Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського МРУЮ у Рівненській області, актовий запис №250. Від шлюбу в них народився [PERSON], [INFO]. Відповідач створив неможливі умови для сумісного з ним проживання, що змусило її виїхати до батьків. В даний час вона з дитиною знаходиться на утриманні батьків. Відповідач не надає кошти на утримання дитини та на її утримання, не піклується про них, хоча зобов»язаний це робити. Відповідач являється здоровим, працездатним, постійно їздить на заробітки, тому має можливість надавати кошти на її утримання. Просить стягнути з відповідача на її утримання по 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивачка, згідно поданого клопотання, просить провести розгляд справи у її відсутності, з участю її представника - адвоката [PERSON].(а.с.9). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що позивачка [PERSON] проживає окремо від відповідача, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає ніякої допомоги ні їй, ні дитині, хоча зобов»язаний це робити. Згідно закону позивачка має право на утримання від чоловіка. Він є працездатним, може сплачувати кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що дружина після народження дитини поїхала до батьків. По можливості він допомагає дитині. Їздив до них, завозив іграшки дитині, продукти харчування, пересилав кошти у розмірі 500 грн., 600 грн., 1200 грн., 200 грн. Стабільного заробітку не має, підробляє тим, що робить озеленення території у господарствах місцевих жителів, в місяць має 2000-2500 грн. залежно від того дощова погода чи ні. На заробітки у Польщу їздив в минулому році - працював на пана, після чого купив будиночок у селі Мали Сади Дубенського району, оформили його на двох з дружиною, докладає усіх зусиль, щоб зробити ремонт у спільному будинку. Але на тяжких роботах, наприклад, вантажником, працювати не може, бо у нього після обмороження відрізані пальці на ногах, тому не має необхідної стійкості, крім того відрізані фаланги пальців на руках, інвалідності не має, бо не оформляв її. Згідний платити аліменти на утримання дитини, а на утримання дружини він не має змоги платити кошти, просить в позові відмовити. Заслухавши учасників, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського МРУЮ у Рівненській області, актовий запис №250 (а.с.4). [PERSON] народився [INFO]. Його батьками є сторони по справі (а.с.3). Відповідач визнав, що дитина проживає разом з матірю у м. Вараш Кузнецовського району Рівненської області, а відповідач проживає окремо. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, право на аліменти у дружини-матері може бути реалізовано лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. При цьому кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, позивач має довести в суді, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною трьохрічного віку. Як зазначив у судовому засіданні відповідач, він стабільного заробітку не має, підробляє тим, що робить озеленення території, в місяць має 2000-2500 грн. Він по можливості допомагає дитині, але сплачувати кошти на утримання дружини не може. Крім того, у нього ампутовані фаланги рук та ніг, що ускладнює можливість працевлаштування та повноцінного заробітку. Враховуючи доходи відповідача, про які він зазачив і які ніким не оспорені та не спростовані, суд приходить до висновку про його неможливість за вищезазначених обставин надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною 3 років. При цьому суд виходить з недоведеності з боку позивачки можливості відповідачем надавати утримання дружині, оскільки ні позивач, ні її представник не надали суду жодних доказів, які б свідчили про таку реальну можливість. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачка не надала суду докази, які б свідчили про можливість відповідача сплачувати їй утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн. Таким чином, суд залишає позовні вимоги без задоволення, у зв»язку з їх недоведеністю. За таких обставин,

Outcome: dismissed