Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 23 вересня 2003 року шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час дочка є повнолітньою та навчається на 3-му курсі денного відділення коледжу Київського національного університету технологій та дизайну за спеціальністю швейне виробництво. Відповідач на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, а позивач не в змозі самостійно утримувати дочку. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% для дитини відповідного віку, починаючи з серпня 2016 року та до закінчення дочкою навчання чи до досягнення нею 23-річного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що він не має матеріальної змоги сплачувати аліменти на утримання [PERSON] Він сплачував вчасно та в повному обсязі аліменти до досягнення дочкою повноліття, але на даний час він має на утриманні неповнолітнього сина та непрацездатну матір, а тому не має можливості сплачувати аліменти. Крім цього, вказав на те, що на даний час [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому не навчається. Вказана обставина, на його думку, свідчить про відсутність підстав для стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні пред'явленого позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 серпня 1992 року по 23 вересня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4,6). [INFO] у них народилася дочка [PERSON] У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.199 СК України якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати ъъ до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На даний час [PERSON] виповнилось 18 років. Вона навчається на 3-му курсі денного відділення Коледжу Київського національного університету технологій та дизайну за спеціальністю швейне виробництво. З 27 листопада 2015 року по 31 березня 2016 року [PERSON] перебувала у відпустці по вагітності та пологах, а починаючи з 01 квітня 2016 року по 14 січня 2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Це підтверджується довідкою, виданою директором коледжу Київського національного університету технологій та дизайну №652 від 12 жовтня 2016 року (а.с.7). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, однією з основних умов виникнення у батька (батьків) обов'язку утримувати повнолітню дитину, яка навчається, є наявність можливості надання такої допомоги. При цьому, у відповідності до положення ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановлено, що [PERSON] не працює, оскільки перебуває на пенсії та єдиним джерелом його доходів є пенсія (а.с.29). Крім того, на його утриманні перебувають малолітній син [PERSON], [INFO], та непрацездатна матір [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.30) та копією пенсійного посвідчення, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.29). [PERSON] у 2015 році було здійснено операцію на лівому оці (а.с.27) та на даний час вона перебуває на обліку у лікаря-ендокринолога (а.с.28), у зв'язку з чим потребує постійної допомоги, зокрема у придбанні ліків. В свою чергу, малолітньому сину відповідача [PERSON] встановлено діагноз ДЖВШ реактивний панкреатит. Саме у зв'язку з цим він потребує постійного санаторно-курортного лікування, що також потребує значних витрат. Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON], оскільки це призведе до погіршення його матеріального становища. Крім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що обов'язковою умовою для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є продовження навчання. В той час, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], з 27 листопада 2015 року по 31 березня 2016 року перебувала у відпусті по вагітності та пологах, а починаючи з 01 квітня 2016 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином, на даний час [PERSON] не навчається в коледжі Київського національного університету технологій та дизайну. Саме тому право на отримання аліментів у неї виникне після відновлення навчання, за тієї умови, що вона не досягне 23-річного віку. Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], тому у задоволенні пред'явленого позову належить відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed