Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

В липні [PERSON] звернулася в суд з позовом до Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права на спадкове майно - право на земельну частку (пай) площею 3,23 умовних кадастрових га, розташовану на території Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району, що належала її матері [PERSON], яка померла [INFO] року, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого як члену колишньої селянської спілки «Ілляшівська» с. Ілляшівка Старокостянтинівського району. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Вона фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки вони проживали разом. До спадкового майна увійшла земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,23 умовних кадастрових га, яка знаходиться на території Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району та належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Однак оригінал вказаного Сертифікату на даний час втрачено, що перешкоджає оформленню спадкових прав. Представником позивачки подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача - Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи - управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі подав до суду анологічну заяву. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] в с. Ілляшівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 11, згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Ілляшівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області [INFO] року. Відповідно до даних повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 22 грудня 2015 року, [PERSON] записана матір'ю [PERSON] У відповідності до даних довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району за № 440 від 28 жовтня 2015 року, [PERSON], яка померла [INFO] року, на день смерті була зареєстрована в с. Ілляшівка вул. Зелена, 6 разом з донькою [PERSON] та співжителем [PERSON] Згідно матеріалів спадкової справи № 912/2015 Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, єдиною спадкоємицею за законом до майна померлої [PERSON] є [PERSON] За інформаційною довідкою управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі від 12 липня 2016 року О-539/0-534/6-16, на ім'я [PERSON] в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по селянській спілці «Ілляшівка» с. Ілляшівка зареєстровано сертифікат Серія [NUMBER] на 3,23 умовних кадастрових га, згідно розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 386/р від 06 травня 1996 року. Сертифікат на земельну частку (пай) отримано власником 16 липня 1997 року. Сертифікати на земельну частку (пай) виготовлялись в одному примірнику, тому немає можливості зробити копію. В газеті «Життя Старокостянтинівщини» від 13 травня 2016 року № № 39-40, № № 11920-11921 розміщене оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданий на ім'я [PERSON], вважати недійсним. Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 16 червня 2016 року за № 2224/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [PERSON], а саме на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки «Ілляшівська», яка знаходиться на території Ілляшівської сільської ради Старокостянтинівського району, в зв'язку з відсутністю документа про право на вищевказане майно, що унеможливлює встановлення факту належності спадкового майна померлій. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. У відповідності до ст. 2 вказаного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сертифікат про право на земельну частку (пай), виданий на ім'я спадкодавиці [PERSON] був втрачений, а видати дублікат сертифіката замість втраченого неможливо, тому враховуючи, що позивачка позбавлена можливості отримати новий правовстановлюючий документ, без якого неможливо оформити спадкові права, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved