Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 05 липня 2014 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку, який розташований по вул. Калинівська, № 26 в с. Топорівці Новоселицького району, на 1/3 частину земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва площею 0,2500 га, кадастровий номер 7323088600:01.004.0016, на 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1919 га, кадастровий номер 7323088600:01.004.0017 та на 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0100 га, кадастровий номер 7323088600:01.004.0018, які розташовані на території с. Топорівці Новоселицького району. Вказане нерухоме майно спадкодавець [PERSON] успадкувала після смерті 12 липня 2004 року її доньки [PERSON], якій воно належало на підставі договорів дарування серії ВВЕ № 139989 та серії ВВЕ №139990 від 28 травня 2004 року. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, він не може оформити на себе право власності на спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частку домоволодіння та 1/3 частку земельних ділянок в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач та його представники позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договорів дарування серії ВВЕ № 139989 та серії ВВЕ № 139990 від 28 травня 2004 року [PERSON] була власницею житлового будинку, який розташований по вул. Калинівська, № 26 в с. Топорівці Новоселицького району, земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва площею 0,2500 га, кадастровий номер 7323088600:01.004.0016, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1919 га, кадастровий номер 7323088600:01.004.0017 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0100 га, кадастровий номер 7323088600:01.004.0018, що розташовані на території с. Топорівці Новоселицького району. [PERSON] померла 12 липня 2004 року. Після її смерті 27 липня 2005 року нотаріусом на імя [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку, який розташований по вул. Калинівська, № 26 в с. Топорівці Новоселицького району. 05 липня 2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину вказаних житлового будинку та земельних ділянок, яких вона успадкувала після смерті своєї доньки [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно наявного у спадковій справі заповіту, який був складений 23 квітня 1997 року та посвідчений державним нотаріусом другої Чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON], спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частинах позивачу [PERSON] та [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини. З спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] вбачається, що інші спадкоємці спадщину після її смерті не прийняли. Однак, у звязку із смертю спадкодавці та відсутністю за нею зареєстрованих правовстановлюючих документів на домоволодіння та земельні ділянки, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом та своєчасно прийняв спадщину, інші спадкоємці спадщину не прийняли, відповідач позов визнав та на спадкове майно не претендує, то право власності на 1/3 частину домоволодіння та земельних ділянок слід визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON]. На підставі ст.ст. 328, 1218, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved