overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу. Вказувала, що з 02.02.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що спільне господарство ними вже давно не ведеться, шлюбні відносини фактично припинені більше як півроку, проживають окремо, вважає, що примирення неможливе, просила шлюб розірвати. Сторони звернулись до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач в поданій ним заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 02.02.2002 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 78, що вбачається з копії свідоцтва про одруження. Від спільного життя подружжя має сина [PERSON], [INFO], що вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказував, що 13.08.2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Посилаючись на те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що мають різні характери, через що між ними виникають сварки, втратили почуття поваги один до одного, відповідач припинив приймати участь у веденні домашнього господарства, проживають окремо, вважає збереження сім`ї неможливим, просила їх шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 13.08.2014 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1088 (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини в матеріалах справи не містяться. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 640 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій вказала, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] надала письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER], виданого 05 грудня 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою 27 квітня 2017 року головою вуличного комітету (а.с.4) Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

в квітні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення про визначення часток між нею та відповідачами в квартирі [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що з 1998 року їй та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира по [ADDRESS]. Оскільки у неї виникла необхідність розпорядитися належною їй часткою в даній квартирі, а її частка не виділена, вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, давши пояснення, аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що також має намір розпорядитись належною йому частиною на користь другого відповідача - [PERSON], а відтак просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак в матеріалах справи міститься заява, зі змісту якої вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає повністю та просить справу слухати у її відсутності в звязку з неможливістю прибути в судове засідання. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], що стверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру [NUMBER], виданим виконкомом Львівської міської ради 18 серпня 1998 року. Частки між співвласниками не виділені. За змістом ст. 368 ч.1 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки жодних суперечок з приводу рівності часток між сторонами немає, сторони не висловлювались про відступлення від рівності часток, суд вважає, що слід визначити рівність часток співвласників, а тому вимоги є підставними та позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що сторони зареєстрували шлюб в 2006 році, проте останні декілька років вони разом не проживають, спільне гсподарство не ведуть, навіть не підтримують жодні стосунки. Позивач акцентує увагу на наявність даіметрально протилежних поглядів у сторін, тому просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач також подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить час на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що 06.11.2006 між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що сторони зареєстрували шлюб в 2009 році, проте з липня 2014 року сторони не проживають, спільне гсподарство не ведуть, навіть не підтримують жодні стосунки. Позивач акцентує увагу на наявність даіметрально протилежних поглядів у сторін, тому просить розірвати шлюб. Крім того зазначає, що від шлюбу сторони мають сина, [INFO] В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач також подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить час на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, що 08.08.2009 між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції. [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем в 2014 році, в період якого мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог вказала, що між нею та відповідачем під час шлюбу постійно виникають конфлікти та суперечки, що негативно впливає на психологічний розвиток дитини, внаслідок чого з березня 2016 року вони проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Встановлено, що з 15 жовтня 2014 року сторони перебувають у шлюбі, в період якого у них народився син Олександр.Подружні стосунки не склались через різного роду непорозуміння, внаслідок чого сторони з березня 2016 року проживають окремо. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, а тому стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому просила суд стягувати з відповідача\~аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з чоловіком припинені, сторони проживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій свої позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 березня 2015 року в Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що здійснено відповідний актовий запис № 104. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач, своє батьківство відповідач не оскаржував. Матеріалами справи встановлено, що станом на теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її забезпеченні, що є обтяжуючим фактором для повного виховання дитини та її забезпечення, у зв'язку з чим позивач була змушена звернутись до суду з вищевказаним позовом. У відповідності до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, відповідач не працює, стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб немає, позов визнав у повному обсязі, що не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб тому, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», та у відповідності зі\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в дохід держави в розмірі 640, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON],\~ про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що є членом сімї головного квартиронаймача квартири [ADDRESS] (Куйбишева) смт. Новодонецьке Добропільського району Донецької області, яка перебуває у комунальній власності органу місцевого самоврядування, що підтверджується рішенням виконкому Новодонецької селищної ради народних депутатів від 25.12.1996 року . Згідно зазначеного рішення виконкому здійснено переоформлення договору найму на відповідну житлову площу на імя матері позивача [PERSON] з її чоловіка [PERSON] у звязку зі смертю останнього. На даний час у вищезазначеній квартирі зареєстровано: [PERSON] (донька померлої) та [PERSON] (сина померлої). Відповідач не проживає у вищезазначеному житловому приміщенні з 2010 року, його місцезнаходження на теперішній час не відомо, участі в утриманні житла та в сплаті комунальних послуг не приймає,\~у звязку з тим,\~що\~ у квартирі зареєстровано відповідача, позивач\~ змушена сплачувати за комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих в квартирі осіб, та не має змоги для отримання пільгових соціальних виплат, що негативно впливає на її матеріальне становище. Позивач у\~ судове засідання не зявився, звернулася до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Добропільського\~ міськрайонного суду Донецької області\~\~ http://dpm.dn.court.gov.ua\~. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом,\~ в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою\~ №43 по вул.Потьомкінській, 127 в м.Миколаєві. Представник позивача надала суду заяви про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з?явився,про дату, час та місце слухання справи\~ повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справа розглянута у відсутності відповідача, в порядку заочного розгляду, оскільки\~ в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.\~ Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.07.2014 року, [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 09.11.2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до копії Акту про не проживання від 24.04.2017 року, [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з серпня 2015 року і по теперішній час. З серпня 2015 року і по сьогоднішній день відповідач не проживає за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно. Також у вказаній квартирі відсутні особисті речі відповідача.\~\~\~\~ На підставі викладеного, у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад один рік в у квартирі [ADDRESS], враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення вказаної кімнати. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved