому просила стягнути з ПрАТ « Провідна» на ії користь суму різниці між сплаченим страховим відшкодування та дійсним розміром спричиненого збитку у розмірі 13 327,72 грн, а також витрати , пов`язані із наданням правової допомоги у розмірі 2 655,56 грн. Крім того, із відповідача [PERSON] позивач просила стягнути суму різниці між страховим відшкодування та розміром спричиненого збитку у сумі 7 981,28 грн., та в рівних частинах з відповідачів просила стягнути моральну шкоду у розмірі 4000,00 грн. В обґрунтування позову вказала на те, що 16 вересня 2013 року між ПрАТ «Страхова компанія « Провідна» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АС № 4206715 відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Toyota Rav4, реєстраційний номер [NUMBER]. Посилається на те, що 13 січня 2014 року в м. Києві , по проспекту Героїв Сталінграду о 19годині 20 хвилин сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення за участю автомобіля Toyota Rav4, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер [NUMBER], власницею якого вона є. Внаслідок даної ДТП, автомобіль позивачки зазнав пошкоджень. Вказана дорожньо-тарнспортна пригода сталась з вини відповідача. Позов мотивований тим, що 15 січня 2014 року позивачкою на розгляд до ПрАТ СК « Провідна» було надано необхідний пакет документів для виплати страхового відшкодування, а також був наданий для огляду та визначення розміру збитку пошкоджений автомобіль. Позивачка посилається на те, що з порушенням строків, визначених у Законі України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 11986,35. З даною сумою позивач не погоджується,оскільки вважає, що отримана сума страхового відшкодування не відповідає розміру дійсно заподіяного матеріального збитку, так як згідно із замовленого нею акту про оцінку № 7075/05/14 від 26 травня 2014 року вартість матеріального збитку становить 25313,72 грн. Отримавши звіт експерта, позивач звернулась з письмовою заявою про проведення доплати суми різниці між отриманою сумою відшкодування та дійсним розміром спричиненого збитку, однак, оскільки відповідачем доплату не здійснено, вона вимушена звернутись до суду із даним позовом про стягнення різниці суми страхового відшкодування у розмірі 13327,72 грн. Крім того, позивач просить стягнути з винної особи у заподіянні збитків з відповідача [PERSON] 7 981,28 грн., виходячи із того, що 02 липня 2014 року вона звернулась до ТОВ « АВТОДОК, де планує провести відновлювальний ремонт автомобіля та згідно із рахунку фактури СТО ТОВ « Автодок» № СФ-001274 від 02 липня 2014 загальна вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 33 295,00 грн., а тому позивач просить стягнути різницю між дійсним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням. Також посилаючись на наявність моральних страждань, позивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 4 тис. грн.. В ході розгляду справи представником позивача було подано заяву про зміну підстави позову відповідно до якої він просив стягнути з відповідача ПрАТ « Провідна» 9493,94 грн., посилаючись на те, що згідно замовленого позивачкою акту про оцінку автомобіля від 26 травня 2014 року вартість матеріального збитку становить 25313,72 грн. При цьому, як вказує представник позивача, в жовтні 2014 року позивачкою придбано в ФОП [PERSON] запасні частини та лакофарбові матеріали загальна вартості яких складає 28210,00 грн.,в підтвердження чого послався на рахунки № 9\\14 від 10.10.2014року, актом виконаних робіт № 9\\14 від 10.10.2014 року, квитанції № 323249 від 22.10.2014 р., та товарну накладну від 10.10.2014 р. Представник позивача вважає, що так як позивач поніс фактично витрати на ремонт автомобіля 28210,00 грн., то відповідач ПрАТ « Провідна» повинно здійснити доплату суми страхового відшкодування. Крім того, представник позивача зазначив, що відповідно до рахунку № 9/14 ФОП [PERSON] вартість змінюваних деталей складає 22843, 00 грн. за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу 43,00 % до вартості деталей, вартість деталей становить 6260,07 грн., а тому представник позивача навів наступний розрахунок вартості різниці по складових: 13030,51.-6260,07 = 6760,44 . Відповідно до висновку експерта ТОВ « Сальватор» вартість матеріалів складає 2 633,95 грн., а фактично позивачкою оплачено 5367,00 грн., а тому стягненню представник позивача вважає підлягає 2 633,95 грн.: 5 367,00-2633,95 грн.-2 633,95 грн. З урахуванням наведеного, у загальному розмірі представник позивача просить стягнути з ПрАТ « Провідна» 9493,49 грн., а з відповідача [PERSON], представник відповідача вважає, що підлягає до стягнення 9 822,49 грн., виходячи із розрахунку: 22 843,00 грн.- 13020,51грн.=9822,49 грн. Розмір моральної шкоди 4 тис. грн., представник позивача залишив не змінним, який просив стягнути з відповідачів у рівних частинах. Представник відповідача - ПрАТ « Провідна» в ході розгляду справи проти позову заперечував, пославшись на те, що 15.01.2014 року до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування звернулась позивач стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю належного їй автомобіля та забезпеченого транспортного засобу. Цього ж дня в присутності позивача із застосуванням фотозйомки було проведено огляд пошкоджень автомобіля позивачки за результатами чого складено акт огляду від 15.01.2014 р., який підписаний позивачем, заяв та зауважень від якого не надходило. Спеціалістом страховика був зафіксований вичерпний перелік пошкоджень. Представник відповідача вказав на те, що у відповідності до ст.36 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ « СК « Провідна» запропоновано позивачу здійснити відновлювальний ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Suzuki Grand Vitara», реєстраційний номер [NUMBER] на СТО « Атодом», та надано скерування на ремонт автомобіля № 2300034622 від 03.02.2014 року та повідомлено позивача, що перерахування коштів на СТО « Атодом» буде проведено з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та ремонту в фарбування заднього бамперу, оскільки він був пошкоджений до ДТП. 05.02.2014 за вх. № 0688 на адресу ПрАТ « СК « Провідна» надійшла заява [PERSON], згідно із якою остання не погодилась з запропонованим порядком відшкодування шкоди, так як наполягала на відшкодуванні шкоди без урахування зносу та з врахуванням ремонту заднього бамперу, у зв`язку із чим з метою визначення розміру збитків страховою компанією було замовлено проведення оцінки незалежним суб`єктом оціночної діяльності ТОВ « Сальватор» відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 14 383,62 грн. з ПДВ. В межах ліміту відповідальності, позивачу було відшкодовано 11986,35 грн. за вирахуванням розміру ПДВ, який становить 2397,27 грн. про що складено страховий акт та перераховано кошти відповідно до платіжного доручення № 016902 від 23.04.2014 року та відомістю виплат. Позовні вимоги представника відповідача вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають закону, оскільки страхова компанія належним чином виконало свої зобов`язання за договором страхування. Крім того, представник відповідача вказав на те, що рахунок фактура № СФ-001274 від 02.07.2014 року на суму 33295,00 є неналежним доказом в підтвердження розміру спричиненої шкоди; у рахунку - фактурі не враховано знос транспортного засобу. Послався на те, що акт про оцінку № 7075\\-5\\14 року від 26.05.2014 року не є висновком експерта, а лише письмовим доказом, який не повинен братися судом до уваги , так як акт не відповідає Методики товарознавчих експертиз та оцінки дорожніх транспортних засобів; складений через п`ять місяців після ДТП , а страхова компанія на огляд автомобіля не запрошувалась. Також представник відповідача заперечував проти стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив у повному об`ємі, пославшись на те, що обов`язок по відшкодуванню шкоди повинен бути покладений на страхову компанію, яка в межах ліміту відшкодувала оцінену шкоду. Вимогу про відшкодуванню шкоди на підставі рахунку-фактури СТО від 02.07.2014 року вважає безпідставною, оскільки позивачем не надано суду належних доказів, що автомобіль є дійсно відремонтованим, оскільки сплата коштів за рахунками СТО не є підтвердженням понесених збитків. Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши докази, суд виходить із наступного. 13 січня 2014 року в м.Києві, по проспекту Героїв Сталінграду , 6 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Rav4, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер [NUMBER], власницею якого є позивач. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 23.07.2014 року винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] у наслідок чого останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] є застрахованою згідно із полісом № АС/4207615 ПрАТ « Провідна» з лімітом відповідальності 50 тис. грн., франшиза-0. Встановлено, що 15.01.2014 року до ПрАТ « Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування звернулась [PERSON] стосовно вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком не пізніш як через 90 дні з дня отримання заяви про страхове відшкодування та документів зазначених у ст.35 цього Закону. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи ( у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. В ході судового розгляду встановлено, що позивач від пропозиції страхової компанії про здійснення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП на СТО « Атодом» з розрахунком без врахування зносу, відмовилась. Вказані обставини представник позивача в ході розгляду справи не оспорював. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В зв`язку із недосягненням домовленостей щодо порядку відшкодування шкоди між потерпілою особою та страховою компанією, ПрАТ « Провідна» було замовлено оцінку визначення розміру збитків. Відповідно до звіту № 151 про визначення вартості матеріально збитку від 25.02.2014 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер [NUMBER], проведеного ТОВ « Сальватор» складає 14383,62 грн. з ПДВ. 16.04.2014 року на підставі проведеного звіту ПрАТ « Провідна» було складено страховий акт № 2300034622 про виплату позивачці 11 986,35 грн., виходячи із розрахунку 14383,62 гнр.-2397,27 грн. - ПДВ. З матеріалів справи вбачається, що вказана сума 23.04.2014 року була виплачена позивачці, що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням № 016902 від 23.04.2014 та відомістю виплат № ВПТ-008865. Крім того, ПрАТ « Провідна» відповідно до страхового акту 2 № 2300034622 від 21.07.2014 року було виплачену позивачу пеню у розмірі 43,63 грн. за кожен день прострочення виплати згідно із ст.36 вищевказаного закону. Таким чином, суд вважає,що страховою компанією у встановленому законом порядку виплачено оцінену шкоду, спричинену внаслідок ДТП винними діями [PERSON] Згідно із ст.7 Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках. Встановлених законом, та визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів. Оцінка майна проводиться суб`єктом оцінювання, який повинен мати ліцензію Фонду державного майна України у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092,у редакції Наказу від 24.07.2009 року № 1335/5/1159, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.08.2009 року за № 724/16740 Оцінюючи наданий відповідачем звіт № 151 з визначення вартості матеріального збитку, проведений ТОВ « Сальватор» суд вважає, що проведене товарознавче дослідження відповідає Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів , затвердженої наказом міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р. № 142/5/2092 із змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства юстиції України 04.08.09 за № 724/16740, Національному стандарту № 1 « Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 року, а також Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», має посилання на використану літературу,а тому він є належним та допустимим доказом у підтвердження розміру спричинених збитків. Згідно із ст.ст.57,69 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Оцінюючи надані позивачем рахунки фактури в підтвердження спричинення збитків, суд виходить із того, що враховуючи ,що згідно із вимогами закону, страховик відшкодовує шкоду за наслідками оцінки, яка проведена відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів, вони не є належними доказами в підтвердження розміру шкоди, оскільки складені всупереч Методики проведення товарознавчої експертизи, що наведена вище, а відтак суд до уваги їх не приймає. Що стосується акту про оцінку № 7075/05/14 від 26.05.2014,яким визначений розмір спричинених збитків позивачу на суму 25 313,72грн., то суд виходить із того, що даний звіт складений зі спливом значного часу після ДТП, а огляд пошкоджень оцінювачем [PERSON] проведений без участі представника страхової компанії, а тому суд до уваги його не приймає. При цьому , суд також враховує і те, що в разі незгоди представника позивача із проведеною страховою компанією оцінкою розміру спричинених збитків , останній своїм правом на забезпечення доказів у спосіб призначення експертизи згідно із ст.133,143 ЦПК України не скористався , а тому визначений розмір збитків -14383,62 грн. не спростував. З урахуванням наведеного, суд вважає ,що позовні вимоги до страхової компанії задоволенню не підлягають, так як ПрАТ « Провідна» у встановленому законом порядку проведено виплату оціненої шкоди. Щодо вимог до винної особи про стягнення 9 822,49 грн. , то суд також вважає доцільним відмовити у задоволенні таких вимог, оскільки вважає рахунки фактури СТО та накладні не належним доказом у підтвердженні розміру спричинених збитків. В зв`язку із тим, що представником позивача не доведено в ході судового розгляду спричинення моральних страждань та заподіяння моральної шкоди, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000,00 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог, не підлягають задоволенню також і вимоги про стягнення судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed