Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У своєму позові позивач зазначила, що з березня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який народився до шлюбу. На теперішній час, діти перебувають на її утриманні. Відповідач не бере участі у їх вихованні та їх утриманні. Посилаючись на вищезазначене просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення останніх повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2008 року. За час подружнього життя у них народилася донька, [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який народився до шлюбу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, у судовому засіданні встановлено, що діти перебувають на утриманні матері. Відповідач ухиляється від утримання своїх дітей і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.182 СК України, за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявністю у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Так, при визначені розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує матеріальне становище відповідача те, що він працює, має стабільний заробіток, його стан здоровя та відсутність інших утриманців. При визначенні розміру аліментів, суд враховує той факт, що відповідач [PERSON] здоровий, працездатний, має постійний доход та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. З урахуванням встановленого, суд вважає, що для задоволення розумних потреб дітей доцільним та відповідним буде визнати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/6 частини. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини щомісяця, починаючи з 28.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial