Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

В лютому 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 3 лютого 2014 р. належну йому квартиру № 35 по [PERSON] Хмельницького, буд. № 2 в м. Маріуполі було залито з вищерозташованої квартири № 39 з-за того, що у зазначиній квартирі була відкрита кватирка, внаслідок чого відбулося обледеніння труб опалення. В результаті залиття було пошкоджено майно позивача. Вартість відновлюваного ремонту в квартирі становить загалом 6\~824,00 грн., загальна вартість пошкоджених монітора, МФУ, телефона, кухонного гарнутуру, кухонного куточка становить 2\~749,00 гривень. Залиття сталося з-за недбалості відповідачів, які відмовляються відшкодувати збитки. Тому позивач просив стягнути з відповідачів відшкодування майнової шкоди у розмірі 9\~573,00 грн., моральну шкоду в розмірі 2\~000,00 гривень, та судові витрати 2\~687,20 гривень. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов, з підстав, зазначених у заяві, підтримали. [PERSON] пояснила, що . Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що вони із сином купили квартиру наприкінці жовтня, на той момент труби були в аварійному стані. Квартира була після пожежі, залишився запах горіння, тому була відчинена кватирка. На час залиття система опалення будинку була відключена, тому що на теплотрасі була аварія. Температура на дворі була - 20 градусів. Система опалення замерзла, оскільки воду не було злито. Вона зверталася до ЖЕКу. Але систему не вимкнули, пояснивши, що засувка на стояку не працює. Після подачі теплоносія на будинок труби полопалися. Акт про залиття не оспорювала, однак з ним не згодна. Кватирку не зачиняла, аби не розморозити радіатори. Вважає, що залиття сталося з вини керуючої компанії. Представник третьої особи КК «Приморська» [PERSON] в суді пояснила, що залиття квартири позивача сталоя з-за вини відповідачів. Керуючій компанії було відомо про ситуацію з системою опалення, на той час котельну було тимчасово відключено. Злити теплоносій з будинку було технічно не можливо, це б залишило без тепла сусідні будинки, але труба могла замерзнути тільки в випадку, якщо власник відкрив кватирку. Теплоносій в трубі замерз, в результаті чого під час подачі теплоносія в будинок стався прорив труби, про що був складений відповідний акт з вказаною причиною прорив радіатора в квартирі № 39. Радіатори керуюча компанія не обслуговує, вони знаходяться в квартирі та це є відповідальністю власника, з вини якого стався прорив, оскільки ним припущено халатне ставлення до системи опалення будинку, утворена в радіаторі пробка з льоду мала бути розморожена. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні участі не приймав, письмово просив розглянути справу за його відсутності, позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи. Судом встановлено, що квартира № 39 в будинку № 2/4 по [PERSON] Хмельницького з 25.10.2013 р. належить у рівних частках відповідачам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 51, 67, 68). З акту ККП «Керуюча компанія «Приморська» від 04.02.2014 р., що 04.02.2014 року в результаті недбалості та халатності [PERSON], яка залишила в зимовий період відкритою кватирку в квартирі № 39 в будинку № 2 по [PERSON] Хмельницького в Приморському районі м. Маріуполя відбулось залиття квартири № 35 в тому ж будинку, яка належить [PERSON] (а. с. 5) З листа директора ККП «Керуюча компанія «Приморська» вбачається, що з вини власника квартири № 39 в будинку № 2 по [PERSON] Хмельницького в Приморському районі м. Маріуполя відбулось замерзання та прорив стояка центрального опалення (а. с. 72). Свідок [PERSON] пояснив, що він є власником квартири № 31 в будинку № 2 по [PERSON] Хмельницького в Приморському районі м. Маріуполя. В будинку не було опалення на протязі 2-3 днів. Про залиття йому повідомили по телефону, коли він прибув до квартири, яка розташована на пятому поверсі всюди було залито. До залиття був в квартирі № 39, [PERSON] була вдома, там проводились якісь роботи, на стояку опалення був лід. Після повернення до дому побачив, що в підїзді пар. На власні очі бачив, що лопнув стояк, зробив висновок, що причиною стала квартира [PERSON] Також був присутній при складенні акту, під час якого він дізнався, що під час відсутності опалення в квартирі [PERSON] було відкрито кватирку. Під час проведення робіт в її квартирі в ранці кватирка також була відчинена. Свідок [PERSON] пояснив, що на початку лютого 2014 року працював на посаді головного інженера ККП «Керуюча компанія «Приморська». Обставини залиття йому відомі стався прорив радіатора опалення та залиття квартири. Причиною залиття стала зупинка подачі опалення в результаті аварії на котельній та відкрита кватирка в квартирі № 39, до залиття не було відомо, що радіатори розморожені. Після аварії він розшукав [PERSON] Квартиру відвідав майстер та встановив причину залиття. Температура повітря ззовні квартири була приблизно -25 градусів. В зачиненій квартирі труба не може замерзнути, теплоносій з системи не зливали. Але в випадку відчинення кватирки система могла заморозитись. Свідок [PERSON] пояснила, на початку лютого 2014 року працювала майстром ККП «Керуюча компанія «Приморська». В квартирі № 39 розморозився радіатор опалення. Кватирка в квартирі була відчинена, в квартирі нікого не було. [PERSON] присутня особисто при складанні акту про залиття, вина в якому цілком на відповідачі, власнику квартири № 39 [PERSON] До ввімкнення опалення не можливо було встановити факт розмороження радіатора. Свідок [PERSON] пояснила, що на початку лютого 2014 року працювала майстром домового господарства в ККП «Керуюча компанія «Приморська». Приймала участь в складанні акту про залиття, в складі комісії були також майстер слюсарів та юрист. Був встановлений факт залиття стелі, підлоги та іншого. На підлозі квартир була вода, вихід здійснювали в наступний після залиття день. Причиною залиття стала відкрита кватирка в квартирі №39, в результаті чого сталось розморожування радіаторів опалення. По факту відключення будинку від опалення нічого пояснити не може, ці дані їй не були відомі. Свідки [PERSON] та [PERSON], які в лютому 2014 року були працівниками ККП «Керуюча компанія «Приморська» в судовому засіданні не змогли уточнити обставини справи, оскільки безпосередньо не брали участі в ліквідації аварії. З копії журналу реєстрації заяв ККП «Керуюча компанія «Приморська» не вбачається, що [PERSON] зверталася із заявкою про замороження системи опалення в її квартирі (а.с. 105-108). Таким чином, судом безумовно встановлено, що залиття квартири позивача сталося з-за розмороження системи опалення у квартирі відповідачів внаслідок відкритої кватирки, тобто, в результаті недбалості відповідачів. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). А ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із встановлених обставин справи, суд вважає, що винними діями відповідачів пошкодженням майна, позивачеві було завдано матеріальних збитків, які мають бути відшкодовані йому у повному обсязі відповідачами в солідарному порядку, на підставі ст. 1190 ЦК України, оскільки заперечення відповідачів не доведені перед судом. Як вбачається зі звіту про оцінку вартості шкоди, завданої в результаті залиття житлової квартири [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя від 18.02.2014 року, в результаті залиття постраждали меблі, стеля, електроприлади. Вартість відновлювального ремонту складає 9 573 грн. (а. с. 6-20). Допитаний в суді у якості свідка [PERSON] пояснив, що він робив оцінку наслідків залиття квартири № 35. Проводив огляд побутової техніки. В процесі огляду було встановлено пошкодження в результаті залиття. Пошкодження меблів було видно візуально, електроприлади були в не робочому стані. Шкода квартирі позивача спричинена залиттям з квартири зверху. Він не є спеціалістом в електроприладах, тому шкоду визначив шляхом вмикання приладів в електромережу. Монітор був покритий білою плівкою, по його стану було видно що в нього попала волога. Оцінку робив з урахуванням фізичного зносу, втрата якості від залиття складає 40%. Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її мана. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що винними діями відповідачів пошкодженням майна, позивачу безумовно завдано моральної шкоди, тому така шкода підлягає відшкодуванню відповідачами солідарно, на підставі ст. 1190 ЦК України. Визначаючи розмір відшкодування, суд спирається на наведені норми Закону, приймає до уваги обставини справи, враховує наведені позивачем доводи, характер його душевних страждань, характер правопорушення, та вважає за розумне та справедливе визначити розмір відшкодування розмірі 2 000,00 грн. Оскільки позов задовольняється повністю, то, на підставі ст. 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача мають бути відшкодовані відповідачками у повному обсязі в загальній сумі 2 687,20 (487,20 грн. судовий збір+1000,00 грн. витрати на залучення спеціаліста+1200,00 витрати на правову допомогу).

Outcome: approved