Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

В лютому 2018р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, посилаючись на те, що 11.02.2013р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON]. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Правил банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, внаслідок чого станом на 31.12.2017 року має заборгованість в загальній сумі 32 226,99 грн., яка складається з наступного: 1 952,33 грн. - заборгованість за кредитом; 28 263,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1 510,81 грн. (процентна складова). Посилаючись на ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, Банк просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) у судове засідання не зявилася, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі, в якому у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 40). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 54, 61). Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не подала. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 11.02.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, за яким остання отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З Анкети-заяви позичальника (а.с. 7) вбачається, що позичальник надав свою згоду на те, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на платіжну картку встановлюється за рішенням банку, клієнт надає право банку у будь-який момент змінювати кредитний ліміт. За ч. 3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором станом на 31.12.2017 року (а.с. 5-6) з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за договором в загальній сумі 32 226,99 грн., яка складається з наступного: 1 952,33 грн. - заборгованість за кредитом; 28 263,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1 510,81 грн. (процентна складова). Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, у звۥязку з чим виникла заборгованість. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовۥязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовۥязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовۥязання за кожен день прострочення виконання. В судовому засіданні встановлено, що зобовязання відповідачем [PERSON] виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови договору. Тому суд вважає можливим задовольнити позов ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнути з відповідача суму заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 762 грн.

Outcome: approved