Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 лютого 2011 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №17. В шлюбі народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Вони разом не проживають два місяці, спільного господарства не ведуть. Між ними постійно виникали сварки та суперечки, тому вона прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Просить розірвати з [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ябчанка», дітей залишити проживати з нею. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, в якій просить її позовні задовольнити та розглядати справу без неї, так як проживає в іншому населеному пункті та не має можливості приїхати. Відповідач [PERSON] позов визнає, згідний на розірвання шлюбу, пояснив, що з позивачкою разом не проживає, спільного господарства не ведуть. [PERSON] переїхала з дітьми проживати до своїх батьків в с. Кропивник Долинського району Івано-Франківської області. Вислухавши відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Паньків) [PERSON] уклали шлюб 05 лютого 2011 року, який зареєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №17, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], які проживає з матірю. За час спільного подружнього життя належної сімї не склалося. Між сторонами часто виникали сварки та суперечки. Сторони проживають окремо два місяці, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved