Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Волинський навчальний центр підготовки поліцейських звернувся в суд з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.09.2016 року в с. Прилуцьке Ківерцівського району [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «Мерседес», р.н. [NUMBER], власником якого є [PERSON], не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та виконуючи обгін, скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген-Пасат», під керуванням [PERSON], власником якого є навчальний центр підготовки поліцейських, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні ушкодження. Вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2017 року. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №8 від 20.02.2017 року, розмір матеріальних збитків, завданих автомобілю [NUMBER] становить 49571,84 грн. У зв'язку з чим, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Волинського навчального центру підготовки поліцейських 49571,84 грн. матеріальної шкоди, витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1800 грн., 99,60 грн. поштових витрат та 1600 грн. сплаченого судового збору. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. А тому, за згоди представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 ч. 1 КпАП України (а.с. 5). Даною постановою встановлено, що [PERSON], 20.09.2016 року в с. Прилуцьке Ківерцівського району, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «Мерседес», р.н. [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку і виконуючи обгін, скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген-Пасат», р.н.0573, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Отже, вина відповідача [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди повністю доведена і доказуванню не підлягає. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, отже в даному випадку її слід стягнути з винної особи, тобто із [PERSON] З представлених суду висновку експертного автотоварознавчого дослідження №08 від 20.02.2017 року вбачається, що розмір матеріальних збитків, завданих автомобілю [NUMBER] (попередній р.н. 0573) становить 49571,84 грн (а.с. 6-31). Крім того, за проведення автотехнічних експертиз, позивачем сплачені кошти в сумі 1800 грн. (а.с. ). Тому, на думку суду, із згаданого відповідача на користь позивача слід стягнути 49571,84 грн. спричинених матеріальних збитків та витрати за проведення автотехнічного дослідження в розмірі 1800 грн. При цьому, не підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування поштових витрат, оскільки вони не підтверджені жодними доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1800 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial