Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

В липні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОС» про розірвання договору оренди землі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09 липня 2008 року між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем укладено договір оренди землі. Згідно з зазначеним договором позивач (орендодавець) передає, а відповідач (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки, які знаходяться в адміністративних межах Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, площею 8,18 га. Згідно договору оренди його укладено на 15 років; орендна плата вноситься: у грошовій формі - один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця; у натуральній формі - до 20 числа останнього місяця у звітному році місяця. Однак, в порушення умов договору оренди землі, відповідач з 2010 року взагалі не сплачує позивачу орендну плату. В зв`язку з цим у відповідача перед позивачем наявна несплата орендної плати за дев`ять років оренди. У зв`язку з вищенаведеним позивач просить суд: розірвати договір оренди землі від 09 липня 2008 року, укладений між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Енергос» щодо права оренди земельної ділянки площею 8,18 га, яка розташована на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, кадастровий номер 6520681800:03:060:0004, який зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 09 липня 2008 року за № 4АА002364-040871500216 та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 16 липня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Представник відповідача у судове засідання не з`явився тричі, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином шляхом оголошення розміщене на веб-сайті судової влади України, оскільки відповідач відстутній за зареєстрованим місцезнаходженням, про що свідчать поштові повідомлення. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі змісту ст.ст. 1, 13 Закону №161-XIV випливає, що основною метою договору оренди земельної ділянки та правом орендодавця є своєчасне отримання орендної плати. У свою чергу, недотримання умов договору у частині сплати орендної плати є наслідком його розірвання. Так, відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Проте, слід зазначити, що підстава для розірвання договору виникає лише тоді, коли орендар взагалі не сплачує орендну плату. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України). Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). 09 липня 2008 року між позивачем та відповідачем, укладено договір оренди землі, згідно умов якого позивач (Орендодавець) надає, а відповідач (Орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, земельна ділянка знаходиться в адміністративних межах Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, площею 8,18 га (а.с. 12-14). Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 09.07.2008 року земельна ділянка площею 8,18 га передана в оренду відповідачу, орендодавцем є [PERSON] (а.с. 16). Згідно Договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 74 653,73 грн., а орендна плата сплачується орендарем в розмірі 2% від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один пай ріллі на рік. Орендна плата сплачується в грошовій та натуральній формі. Орендна плата вноситься у такі строки: у грошовій формі - один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця; натуральна - до 20 числа останнього місяця у звітному році місяця. Представник позивачки у позові вказав, що відповідач порушив умови договору, а саме, з 2010 року не сплачує орендну плату. Вказана обставина не спростована відповідачем. Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: у пункті д частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). У постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Згідно п. 11 Договору оренди, орендна плата вноситься щорічно з 31 жовтня, але не пізніше 30 листопада кожного поточного року. Згідно п. 31 Договору оренди, Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату. З 2010 року відповідач систематично не сплачував орендну плату, чим істотно порушив умови договору. Згідно п. 35 Договору оренди, Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку з урахуванням її індексації, а також те, що систематична несплата орендної плати є порушенням істотних умов договору, тягне за собою припинення договору оренди землі внаслідок його розірвання. В зв`язку з цим, договір оренди землі, укладений між сторонами, слід розірвати. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 840,80 гривень, а тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved