overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 2 червня 2012 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 155. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини; неповнолітніх дітей не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Відповідно ст. 279 СК України розірвання шлюбу між громадянами України та іноземцем в Україні здійснюється за законом України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище - [PERSON]. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30 вересня 2006 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, за № 563. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з січня 2014 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей, доньку Софію, [INFO] та доньку Марію, [INFO], позивач стверджує, що спір щодо виховання дітей та спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31 липня 2009 року, Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за № 305. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв'язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, позивачка стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Копачівською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 3 квітня 1999 року, актовий запис за № 3. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 3 квітня 1999 року. За час спільного проживання у сторін народилися дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, протягом останніх шести місяців спільно не проживають. Ухвалою суду від 8 травня 2014 року сторонам надавався трьохмісячний термін для примирення, однак як вбачається із пояснень сторін, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою та вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Яблунівською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 28 жовтня 2006 року, актовий запис за № 04. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжям припинено, між ними виникали конфлікти, часті непорозуміння, що негативно відображається на їх сімейних стосунках, тривалий час спільно не проживають. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, пояснила що наміру продовжувати шлюбні стосунки немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року. За час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, через що виникали постійно непорозуміння та конфліктні ситуації, більше шести місяців спільно не проживають. Ухвалою суду від 28 квітня 2014 року сторонам надавався трьохмісячний термін для примирення, однак як вбачається із пояснень позивачки, до примирення вони не дійшли. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою уточнивши яку, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву в котрій просила суд, слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій просив суд, слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази по справі знаходить уточнений позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком малолітнього [PERSON], [INFO], ухиляється від надання матеріальної допомоги на його утримання, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати, і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем в змозі її надавати, а тому просить суд позов задовольнити та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів доходу щомісячно. В судове засідання позивач не з'явився про те направив до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному осязі, в разі неявки відповідача не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду неповідомив, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач матеріальну допомоги на утримання сина не надає, хоча відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом враховується вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, що відповідач є здоровим, працездатним. Судові витрати по справі становлять 229 грн. 40 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, просить суд стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 450 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином повідомлявся про слухання справи, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільські вісті». Причини його неявки суду невідомі. Суд рахує за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], при цьому батьком дитини згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серій [NUMBER] є відповідач. Встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. За таких обставин суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 450 грн. щомісячно до настання її повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася з позовом і вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, просить суд стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні визнав уточненні позовні вимоги. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є син [PERSON], [INFO], при цьому батьком дитини згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серій [NUMBER] є відповідач. Встановлено, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, проте інших утриманців немає, працює, стан здоров»я його нормальний. За таких обставин суд рахує можливим стягувати на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно до настання її повноліття. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка пред'явила в суд зазначений позов, вказуючи причинами розлучення те, що через відсутність взаємопорозуміння з 21 січня 2014 року вони з відповідачем остаточно припинили спільне проживання. Спільних дітей не мають. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду спрямувала заяву в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, від нього до суду не надходило клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, позов не оспорив. Судом зі згоди позивачки, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалено, - провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 січня 2009 року виконавчим комітетом Вірлянської сільської ради Барановського району Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). В матеріалах справи відсутні відомості про спільних дітей сторін. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін ( ч.2 ст. 112 СК України). Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач будь-яких заперечень з приводу цього до суду не направив, хоча не був позбавлений такої можливості, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивачки. Згідно положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

В лютому 2014 року публічне акціонерне товариство « Дельта Банк» ( далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02 квітня 2008 року між ПАТ «Дельта Банк» і відповідачкою був укладений кредитний договір № 007-20176-020408. Оскільки відповідачка не виконує умов договору, просить стягнути з [PERSON] заборгованість, яка станом на 28.11.2013 року становить 5619,01 грн. і судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Судовим розглядом встановлено, що 02 квітня 2008 року між [PERSON] і ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 007-20176-020408. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором надавши відповідачу кредит в національній валюті - гривні, шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, рахунок [NUMBER] з видачею платіжної картки, за умовами якого ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно (а.с. 6-10). Статями 526,610,611 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Матеріали справи ( а.с.15-16) містять виписку з особистого рахунку відповідачки, розрахунок сум заборгованості, фінансових санкцій за неналежне виконання умов кредитного договору, з яких вбачається що станом на 28.11.2013 року за [PERSON] числиться заборгованість за договором кредиту в розмірі 5619,01 гривень з яких: - тіло кредиту 3738,11 гривень; - прострочене тіло кредиту 761,89 гривень; - заборгованість за комісіями 1119,01 гривень. При таких даних позовні вимоги ПАТ « Дельта Банк» підлягають задоволенню.

Outcome: approved