Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. 21 жовтня 2019 року [PERSON] потрапив до лікарні із діагнозом гострий бактеріальний менінгіт нез`ясованого ґенезу та на його лікування було витрачено 9188 гривень 91 копійку. Відповідач в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на лікування спільної дитини не надав, тому просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 4594 гривень 50 копійок, що становить 1/2 частину витрат понесених на її лікування. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивачки не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, відзив до суду не подав, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Зі згоди представника позивачки суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Топорівської сільської ради Новоселицького району № 1363 від 08 листопада 2019 року. 21 жовтня 2019 року [PERSON] потрапив до лікарні із діагнозом гострий бактеріальний менінгіт нез`ясованого ґенезу та на його лікування було витрачено 9188 гривень 91 копійку. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до роз`яснень вкладених у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 185 СК участь в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах пов`язаних із хворобою дитини на рівні із матір`ю, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі у виді судового збору. Зважаючи, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на проведення витрат на правничу допомогу, то в стягненні з відповідача даних витрат слід відмовити. На підставі ст.ст. 6, 185 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved