Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

В обґрунтування свого позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» (далі ТОВ «Харків Екоресурс» ) посилався на те, що він надає послуги з вивезення побутових відходів, а відповідачі [PERSON] та [PERSON], які мешкають за адресою: [ADDRESS], є споживачами вказаних послуг. Зазначив, що станом на 01.05.2015 року відповідачі не здійснили оплату за надані послуги з 01.03.2013 року по 30.04.2015 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 481,76 грн., також зобов'язані сплатити суму інфляційних втрат за час прострочення у розмірі 249,36 грн., три відсотка річних від простроченої суми у розмірі 15,21 грн. Просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 746,33 грн., з яких сума основної заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів 481,76 грн., інфляційні втрати 249,36 грн., три відсотки річних від простроченої суми 15,21 грн. Представник позивача за довіреністю від 25.03.2014 року Ройко А.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник за довіреністю від 24.02.2014 року [PERSON] позов не визнали, проти його задоволення заперечували, посилаючись на те, що в будинку [PERSON] фактично проживає одна, відповідач [PERSON] за вищезазначеною адресою не мешкає. Послугами по вивозу побутових відходів [PERSON] не користується, відходи прикопує у компостну яму, пластикові та поліетиленові вироби, скляну тару, предмети металевого походження, здає у відповідні приймальні пункти. Отже ніяких побутових відходів позивач з її домоволодіння не вивозив та жодних послуг відповідно не надавав. Із наявністю опублікованого у газеті договору вона ознайомлена не була, про його існування не знала. Відповідач [PERSON] в судове засідання у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом надіслання судової повістки за зареєстрованому законом порядку місцем його проживання, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права. Суд, вислухавши пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи,приходить до наступного. Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення , та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що власником житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS], є відповідачка [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 21.04.1983р. 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою, та договору дарування, посвідченого 13.02.1987р. 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою (а.с.56-59). В будинку зареєстровані та проживають відповідачка [PERSON] з 20.12.1983 року та її син - відповідач [PERSON] з 23.05.2006 року, вказані особи відповідно є споживачами послуг з вивезення побутових відходів, які надаються позивачем (а.с.60). Посилання відповідача [PERSON] та її представника на те, що [PERSON] та [PERSON] не зверталися до позивача за наданням їм послуг з вивезення побутових відходів і цією послугою ніколи не користувалися, що особовий рахунок відкрито без їх згоди, що послуги позивач надає неякісні, судом не приймаються з наступних підстав. Пунктом 3.2.5 Рішення Харківської міської ради від 16 листопада 2011 року № 504/11 «Про встановлення Правил благоустрою території міста Харкова» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендатори житлових будинків (земельних ділянок) приватної власності, зобов'язані укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснювати оплату таких послуг та забезпечувати збирання побутових відходів. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року р. № 940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцем таких послуг визначено позивача. Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підставі статті 35-1 Закону України «Про відходи» від 05 березня 1998 року, статей20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року із змінами та доповненнями опубліковано договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27 листопада 2012 року в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия», яку доставлено поштою зокрема і до житлового будинку відповідачів згідно договору про надання послуг з доставки рекламної та/або інформаційної продукції № 06-736, який укладено між позивачем та Українським державним підприємством зв'язку 20 листопада 2012 року. Частинами 2 та 10 статті 35-1 Закону України «Про відходи» від 05 березня 1998 року передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту. Із матеріалів справи вбачається, що опублікований в засобах масової інформації договір від 27 листопада 2012 року є відповідним типовому договору і частині 5 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року із змінами та доповненнями. Процедура узгодження сторонами договору повинна була відбутися протягом місяця від дня його опублікування. За таких обставин, суд сприймає критично заперечення відповідачки [PERSON] та її представника, що позивачем не доведено факту отримання відповідачами зазначеного примірника договору, тому, що договір від 27 листопада 2012 року є публічним договором у розумінні ст. 633 ЦК України. Згідно ч.3 ст.205 ЦК України у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. До набрання чинності зазначеним Договором від [PERSON] та [PERSON] не надходило жодних заяв про свою незгоду із умовами опублікованого договору. За таких обставин відповідачі прийняли пропозицію ТОВ «Харкків Егоресурс» на укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] підтвердила те, що отримувала квитанції на оплату послуг з вивезення побутових відходів, але вважала, що між ТОВ «Екоресурс - Харків» та нею був відсутній договір. Відповідно до пункту 30 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів цей договір набирає чинності з 01 січня 2013 року строком на 3 роки, якщо інше не буде заявлено споживачем у письмовій формі. За погодженим з адміністрацією Фрунзенського району