Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

В липні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», про припинення договору іпотеки посилаючись на те, що 15.08.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір іпотеки на забезпечення виконання зобов'язання позичальника [PERSON] за кредитним договором №ZPВ6GA0000000012 від 15.08.2008 року. [INFO] позичальник за кредитним договором [PERSON] помер. Рішенням Бердянського міськрайонного суду №801/13269/2012 від 26.03.2013 року позовні вимоги [PERSON] про припинення договору поруки задоволено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області вказане рішення суду залишено без змін. [PERSON] звернувся до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору іпотеки від 15.08.2008 року однак до теперішнього часу це питання залишилося невирішеним. Посилаючись на ст..608 ЦК України, ст..17 Закону України «Про іпотеку» просить припинити договір іпотеки від 15.08.2008 року. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позові. Додатково суду пояснив, що у померлого [PERSON] є спадкоємці тому його права та обов'язки перейшли до них. Просить позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Ковалишкін В.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях (а.с.23). Додатково суду пояснив, що іпотека не може бути припинена до виконання основного зобов'язання - кредитного договору. У 2009 році судом було ухвалено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак воно до теперішнього часу не виконано. До позивача з питанням про заміну сторони боржника його правонаступниками не звертались. Просить у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У судовому засіданні було встановлено, що 15.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPВ6GA0000000012, відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти у сумі 124975,12 грн. (а.с.36-43). На забезпечення виконання основного зобов'язання позичальника [PERSON] за вказаним кредитним договором між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» 15.08.2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу і зареєстрований в реєстрі за № 2501, відповідно до якого позивач передав у іпотеку відповідачу належну йому по праві власності квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.44-47). З ухвали апеляційного суду Запорізької області від 22.05.2013 року вбачається, що [INFO] помер [PERSON], за даними Бердянської нотаріальної контори спадкова справа після його смерті не заводилась, з заявами про прийняття спадщини, або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с.08-09). Також вказані обставини підтверджені в судовому засіданні поясненнями представників сторін. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Відповідно до ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняються неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконано іншою особою. Відповідно до п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати положення статті 1282 ЦК - спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщину входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Згідно ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Враховуючи вищевикладене суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved