Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

В липні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що 11.11.2018 року о 20-00 год. в м. Києві на проспекту Космонавта Комарова, 38/57 [PERSON] , керуючи автомобілем «Dacia» д.н.з. [NUMBER] , не впорався з керуванням, не надав перевагу в русі транспортному засобу «ATAMAN A-092Н6, під керуванням водія [PERSON] , що рухався в попутному напрямку та скоїв із ним зіткнення, внаслідок чого також здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Mazda» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу. Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року у справі № 760/2989/18, [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. 02.01.2019 року позивач звернулась до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у вказаній компанія відповідно до страхового полісу № АМ4727154. 25.01.2019 року страховою компанією було виплаченого позивачу суму страхового відшкодування в сумі 83900,00 грн. Позивач вказує, що при зіткненні належний їй автомобіль отримав механічні пошкодження та згідно із висновком від 14.12.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля значно перевищує його ринкову вартість, а саме: вартість відновлювального ремонту складає суму в розмірі 263246,26 грн., а ринкова вартість автомобіля становить суму в розмірі 255296,05 грн. Сума нанесеного матеріального збитку складає 255296,05 грн., та остання має бути відшкодована відповідачем, як винуватцем аварії. Крім того, позивач вказує, що внаслідок аварії вона не мала змоги користуватись власним автомобілем та була вимушена, у зв`язку із робочою необхідністю, протягом тривалого часу користуватись послугами таксі, вартість яких становить загальну суму в розмірі 9103,60 грн., та які має відшкодувати їй відповідач. На підставі викладеного, позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути вказані суми із відповідача на її користь в примусовому порядку, а також судовий збір. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2019 року, позов було направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. 27.11.2019 року справа надійшла до канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року, позов було направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Постановою Київського апеляційного суду від 11.08.2020 року, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року було скасовано та справу направлено для розгляду до суду першої інстанції. 05.10.2020 року справа надійшла до канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2021 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не надходив. Третя особа в судове засідання явку свого представника не забезпечила. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11.11.2018 року о 20-00 год. в м. Києві на проспекту Космонавта Комарова, 38/57 [PERSON] , керуючи автомобілем «Dacia» д.н.з. [NUMBER] не впорався з керуванням, не надав перевагу в русі транспортному засобу «ATAMAN A-092Н6, під керуванням водія [PERSON] , що рухався в попутному напрямку та скоїв із ним зіткнення, внаслідок чого також здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Mazda» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу. Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року у справі № 760/2989/18, [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та накладено стягнення у виді штрафу. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивач вказує, що 02.01.2019 року вона звернулась до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у вказаній компанія відповідно до страхового полісу № АМ4727154, та 25.01.2019 року страховою компанією було виплаченого позивачу суму страхового відшкодування в сумі 83900,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 10825 від 29.01.2019 року. Крім того, судом встановлено, що відповідно до висновку судового експерта Черкашина Ю.І. від 14.12.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля «Mazda» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження складає суму в розмірі 255296,05 грн. Також стороною позивача було надано суду ряд роздруківок з мобільного додатку користування послугами таксі «Убер». Позивач вказує, що вина відповідача встановлена, а тому він має сплатити на користь позивача суму шкоди в розмірі 255296,05 грн., а також понесені витрати із оплати послуг таксі в сумі 9103,60 грн. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик,

Outcome: partial