Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Військова частина [NUMBER] звернулася до суду з вказаним позовом про відшкодування збитків, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 24.03.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.415\~КК України, за\~порушення правил\~водіння транспортної\~машини,\~що спричинили\~тілесні ушкодження\~ [PERSON] . Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області з військової частини [NUMBER] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, стягнуто у розмірі 138208,20 гривень. Вважає, що зазначений суд зробив невірний правовий висновок, що військова частина [NUMBER] є належним відповідачем по даній справі і несе відповідальність за наслідки ДТП, яка спричинена рядовим [PERSON] при керуванні автомобіля «УРАЛ» номерний знак [NUMBER] , який перебуває на балансі військової частини. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь військової частини [NUMBER] в рахунок відшкодування збитків грошові кошти у розмірі 138208,20 гривень. Представник позивача військової частини [NUMBER] , в судове засідання не з`явився, відповідачем до суду направлено клопотання, з проханням розглянути справу без участі їх представника, вказали, що позовні вимоги підтримують та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник адвокат Овчаренко О.О., в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність, та відзив на позов в якому вказали, що позивні вимоги не визнають та заперечують проти їх задоволення, вважають, що вимоги позивача є безпідставними та незаконними, оскільки у вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 24 березня 2016 року, яким [PERSON] визнано винним, взагалі відсутні будь-які відомості про пошкодження автомобіля «Volkswagen» державний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , про проведення в рамках розслідування кримінального провадження або судового розгляду справи будь-які експертизи, які підтверджують факт провини [PERSON] у скоєнні ДТП, а основне про наявність пошкодженого автомобіля та про вартість відновлюваних робіт. Вказують на те, що [PERSON] не був закріплений в якості водія за автомобілем «УРАЛ» державний номер [NUMBER] , який став причиною ДТП, а він лише виконував наказ командування пергнати вказаний автомобіль до місця постійної дислокації. Так, відповідно до Закону України від 24.03.1999 № 551-ХІV «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України» визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, тощо, тобто підстав для невиконання наказу командира у [PERSON] не було. Звертають увагу на висновок експерта № 212/15 від 21 липня 2015 року, в якому експерт зазначив, що на момент експертного огляду робоча гальмова система автомобілю «УРАЛ» державний номер [NUMBER] знаходилися в технічно несправному та непрацездатному стані, несправності робочої гальмової системи у вигляді підвищеного зносу та руйнування гумових манжетів поршнів головних гальмових циліндрів мають експлуатаційний характер і виникли до ДТП. Розділом 5 Положення «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого постановою Верховної ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР визначено, що матеріальна відповідальність не настає у випадках, коли заподіяна шкода є наслідком дії непереборної сили, або коли шкоду заподіяно внаслідок виконання наказу старшого начальника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов Військової частини [NUMBER] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: \~ \~ \~ \~ Вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 24 березня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.415 КК України,\~за порушення\~правил водіння\~транспортної машини,\~що спричинили\~середньої тяжкості\~тілесні ушкодження\~потерпілому [PERSON] .\~Вказаний вирок\~суду набув\~законної чинності\~23\~квітня 2016\~року. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2017 року з військової частини [NUMBER] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих даним злочином, стягнуто грошові кошти у розмірі 138208,20 гривень. Відповідно довідки начальника фінансово-економічної служби військової частини [NUMBER] [PERSON] № 13/38 від 12 лютого 2018 року слідує, що станом на 12 лютого 2018 року рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13 червня 2017 року виконане в повному обсязі, відшкодовано матеріальні збитки, завдані злочином у розмірі 138208,20 гривень на користь [PERSON] . При вирішенні даного спору суд виходить з наступного: Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1166\~ЦК України\~майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Згідно ч.\~1,\~ч.2\~ст.\~1187\~ЦК України\~джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 7 Положення «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого постановою Верховної ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані у разі заподіяння з їх вини третім особам шкоди, яку було відшкодовано відповідно до чинного законодавства військовою частиною, зобов`язані відшкодувати її військовій частині у порядку, передбаченому цим Положенням та цивільним законодавством України. Пунктом 8 даного Положення встановлено, що залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність. Згідно п. 13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі у разі зокрема дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину. \~ Виходячи з зазначеного суд не приймає доводи відповідача та його представника, стосовно того, що вимоги позивача є безпідставними та незаконними, а [PERSON] лише виконував наказ командування пергнати вказаний автомобіль до місця постійної дислокації, тому він не повинен нести матеріальну відповідальність, оскільки доказів на підтвердження факту виконання відповідачем наказу командира суду не надано, та [PERSON] вже визнаний винним вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.415 КК України, який набув законної чинності, а тому відповідно до чинного законодавства повинен нести матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини державі у разі дій що мають ознаки злочину, у зв`язку з чим, позовні вимоги військової частини [NUMBER] знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з яких слідує, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. У зв`язку з викладеним суд вважає, що відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2073,12 гривень. \~ \~ \~ \~ \~ На\~підставі викладеного,\~

Outcome: approved