Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просив, з урахуванням остаточно уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на його користь матеріальні збитки в сумі 7824,43 грн., пеню у розмірі 1671,22 грн., судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити в повному обсязі, додатково пояснивши, що СК «Глобус» зобов'язана здійснити позивачеві виплату страхового відшкодування в сумі 6267,33 грн. (враховуючи часткову виплату йому страхового відшкодування в розмірі 43732, 67 грн.), витрати з евакуації належного позивачу транспортного засобу з місця ДТП в розмірі 200 грн., вартість проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 650 грн., страхового відшкодування у зв'язку з лікуванням та медичною діагностикою позивача в сумі 707,10 грн. Крім того, оскільки страхове відшкодування мало б бути виплачено не пізніше 22 травня 2014 року, тому за 62 дні прострочення виплати страхового відшкодування з вини СК «Глобус» відповідач зобов'язаний сплатити також пеню у розмірі 1671,22 грн. В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просить в позові відмовити і вказує, що 21.02.2014 року Товариством одержані пояснення [PERSON] по ДТП і на виконання вимог п. 34.2 ст. 34 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 р. Товариство направило свого аварійного комісара Ковальчука Г.В. до місця знаходження пошкодженого автомобіля для проведення його огляду, за результатами якого складено Акт огляду транспортного засобу від 24.02.2014 року, який підписано аварійним комісаром та потерпілим [PERSON] Крім того, з метою повного та всебічного з'ясування пошкоджень транспортного засобу, який належить [PERSON] Товариство повторно направило аварійного комісара Ковальчука Г.В. до місця знаходження пошкодженого автомобіля для проведення його додаткового огляду, за результатами якого складено Акт огляду транспортного засобу від 05.03.2014 року, який також підписано аварійним комісаром та потерпілим [PERSON] Заявник [PERSON] не надав документи, необхідні для проведення виплати страхового відшкодування (заяву на виплату страхового відшкодування, банківські реквізити особи, яка має право на отримання страхового відшкодування, постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності особи, винної у скоєнні ДТП), у зв'язку з чим Товариством надіслано відповідні запити, у відповідь на які [PERSON] було подано запитувані документи, в тому числі заяву на виплату страхового відшкодування, яка одержана Товариством 24.04.14 р. Товариство прийняло рішення та виплатило страхове відшкодування в межах 90 днів - 23.07.2014 року. Висновок експерта, на який посилається позивач, Товариством проаналізовано та виявлено, що експерт при розрахунку не провів коригування ринкової вартості ТЗ в залежності від наявних на ньому пошкоджень, отриманих до моменту настання страхового випадку, що суперечить п. 7.3 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України N 142/5/2092 від 24.11.2003 р. При цьому наявність на ТЗ пошкоджень, які не відносяться до даної ДТП, підтверджується двосторонніми актами огляду транспортного засобу від 24.02.2014 р. та від 05.03.2014 р., що підписані [PERSON] та аварійним комісаром Ковальчуком Г.В. Висновок, не відповідаючи вимогам чинного законодавства України, не може бути підставою для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, джерелом доказів розміру матеріальної шкоди для цілей страхового відшкодування може бути саме звіт про оцінку КТЗ, а не висновок експертного автотоварознавчого дослідження. Натомість згідно акту розрахунку матеріальної шкоди № 360/14 по страховій справі №503/14, який складено у відповідності до чинного законодавства, розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому [PERSON], становить 67479,00 гривень з урахуванням п. 7.З Методики. Товариством прийнято рішення у формі страхового акту № АС 14GL-503 від 23.07.2014 р. про визнання даної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 43732, 33 грн. в межах страхової суми (ліміту відповідальності страховика), що передбачений полісом № АС/666771 від 23.12.2013 р. Розрахунок страхового відшкодування проведено шляхом зменшення ринкової вартості ТЗ 67479,00 грн. на вартість залишків 23746,67 грн. згідно довідки про можливу вартість пошкодженого транспортного засобу № 503/14-01. Визначену Товариством суму страхового відшкодування на даний час уже виплачено позивачеві. Товариство також не погоджується із стягненням 650,00 грн. витрат на проведення експертного дослідження № 100/14 від 11.03.2014 року, оскільки страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) лише в одному випадку - неявки представника страховика до місцезнаходження пошкодженого майна, що до даного випадку не відноситься. Крім того, не підлягають стягненню на користь позивача витрати на лікування, оскільки щодо виплати страхового відшкодування за шкоду, завдану здоров'ю, позивач до Товариства не звертався і необхідних документів з цього приводу не надавав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], копія котрого наявна в матеріалах справи. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 13.03.2014 року у справі № 686/4887/14-п встановлено, що 15 лютого 2014 року близько 15 год. 45 хв. [PERSON] керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем [NUMBER], в м. Хмельницькому по вул. Купріна, в районі будинку № 8, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, а водій автомобіля [PERSON] - легкі тілесні ушкодження. [PERSON] за вказаними фактами визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника автомобіля [NUMBER], станом на дату ДТП була застрахована згідно полісу № АС/6665771 ТзДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». В зазначеному полісі вказано ліміт відповідальності на одного потерпілого - 10000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, та 50000 грн. - за шкоду, заподіяну майну; розмір франшизи - нуль. Як вбачається із письмових пояснень учасника події по страховій справі № 503, копія котрих наявна в матеріалах справи, 21.02.2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про факт настання ДТП, не зазначаючи при цьому про завдання шкоди його здоров'ю (п. 6.1 пояснень), зазначивши лише про заподіяння шкоди майну (п. 6.2 пояснень) - автомобілю [NUMBER]. 24.02.2014 року аварійним комісаром Ковальчуком Г.В. було проведено огляд та складено акт огляду транспортного засобу, в якому в тому числі відображено пошкодження автомобіля, не пов'язані з подією: задній бампер, кришка багажника, заднє праве крило, заднє ліве крило. Того ж дня відповідач надіслав учасникам ДТП [PERSON] та [PERSON] запит щодо врегулювання події з ознаками страхового випадку по страховій справі № АС-503, в якому просив надіслати на його адресу постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності особи, винної у скоєнні ДТП, заяву про виплату страхового відшкодування від потерпілого та банківські реквізити особи, яка має право на отримання страхового відшкодування. 5.03.2014 року було повторно проведено огляд та складено акт огляду транспортного засобу, в якому, серед іншого, уточнено пошкодження автомобіля, не пов'язані з подією, а саме вказано лише задній бампер та заднє ліве крило. Того ж дня вдруге відповідач надіслав учасникам ДТП [PERSON] та [PERSON] запит щодо врегулювання події з ознаками страхового випадку по страховій справі № АС-503 тотожного до запиту від 24.02.2014 року змісту. При цьому 7.03.2014 року відповідачем складено акт № 360/14 розрахунку матеріальної шкоди по страховій справі № 503/14, яким визначено вартість матеріальної шкоди (вартість автомобіля) в сумі 67479 грн., вартість транспортного засобу після ДТП - 23746,67 грн. Оскільки позивач не погоджувався з вказаною сумою завданої шкоди, з його ініціативи ДП «Експерт-Сервіс Авто» було виготовлено висновок експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 11.03.2014 року № 100/14, яким визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження, зазначені в протоколі огляду від 25.02. та 05.03.2014 року, станом на час завершення виконання даного дослідження складає 82578,29 грн. Експерт виходив при цьому із вартості автомобіля, враховуючи економічну недоцільність його ремонту. За послуги незалежного експерта позивачем сплачено ДП «Експерт-Сервіс Авто» 650 грн., що підтверджується квитанцією № 11630854 від 6.03.2014 року, копія котрої наявна в матеріалах справи. 24.04.2014 року відповідачем було отримано від позивача заяву на виплату страхового відшкодування по страховій справі № 503, датовану позивачем 24.03.2014 року. Крім того, 24.04.2014 року він склав заяву про прийняття до уваги висновку від 11.03.2014 року № 100/14 і цю заяву отримано відповідачем 28.04.2014 року, як вбачається з відмітки вхідного штампа на самій заяві. 23.07.2014 року відповідачем було складено страховий акт № АС 14GL-503, яким розмір страхового відшкодування позивачеві визначено в сумі 43732,33 грн., при чому під час розрахунку використано розмір шкоди 67479,00 грн., з якого вирахувано ринкову вартість автомобіля після ДТП в сумі 23747,00 грн. згідно вище вказаного акту № 360/14 (довідки про можливу вартість пошкодженого транспортного засобу як додатку до акту). Вище вказаний наданий позивачем висновок від 11.03.2014 року № 100/14 взятий до уваги при розрахунку не був. Зазначені обставини підтверджуються страховим актом № АС 14GL-503 від 23.07.2014 року, копія котрого наявна в матеріалах справи. Того ж дня, 23.07.2014 року страхове відшкодування в сумі 43732,33 грн. було виплачено відповідачем позивачеві згідно платіжного доручення № 5118 від 23.07.2014 року, про що позивача повідомлено листом від 24.07.2014 року. Копії вказаних документів наявні в матеріалах справи. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, обов'язок з відшкодування шкоди, завданої в ДТП, виник у [PERSON] Згідно ст. 3 Закону, з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності. У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Отже, обов'язок з відшкодування позивачеві шкоди, завданої в ДТП, має бути виконаний за договором страхування в межах встановленого ліміту відповідальності ТзОВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». У відповідності до пунктів 35.1, 35.2 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування та ряд документів. Свій обов'язок, передбачений ст. 35 Закону, в частині подання відповідних заяви та документів щодо відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, позивач виконав шляхом надання відповідачеві письмових пояснень від 21.02.2014 року та додаткових матеріалів на запит відповідача від 5.03.2014 року. Аналогічного обов'язку щодо відшкодування шкоди, завданої здоров'ю позивача, він як потерпілий від ДТП не виконав, внаслідок чого суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення невиплаченого страхового відшкодування за шкоду, завдану здоров'ю, на загальну суму 707,10 грн., розмір та факт наявності якої підтверджується товарним чеком від 16.02.2014 року на суму 57,10 грн. (придбання ліків), квитанцією до прибуткового касового ордера № 33 від 15.02.2014 року на суму 650,00 грн. (комп'ютерна томограма головного мозку), висновком експерта № 144 від 17.02.2014 року, травмкартою Хмельницької міської лікарні на [PERSON] від 15.02.2014 року, висновком обстеження № 5754 від 15.02.2014 року, виготовленим Хмельницьким діагностичним центром ПОЛЛАР, копії котрих наявні в матеріалах справи. В цій частині позовних вимог позивачеві слід відмовити, оскільки вони заявлені передчасно. Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно п. 36.2. ст. 36 Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У відповідності до п. 36.5. ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Заява про страхове відшкодування була отримана відповідачем від позивача 24.04.2014 року, про що свідчить відмітка на вхідному штампі на вказаній заяві. Таким чином, граничний 90-денний строк виплати страхового відшкодування закінчився 23.07.2014 року і саме в цей день відповідач сплатив сплачено страхове відшкодування позивачеві. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність прострочення сплати страхового відшкодування, на яке вказує позивач (з 23.05.2014 року по 23.07.2014 року), і не бере до уваги посилань представника позивача на те, що письмові пояснення позивача від 21.02.2014 року фактично були заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки вони були повідомленням про факт настання страхового випадку, а цих два види заяв Закон розмежовує. Отже, в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1671,22 грн. пені позивачеві також слід відмовити - за безпідставністю заявленої вимоги. Згідно п. 30.1. ст. 30 Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з висновку експертного дослідження № 100/14 від 11.03.2014 року, ринкова вартість автомобіля складає 82578 грн., вартість відновлювального ремонту - 184129,23 грн. Таким чином, автомобіль [NUMBER], вважається фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим. Зазначений підхід визначення розміру матеріального збитку застосований як спеціалістом відповідача при складанні відповідного акта, так і експертом при виготовленні вище загаданого висновку. Однак суд вважає за необхідне взяти до уваги в цій частині висновок експертного дослідження № 100/14 від 11.03.2014 року, оскільки: - не заслуговують на увагу заперечення відповідача про неналежність висновку експертного дослідження для визначення розміру матеріального збитку для потреб визначення страхового відшкодування; - експертом у зазначеному висновку правильно враховано при розрахунку нормативний процент коректування вартості -4%, виходячи із тієї обставини, що транспортний засіб має сліди відновлення менш ніж трьох деталей кузова, оскільки актом огляду транспортного засобу, проведеного повторно 5.03.2014 року, було уточнено кількість пошкоджень автомобіля, не пов'язаних з подією, і вказано лише два таких пошкодження, тоді як актом № 360/14 від 7.03.2014 року враховано аналогічний процент -10% з посиланням на відновлення трьох і більше складових кузова, що повторному (уточненому) акту огляду від 5.03.2014 року суперечить; - відповідачем не ставилось питання про призначення у справі судової експертизи на предмет спростування розрахунку та розміру шкоди, визначеної за висновком експертного дослідження № 100/14 від 11.03.2014 року. Відповідно до п. 30.2. ст. 30 Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вартість автомобіля позивача після ДТП визначалась в межах страхової справи № 503. Згідно наданої відповідачем довідки про можливу вартість пошкодженого транспортного засобу за розрахунком № 2, виконаним за допомогою порівняльного підходу та прийнятим відповідачем, вартість автомобіля позивача після ДТП становить 23746,67 грн. При цьому вказаний розрахунок № 2 не містить, на відміну від розрахунку № 1, прив'язки до вартості автомобіля 67479 грн., спростованої вище зазначеним висновком експертного дослідження. Доказів на спростування суми 23746,67 грн. позивачем не надано, тому суд бере її до уваги. Таким чином, розмір відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, має загалом становити 59031,62 грн. як 82578,29 грн. вартості автомобіля до ДТП за вирахуванням 23746,67 грн. вартості автомобіля після ДТП з додаванням витрат з евакуації транспортного засобу в сумі 200 грн., які підтверджуються розрахунковою квитанцією серії ААМА № 102225 від 4.03.2014 року, копія котрої наявна в матеріалах справи. Виходячи з ліміту відповідальності страховика 50000 грн. та виплати ним страхового відшкодування в сумі 43732,33 грн., решта відшкодування, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, мала б складати 6267,67 грн., однак заявлена позивачем в сумі 6267,33 грн., тому підлягає до стягнення саме в такій сумі з урахуванням вимог диспозитивності цивільного процесу. В цій частині позовні вимоги слід задовольнити. При цьому суд не включає до суми стягнення заявлену позивачем вартість висновку експертного дослідження в сумі 650 грн., оскільки вказана сума не входить згідно ст. 28 Закону до переліку видів шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, не підлягає відшкодуванню страховиком в розумінні п. 22.1. ст. 22 Закону та не є судовими витратами у даній справі в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України. Решту суми відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, а також заподіяної позивачеві в ДТП моральної шкоди було сплачено йому винуватцем ДТП [PERSON] добровільно в ході розгляду даної справи судом, що вбачається з письмової заяви позивача про відмову від позову в частині усіх заявлених ним вимог до [PERSON] Судові витрати у справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем в сумі 243,60 грн., і підлягають стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 176,17 грн., виходячи із розрахунку: 243,60 грн. сплаченого судового збору х 6867,33 грн. задоволених позовних вимог : 9495,65 грн. заявлених позовних вимог = 176,17 грн. судового збору до відшкодування. На підставі наведеного та

Outcome: partial