Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що [PERSON], яка проживала в с. Зелений Гай Дубенського району Рівненської області, заповіла свою земельну ділянку (пай), розташовану на території Варковицької сільської ради Дубенського району Рівненської області) для своїх дітей - [PERSON] (покійний дядько) та [PERSON] (мама заявниці) кожному по 1/2 частині. Після смерті бабусі мама заявниці - [PERSON] відмовилась від своєї частки паю на користь [PERSON]. В подальшому, [PERSON] (дядько) заповів по 1/2 частині з обох земельних часток (паю), успадкованого від [PERSON], заявниці - [PERSON] (племінниці). Свою волю він виявив в заповіті, що був складений ним 19.02.2009 року в приміщенні селищної ради смт. Оржів, вул. Заводська, 5, Рівненського району Рівненської області. Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до Рівненської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, де їй стало відомо про інший заповіт від 28.01.2010 року, складений в приміщенні Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області (смт. Оржів, вул. Заводська, 5, Рівненського району Рівненської області), згідно якого спадкоємцями всього майна покійного дядька [PERSON] є діти померлого - [PERSON] та [PERSON], в рівних долях, по 1/2 частині всього майна, що належало на день смерті [PERSON]. Таким чином позивачка втратила право на свою частку паю, яку дядько заповідав їй раніше згідно до заповіту від 19.02.2009 року. Відповідачі у справі - [PERSON] і [PERSON] (діти померлого, які є спадкоємцями майна) не заперечують проти волі померлого [PERSON], яку він виявив в першому заповіті від 19.02.2009 року, де заповідав позивачці частину земельної частки (паю). Про це вони неодноразово наголошували, але сторони не досягли згоди щодо спільного тлумачення заповіту. Зважаючи на це позивачка звернулася до суду з позовом про тлумачення заповіту. Просить постановити рішення, яким здійснити тлумачення заповіту, що був посвідчений 28.01.2010 року секретарем виконкому Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області від імені [PERSON] (реєстровий № 4), згідно до якого до складу спадкового майна, на яке можуть претендувати [PERSON] та [PERSON] не входить майно, про яке було зазначено в попередньому заповіті (посвідченому 19.02.2009 року секретарем виконкому Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області (реєстровий № 13) від імені [PERSON]), а саме: ділянка [NUMBER] (1/2 частина), ділянка [NUMBER] (1/2 частина), яка заповідалася [PERSON]; і що [PERSON] має право на спадкування по 1/2 частині земельних ділянок (кадастровий номер ділянки [NUMBER] - 56:216:808:00:07:012:0010, кадастровий номер ділянки [NUMBER] - 56:216:808:00:07:026:0025, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Варковицької сільської ради Дубенського району Рівненської області) за заповітом від 28.01.2010 року, посвідченим секретарем виконкому Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області від імені [PERSON] (реєстровий № 4). Позивачка не з'явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідачі не з'явилися в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачі є належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторін надійшли заяви, згідно до яких вони просять справу розглядати без їх участі, позов визнають. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] (дядько позивачки) заповів по 1/2 частині з обох земельних часток (паю), успадкованого від [PERSON], заявниці - [PERSON] (племінниці). Свою волю він виявив в заповіті, що був складений ним 19.02.2009 року в приміщенні селищної ради смт. Оржів, вул. Заводська, 5, Рівненського району Рівненської області. В заповіті він розпорядився, що належну йому земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №050006, виданого 01.07.2005 Дубенською районного державною адміністрацією та Дубенським районним відділенням земельних ресурсів заповідає: - ділянка [NUMBER]: 1/2 частину гр. [PERSON], [INFO]; 1/4 частину гр. [PERSON], [INFO]; 1/4 частину гр. [PERSON], [INFO] ділянка [NUMBER]: 1/2 частину гр. [PERSON], [INFO]; 1/4 частину гр. [PERSON], [INFO]; 1/4 частину гр. [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до Рівненської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, де їй стало відомо про інший заповіт від 28.01.2010 року, складений в приміщенні Оржівської селищної ради Рівненського району Рівненської області (смт. Оржів, вул. Заводська, 5, Рівненського району Рівненської області), згідно якого спадкоємцями всього майна покійного дядька [PERSON] є діти померлого - [PERSON] та [PERSON], в рівних долях, по 1/2 частині всього майна, що належало на день смерті [PERSON]. Спадкодавець, складаючи другий заповіт від 28.01.2010 р., очевидно не знав, що цим заповітом втрачається дія першого заповіту від 19.02.2009 року, і що позивачка втрачає своє право на отримання земельної частики (паю), оскільки до складу майна за другим заповітом входить земельна ділянка (пай), яка повинна була перейти у власність позивачки. Відповідачі у справі - [PERSON] і [PERSON] (діти померлого, які є спадкоємцями майна) не заперечують проти волі померлого [PERSON], яку він виявив в першому заповіті від 19.02.2009 року, де заповідав позивачці частину земельної частки (паю). Про це вони ствердили в заявах про визнання позову. За життя спадкодавець неодноразово говорив про те, що позивачці буде належати по 1/2 частині з кожної земельної частки (паю). Це ще раз свідчить про те, що в силу свої юридичної неграмотності спадкодавець не знав, що дія наступного заповіту скасовує дію попереднього. Зважаючи, що іншим способом, ніж у судовому порядку, позивачка не може захистити свої права, вона підставно звернулася з позовом про тлумачення заповіту. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями, а у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до ст. 213 Цивільного кодексу України, зміст правочину може бути юридично розтлумачений. Тлумачення може бути здійснено двома способами, передбаченими вказаним нормативно-правовим актом. До видів тлумачення відносяться: тлумачення сторонами і судове тлумачення. Оскільки правочином, відповідно до українського законодавства, є дія особи, що спрямовується на придбання, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків, необхідність тлумачення змісту правочинів виникає у випадках нечіткого виявлення волі сторонами. В такому випадку необхідно встановити дійсні наміри сторони, зокрема спадкодавця. Як вже було зазначено, дійсні наміри спадкодавця були спрямовані на те, щоб у власність позивачки перешли по 1/2 частині кожної з земельних часток (паю). Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved