Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

В липні 2020 року [PERSON] , перебуваючи на обліку внутрішньо переміщених осіб в Печерському районі міста Києва, звернулася до Печерського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року справу за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника, направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.07.2021 року прийнято до провадження цивільну справу за заявою [PERSON] та призначено до розгляду. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та з 08.09.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком. 13.05.2020 року вона звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві щодо переведення на пенсію по втраті годувальника, про що отримала письмову відмову у зв`язку з тим, що існує невідповідність зазначених в різних документах адреси сумісного місця проживання на день смерті та фактичного місця смерті померлого годувальника [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним, заявник звернувся до суду із вказаною заявою. Заявник та її представник в судовому засіданні, яке відбулось 12.10.2021 року, заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлений належним чином. Направив на адресу суду заяву, у якій просив розглядати справу без представників відділу за наявними документами та доказами. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, заявницю, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідо до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.1979 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 14 липня 1979 року в м. Донецьк Калінінському відділі РАЦС. У відповідності до копії свідоцтва про смерть, зареєстрованого Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 60 років, про що 28 грудня 2019 року складено відповідний актовий запис №73. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №251, виданого КП «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» Межівське міжрайонне відділення, лікарське свідоцтво остаточне видане 28 грудня 2019 року, померлий: [PERSON] , дата народження - [INFO] , дата смерті - [INFO] . Місце смерті: область Дніпропетровська, район Петропавлівський, населений пункт Петропавлівка. Смерть настала: в іншому місці - приймальне відділення КЗ Петропавлівська ЦРЛ» ДОР». Відповідно до копії довідки №1904 від 28.12.2019, виданої Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, [PERSON] на день смерті [PERSON] померлого [INFO] , проживала разом з ним постійно. Відповідно до копії довідки № 1905 від 28.12.2019, виданої Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, [PERSON] поховала [PERSON] померлого [INFO] за власний рахунок Відповідно до копії довідки №6 від 23.01.2020, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Мрія», [PERSON] , на день смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , проживала разом з ним постійно за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії акта про встановлення факту сумісного проживання, виданого ОСББ «Мрія», головою правління ОСББ «Мрія» Ксьондзом О.П., в присутності сусідів-свідків встановлено, що [PERSON] , на день смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , проживала разом з ним постійно за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , який є рідним сином заявниці та померлого [PERSON] , в судовому засіданні дав пояснення, що дійсно його батьки проживали разом один з одним на два міста Київ-Донецьк, коли перебували в Києві, то проживали разом із ним. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Згідно із ст. 36 та ч.1 ст. 37 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року N 1058-ІУ, пенсія у зв`язку з втратою годувальника значаться, зокрема непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, значених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу, непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Розмір пенсії по втраті годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї померлого становить 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Згідно статей 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Переміщені всередині країни особи є громадянами своєї держави і мають широке коло громадських, політичних, екологічних, соціальних і культурних прав. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має права, визначені Конституцією України та законами України. Судом встановлено, що факт, про встановлення якого просить заявник, необхідний для отримання пенсії по втраті годувальника. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника - [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки матеріалами справи підтверджено даний факт та заявником надано достатньо доказів на обґрунтування своїх вимог.

Outcome: approved