Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивач вказала , що є власником житлового будинку по пр.Куйбишева ,6 в смт. Краснокутськ, на підставі договору дарування від 19.09.2007 року. З 2001 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі , який в 2008 році розірваний. З травня 2007 року вони спільно не проживають , відповідач проживає за іншою адресою. [PERSON] як власник будинку не може розпорядися своєю власністю, а наявність реєстрації в будинку відповідача перешкоджає оформити субсидію. Прохала визнати відповідача таким , що втратив право на користування житлом. В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про скасування державної реєстрації нерухомого майна , в якій зазначив , що дійсно він та [PERSON] домовилися у березні 2007 року придбати у [PERSON] вищевказаний будинок , при цьому передали певну суму коштів. Однак , відповідач [PERSON] ,приховуючи договір купівлі-продажу , в його відсутність, домовилась з [PERSON] та остання подарувала їй будинок. Рішенням суду від 18.06.2008 року договір дарування вказаного будинку визнаний недійсним. Рішення набрало законної сили. Під час слухання справи в суді за первісним позовом , він дізнався , що до даного часу [PERSON] є власником спірного будинку та державна реєстрація не скасована. Прохав скасувати державну реєстрацію нерухомого майна та зобов»язати державного реєстратора скасувати державну реєстрацію. У судовому засіданні позивач за первісним позовом позов підтримала , прохала задовольнити, зустрічний позов не визнала , прохала відмовити. Відповідач первісний позов не визнав , прохав відмовити , зустрічний позов підтримав та прохав задовольнити. Суд , заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі, допитавши свідків , прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено , що сторони з 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі , який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу , розірваний 15 лютого 2008 року. В березні 2007 року сторони передали [PERSON] 10\~000 грн. за будинок по пр.Куйбишева ,6 в смт.Краснокутськ та вселилися у вказаний будинок . В зв»язку з хворобо сина [PERSON] виїхав до м.Київ ,а коли повернувся , то дізнався , що його дружина уклала з [PERSON] договір дарування , приховуючи договір купівлі -продажу. Вказані обставини підтверджені рішенням Краснокутського районного суду від 18.06.2008 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування та доказуванню не підлягають. Договором дарування житлового будинку , посвідченого державним нотаріусом Краснокутської ДНК від 19.09.2007 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок по пр. Куйбишева,6 смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області. Вказаний будинок [PERSON] зареєструвала в РКП «Краснокутське БТІ», про що свідчить довідка. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 18.06.2008 року вище вказаний договір дарування визнаний недійсним. Рішення набрало законної сили. Однак, як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось позивачем [PERSON], державна реєстрація на нерухоме майно скасована не була. Як свідчить довідка Краснокутської селищної ради в будинку по пр.Куйбишева,6 в смт.Краснокутськ зареєстровані як позивач та відповідач по справі та онуки позивача. Актом, складеним в присутності депутата Краснокутської селищної ради від 22.04.2015 року підтверджується, що дійсно в будинку [PERSON] , її колишній чоловік [PERSON] зареєстрований , а з 2007 року в будинку не проживає. Факт реєстрації в будинку [PERSON] відповідача також свідчить запис в домовій книзі. Допитані по справі свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили , що [PERSON] в будинку з 2007 року не проживає , а є зареєстрованим. Допитана по справі свідок [PERSON] пояснила суду , що дійсно позивач [PERSON], обманним шляхом , зареєструвала на себе вказаний будинок, коли [PERSON] їздив до сина. Згідно ст.317 ЦК України , власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. В силу ст. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Враховуючи вище викладене , суд приходить до висновку , що [PERSON] не є власником спірного будинку , договір дарування будинку визнаний недійсним, а тому питання про зняття з реєстрації відповідача належить тільки власнику будинку . Тому позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Щодо зустрічного позову [PERSON] суд зазначає наступне. Однією з підстав скасування реєстрації нерухомого майна відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є рішення суддів, що набрали законної сили. Чинним законодавством України передбачено порядок внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності, в тому числі на підставі рішення суду, який передбачає, подання заяви та відповідних документів заявником. Після чого слідує прийняття державним реєстратором рішення про внесення запису або відмову у його внесенні. Зустрічний позов [PERSON] законний обґрунтований та такий , що підлягає задоволенню. Крім того, позивач за зустрічним позовом [PERSON] прохає поновити строк звернення до суду , оскільки дізнався про порушене право , під час слухання справи в суді за позовом [PERSON]. Суд, послухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали , прийшов, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути сплачений судовий збір на користь [PERSON] в сумі 494,20 грн.

Outcome: approved