Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

В квітні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 6 серпня 2016 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 67. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З перших днів подружнього життя у них була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались та все одно вони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дитини, однак усі спроби були марними, а життя друг з другом стало неможливим. На початку 2020 року вони остаточно припинили подружні стосунки. На сьогодні не ведуть спільного господарства, сімейного бюджету та проживають за різними адресами. Шлюб існує формально. За його переконанням немає сенсу підтримувати подальші сімейні відносини та в майбутньому примирення між ними неможливе. Вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. За попередньою домовленістю син залишається проживати з матір`ю. Спір щодо участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час його спілкування з дитиною врегульовано в досудовому порядку. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, надали клопотання, в якому підтримали позовні вимоги, просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 6 серпня 2016 року виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 67 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2020 року через зіпсування стосунків, втратою поваги та розуміння. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між сторонами суд вважає недоцільним. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved