Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

В квітні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 41702,42 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що дії відповідача порушують Договір, законодавство та його права. Зокрема порушено ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»; п.6.1.2, п.6.3.2 Основних умов; ст.526 ЦК України. 12.04.2018 ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова позовна заява направлена до Комінтернівського районного суду м.Харкова для розгляду за підсудністю. 16.07.2018 ухвалою судді Комінтернівського районного суду м.Харкова позовна заява передана до Червонозаводського районного суду м.Харкова для розгляду за підсудністю. 03.08.2018 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. Представником відповідача за довіреністю 31.08.2018 до суду подано відзив на позов, відповідно до якого заперечував проти позову в повному обсязі через незаконність та необґрунтованість вимог, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Представник відповідача зазначила, що постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015 було відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк». Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015 розпочата процедура ліквідації відповідача з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 20.11.2017 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» до 04.10.2019. Розпочата процедура ліквідації банківської установи унеможливлює обраний позивачем спосіб захисту шляхом стягнення з відповідача депозитних коштів, оскільки порушує порядок здійснення ліквідаційної процедури та суперечить положенням України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач у судове засідання не з`явився, його представником було подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заяви №3391333 від 07.03.2018 позивач [PERSON] звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» з клопотанням внести його в реєстр кредиторів у четверту чергу, оскільки не був поінформований про дату направлення заяв (а.с.8). Ч.1 ст.1058 ЦК України визначає поняття договору банківського вкладу: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували укладення договору банківського вкладу (депозиту) між сторонами у справі. Відповідно до ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Таким чином, без договору банківського вкладу, укладеного між сторонами у справі, суд не має можливості встановити дійсні обставини справи, встановити порушення прав позивача відповідачем. При цьому суд не бере до уваги надані позивачем докази: розрахунок щодо [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.5) як недопустимі та недостовірні (ст.ст.78, 79 ЦПК України); заказ на виписку рахунку (зворот а.с.5) як неналежний доказ (ст.77 ЦПК України). Також суд відхиляє наданий позивачем лист №05-3391329/1 від 02.04.2018, оскільки він містить інформацію про укладення договорів між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] , яка не є учасником справи. Інформації щодо предмета доказування даний лист не містить, а тому є неналежним відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Згідно з ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем суду не надано достатніх доказів для підтвердження порушення його прав та законних інтересів. Так само не доведено доказами законність його вимог щодо стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 41702,42 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed