Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

В липні 2018 року Орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради, який діє в інтересах дитини [PERSON], звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що батьками дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Мати дитини, [PERSON] померла [INFO] року. Батько дитини [PERSON] був засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2015 року строком на три роки і три місяці, який набрав законної сили 22.12.2015 року. Згідно рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 23.03.2018 №67 дитині [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 23.03.2018 року №71 [PERSON], [INFO] влаштована до державного закладу на повне державне забезпечення. На даний час [PERSON] навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Дніпровський регіональний центр професійно-технічної освіти» та проживає у гуртожитку навчального закладу. 10 квітня 2018 року батько дитини [PERSON] був звільнений з колонії умовно-достроково згідно рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2018 року. До теперішнього часу [PERSON] до органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради із заявою про повернення йому дитини не звертався. Питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Індустріальної районної у місті Дніпрі ради 13 червня 2018 року. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст.150,152,164,180 СК України, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO] та стягувати з [PERSON] на користь державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпровський регіональний центр професійно-технічної освіти», аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1944,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про те, що він просить розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст. ст.280,289 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпровський регіональний центр професійно-технічної освіти» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25 грудня 2001 року, видане виконкомом Казначейської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. (а.с.5) Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва по смерть серії [NUMBER] від 01 грудня 2009 року, виданого виконкомом Казначейської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. (а.с.6) Згідно довідки, наданої начальником ВКВСР СВК -94 [PERSON] батько дитини [PERSON] відбував покарання в Синельниківській ВК-94 Дніпропетровської області за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2015 року та був звільнений 10 квітня 2018 року умовно-достроково згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2018 року. (а.с.10-11) Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється він виконання своїх батьківських обов'язків. В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 23.03.2018 №67 дитині [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.7) Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 23.03.2018 року №71 [PERSON], [INFO] влаштована до державного закладу на повне державне забезпечення.(а.с.8) Згідно довідки, наданої Державним професійно-технічним навчальним закладом «Дніпровський регіональний центр професійно-технічної освіти» №153 від 04 квітня 2018 року, на даний час [PERSON] навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Дніпровський регіональний центр професійно-технічної освіти» з 01.09.2017 по 30.06.2020 рік на повному державному утриманні з 23.03.2018 року. (а.с.9) Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батька [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], визнано за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON], [INFO], щодо по відношенню до дитини [PERSON], [INFO].(а.с.14-16) Судом не встановлено, що відповідачу перешкоджали якісь обставини належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. До теперішнього часу [PERSON] до органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпрі ради із заявою про повернення йому дитини не звертався. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості На підставі викладеного, суд погоджується з даним висновком органу опіки та піклування, оскільки він відповідає обставинам справи, встановленим судом, та вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За положеннями ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Що стосується доходів відповідача, суд бере до уваги те, що доказів його офіційного працевлаштування не надано, проте, [PERSON] не визнаний інвалідом, не подав документів, які б свідчили про протипоказання до будь-якої роботи, відповідно, має можливість працевлаштуватися, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині. Разом із цим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину, є працездатним, може надавати допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпровський регіональний центр професійно-технічної освіти», аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1944,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 1409,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved