Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся з позовом [PERSON], в якому зазначив, що йому, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом належить право на земельну частку /пай/ /сертифікат серія ХР № 0115016/ в порядку спадкування після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] року. Розпорядженням Нововодолазької райдержадміністрації Харківської області № 829 від 29 грудня 2012 року позивачу була виділена в натурі земельна частка/пай/ та передана безоплатно у власність земельна ділянка [NUMBER]. 22 липня 2013 року реєстраційною службою Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області видане свідоцтво про право власності на вищезазначену земельну ділянку. Однак, при винесенні розпорядження про виділення позивачу земельної частки /паю/ в натурі, а в подальшому при виготовленні технічної документації із землеустрою була допущена помилка у визначенні земельної ділянки відповідно до проекту розпаювання земель колективної власності КСП ,,Труд,, Мелихівської сільської ради. Зазначена вище ділянка належить позивачу відповідно до державного акту серія ХР № 122949, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька позивача, [PERSON], померлого [INFO] року. Наявність зазначених невідповідностей позбавляє позивача можливості реалізувати свої права по виділенню в натурі земельної ділянки, яка відповідно до проекту розпаювання земель колективної власності КСП ,,Труд,, на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області належала [PERSON] Позивач просив скасувати розпорядження Нововодолазької райдержадміністрації Харківської області від 29 грудня 2012 року № 829 ,,Про виділення в натурі земельної частки/паю/ та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку,, , визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 6619831 від 22 липня 2013 року, видане Реєстраційною службою Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області , визнати за [PERSON] право на земельну частку /пай/ розміром 8,05 в умовних кадастрових гектарах в землях колективної власності КСП ,,Труд,, Нововодолазького району Харківської області, зобов'язати Нововодолазьку районну державну адміністрацію Харківської області виділити [PERSON], [INFO], земельну ділянку в натурі замість земельної частки /паю/ із земель колективної власності КСП ,,Труд,, . В подальшому позивач зменшив позовні вимоги та просив суд визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 6619831 від 22 липня 2013 року, видане Реєстраційною службою Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги , надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 6619831 від 22 липня 2013 року, видане Реєстраційною службою Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області. Відповідач по справі, Нововодолазької районної державної Адміністрації Харківської області, надала до суду заяву, в якій попросила справу розглядати без участі представника, та зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідач по справі, Мелихівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, в наданій до суду заяві, зазначила про визнання позову, відсутність заперечень в задоволенні позову, просила справу розглядати без участі представника. Представник третьої особи, реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції в Харківській області, в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог позивача про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 6619831 від 22 липня 2013 року, виданого Реєстраційною службою Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, підтвердив, що реєстрація права власності проведена на підставі витягу з Державного Земельного кадастру, в якому допущена технічна помилка, а саме невірно зазначений кадастровий номер земельної ділянки та місце її розташування. Третя особа, відділ Держземагентства у Нововодолазькому районі Харківської області, надав до суду заяву, в якій попросив справу розглядати без участі представника, та зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухав пояснення представників позивача та третьої особи, реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції в Харківській області , розглянув заяви відповідачів по справі та третьої особи, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 грудня 2012 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т.М., реєстраційний № 1878, належить право на земельну частку /пай/ сертифікат серія ХР № 0115016/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ,,Труд,, розміром 8,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/ в порядку спадкування після смерті матері позивача, [PERSON], яка померла [INFO] року. Суд зазначає, розпорядженням Нововодолазької райдержадміністрації Харківської області № 829 від 29 грудня 2012 року позивачу була виділена в натурі земельна частка/пай/ та передана безоплатно у власність земельна ділянка [NUMBER] площею 6,2502 гектарів згідно проекту землеустрою щодо організації території земельних часток/паїв/ реформованого КСП ,,Труд,, , кадастровий № 6324282000:01:002:0057. 22 липня 2013 року реєстраційною службою Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області позивачу видане свідоцтво про право власності № 6619831 на вищезазначену земельну ділянку, витяг з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6620359 від 22.07.2013 року. Судом встановлено, при виготовленні технічної документації із землеустрою була допущена помилка у визначенні земельної ділянки відповідно до проекту розпаювання земель колективної власності КСП ,,Труд,, Мелихівської сільської ради. Зазначена вище ділянка належить [PERSON] відповідно до державного акту серія ХР № 122949, виданого 14 травня 2004 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 04 березня 2004 року Змієвською Т.М., державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за № 227 після смерті батька позивача, [PERSON], померлого [INFO] року. Фактично позивачу була виділена земельна ділянка повторно, яка на момент виділення належить [PERSON] на праві власності, право власності на яку зареєстроване в установленому законом порядку. Наявність зазначених невідповідностей позбавляє позивача можливості реалізувати свої права по виділенню в натурі земельної ділянки, яка відповідно до проекту розпаювання земель колективної власності КСП ,,Труд,, на території Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області належала [PERSON], яка померла [INFO] року, відповідно до розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області. Судом встановлено, позивач звертався до відділу Держземагентства у Нововодолазькому районі Харківської області з заявою про внесення відповідних змін до розпорядження про виділення в натурі земельної частки/паю/ та надання інформації про місцезнаходження земельної ділянки, яка належить йому на праві власності, з зазначенням меж згідно з планом та кадастрового номера земельної ділянки для внесення змін в правовстановлюючий документ - Свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Відповідно до листа № 0614/1477 від 05 листопада 2014 року відділу Держземагентства у Нововодолазькому районі Харківської області [PERSON] помилково була виділена земельна ділянка [NUMBER] з кадастровим № 6324282000:01:002:0057, в порядку спадкування після смерті [PERSON], оскільки зазначена земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акту, отриманому ним в порядку спадкування після смерті батька, [PERSON]. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 152 Земельного Кодексу України врегульовано способи захисту прав на земельні ділянки.Так, передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Відповідно до положень ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частиною 3 ст.152 ЗК України, якою встановлені способи захисту прав на земельні ділянки, передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Пунктом другим постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що судам (підсудні) справи за заявами, зокрема про визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що за позивачем не зареєстроване право власності на земельну ділянку, яка фактично виділена йому при виділенні в натурі земельних ділянок взамін земельних часток /паїв/, а в свідоцтві про право власності на нерухоме майно № 6619831 від 22.07.2013 року зазначена земельна ділянка, яка є власністю позивача відповідно до іншого правовстановлюючого документу, державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 122949 від 14 травня 2004 року. В зв'язку з чим суд вважає, що належним способом захисту прав і законних інтересів позивача є визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку № 6619831, виданого 22 липня 2013 року Реєстраційною службою Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області на підставі розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 29 грудня 2012 року № 829.

Outcome: approved