Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування вказаного позову зазначила, що 11 листопада 2006 року між нею та відповідачем, [PERSON], був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану - Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено відповідний актовий запис за номером 31. Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка та відповідач прожили у спільному шлюбі 7 років і 5 місяців - були міцні сімейні відносини. Нажаль все вищевказане більше стосується перших років спільного життя, але останні роки сторони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні - проблеми. В результаті розмов позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід збудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю, спільних дітей, тим більше відповідач особисто вирішив сам розірвати з позивачкою будь які стосунки, пішов. Не відвідує ні позивачку, ні дітей, матеріально не забезпечує та не приймає участь у вихованні [PERSON] та [PERSON]. З підстав наведених вище, збереження сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально взагалі не допомагає, участі у виховані дітей не приймає, внаслідок чого позивачка не має можливості сама утримувати спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON]. Між позивачкою та відповідачем на момент пред'явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання спільних дітей. В зв'язку з тим, що на протязі останнього року відповідач не підтримував з позивачкою та спільними дітьми ніяких відносин, на момент подання цього позову позивачка не має достовірних відомостей про те, де саме працює чоловік. В той час [PERSON] сама змушена утримувати та виховувати двох неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON], перебуваючи в декретній відпустці, отримуючи близько 1000,00 грн. на місяць, яких недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання як неповнолітніх дітей так і її особистого проживання. При таких умовах, враховуючи вищевикладене позивачка просить суд визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дочок в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, оскільки між ним та позивачко фактичні шлюбні відносини вже давно припинені. Не погодився з доводами позивачки, про те що він не приймає участі в утриманні дітей і не надає їм матеріальної допомоги. Насправді він постійно давав кошти дружині на утримання дітей, купував одяг та іграшки, допомагав продуктами харчування, оскільки іншої поведінки собі не уявляє. Вказував на те, що на даний час не має постійного місця роботи, і як наслідок - не має стабільних високих доходів, які б дозволяли йому сплачувати аліменти в такому розмірі. Тож, стягнення з нього аліментів в заявленому позивачкою розмірі фактично призведе до неможливості виконання ним рішення суду з незалежних від нього причин. Буде підтримувати дітей і надалі в силу своїх можливостей. Просить суду при вирішенні питання про визначення розміру аліментів врахувати його матеріальне становище і встановити аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісяця. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони по страві перебувають у шлюбі з 11 листопада 2006 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Червономотовилівської сільської ради Фастівського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис за № 31 (а.с.7). Від вказаного шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 8, 9). Згідно з ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин сторін неможливо, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то судом встановлено наступне. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатні чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» визначено суму прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 грудня - 1167 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень, працездатних осіб: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень. Отже, позивачу, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та отримує дохід близько 1000 грн., що не заперечується відповідачем, щоб забезпечити прожитковий мінімум для себе та дітей необхідно витрачати в місяць з 1 січня 2015 року 3536,00 грн., з 1 грудня 2015 року 4000,00 грн. щомісяця. Домовленість між сторонами щодо утримання неповнолітніх дітей не досягнута, а тому право позивачки на отримання від відповідача аліментів на утримання дітей підлягає захисту. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує обставини справи, положення вказаного закону, матеріальне становище дітей, матері, на утриманні якої перебувають діти, та яка не працює з поважних причин - у звязку з перебуванням у відпустці по догляду за меншою донькою до досягнення нею трирічного віку, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків на утриманні, матеріальне становище, його задовільний стан здоров'я, спроможність виплачувати аліменти в такому розмірі, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, суд критично оцінює пояснення відповідача про скрутне матеріальне становище, у звязку з відсутністю офіційного місця роботи - оскільки, як вбачається з наданої відповідачем копії трудової книжки вбачається, що з постійного місця роботи він звільнився за власним бажанням. За приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Ч.1 ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначені вимоги Закону, а також те, що позивачка звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь держави, а саме 243 грн. 60 коп. судового збору, крім того, судовий збір сплачений позивачкою в частині позовних вимог про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved