Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку площею 2,68 умовних кадастрових гектарах, що перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перше травня» на підставі сертифікату серії ПЛ за № 016488 у звязку з відмовою від земельної ділянки [PERSON] Причиною звернення до суду послугувало те, що відповідач не може отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку так як є громадянкою [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2\~статті 197 ЦПК України\~, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі , якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі\~ст. 197 ЦПК України\~, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст.\~10,\~11\~ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності,\~у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до\~\~ ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона\~\~повинна\~\~довести\~\~ті обставини, на які вона\~\~посилається\~\~як на підставу\~\~своїх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до свідоцтва на спадщину за законом від 22 серпня 2003 року [PERSON] успадкувала земельну частку (пай) розміром 2,68 умовних кадастрових гектарах, що перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Перше травня» після померлої 15 березня 2003 року матері [PERSON]. (а.с. 5). Згідно сертифікату серії ПЛ № 016488 земельну частку (пай) розміром 2,68 в умовних кадастрових гектарах передано [PERSON] 25 серпня 2003 року (а.с. 6). З а.с. 7-8 вбачається, що [PERSON] являється громадянкою [PERSON] Федерації. Рішенням Кунцівської сільської ради Полтавської області від 23 листопада 2010 року затверджено висновок передачі у власність земельної ділянки (ріллі) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно проекту організації території земельних ділянок на ділянці приватизації колишнього КСП «Перше травня» - [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до заяви, [PERSON] відмовилась від належної їй земельної ділянки на користь сестри [PERSON] (а.с. 20). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії І-КЕ № 107740 виданого 18 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області її матірю є [PERSON] (а.с. 19). Згідно свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 571690 від 10 серпня 1979 року позивачка 28 лютого 1979 року змінила своє прізвище з «Касяненко» на «Безхлібна» (а.с. 18). Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 серпня 2003 року [PERSON] померла 15 березня 2002 року, а [PERSON] є дочкою померлої (а.с. 5). Виниклі правові відносини являються земельними і регулюються\~ст.ст.\~81,\~140,\~210 ЗК України, відповідно до яких землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Однією з підстав припинення права власності на земельну\~ділянку за таких обставин є не відчуження земельної ділянки іноземними особами у встановлений строк. Припинення права власності у зазначених випадках відбувається за рішенням органів\~державної виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В п.2 ч.1\~ст. 346 ЦК України, зазначено, що однією з підстав припинення права власності\~є відмова власника від права власності. Згідно\~ст. 347 ЦК України\~особа може\~відмовитися\~від\~права\~власності\~на\~майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Відповідно до\~ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 5\~ст. 22 ЗК України\~землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватися у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Згідно ч. 4\~ст. 81 ЗК України\~землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] будучи громадянкою [PERSON] Федерації протягом року не відчужила земельні ділянки сільськогосподарського призначення, позивачка [PERSON] згідно\~ст. 1261 ЦК України\~є спадкоємицею за законом першої черги, а тому, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved