Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] зазначила, що позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ), яка разом із [PERSON] володіє на праві спільної часткової власності житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку позивач [PERSON] зі своєю дружиною фактично проживає з 2013 року, та в період спільного проживання у них [INFO] народився син. З метою реєстрації фактичного місця проживання позивач [PERSON] звернувся до виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області, однак, отримав відмову у проведенні реєстрації, тому що співвласник житлового будинку [PERSON] не дає згоди на його реєстрацію за вказаною адресою. Так як, позивач обмежений у праві користування жилим приміщенням, то він був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. . Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Відповідач [PERSON] копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви отримала 27 серпня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Але у визначений судом п`ятнадцятиденний строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. Третя особа виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області у визначений судом строк письмових пояснень щодо позову не подала. Третя особа [PERSON] копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви фактично отримала 21 вересня 2020 року. У визначений для неї судом строк [PERSON] подала письмові пояснення від 06 жовтня 2020 року, в який висловилась на підтримку позову та підтвердила, що разом зі своїм чоловіком [PERSON] вона мешкає за адресою: [ADDRESS] , у тій частині житлового будинку, якою володіє та яка визначена для неї рішенням Люботинського міського суду Харківської області, ухваленим 08 серпня 2018 року в справі № 630/491/16-ц. Вона, [PERSON] , згодна з тим, аби її чоловік був зареєстрований раз з нею за однією адресою, але відповідач не дає на це власної згоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, в своїй промові посилалась на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позов та викладеними у ньому вимогами не погодилась та пояснила суду те, що її сестра [PERSON] дійсно до неї зверталась з проханням прийти до органу реєстрації виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області та дати згоду на проведення реєстрації місця проживання її чоловіка у житловому будинку, яким вони спільно володіють. Але вона прохання сестри не виконала та до органу реєстрації не з`явилась аби завадити сестрі здійснити реєстрацію чоловіка в їх будинку. Вона, [PERSON] , впевнена, що сестрі не слід цього робити, бо чоловік її б`є, влаштовує скандали з нею особисто та з сусідами. Іншою суттєвою причиною такої відмови, як пояснила [PERSON] , була поведінка сестри та її чоловіка, які хоч і не зазіхають на її частину будинку, але фактично захопили усю спільну територію подвір`я та використовують її для зведення надвірних будівель, тим самим позбавили її права користування землею. Третя особа виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилась, лише направила листа з проханням проводити розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити, виходячи з того, що в своєму будинку вона з чоловіком постійно проживає з 2013 року. В судовому засіданні, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності відповідачу [PERSON] в 48/100 частинах, та третій особі [PERSON] в 52/100 частинах на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області, ухваленого 11 жовтня 2016 року в справі № 630/491/16-ц, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 216042604 від 13 липня 2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 217420554 від 23 липня 2020 року. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, та мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області. Зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON] , як це зазначено в його паспорті серія [NUMBER] , виданим 26 лютого 2000 року, є адреса: [ADDRESS] . Але позивач фактично з 2013 року проживає разом з дружиною [PERSON] та сином, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами органу самоорганізації населення № 52 від 14 липня 2020 року, а також підтверджено третьою особою [PERSON] в письмових поясненнях, які були до початку розгляду справи, та визнано відповідачем [PERSON] . З тексту рішення Люботинського міського суду Харківської області, ухваленого 11 жовтня 2016 року в справі № 630/491/16-ц за позовом [PERSON] про виділ частки житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, вбачається, що на частку 52/100 у житловому будинку третій особі [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) припадають приміщення у житловому будинку літ. «А-1» - житлові кімнати № 1-4 площею 6,4 кв.м, № 1-7 площею 11,2 кв.м, ванна № 1-5 площею 3,30 кв.м, кухня № 1-6 площею 14,50 кв.м, напівпідвальні приміщення в літ. «анп» - сарай «ІІ» площею 19,30 кв.м, сарай «ІІІ» площею 11,80 кв.м. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» станом на 10 листопада 2014 року, та наданого позивачем, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , має внутрішній поділ на дві ізольовані квартири - [ADDRESS] загальною площею 80,80 кв.м, житловою площею 48,40 кв.м, і № 2 загальною площею 50,30 кв.м, житловою площею 28,60 кв.м. За твердженнями представника [PERSON] позивач [PERSON] разом з дружиною використовує для проживання лише вищевказані приміщення в житловому будинку. Цю обставину підтвердили й інші учасники справи, через що суд вважаю цю обставиною встановленою. Завданням житлового законодавства України, згідно зі ст. 2 Житлового кодексу УРСР, є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин. Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з п.п. 11, 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, для реєстрації місця проживання особа подає органу реєстрації відповідну заяву, документ, до якого вносяться відомості про місце проживання, квитанцію про сплату адміністративного збору; та документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї. Орган реєстрації відмовляє в реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених повноважень мають рівні права. Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до вимог ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України. Згідно із ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є. Маючи намір скористатись правом на проживання в частині житлового будинку, яким володіє [PERSON] , у позивача [PERSON] виникає потребу звернутися до відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області з заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Але відповідач [PERSON] без вагомих причин не надає згоди на реєстрацію місця проживання позивача в частині житлового будинку, якою користується і фактично володіє [PERSON] . Однак, здійснення відповідачем [PERSON] свого права власності призводить до порушення житлових прав іншого власника житлового будинку [PERSON] , яка використовує його для власного проживання, та житлових прав [PERSON] , які виникли у нього як члена сім`ї співвласника спірного житлового будинку. При цьому суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] щодо неправомірної, на її думку, поведінки позивача [PERSON] та його дружини [PERSON] , через яку вона вважає небажаною реєстрацію його місця проживання в житловому будинку. Але належних та допустимих доказів того, що своєю поведінкою [PERSON] робить неможливим для відповідача чи третьої особи приживання з ним в одному будинку, суду не надано. Тому суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та визнає за ним права користування житловими приміщеннями, якими володіє та користується [PERSON] . Одночасно суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON] , поведінка якої призвела до порушення прав та інтересів позивача, обов`язок компенсувати понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн., які підтверджені належними письмовими документами, наявними у справі.

Outcome: approved