Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 01 жовтня 2013 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 жовтня 2013 року присуджено стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2013 року і до досягнення донькою повноліття. Відповідач сплачує аліменти на утримання дочки в розмірі 310 грн. щомісячно. Даної суми їй не вистачає на утримання дитини. Батько дитини, окрім мінімальних аліментів, дуже рідко надає допомогу, участі у вихованні дочки не приймає, рідко спілкується з нею, не цікавиться її життям та потребами. Відповідач на даний час офіційно ніде не працює, їздить на заробітки у Польщу. Він є працездатний, має задовільний стан здоров»я. Просить збільшити розмір аліментів і стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 614 грн., що становить половину прожиткового мінімуму на дитину. Позивачка у судове засідання не зявилась, згідно поданої заяви просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує, просить позов задоволити (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з»явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги повністю визнає, згідний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 614 грн. щомісяця і до досягнення нею повноліття (а.с.13). Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №159156, [PERSON] народилася 12 грудня 2011 року, її батьками є сторони по справі (а.с.3). Донька проживає з матір»ю, що підтверджується довідкою №5645 від 21.07.2016 року, виданою КП «Житловик» (а.с.6). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 15 жовтня 2013 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2013 року і до досягнення донькою повноліття (а.с.5). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком дo 6 років з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1167 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1228 грн., з 01 грудня - 1313 грн. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, відсутність інформації про наявність інших утриманців, те, що відповідач є працездатний, має задовільний стан здоров'я, визнає позовні вимоги, вважає що є підстави для збільшення розміру визначених раніше судом аліментів до 614 грн., що становить половину прожиткового мінімуму на дитину. Сума аліментів у розмірі 614 грн. на дитину не є завищеною в нинішніх умовах проживання, відповідає засадам розумності і справедливості з урахуванням віку малолітньої, її потреб та такою, що створить відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру. Стосовно судових витрат, пов»язаних з розглядом справи, а саме: судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. За таких обставин,

Outcome: approved