Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

В інтересах держави в особі Управління фінансів Маневицької районної державної адміністрації до суду звернувся прокурор із вказаним позовом, який обґрунтував тим, що згідно кримінального провадження за № 12016030160000215 від 02 червня 2016 року, 2 червня 2016 року приблизно о 6 годині 50 хвилин [PERSON] керував легковим пасажирським мікроавтобусом марки «Renault Trafik», реєстраційний номерний знак [NUMBER], який належить йому на праві приватної власності, по автодорозі Луцьк-Ківерці-Маневичі-Любешів-КПП Дольськ зі сторони смт. Маневичі, в напрямку смт. Колки Маневицького району Волинської області. Під час руху здійснив наїзд на пішохода [PERSON] Під час даної пригоди потерпіла отримала тілесні ушкодження та перебувала на стаціонарному лікуванні, загальна вартість якого становить 16 133 гривні 28 копійок. Так як відповідачем добровільно не відшкодовано кошти, витрачені Управління фінансів Маневицької РДА на лікування [PERSON], просять позов задовольнити та стягнути з [PERSON] 16133 гривні 28 копійок витрат, витрачених закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого. В даному судовому засіданні прокурор Власюк М.С., позов підтримала, просила задовольнити. Управління фінансів Маневицької районної державної адміністрації свого представника для участі в розгляді справи не направили, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов підтримують та просять задовольнити. Під час розгляду справи відповідач позов підтримав та не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення прокурора та відповідача, кожного зокрема, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 12 січня 2017 року [PERSON] на підставі ст. 46 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв'язку із примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження закрито (а.с. 8-9). Із вказаного судового рішення вбачається, що під час даної пригоди потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку; закритої тупої травми грудної клітки; саден грудної клітки, закритих зламів IV-VII ребер справа; закритого черезвпадинного перелому правих лобкової і сідничної кісток з утворенням поширеної міжм'язевої гематоми верхньої третини правого стегна; саден ділянок правих ліктьового і кульшового суглобів; підшкірного крововиливу прямої гомілки; які призвели до травматично-геморагічного шоку ІІ стадії, які за ступенем тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров'я (більше 21 дня) належать до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ № 6 від 17 січня 1995 року). Довідкою Маневицької ЦРЛ № 1843/15-08/2-16 від 19 грудня 2016 року підтверджено, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в реанімаційному та хірургічному відділеннях з 06 червня 2016 року по 21 липня 2016 року протягом 49 ліжко - днів. Загальна вартість лікування становить 16133 гривні 28 копійок (а.с. 5-7). Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 7 липня 1995 року сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги, що відповідачем кошти, витрачені на лікування потерпілого добровільно на момент проведення судового засідання не відшкодовано, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 640 гривень судового збору.

Outcome: approved