Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

В квітні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна організація №2». В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що в 16.10.1991 року між ним, який діяв в інтересах дружини та [PERSON] був укладений договір міни, на підставі якого обміняли житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 11.01.1992 року паспортним відділом Київського району м. Полтави була здійснена реєстрація місця проживання сім'ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Всі дані про реєстрацію за адресою: [ADDRESS] були внесені у паспорт серії [NUMBER] від 08.09.1980 року, який у 1993 році був замінений на новий. Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16.12.2009 року йому надано 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] в додаток до 2-кімнатної власної квартири. 18.01.2018 року він звернувся до відділу приватизації при міськвиконкомі із заявою щодо приватизації даної однокімнатної квартири. Однак, для здійснення приватизації необхідна довідка про склад сім'ї та довідка про прописку місця проживання з 1992 року . Дані про реєстрацію та зняття з реєстрації громадян не були передані до новоутвореного органу реєстрації, а тому КП»ЖЕО-2» було відмовлено йому в наданні відповідних довідок. У зв'язку з цим, просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 11.01.1992 року по 16.02.2010 рік. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, але подав клопотання в якому просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Також відповідачем надано відзив на позовну заяву, вказавши, що не передбачено обов»язку КП ЖЕО№2 видавати довідки про фактичне місце проживання громадян. Крім того, КП ЖЕО№2 такою інформацією взагалі не володіють. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], діючи в інтересах [PERSON] та [PERSON] уклали договор міни від 16.10.1991 року, на підставі якого [PERSON] міняє житловий будинок за адресою: [ADDRESS] на квартиру за адресою: [ADDRESS]./а.с.5/. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 16.12.2009 року №378,вирішено 1-кімнатну квартиру №65 жилою площею 18,5 кв.м. у будинку по [ADDRESS] із вивільненого житлового фонду міської ради , надано [PERSON] на склад сім»ї 3 особи в додаток до 2-кімнатної власної квартири, зі знаттям з квартирного обліку при виконавчому комітеті міської ради. Відповідно до довідки виданої КП «ЖЕО-2» Полтавської міської ради [PERSON], [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 02.04.1993 року та знятий з реєстрації 16.02.2010 року. /а.с.47/. Відповідно до копії паспорта, оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні, [PERSON] був зареєстрований з 02.04.1993 року за адресою: [ADDRESS] та знятий з реєстрації 16.02.2010 року./а.с.54/. Відповідно до технічного паспорта на автомобіль серії [NUMBER] від 13.10.1992 року [PERSON] місце проживання позивача вказана адреса: [ADDRESS]./а.с.51/. Суд, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог позивачем, виходить з наступного. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відносно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач - КП «ЖЕО №2» не визнав, оспорив або порушив право позивача.. Суд, враховуючи вищевикладені обставини, приходить до висновку, що позивач, пред'являючи вимоги щодо встановлення факту постійного проживання, не надав жодних доказів щодо наявності спору про право та порушень його прав саме даним відповідачем. Крім того, позивачем в судовому засіданні визнавався той факт, що КП «ЖЕО №2» його прав не порушено та даний відповідач не повинен відповідати за даним позовом. Клопотань в порядку, передбаченому ст. 51 ЦПК України, а саме щодо залучення належного відповідача, позивачем не заявлялось, хоча дане право було роз»яснено судом. Тому суд, враховуючи вищевикладені обставини та вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до КП «ЖЕО №2» про встановлення факту постійного проживання задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed