overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

В липні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 18.11.2013 року відповідач уклав з позивачем договір б/н, згідно з яким отримав кредит у розмірі 4 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Посилається на те, що станом на 12.05.2019 р. виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 31420,12 грн, яка складається з: 11 966,37 грн - заборгованості за тілом кредиту; 7 772,36 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту; 9 709 грн - заборгованості за пенею; 500 грн - штраф (фіксована частина) та 1 472,39 грн - штраф (процентна складова). Зважаючи на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 31 420,12 грн за кредитним договором б/н від 18.11.2013 року та судові витрати у розмірі 1 921 гривень. Відповідач на призначені судові засідання 13.12.2019 р. та 30.03.2020 р. не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

В липні 2019 року АТ Миколаївобленерго звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу за недораховану електроенергію в сумі 37897 грн. 36 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ст. 279, 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також\~ у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго» та за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 10.12.2018 року представниками АТ «Миколаївобленерго» при проведенні технічної перевірки електроустановок відповідача було виявлено порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. №312 (далі -ПРРЕЕ) , а саме: «Використання штучного нуля, що призвело до споживання безоблікової електричної енергії, що неможливо виявити при контрольному огляді приладу обілку». За вказаним порушенням було складено Акт № К 2061, який підписаний контролерами. Споживач від підпису відмовився, про що є помітка в Акті. 09.01.2019 року комісією, яка була проведена без участі відповідача, прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем ПКЕЕн було нанесено збитків в розмірі 37897 грн. 36 коп. що є реальною спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Розрахунок здійснений відповідно до положень п.п.3.3 та 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ, затвердженою постановою НКРЕ від 04 травня 2006 №562. Таким чином, загальна сума боргу становить 37 897 грн. 36 коп. Проте на теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 1166, 1193 ЦК України, Правил споживання електроенергії для населення, суд дійшов висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

В липні 2019 року заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати спадщину, яка складається із земельної частки (паю) розміром 3,72 умовних кадастрових гектара по колишньому КСП «Юхимівці» с. Юхимівці Волочиського району Хмельницької області, згідно з сертифікатом серії [NUMBER] від 27 лютого 1997 року, яка залишилась після смерті [PERSON] , відумерлою та передачу вказаної земельної частки (паю) у власність Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області. Прокурор подав суду заяву, у якій зазначив, що підтримує заяву про визнання спадщини відумерлою, просить її задовольнити. Від представника Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області до суду надійшла заява з проханням справу слухати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з актовим записом про смерть № 4 від 19 січня 2004 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (паю) розміром 3,72 умовних кадастрових гектара по колишньому КСП «Юхимівці» с. Юхимівці Волочиського району Хмельницької області, згідно з сертифікатом серії [NUMBER] від 27 лютого 1997 року (а.с. 12, 17). Наявність спадкоємців [PERSON] за заповітом чи законом судом не встановлено (а.с. 30). Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням). Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] ніким не була прийнята, то існують передбачені законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася після її смерті, відумерлою. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В липні 2019 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - заповіту, посвідченого 13.06.2016 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рудою Оксаною Миколаївною за реєстровим номером 1669. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~В обґрунтування заяви [PERSON] вказав, що 13.06.2016 року його мати [PERSON] залишила на випадок своєї смерті заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рудою Оксаною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 1669. Вказаним заповітом [PERSON] усе своє рухоме та нерухоме майно, яке належало їй на праві власності, де б воно не знаходилось та з чого воно б не складалось, окрім житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , заповідала заявнику. Однак, при складанні спірного заповіту по-батькові заявника помилково було зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », як зазначено в його паспорті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Посилаючись на те, що неправильне написання його по-батькові в заповіті перешкоджає у здійсненні його права на спадкування за заповітом, заявник просив заяву задовольнити. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заявник надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що в заповіті, посвідченому 13.06.2016 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Рудою Оксаною Миколаївною за реєстровим номером 1669, по-батькові заявника помилково було зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », як зазначено в паспорті. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтовані та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

В липні 2019 року заявники звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 06 липня 2007 року між ними зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 783. Від шлюбу заявники мають доньку [PERSON] , [INFO] Заявники вказують, що спільне життя між ними не склалося, шлюбні відносини припинились, спільний побут не ведеться, проживають окремо, також будь-які спори щодо поділу майна відсутні, а тому подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважають неможливим, тому сторони звернулись до суду з спільною заявою та просять суд укладений між ними шлюб розірвати. Заявники [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06 липня 2007 року між заявниками укладено шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, про що видано свідоцтво про реєстрацію шлюбу, актовий запис № 783. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. Враховуючи матеріали справи, з огляду на спільну заяву на взаємну згоду подружжя, обставин, викладених в заяві, про те, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально, а тому може бути розірваним. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

В липні 2019 року на адресу суду надійшла зазначена позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 4 вересня 1971 року він уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований Миколаївською с/радою Дніпропетровської області, актовий запис № 43. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з травня 2006 року у зв`язку з несумісністю характерів і різними поглядами на сімейне життя. Вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, відзиву у встановлений судом строк не подала. Згідно ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 4 вересня 1971 року Миколаївською с/радою Дніпропетровської області, актовий запис № 43 (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2006 року у зв`язку з несумісністю характерів і різними поглядами на сімейне життя. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

В липні 2019 року надійшла вищевказана позовна заява, яку позивач обґрунтовує тим, що відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення, взаємоповагу один до одного та виховання дітей. Ставлення відповідача до сім`ї і дитини призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач стверджує, що шлюб розпався та існує тільки формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей і вважає за необхідне його розірвати. В підготовче судове засідання позивач не прибула, подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, про день час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Подав заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що відповідач визнав заявлені позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні у відповідності до ч. 4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

В липні 2019 року надійшла вищевказана позовна заява, яку позивач обґрунтовує тим, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Як стверджує позивач, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведеться, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 07.11.2019 року у підготовчому судовому засіданні судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та про призначення справи до розгляду по суті. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибула, подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, розглядати справу за її відсутності, та що на розподілі судових витрат не наполягає. Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

В липні 2019 року надійшла вказана позовна заява. Позов обґрунтований тим, що спільне життя сторін не складається з причин різних поглядів на сімейне життя, на взаємні права та обов`язки чоловіка та дружини, що випливають із шлюбних відносин, відсутні взаєморозуміння та наявні різні погляди на виховання та матеріальне забезпечення дитини. Як вказує позивач, почуття любові наразі між ним та відповідачем втрачено. Стійкий розлад подружніх стосунків суперечить інтересам позивача та, на його думку, є підставою для розірвання шлюбу. Позивач переконаний, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і він твердо бажає розірвати шлюб, оскільки збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримці, яких в його шлюбі з відповідачем не існує. Наразі шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач стверджує, що спору про місце проживання, виховання та утримання дитини, а також про поділ майна немає. В підготовче судове засідання позивач не прибув, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, на розподілі судових витрат не наполягає. Відповідач в підготовче судове засідання не прибула, подала заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, після шлюбу просить залишити прізвище без змін. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що відповідач визнав заявлені позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні у відповідності до ч. 4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

В липні 2019 року надійшла вказана позовна заява. Позов обґрунтований тим, що спільне життя сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. В сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. На думку позивача, можливості зберегти сім`ю немає. На даний час сторони проживають окремо та ведуть роздільне господарство, спору про спільне майно, як стверджує позивач, немає. В підготовче судове засідання позивач не прибула, подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, про день час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Подав заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що відповідач визнав заявлені позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні у відповідності до ч. 4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СКУ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З огляду на це суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved