Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

В липні 2017р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 26-30) до відповідача [PERSON], в якому просила суд: - стягувати з відповідача на свою користь додаткові втрати на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 5000,0 грн. щомісяця починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути додаткові витрати на оздоровчі табори за 2014-2016рр. у сумі 25310,0 грн. з відповідача на користь позивачки. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017р. провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру додаткових витрат - закрито в частині вимог про стягнення додаткових витрат в розмірі 5000,0 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття; стягнення додаткових витрат на оздоровчі табори за 2014, 2015рр. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 червня 2017р. ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017р. в частині закриття провадження у справі за позовом про стягнення додаткових витрат в розмірі 5 000,0 грн. скасовано і в цій частині питання направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В решті ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін, [INFO] народився син - [PERSON], який після розірвання шлюбу між сторонами проживає разом з позивачкою. Не дивлячись на те, що з відповідача за рішенням суду стягуються додаткові витрати у твердій грошовій сумі, цих коштів є недостатньо, а тому позивачка вимушена була звернутись до суд з вказаним позовом, і просила суд стягнути на її користь суму витрат понесених нею на сплату вартості оздоровлення спільного сина сторін в оздоровчому комплексі (дитячому таборі) «Маяк» у розмірі 3600,0 грн. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити, наголошуючи, що за своїм матеріальним становищем відповідач спроможний сплачувати зазначену вище суму додаткових витрат. Представник відповідача проти позову заперечила, зазначаючи, що за рішенням суду з відповідача вже стягуються додаткової витрати на утримання спільного сина сторін у твердій грошовій сумі, просила суд в задовленні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014р. по цивільній справі № 761/8688/14-ц. В шлюбі у сторін народився син: [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2016р. по цивільній справі № 761/31707/15-ц, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та відшкодування додаткових витрат на малолітню дитину - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]: - аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 28 жовтня 2015р. до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - додаткові витрати щомісячно починаючи з 28 жовтня 2015р. до повноліття дитини в розмірі 1000,0 грн. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачка пред'являючи позов до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилалась на те, що відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає та не приймає участі у додаткових витратах на дитину, крім, сум які з нього стягуються за вищезазначеним рішенням суду. Судом встановлено, що в 2016р. спільний син сторін, відвідував Оздоровчий комплекс «Маяк» з 18 липня по 29 липня 2017р., вартість путівки склала - 3600,0 грн. (а.с. 95). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивачки додаткові витрати у розмірі ? частини вартості путівки до Оздоровчого комплексу «Маяк», який в 2016р. відвідував спільний син сторін, при цьому судом враховано, матеріальний стан сторін, те що з відповідача вже за рішенням суду стягуються додаткові витрати на утримання спільного сина сторін у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Outcome: partial