Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Національного авіаційного університету про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує наступним. Як зазначає Позивач, наказом Національного авіаційного університету № 622/к від 24.10.2014 року його було переведено з посади проректора з заочного та дистанційного навчання на посаду проректора з науково-педагогічної роботи університету та корпоративного розвитку за строковим трудовим договором. В подальшому наказом в.о. ректора [PERSON] №2 від 20.08.2015 року [PERSON] було звільнено з посади проректора НАУ на підставі ст.ст. 7, 21 КЗпП України, у зв'язку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу. Наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] №966/к від 05.11.2015 року було відмінено наказ в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] №2 від 20.08.2015 року про звільнення [PERSON] (п. 1.1. вказаного наказу). Згідно з п. 2.1. наведеного наказу в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] №966/к від 05.11.2015 року, [PERSON] було поновлено на посаді проректора з науково-педагогічної роботи університету та корпоративного розвитку та відновлено дію контракту. Наступного дня, 06.11.2015 року, наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] за №962/к було скасовано всі накази в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] від 05.11.2015 року. У зв'язку з даним наказом, Позивача, як він вказує, не допускають до виконання його трудових обов'язків та повідомлено, що вказаним наказом його звільнено з роботи. Позивач вважає своє звільнення незаконним у зв'язку з тим, що в оскаржуваному наказі в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] № 962/к від 06.11.2015 року не зазначено жодних підстав для звільнення Позивача. Звільнення відбулось без погодження із Вченою радою Національного авіаційного університету та органами студентського самоврядування університету, а в якості обгрунтування наказу №962/к вказано те, що нібито [PERSON] 05 листопада 2015 року був звільнений, а тому був неповноважений видавати накази по НАУ, хоча це, як вказує Позивач, не відповідає дійсності. Під час розгляду справи у суді представник Позивача уточнив предмет позовних вимог та просив визнати протиправним та скасувати наказ в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] від 06.11.2015 р. № 962/к «Про скасування наказів в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON]» лише в тій частині, яка стосується самого Позивача (частини наказу № 966/к від 05.11.2015р.). Крім того Позивач наполягав на поновленні його на раніше займаній посаді проректора з науково-педагогічної роботи та корпоративного розвитку Національного авіаційного університету; стягненні з Національного авіаційного університету на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06 листопада 2015 року по день винесення судом рішення по справі. У судовому засіданні представник Позивача та Позивач підтримали заявлений позов, просили суд його задовольнити. Представник Відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Звернув увагу на те, що оригіналу наказу №966/к від 05.11.2015р., який начебто був підписаний [PERSON], в університеті немає, його копія, яка надана Позивачем, посвідчена неуповноваженою особою неіснуючого відділу університету. Крім того, представник Відповідача зазначив, що 05 листопада 2015 року наказом Міністра освіти і науки України №560-к від 05.11.2015р. [PERSON] було звільнено від виконання обов'язків ректора університету, а не звільнено з посади. Таким чином, на переконання сторони Відповідача, саме з 05.11.2015р. повноваження [PERSON] були припинені, хоч і звільненим з посади ректора він був пізніше. Третя особа в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд за згоди сторін ухвалив розглядати справу у відсутність [PERSON] з постановленням рішення на підставі наявних матеріалів справи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що 05.11.2015р. ним було видано наказ №966/к, яким було відмінено його ж наказ за №2 від 20.08.2015 року про звільнення серед інших [PERSON], та поновлено його на роботі на посаді проректора з науково-педагогічної роботи університету та корпоративного розвитку. Даний наказ, як зазначив свідок, був підготовлений ним особисто, підписаний в кінці робочого дня та переданий у відділ кадрів для опрацювання. Лише 06 листопада 2015 року, як вказує свідок, під час поїздки в напрямку міста Кіровоград в обідній час йому зателефонували з Міністерства освіти та науки України та повідомили про те, що він більше не обіймає посаду в.о. ректора Національного авіаційного університету. Заслухавши пояснення Позивача та його представника, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Наказом Національного авіаційного університету № 622/к від 24.10.2014 року було переведено [PERSON] з посади проректора з заочного та дистанційного навчання на посаду проректора з науково-педагогічної роботи університету та корпоративного розвитку за строковим трудовим договором. Наказом в.о. ректора [PERSON] № 2 від 20.08.2015 року [PERSON] звільнено з посади проректора НАУ на підставі ст.ст. 7, 21 КЗпП України, у зв'язку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу. Наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] №966/к від 05.11.2015 року було відмінено наказ в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] №2 від 20.08.2015 року про звільнення [PERSON] (п. 1.1. вказаного наказу). Згідно з п. 2.1. наведеного наказу в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] №966/к від 05.11.2015 року, [PERSON], було поновлено на посаді проректора з науково-педагогічної роботи університету та корпоративного розвитку та відновлено дію контракту. Посилання представника Відповідача на фальшивість наданої суду копії наказу №966/к від 20.08.2015р. спростовується наявним у трудовій книжці Позивача записом, здійсненим заступником начальника ВКД кадрової служби І. Любченко на підставі даного наказу, що свідчить про наявність в розпорядженні кадрової служби станом на 06.11.2015р. його оригіналу. 06 листопада 2015 року наказом в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] № 962/к було скасовано всі накази в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] від 05.11.2015 року. В преамбулі зазначеного наказу в якості його правового обгрунтування наведено, що у зв'язку із звільненням від виконання обов'язків ректора Національного авіаційного університету [PERSON] з 05.11.2015 року Наказом Міністерства освіти і науки України № 560-к, наказано скасувати повністю всі накази від 05.11.2015 року, підписані [PERSON] від імені керівника Національного авіаційного університету без повноважень. Згідно з наказом Міністра освіти і науки України №560-к від 05.11.2015р. [PERSON] було звільнено від виконання обов'язків ректора Національного авіаційного університету 05 листопада 2015 року. При цьому на іншу особу - [PERSON] - виконання цих обов'язків було покладене лише з 06 листопада 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 2411 КзпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частиною 5 цієї статті передбачено, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день. Таким чином, протягом 05 листопада 2015 року в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON] мав повноваження щодо прийняття управлінських рішень, які стосувалися діяльності Національного авіаційного університету, в тому числі, що стосується поновлення Позивача на роботі. Частина 3 статті 99 Цивільного кодексу України, на який посилається представник Відповідача, встановлює, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень. Частина 1 статті 83 ЦК України встановлює, що юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Статтею 27 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що вищий навчальний заклад утворюється у формі державної , комунальної, приватної установи. Зазначені ж вище положення статті 99 ЦК України стосуються товариства і регулювання відносин спрямованих на унеможливлення здійснювати членом його виконавчого органу в межах корпоративних відносин з цим товариством повноважень у сфері управлінської діяльності. Наказ в.о. ректора НАУ [PERSON] № 962/к від 06.11.2015 р. не містить жодного нормативного обґрунтування його винесення, що свідчить про його протиправність, у зв'язку з чим він підлягає скасуванню. Щодо вимоги про поновлення Позивача на посаді суд зазначає наступне. Статтями 40, 41 КЗпП України визначені підстави для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Формулювання наказу від 06.11.2015 р. №962/к не містить позиції щодо звільнення [PERSON] з роботи. В той же час оспорюваним наказом позивач 06 листопада 2015 року був звільнений з роботи фактично, оскільки на день розгляду справи в суді до виконання трудових обов'язків його не допускають. За таких обставин, суд вважає, що, не зважаючи на те, що наказ №962/к не містить управлінського розпорядження про звільнення Позивача з посади, на яку він був поновлений попереднім наказом від 05.11.2015р., трудові права Позивача на захист від незаконного звільнення є порушеними і підлягають відповідному поновленню. Згідно з ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вимоги про стягнення з Відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 06.11.2015р. по день ухвалення рішення є обгрунтованими, оскільки з вини Відповідача [PERSON] не допускався до виконання своїх трудових обов'язків у зазначений період, був позбавлений можливості отримувати заробітну плату, а тому відповідне порушене право підлягає захисту. Згідно з п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, для даного випадку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Враховуючи, що дію наказу №2 від 20.08.2015р. про звільнення Позивача було відновлено з 06 листопада 2015 року, то для обрахунку середнього заробітку мають братися два місяці - вересень та жовтень, проте враховуючи, що Позивач не працював у зазначені місяці, середня заробітна плата має обраховуватись за попередні два місяці - липень та серпень. Встановлено, що [PERSON] відпрацював повний місяць липень та до 20 серпня 2015 року (37 робочих днів). З довідки № 661/1577 від 27.11.2015 р., наданої Позивачем, вбачається, що заробітна плата нарахована Позивачу за липень становить 35009,80 грн, а за серпень - 27139,08 гривень. У зв'язку з цим середньоденний заробіток обраховується наступним чином: 62148,88 / 37 = 1679,70 гривень. Звідси, середній заробіток за час вимушеного прогулу Позивача з 06 листопада 2015 року по 04 квітня 2016 року включно складає 167385 гривень. (1679,70 грн. * 99 робочих днів). Стягненню з Відповідача також підлягає судовий збір на користь держави в розмірі 1495,02 гривень (1673,85 грн + 487,20 грн). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника та стягнення середнього заробітку в межах платежу за один місяць.

Outcome: approved