Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому зазначає, вона з відповідачем перебувала у шлюбі, зареєстрованому 09.09.2011 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач гроші на утримання дитини дає нерегулярно та не в достатньому розмірі, в зв*язку з чим у позивачки склалося тяжке матеріальне положення, просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на її утримання. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та зазначила, що оскільки позивач є батьком неповнолітньої [PERSON] то він зобов'язаний утримувати власну доньку, яка на даний момент знаходиться на повному утриманні позивачки. В зв*язку з цим позивачка має тяжке матеріальне становище, та змушена була вийти з декретної відпустки на роботу. Посилаючись на те, що відповідно до ст. 84 СК України вона має право отримувати кошти на її утримання не залежно від того чи працює вона, просить суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів до повноліття дитини. Однак заперечував проти затягнення коштів на утримання дружини, обґрунтовуючи це тим, що вона працює, вважає що позивачка має змогу самостійно себе утримувати, в цій частині позовних вимог просить суд відмовити. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], про що надано копію свідоцтва про народження. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ч.ч. 2,6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши усі надані докази у сукупності, беручи до уваги матеріальне положення позивача, відповідача, той факт, що позивач потребує матеріальної допомоги відповідача, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі, визначеній позивачем, та кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК видатки у вигляді судового збору, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачем.

Outcome: approved