Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позов до садівничого товариства Полюшко (далі СТ Полюшко або Товариство) про визнання незаконним відключення від електроенергії її садівничого будинку, розташованого в цьому товаристві та зобов'язати садівниче товариство відновити електропостачання до будинку. В обґрунтування своїх вимог вказувала їй на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,075 га, розташована в СТ Полюшко по вул. Врожайній, 123, на якій також розташовується її садівничий будинок. Крім того вона є членом цього Товариства і 28 серпня 2016 року між нею та Товариством був укладений договір № 123 про використання електроенергії. В той же час, 5 листопада 2017 року її ділянку було безпідставно відключено від електроенергії по надуманим причинам начебто за відмову її матері передати документи після звільнення з посади голови Товариства. Вказуючи, що підстав для відключення електроенергії не було, оскільки ні положень договору, ні правил статуту товариства вона не порушувала, а відключення, навпаки, було здійснено з їх порушенням, тому просила суд відновити порушене право. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити з тих же підстав, що й були зазначені в позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, вказуючи, що відключення було проведено відповідно до рішення правління Товариства у зв'язку з порушенням нею правил користування електроенергією та незаконним підключенням до електромережі товариства, а також через ненадання доступу до лічильника для перевірки його показів. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, пояснення свідків, дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступних висновків. Садівниче товариство Полюшко є юридичною особою та розташоване за адресою: с. Каравелове Вітовського району Миколаївської області. Відповідно до Статуту СТ Полюшко - це добровільне об'єднання громадян, які мають земельні ділянки, розташовані на території Коларівської сільської ради (тепер - Каравелівська сільська рада) Вітовського району Миколаївської області, загальною площею 12,0571 га, виділені у постійне користування товариству рішеннями № 78 від 23 березня 1988 року Жовтневої районної ради Миколаївської області, з метою задоволення загальних інтересів у вирощуванні фруктів, ягід та овочів, виконання робіт з покращення добробуту та інших робіт, а також обробки землі та агротехнічного обслуговування. Товариство здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Закону України Про об'єднання громадян, Земельного кодексу України та інших нормативно-правових актів України, а також і цього Статуту, який був затверджений рішенням загальних зборів товариства 17 серпня 2016 року. Відповідно до ст. 13 Закону України Про об'єднання громадян об'єднання громадян діє на основі статуту або положення. Згідно з ч. 3 ст. 6 цього ж Закону всі основні питання діяльності об'єднань громадян повинні вирішуватися на зборах всіх членів або представників членів об'єднання. Пунктом 4.2 Статуту визначено, що вищим органом управління товариства є загальні збори, а у період між зборами правління товариства. Також у п. 4.14 Статуту визначені повноваження правління товариства Крім того, в п. 3.6. Статуту зазначені обов'язки членів товариства, а у п. 3.7 заходи впливу, які можуть застосовуватися до членів садівничого товариства за невиконання статутних вимог, в тому числі - відключення енергопостачання. Позивачка є членом СТ Полюшко. На підтвердження цьому їй оформлено та видано 20 січня 213 року книжку садівника. Їй належить на праві власності садівнича земельна ділянка № 123 в цьому товаристві по вул. Врожайній, площею 0,075 га., кадастровий номер 4823381700:19:000:0311. Крім того, між нею та Товариством 28 серпня 2016 року був укладений договір №123 про користування електроенергією, відповідно до якого Товариство зобов'язувалося поставляти їй електроенергію, а вона, у свою чергу, зобов'язувалася її оплачувати. В договорі також були виписані взаємні права та обов'язки сторін, а також і порядок відключення електроенергії. Так, в розділі 4, який має назву Порядок відключення електроенергії, було визначено два способи відключення: із повідомленням та без повідомлення споживача. Пункт 4.1 договору передбачав, що без повідомлення відключення можливо у двох випадках: у разі виникнення аварійної ситуації на підстанції СТ та у разі проведення зварювальних робіт без згоди з управлінням. У пункті 4.2 договору передбачено, що відключення електроенергії із повідомлення, здійсненим за 5-ть днів до відключення, можливо у разі: недопущення представника СТ для зняття показів лічильника зі складанням акту; несплати за використану електроенергію; закінчення строку договору і відмови споживача на його продовження. 4 листопада 2017 року представники СТ Полюшко в особі членів правління та інших садоводів прибули до ділянки позивачки з вимогою до її матері [PERSON], яка раніше займала посаду голови Товариства, передати кошти, комп'ютерну техніку та документи Товариства. У разі ненадання цього вони обіцяли відключити ділянку від електроенергії. Як пояснили в судовому засіданні представник відповідача та свідки з боку відповідача, вимагаючи надання вказаних документів та коштів Товариства, вони вважали, що ділянка № 123 належить [PERSON], а не її дочці, тобто позивачці. Наступного дня електроенергія до ділянки позивачки була відключена. Хоча про це ніяких документів складено не було. В подальшому, при встановлені дійсного власника ділянки № 123 по вул. Врожайній, правлінням СТ Полюшко 11 листопада 2017 року було прийнято рішення про відключення електроенергії від цієї ділянки. Відповідно до протоколу засідання правління підставою для прийняттю такого рішення стало невиконання садівником ділянки № 123 умов договору про постачання електроенергії: прилад обліку електроенергії був винесений з порушенням правил (внутрі двору) і він закритий стороннім предметом, що було встановлено електриком Товариства. Суду була надана доповідна електрика СТ Данилюка від 11 листопада 2017 року, в якому були зазначені такі ж порушення. Допитаний в судовому засіданні як свідок член правління [PERSON] пояснив, що він був присутнім при обстеженні електриком ділянки позивачки і на приладі обліку знаходилася стара шапка, але вказав, що електрик все ж оглянув прилад і доступ до нього йому був наданий. В той же день електриком Товариства ділянка позивачки була відключена повторно від електроенергії. Таким чином, суд констатує, що відключення ділянки позивачки від електропостачання було здійснено з порушенням її прав, а саме: - безпідставно, оскільки на момент відключення правлінню Товариства не було відомо кому належить ділянка, і не було встановлено, що нею були порушені конкретні нормативні акти чи положення Статуту. - з порушенням порядку: ●її не було повідомлено про відключення за 5-ть днів до відключення, що передбачено договором про користування електроенергією; ●про відключення 5 листопада чи 11 листопада 2017 року не були складені акти; про виявлене начебто порушення не було складено належних документів, як наприклад: акт про недопуск до приладу обліку чи про самовільне підключення; ●ні в протоколі засідання правління 11 листопада 2017 року, ні в доповідній записці електрика від тієї ж дати не зазначено конкретно і зрозуміло яку норму правил користування електроенергії, договору чи Статуту порушила позивачка; ●власницю ділянки не повідомляли про розгляд правлінням питання про відключення ділянки від електроенергії, що позбавило її права на надання пояснень, заперечень та оскарження дій електрика з приводу складання доповідної записки. Достатніх та вагомих даних, які б вказувала, що вона порушила норми та правила користування електроенергією, умови договору про користування електроенергією, положення Статуту чи інших нормативних актів або Законів України, суду надано не було. Основана аргументація представника відповідача на підтвердження законності дій Товариства полягала в тому, що дії по відключенню ділянки від електроенергії стали вимушеним кроком, оскільки ніхто не надавав документи на ділянку і колишня голова Товариства не передавала статутні та бухгалтерські документи. Але така мотивація судом не приймається, оскільки вона не відповідає вимогам Статуту СТ Полюшко. За положень ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача. Позивачкою було заявлено дві немайнові вимоги, хоча сплачено тільки за одну в розмірі 640 грн., тому за другу немайнову вимогу судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 640 грн., що складає 0,4 від мінімального прожиткового мінімуму на час подання позову. Крім того позивачка понесла судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в загальній сумі 1200 грн., з яких: 800 грн. - підготовка до справи, та 400 грн. - участь у судовому засіданні адвоката. Ці витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, оскільки вони не суперечать вимогам закону. За такого,

Outcome: approved