м. Харкова графіком планово-подворного вивезення твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Фрунзенського району м. Харкова вивезення побутових відходів по [ADDRESS] здійснюється позивачем щосереди. Рішенням Харківської міської ради № 896 від 20 грудня 2011 року встановлено тарифи на послуги з вивезення (перевезення, захоронення) побутових відходів, які надає ТОВ відповідальністю «Харків Екоресурс». Рішенням Харківської міської ради № 215/06 від 27.12.2006 року «Про затвердження норм утворення твердих побутових відходів в місті Харкові» середньомісячна норма утворення твердих побутових відходів на одного мешканця приватного будинку становить 2,2 м. куб., а середньорічна норма утворення великогабаритних відходів на одного мешканця приватного будинку становить - 0, 22 м. куб., отже при перерахунку на норму за один тиждень це становить приблизно 50 літрів на одного мешканця приватного будинку. Відповідно до пунктів 3, 5 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною та без контейнерною схемами; в місцях, де не встановлені контейнери, вивезення твердих відходів здійснюється за без контейнерною схемою. Пунктом 2.1.4 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 176 від 07 червня 2010 року «Про затвердження Методичних рекомендацій з організації збирання, перевезення, перероблення та утилізації побутових відходів» передбачено, що у тих районах індивідуального житлового будівництва, де існуючі умови вулично-дорожньої мережі ускладнюють можливість розміщення контейнерних майданчиків, тверді відходи, що утворюються в одноквартирних житлових будинках, та їх окремі компоненти рекомендується збирати в контейнери ємкістю до 0, 24 м. куб., розміщені на присадибній ділянці одноквартирного житлового будинку. На присадибній ділянці одноквартирного житлового будинку місця розташування контейнерів визначають самі власники або наймачі, користувачі, в тому числі орендарі одноквартирних житлових будинків, земельних ділянок. Мінімальна відстань від місць розміщення контейнерів до огорожі присадибної ділянки іншого одноквартирного житлового будинку повинна складати не менше ніж 6 м. - 8 м. згідно з вимогами санітарних правил і норм. Посилання [PERSON] в запереченнях проти позову на те, що вона та члени її сім'ї не користуються послугами з вивезення відходів через те, що мають компостну яму на території домоволодіння, а частину побутових відходів відповідачка здає в пункти прийому скляної тари, металевих виробів, пластикових та полімерних відходів, а ТОВ «Харків Екоресурс» зі свого боку надає послуги неналежної якості, судом не приймаються. Доказів того, що відповідачі зверталися з будь - якими заявами до позивача щодо неякісності цих послуг матеріали справи не містять. Під час судового розгляду відповідачка [PERSON] не надала зі свого боку належних та допустимих доказів того, що вона самостійно утілезує та частково вивозить побутові відходи. Такі заперечення відповідачки не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки звільнення від оплати за послуги з вивезення побутових відходів в зв'язку з вказаними обставинами законодавством не передбачено. Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» N 1875-IV від 24.06.2004 року передбачено певний порядок оформлення претензій споживачів до виконавців у випадку не отримання послуг або отримання неякісних послуг, а саме: У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Відповідачі з відповідними актами-претензіями до ТОВ «Харків Екоресурс» не зверталися. Належних та допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] за адресою реєстрації фактично не мешкає в матеріалах справи відсутні, надані з боку відповідачки [PERSON] документи щодо відкриття виконавчого провадження відносно боржника [PERSON] та відповіді правоохоронних органів, які фактично провели лише опит самої відповідачки, не є беззаперечними підтвердженнями її доводів. Поряд з цим суд не погоджується з вимогами позивача щодо солідарного стягнення суми заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів з [PERSON] та [PERSON] , оскільки коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року із змінами та доповненнями). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщення у таких випадках визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Як вбачається з матеріалів справи власником житлового будинку та надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] В зв'язку з наведеним позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів до [PERSON] задоволенню не підлягають. Починаючи з 01.03.2013 року відповідач [PERSON] не здійснює оплату за надані послуги з вивезення побутових відходів, у результаті чого за нею утворилася заборгованість, яка станом на 01.05.2015 року за розрахунками наданими позивачем, складеним на підставі затверджених тарифів становить 481,76 грн., яка і підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ухвалене судом рішення про стягнення боргу не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору: не звільняє боржників від відповідальності за невиконання ними грошових зобов'язань та не позбавляє кредитора права на подальше нарахування, вимогу і стягнення з боржника процентів за користування коштами, 3 процентів річних та інфляційного збільшення. Виходячи з того, що [PERSON] прострочила виконання грошового зобов'язання, у відповідності з ч. 2 ст. 625 ЦК України суд погоджується з розрахунками та стягує на користь позивача 3% річних за час прострочення грошового зобов'язання від 01.03.2013 р. по 30.04.2015 року у сумі 15,21 грн. Також підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення суми інфляції, розраховані позивачем на підставі даних державного комітету статистики. Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу складає 249,36 грн. Судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial