Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

В липні 2013 року [PERSON], в інтересах якої за довіреністю діє [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою, яку під час розгляду справи уточнила і просить визнати за нею право на отримання у власність в порядку спадкування за законом земельної частки (паю), розміром 3,79 умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка залишилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримала і пояснила наступне. [INFO] року у віці 71 років помер батько позивачки - [PERSON], який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] При житті [PERSON] був включений у список пенсіонерів КСП «Комінтернівська птахофабрика» і набув право на отримання земельної частки (паю), розміром 3,79 умовних кадастрових гектар із земель колективного сільськогосподарського підприємства, розташованих на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області, але отримати сертифікат на земельну частку (пай) він не встиг. Заповіту на майно, що йому належало, не залишив, інших спадкоємців, крім позивачки у померлого не має. З питання оформлення спадщини, що залишилася після смерті батька позивачка звернулася до Комінтернівської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. За викладених вище обставин вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. Представник відповідача Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області Баковська І.І. в судове засідання не з'явилася, надавши суду клопотання, в якому зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує і просить розглянути справу за відсутністю представника районної державної адміністрації /а. с. 84/. Представник третьої особи - Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутність /а. с. 70/. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року у віці 71 років помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 34 /а. с. 30/. Враховуючи те, що спадщина відкрилася у червні 1997 року, тобто до набрання чинності 01 січня 2004 року Цивільним кодексом України, виниклі правовідносини, відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, регулюються діючим на тої час законодавством та нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Отже, при розгляді даної справи суд застосовує положення ЦК УРСР, що діяв на час відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON]. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З копії матеріалів спадкової справи № 185/2013 заведеної щодо майна [PERSON], померлого [INFO] року, вбачається, що спадкова справа відкрита 22.05.2013 року Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, якій рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.04.2013 року (справа № 504/341/13-ц) було визначено додатковий строк терміном в три місяці для прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] /а. с. 50, 51-52/. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER], копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], із яких вбачається, що позивачка є рідною донькою [PERSON], померлого [INFO] року /а. с. 26, 27/. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] (нині померлий) за життя будучи членом КСП «Комінтернівська птахофабрика» набув право на отримання земельного паю і був включений до списків пенсіонерів КСП, які мали право на отримання земельного паю. Списки пенсіонерів КСП «Комінтернівська птахофабрика», які набули право на отримання земельного паю, були затверджені на загальних зборах членів КСП 29.03.1996 року /а. с.14- 25/. Листом Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області від 13.12.2012 року підтверджується, що [PERSON] був включений до списку розпаювання, але відповідно до Книг реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) КСП «Комінтернівська птахофабрика» запису щодо видачі йому сертифікату не значиться /а. с. 36/. Відповідно до довідки виконкому Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 16.11.2012 року, [PERSON], до дня смерті був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS], та йому було виділено земельну частку (пай) площею 3,79 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області /а. с. 37/. Відповідно до ст. 6 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Згідно ст. 5 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Згідно листа Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області від 21.06.2013 року, станом на 01.01.2013 року нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) площею 3,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, землі колишнього КСП «Комінтернівська птахофабрика» з урахуванням індексації становить 69 228,66 гривень /а. с. 38/. Листом державного нотаріуса Комінтернівської державної нотаріальної контори від 15.06.2013 року [PERSON] роз'яснено, що відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державної реєстрації, проводиться нотаріусом після подання спадкоємцем правовстановлюючих документів про належність цього майна померлому. Враховуючи, що спадкоємиця звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини після набрання чинності нового Цивільного кодексу України, нотаріусом обґрунтовано було їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька /а. с. 40/. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивачка обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом. На підставі пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, який набрав чинності 01.01.2004 року, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 5, 6 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року та

Outcome: partial