Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

В наведеній вище справі позов мотивований тим, що 11 вересня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено в письмовій формі договір банківського рахунку [NUMBER]. Відповідно до умов цього договору банк відкрив [PERSON] поточний рахунок [NUMBER] у доларах США. Згідно з п. 2.1 договору банк взяв на себе зобов'язання приймати та виконувати розрахункові документи у іноземній валюті - протягом двох робочих днів із моменту отримання такого документа у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України, нормативними актами Національного банку України, цим договором і тарифами, які є невід'ємною частиною цього договору. 18 вересня 2014 року позивач у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Російської Федерації подав до банку в межах залишку коштів на рахунку платіжне доручення №1 про здійснення переказу коштів в сумі 45189,52 доларів США з цього рахунку на рахунок [NUMBER] відкритий в Сбербанку Росії на ім'я позивача. Це платіжне доручення було прийнято відповідачем до виконання. 14 жовтня 2014 року позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив пояснити причини не виконання платіжного доручення. Проте в порушення умов договору переказ коштів відповідачем не здійснено. У зв'язку з чим позивач просить суд розірвати договір банківського рахунку [NUMBER] від 11.09.2014 року, укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та стягнути з відповідача на його користь у відшкодування завданих збитків 45189,52 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 23.10.2014 р. складає 583204,28 грн., комісію за відправку Свіфт переказу в розмірі 17735, 49 грн., пеню в розмірі 6613,61 грн. та судові витрати. Крім того, позивач вважає, що діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 30 000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надавши письмові заперечення. При розгляді справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 11 вересня 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено в письмовій формі договір банківського рахунку [NUMBER]. Відповідно до умов цього договору банк відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] у доларах США. Відповідно до п. 2.1 договору банківського рахунку банк взяв на себе зобов'язання приймати та виконувати розрахункові документи в іноземній валюті - протягом двох робочих днів із моменту отримання такого документа у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України, нормативними актами Національного банку України, цим договором і тарифами, які є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 3.1.3 договору банківського рахунку банк зобов»язаний своєчасно здійснювати розрахункові та інші операції за рахунком відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору. Відповідно до п. 5.4 договору банківського рахунку у разі порушення банком термінів перерахування коштів за цим договором, банк сплачує пеню з розрахунку облікової ставки Національного банку України, яка діяла в такий період, за кожний день прострочення, що не може перевищувати одного відсотка від простроченої суми. Відповідно до п. 6.2 договору банківського рахунку договір може бути розірваний за заявою будь-якої зі сторін, а також в інших випадках та з підстав, передбачений договором та чинним законодавством України. 18 вересня 2014 року [PERSON] подав до банку в межах залишку коштів на рахунку платіжне доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №1, про здійснення переказу коштів в сумі 45189,52 доларів США з цього рахунку на рахунок [NUMBER] відкритий в Сбербанку Росії на його ім'я. Відповідно до квитанції №76135132 від 18.09.2014 року [PERSON] сплатив ПАТ «Дельта Банк» 17 735,49 грн. комісії за відправку Свіфт переказу від клієнта [PERSON] 14 жовтня 2014 року позивач звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з листом, в якому просив пояснити причини не виконання платіжного доручення. Згідно з відповідю ПАТ «Дельта Банк» від 14.10.2014 року це платіжне доручення в перебуває в черзі, має статус пріоритетного та термінового до виконання. Відповідно до виписки по особовому рахунку від 21.10.2014 року, виданої ПАТ «Дельта Банк», на рахунку № [NUMBER] знаходяться кошти в розмірі 45 189, 52 доларів США. Відповідно до довідки №12102 від 10.02.2015 року, виданої Тюменським відділенням №29 ПАТ «Сбербанк Росії», іноземна валюта в розмірі 45 189.52 доларів США на рахунок № [NUMBER] відкритий на ім'я [PERSON] не надходила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані в справі докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з ч.3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Судом встановлено, що 18 вересня 2014 року [PERSON] подав до банку в межах залишку коштів на рахунку платіжне доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №1, про здійснення переказу коштів в сумі 45189,52 доларів США з цього рахунку на рахунок [NUMBER], відкритий в Сбербанку Росії на його ім'я. Відповідно до квитанції №76135132 від 18.09.2014 року, [PERSON] сплатив ПАТ «Дельта Банк» 17 735,49 грн. комісії за відправку Свіфт переказу від клієнта [PERSON] Однак, на відповідний рахунок іноземна валюта перерахована не була. Суд вважає, що посилання представника відповідача на постанову правління Національного банку України №758 від 01.12.2014 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» як на обставину не виконання договору банківського рахунку, безпідставними, оскільки судом встановлено, що [PERSON], подав до банку відповідне доручення 18.09.2014 року, а зазначена постанова прийнята 01.12.2014 року. Крім того, в поданих письмових запереченнях відповідачем підтверджено факт перебування на рахунку позивача станом на 17.02.2015 року 45 189, 52 доларів США, а відтак і невиконання умов договору банківського рахунку [NUMBER] від 11.09.2014 року. Відтак вимоги позивача про розірвання договору банківського рахунку [NUMBER] від 11 вересня 2014 року, стягнення з відповідача 45189,52 доларів США, які знаходяться на його банківському рахунку, комісії за відправку Свіфт переказу в розмірі 17 735, 49 грн., пені в розмірі 6613,61 грн. (45 189,52х 12,95х 12,5% : 365 днів х 33 дні = 6613,61 грн., де 45 189, 52 доларів США - іноземна валюта, 12,95 грн. - курс долара США відносно гривні України, 12,5 % - облікова ставка Національного банку України), є обґрунтованими, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, заявленої позивачем у розмірі 30 000,00 грн., суд дійшов до висновку про відмову в її задоволенні, тому що ні договором банківського рахунку, ні законом чи іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності не передбачена така відповідальність за невиконання зобов'язання як відшкодування моральної шкоди. А відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» моральна шкода, яка заподіяна споживачу, виплачується в разі, якщо така шкода заподіяна виключно продукцією, яка є небезпечною для життя і здоров»я людей. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial