Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебувала кримінальна справа за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 КК України. [PERSON] є адвокатом, він здійснював захист позивача в цій кримінальній справі. Відповідач ухилився від виконання своїх професійних обов'язків. Це призвело до того, що [PERSON] був засуджений до довічного поз-бавлення волі. Тому позивач просить суд визнати бездіяльність та непрофесійність відпо-відача, що призвело до безпідставного засудження його до довічного позбавлення волі. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та просить суд задовольни-ти його. [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунту-вання своїх заперечень відповідач посилається на те, що він належним чином захищав позивача. Крім того, ухилення адвоката від виконання професійних обов'язків є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Визначення рівня фахової під-готовки адвоката відноситься до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Тому [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові дока-зи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебувала кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочинів, передбаче-них ч.4 ст.187, п.6, п.12, п.13 ч.2 ст.115 КК України. [PERSON] є адвокатом, він здійснював захист позивача в цій кримінальній справі. Вироком суду [PERSON] визнаний винним у вчиненні вказаних злочинів, йому призначено покарання у виді довіч-ного позбавлення волі. Відповідно до ч.2 ст.11 Правил адвокатської етики, затверджених 17 листопада 2012 року на установчому з'їзді адвокатів України, адвокат зобов'язаний надавати правову допомогу клієнтам, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосу-вання, доскональність в урахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання дору-чення. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобов'язаний довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Встановлено, що на підтвердження своїх доводів [PERSON] посилається лише на один доказ - протокол судового засідання, яке проводилось 12 грудня 2013 року (а.с.86-87). Однак в цьому письмовому доказі відсутня інформація про те, що [PERSON] здійснював захист позивача некомпетентно або недобросовісно. В матеріалах цивіль-ної справи відсутні інші докази на підтвердження цієї обставини. Крім того, як вбачається з ч.1 ст.50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», перевірка добро-совісності адвоката та визначення його рівня фахової підготовки відноситься до повно-важень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, а не суду. З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання бездіяльності та непрофесійнос-ті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст.13 ЦК України не допускаються зловживання правом в будь-яких формах. Встановлено, що, пред'являючи цей позов, [PERSON] фактично прагне довес-ти порушення його права на захист. Ця обставина може бути підставою для скасування вироку суду. У такий спосіб позивач в порядку цивільного судочинства має намір встано-вити обставину, яка підлягає з'ясуванню в порядку кримінального судочинства під час розгляду апеляційної скарги на вирок суду. Це свідчить про наявність в діях [PERSON] ознак зловживання правом. Суд вважає, що ця обставина є додатковою підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed