Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про тлумачення заповіту складеного її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року на її ім'я та відповідачів, посвідченого секретарем Сербинівської сільської ради Сарокостянтинівського району Лавренчук Н.М., 10 березня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі № 61, встановлення факту родинних відносин між нею та померлою, а саме, що позивачка є її дочкою. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно даного заповіту мати заповіла відповідачам [PERSON], [PERSON] житловий будинок з усіма надвірними спорудам по [ADDRESS] та присадибну ділянку, а позивачці, [PERSON], [PERSON] - земельну ділянку розміром 3,06 га (державний акт серії [NUMBER]) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в рівних долях. Однак, у вказаному заповіті позивачку вказано, як [PERSON]», а згідно паспорта її вказано, як «[PERSON]», що унеможливлює встановити факт належності [PERSON] заповіту. Крім того,у свідоцтві про народження позивача ім'я матері вказано, як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть матері вказано «[PERSON]», а тому неможливо довести родинність відносин між [PERSON] та померлою. Позивачка в судове засідання подала заяву, де позов підтримала та просила проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача - Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Відповідачі -[PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнали у повному обсязі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] 10 березня 2011 року було складено заповіт, відповідно якого вона заповіла [PERSON], [PERSON] житловий будинок з усіма надвірними спорудам по [ADDRESS] та присадибну ділянку, а [PERSON], [PERSON], [PERSON] - земельну ділянку розміром 3,06 га (державний акт серії [NUMBER]) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в рівних долях. Даний заповіт нотаріально посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради Сарокостянтинівського району Лавренчук Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 61. Встановлено, що у вказаному заповіті позивачку вказано, як [PERSON]», а згідно паспорта вона «[PERSON]», що унеможливлює встановити факт належності [PERSON] заповіту. Крім того,у свідоцтві про народження позивача ім'я матері вказано, як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть матері вказано «[PERSON]», а тому неможливо довести родинність відносин між [PERSON] та померлою, про що державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.07.2017 року № 2158/02-31. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. Згідно ж положень ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, встановлено, що право власності спадкодавця [PERSON] на зазначену земельну ділянку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого їй 28 травня 2004 року на підставі розпорядження Стаоостянтинівської райдержадмінітації від 10 грудня 2003 року за № 318. Вказаний заповіт ніким не оспорюється. А тому, суд приходить до висновку про те, що на користь позивачки, яку у заповіті зазначено як «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]» та відповідачів [PERSON], [PERSON] була заповідана померлою [INFO] року [PERSON] саме земельна ділянка площею 3,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], від 28 травня 2004 року. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги про тлумачення заповіту [PERSON] посвідченого секретарем Сербинівської сільської ради Сарокостянтинівського району Лавренчук Н.М., 10 березня 2011 року, зареєстрованого в реєстрі № 61, яке слід тлумачити як: «земельну ділянку площею 3,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], від 28 травня 2004 року, заповідаю [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних долях». Крім того, з матеріалів справи вбачається, що померла [INFO] року [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON]; свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON], згідно якого дружина отримала прізвище «[PERSON]», паспортними даними [PERSON] За таких обставин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON] Оскільки, позивачку звільнено від сплати судового збору, тому суд у відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, вважає за можливе стягнути в рівних частках з [PERSON], [PERSON], [PERSON] судовий збір у розмірі по 213 грн. 33 коп. з кожного на користь держави.

Outcome: approved