Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

В лютому 2021 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 34,495,00 грн. конвертованих в національну валюту в рахунок повернення боргу за розписками від 12 серпня 2019 року та 28 квітня 2020 року. Позов обґрунтований тим, що 12 серпня 2019 року [PERSON] надав [PERSON] позику в розмірі 700 доларів США, що підтверджується оригіналом розписки, яка знаходиться у позивача. Час повернення позики визначено до 29 серпня 2019 року, але відповідач свої зобов`язання не виконала. 29 квітня 2020 року позивач знову надав відповідачу позику в розмірі 14 720,00 грн. та, відповідно до розписки, складеної відповідачем, 600 доларів США вона була винна за попередньою борговою розпискою, що підтверджується оригіналом розписки, яка знаходиться у позивача. Час повернення боргу визначено на протязі двох календарних місяців, тобто до 28 червня 2020 року, проте відповідач свої обов`язки по поверненню боргу не виконала. Відповідач ігнорує телефонні дзвінки позивача, у зв`язку з чим він вимушений звернутися за захистом свої прав до суду. Вартість одного долара США станом на дату направлення позовної заяви до суду становить 28,25 грн., тобто станом на 23.12.2020 відповідач заборгувала позивачу 34 495,00 грн. 03.02.2021 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 25.02.2021 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи на 25 березня 2021 року на 09.00 год. В судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги та просив стягнути із відповідача на його користь грошові кошти за борговими розписками відповідача в сумі 600 доларів США та 9 720,00 грн, вказавши на те, що відповідачем було в добровільному порядку сплачено грошові кошти в сумі 100 доларів США та 5.000 грн. Просив стягнути з відповідача судові витрати у справі за сплату судового збору. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги позивача в частині стягнення з неї боргу в сумі 600 доларів США та 9 720 грн. визнала повністю, пояснила, що нею було повернуто позивачу в добровільному порядку грошові кошти в сумі 100 доларів США та 5.000 грн. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії розписки від 12.08.2019, [PERSON] , адреса [ADDRESS] , бере в борг суму в розмірі 700 у.о. у [PERSON] та зобов`язується віддати борг 29.08.19 р. В судовому засіданні судом оглянуто оригінал вказаної розписки. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії розписки від 28.04.2020, [PERSON] , зобов`язується віддати борг [PERSON] в сумі 14.720 грн., а також 700 доларів США за мінусом 5.000 грн. на протязі двох місяців. Відповідно до даної розписки, її складено в присутності мами [PERSON] , продавця [PERSON] та директора [PERSON] . Крім цього, в розписці зазначено, що в разі своєчасного не сплачуваного боргу, розписка буде передана до судових органів. В судовому засіданні судом оглянуто оригінал вказаної розписки. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до частини 2 статті 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі підтвердила факт отримання грошових коштів від [PERSON] розписками 12.08.2019 в сумі 700 доларів США за мінусом повернутих коштів в сумі 100 доларів США та 28.04.2020 в сумі 14.720 грн. за мінусом раніше сплачених 5.000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому в суду існують законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання з приводу понесених судових витрат суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved