Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

В квітні 2019р. позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за договором № 2148633 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 18 грудня 2014р. (далі по тексту - кредитний договір) в розмірі 14780,13 грн.; судовий збір у розмірі 1921,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, не повертав отриманий кредит своєчасно, не сплачувала кошти (відсотки) за користування ним. В зв`язку із порушенням умов договору, відповідач повинен сплатити: -основну заборгованість (прострочену) - 13868,22 грн.; -проценти за користування кредитом - 829,82 грн.; -пеню за прострочену заборгованість - 5,23 грн.; -суму інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 50,44 грн.; -3,0 % річних на суму простроченого кредиту - 3,42 грн.; -3,0 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 23,0 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 липня 2019р. у справі відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач, який оповіщався за адресою реєстрації, відзив на позов не подавав. До судового засідання стороною позивача було подано клопотання до суду про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи був оповіщений у встановленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомив, свого представника до суду не направив. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 18 грудня 2014р., на підставі заяви відповідача, між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 15000,0 грн. на строк дії платіжної картки та сплатою процентів за користування кредитом. 14 серпня 2015р. між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору. В порушення своїх зобов`язань та правил відповідач кредит у повному обсязі не повертає - не проводив оплату відсотків за користування ним. Згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 21 грудня 2018р. сума заборгованості за кредитним договором становить 14780,13 грн. та складається з: - основної заборгованості (простроченої) - 13868,22 грн.; - процентів за користування кредитом - 829,82 грн.; - пені за прострочену заборгованість - 5,23 грн.; - суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 50,44 грн.; - 3,0 % річних на суму простроченого кредиту - 3,42 грн.; - 3,0 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 23,0 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 14780,13 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,0 грн.

Outcome: approved