Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав у відношенні неповнолітньої [PERSON] [INFO] . Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 08.12.2014 року. Від шлюбу [INFO] в них народилась донька - [PERSON] , яка після розірвання шлюбу мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться його розвитком, не підтримує дитину матеріально. Відповідач припинив спілкування з донькою, не цікавиться її життям, потребами, станом здоров`я та розвитком. Спроби зв`язатись з відповідачем з приводу дитини ним ігноруються, [PERSON] знає про нього лише зі слів членів родини, аліменти замість відповідача сплачує його мати. На підставі викладеного просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON] [INFO] , стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши на адресу суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, заяв на адресу суду не надав, хоча судом був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Вважаючи його неявку неповажною, суд розглянув справу на підставі наявних в ній матеріалів. Представник третьої особи, [PERSON] в заяві на адресу суду позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] (а. с. 4) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 08.12.2014 року (а. с. 5) Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 20.02.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] (а. с. 6-7) Рішенням суду встановлено той факт, що дитина мешкає разом з [PERSON] , відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На виконання рішення Приморським районним судом м. Маріуполя видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні в Приморському ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області (а. с. 8) Довідкою державного виконавця підтверджено неналежне виконання [PERSON] рішення суду, в результаті чого він має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.04.2019 року в сумі 49536,87 грн. (а. с. 40-41) Після розірвання шлюбу дитина постійно мешкає з [PERSON] З наданих суду довідок вбачається, що [PERSON] навчанням та станом здоров`я, а також розвитком дитини не цікавиться (а. с. 19, 20, 21) Актом обстеження умов проживання від 03.04.2019 року вбачається, що [PERSON] створено належні умови для проживання дитини, [PERSON] (а. с. 43) [PERSON] під час бесіди з спеціалістом служби у справах дітей Маріупольської міської ради по Приморському району вказала, що батька не пам`ятає, вважає, що його взагалі немає (а. с. 44) Висновком виконавчого комітету Маріупольської міської ради №13-31-47 від 19.04.2018 року визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] (а. с. 48-49) При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач [PERSON] на думку суду не може позитивно впливати на виховання та становлення дитини, оскільки не спілкується з дитиною, зв`язків не підтримує, не цікавиться її вихованням та навчанням, не надає матеріальної допомоги на утримання, крім того [PERSON] неодноразово ігнорував засідання суду, що свідчить про його байдуже ставлення до дитини. Вказані обставини судом враховуються при ухваленні рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Оцінюючи викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Задовольняючи позовні вимоги суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує на з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved