Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

В квітні 2014 року позивач звернувся до суду з вищеозначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що під час роботи з 24.12.2002 року по 14.03.2014 року, працюючи на посаді елекрозварювальника ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» і в результаті роботи в неналежних умовах отримав професійне захворювання у вигляді: хронічне обструктивне захворювання легень 1 ст., токсикоз пилової етиології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень 1 ст., легенева недостатність першого ступеню. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглохуватість з помірним ступеням зниження слуху (3 ступінь) профхарактеру від довготривалої дії виробничого шуму (Основний діагноз). ІХС, стабільна стенокардія 111ф.кл, дифузний кардіосклероз. СН 11 ст. Гипертонічна хвороба 11 ст. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична+дисмет оболіча) 1-11 ст. з ХНМК, переважно в вертебро-базилярному басейні. РОХП з полірадикулярним синдромом. ДАО колінни суглобів. Хронічний фарингіт. Гіперметропія слабкого ступеню очей, пресбіопія. Хронічний кон*юктивіт. Гіпертонічна ангіопатія сітківки (Супунтній діагноз). Вперше встановлено ППЛЕК НДІ гігієні праці та профзахворювань ХНМУ 09.01.2014 року. Вказує, що в акті розслідування профзахворювань зазначено, що профзахворювання виникло внаслідок його роботи через недосконалість технологій, неефективністю використання засобів індивідуального захисту, довготривала робота у шкідливих умовах праці. Та відповідно до п. 17 Акту та вказана причина - проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу, загазованості показників важкості праці. 09.04.2014 р. вперше встановлено згідно акту огляду МСЕК встановлено 30% стійкої втрати професійної працездатності внаслідлок професійного захворювання. Прохає стягнути на його користь моральну шкоду у зв*язку з отриманням 3 групи інвалідності, втрати працездатності внаслідок професійного захворювання, що потягло з приводу хвороби втрати нормальних життєвих зв*язків з оточуючими, обмеження життєдіяльності та вимагання додаткових зусиль по організації життя. Моральну шкоду оцінює у розмірі 9 000 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримає у повному обсязі та розмір моральної шкоди обґрунтовує тим, що виходячи з принципу розумності та справедливості, що відпродаж тяжкості його моральних страждань та ступеня втрати працездатності та можливості вести спосіб життя у розмірі 9 000 грн. Представник відповідача у судове засідання не з*явився повторно, перший раз з причини зайнятості в іншому судовому процесі, а другий раз про причини неявки суд не повідомили, а тому є підстави для розгляду справи у відсутність відповідача за наявності наданих доказів. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 24.12.2002 року по 14.03.2014 року працював на посаді елекрозварювальника і перебував в трудових відносинах з ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5-7). Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 11 від 29.01.2014 року позивачу встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень 1 ст., токсикоз пилової етилогії у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень 1 ст., легенева недостатність першого ступеню. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглохуватість з помірним ступеням зниження слуху (3 ступінь) профхарактеру від довготривалої дії виробничого шуму (Основний діагноз). ІХС, стабільна стенокардія 111ф.кл, дифузний кардіосклероз. СН 11 ст. Гипертонічна хвороба 11 ст. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична+дисмет оболіча) 1-11 ст. з ХНМК, переважно в вертебро-базилярному басейні. РОХП з полірадикулярним синдромом. ДАО колінни суглобів. Хронічний фарингіт. Гіперметропія слабкого ступеню очей, пресбіопія. Хронічний кон*юктивіт. Гіпертонічна ангіопатія сітківки (Супунтній діагноз). Вперше встановлено ППЛЕК НДІ гігієни праці та профзахворювань ХНМУ 09.01.2014 року (а.с. 9) та відповідно до п. 17 Акту та вказана причина - проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу, загазованості показників важкості праці. 09.04.2014 р. позивачу вперше встановлено згідно акту огляду МСЕК встановлено 30% стійкої втрати професійної працездатності внаслідлок професійного захворювання (а.с.10) Таким чином судом встановлено, що роботодавцем було порушено право позивача на безпечні умови праці, внаслідок чого у нього виникло професійне захворювання, що спричинило йому душевні страждання в зв*язку зі значним погіршенням стану здоров*я. Внаслідок погіршення стану здоров*я позивач значно обмежений в життєдіяльності, звичках, бажаннях, що вимагає від нього вживати додаткових зусиль по організації його життя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я, пов*язаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. До 2006 року обов*язок відшкодування моральної шкоди, заподіяної, зокрема, внаслідок професійного захворювання, покладався на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні, та відповідні норми закону були зупинені законами про Державний бюджет відповідно на 2006 та 2007 роки. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров*я. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що трудове законодавство встановлює права, обов*язки, відповідальність робітника та роботодавця у сфері трудових відносин, зокрема, роботодавець зобов*язаний створити безпечні та нешкідливі умови праці найманому працівникові, а завдання каліцтва або іншого ушкодження здоров*я працівникові під час виконання ним трудових обов*язків та відповідальність за таку шкоду роботодавця, за наявності вини, знаходяться поза межами регулювання нормами трудового законодавства, і така відповідальність наступає відповідно до норм ЦК України. З огляду на вищенаведене, при визначенні факту спричинення моральної шкоди у зв*язку з ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків, яке встановлено висновками МСЕК, заподіяння моральних страждань потерпілому-позивачу є доведеним. Виходячи з того, що професійне захворювання позивачу встановлено під час його роботи, виникли причини неможливості виконувати роботу внаслідок стану здоров'я,, втрати його життєдіяльність у зв*язку з отриманням з втратою працездатності на 30% передбачає в постійних звернень до лікарів, що потребує як додаткових витрат на поновлення здоров'я, так і втрати часу на відпочинок і отримання задоволення від спілкування зі близькими людьми, друзями та іншого часу своєї життєдіяльності, постійне вживання ліків та витрат на їх придбання, а тому враховуючи характер та обсяг страждань позивача, тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи з принципу розумності та відсутності збагачення, враховуючи постійний зріст рівня життя, визначити розмір моральної шкоди у розмірі 4 500 грн., як суми розумної та справедливої. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовій збір у розмірі 243,60 грн. у прибуток держави

Outcome: partial