Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

В квітні 2016 року виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати недієздатним [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], та призначити його опікуном племінницю [PERSON], посилаючись на те, що він страждає на розумову відсталість, є інвалідом І-А групи безстроково, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги, обставини, якими вони обґрунтовуються і просив їх задовольнити. Заінтересована особа проти задоволення заяви не заперечила та просила призначити її опікуном недієздатного [PERSON] Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. У відповідності ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], являється інвалідом з дитинства І-А групи безстроково, та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої Старокостянтинівською центральною районною лікарнею 23 березня 2016 року. Згідно оглянутої у судовому засіданні медичної картки [PERSON] вбачається, що він з 1977 року перебував на обліку з діагнозом «ДЦП з недоумством», а у 2015 році йому встановлено діагноз «Важка розумова відсталість». Відповідно до довідок МСЕК від 30 серпня 2011 року та від 18 травня 2016 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], оглядався повторно і в обох випадках йому встановлено І-А групу інвалідності з дитинства довічно. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 405 від 04 липня 2016 року судового-психіатричного відділення Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницькох області підтверджений встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання [PERSON], у висновку зазначено, що він страждає «Важкою розумовою відсталостю внаслідок ДЦП», та не може розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Згідно положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою, в разі визнання її недієздатною. Відповідно до п. 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження правил опіки та піклування» № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680, опіка встановлюється над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. У п. 3.1 Правил опіки та піклування зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та листа виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 06 квітня 2016 року № 47/15-20-820/2016 з'ясовано, що в будинку по [ADDRESS] разом з [PERSON], інвалідом дитинства І групи, проживає його племінниця [PERSON], [INFO], яка зареєстрована по [ADDRESS], проте фактично здійснює догляд за своїм дядьком. Оскільки докази по справі вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, а призначення заявниці його опікуном буде відповідати забезпеченню особистих немайнових і майнових прав та інтересів останнього, тому заяву слід задовольнити.

Outcome: approved