overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2015 року. Шлюб перший, сторони мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сімї та наполягають на розірвання шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сімя розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 травня 1983 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, позивачка не бажає збереження сімї та наполягає на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється матір'ю [PERSON], [INFO], а відповідач являється його батьком. Рішенням Ірпінського міського суду з відповідача стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача. Незважаючи на це відповідач допомоги на утримання дитини не надає та не приймає участі у його вихованні, він фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Службою у справах дітей та сім'ї Бородянської райдержадміністрації видано висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON], [INFO]. Тому просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Треті особи виконавчий комітет Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області, служба у справах дітей Бородянської районної державної адміністрації в судове засідання представників не направили, просили розглянути справу без їх участі, позов підтримали. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, а батько участі в житті та вихованні сина не приймає та не цікавиться ним, що підтверджується копіями актів обстеження, довідки про фактичне місце проживання, довідки дошкільного навчального закладу №6 (а.с.10-12, 14). Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення суду ( а.с.9). Станом на 01 вересня 2018 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 21\~547,57 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості (а.с.13). Розпорядженням голови Бородянської РДА №4558 від 01 листопада 2018 року затверджений висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], через фактичне самоусунення від виконання батьківських обов'язків (а.с.17). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею за заповітом після смерті 31 травня 2014 року [PERSON]. Дізнавшись у 2017 році про смерть [PERSON] вона, 15 листопада 2017 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини. Вважала, що із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулась з поважних причин, тому просила визначити їй додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 31 травня 2014 року [PERSON] В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з'явились. Представник позивача подала заяву, просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач Шибенська сільська рада Бородянського району Київської області та третя особа Бородянська районна державна нотаріальна контора в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі, проти позову не заперечували. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31 травня 2014 року помер [PERSON], який 05 серпня 2013 року заповів позивачці належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,8164 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221088600:05:001:0110, на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копіями актового запису про смерть, заповіту, державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.31, 9, 8). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачкою пропущено строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки не була повідомлена про смерть спадкодавця, та оскільки відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . Дізнавшись у 2017 році про смерть [PERSON] .. вона 15 листопада 2017 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини. Вважала, що із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулась з поважних причин, тому просила визначити їй додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] .. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з`явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач - Шибенська сільська рада Бородянського району Київської області та третя особа - Бородянська районна державна нотаріальна контора в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі, проти позову не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка 31 липня 2013 року заповіла позивачці належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,8156 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копіями актового запису про смерть, заповіту, державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.30, 9, 8). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачкою пропущено строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки не була повідомлена про смерть спадкодавця, та оскільки відповідачі проти позову не заперечували, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . У вересні 2017 року випадково дізнавшись про те, що [PERSON] заповів їй земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1761 га, розташовану в межах Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області вона 28 вересня 2017 року звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини. Вважала, що із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулась з поважних причин, тому просила визначити їй додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] .. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач - Блиставицька сільська рада Бородянського району Київської області в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який 28 квітня 2004 року заповів позивачці належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,1761 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Блиставицької сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть, заповіту, державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.10-12). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачкою пропущено строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки про заповіт [PERSON] та наявність у нього спадкової земельної ділянки була необізнана, та оскільки відповідач проти позову не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

В листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] . Дізнавшись у 2017 році про смерть [PERSON] , вона 15 листопада 2017 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини. Вважала, що із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернулась з поважних причин, тому просила визначити їй додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] .. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з`явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач Бородянська селищна рада Київської області та третя особа Бородянська районна державна нотаріальна контора в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі, проти позову не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час ті місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка [INFO] заповіла позивачці належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,8176 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] , на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області, що підтверджується копіями актового запису про смерть, заповіту, державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.30, 9, 8). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивачкою пропущено строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки не була повідомлена про смерть спадкодавця, та оскільки відповідачі проти позову не заперечували, то суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач МТСБУ звернулося до суду за захистом своїх прав з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.06.2017 року, о 13 год. 45 хв., на вул. Тулузи, 1, в м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] і належить на праві власності [PERSON], та автомобіля марки «Fiat», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п. п. 2.5, 2.3 (б), 13.1, 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, складено протокол про адміністративне правопорушення. 28.07.2017 року постановою Святошинського районного суду м. Києва, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124, ч.1 ст. 130, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Nissan», державний номерний знак [NUMBER], був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не застрахована за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

В листопаді 2018 року представник [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що вона є опікуном [PERSON] згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва. [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем з 28.04.2015 року, від спільного життя дітей не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, представник позивача просила розірвати шлюб. Представник позивача та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач і відповідач вступили до шлюбу 28.04.2015 року (актовий запис № 527). Подружнє життя припинено через те, що під час патологічних пологів [PERSON] отримала інвалідність та втратила новороджену дитину, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

в листопаді 2018 року представник позивача Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» звернувся до суду з позовом про розірвання кредитного договору №14 від 18.05.2012 року, який було укладено між Іпотечним центром в м.Києві та Київській області Державної фінансової спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та відповідачем [PERSON] та стягнення із відповідача заборгованості по сплаті тіла кредиту в розмірі 381 941,00 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 120 420,85 грн., пені за несвоєчасну сплату кредиту 13058,99 грн., збитків від інфляції в сумі 67189,94 грн. та 10593,77 грн. судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що 18.05.2012 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №14 щодо надання кредиту на придбання житла. Позивач надав відповідачу кредит в сумі 480 120,00 грн. строком повернення в 262 місяці з моменту перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, на придбання житла загальною площею 68,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На виконання п. 3.1 кредитного договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, пені, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, згідно якого квартиру за адресою: [ADDRESS] , було передано третій особі в іпотеку до моменту повернення всієї суми кредиту та повного виконання зобов`язань за кредитним договором відповідачем. В зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку зі сплати чергового платежу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

В листопаді 2018 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача на його користь сплачене страхове відшкодування в розмірі 69 166, 78 грн., а також судові витрати у розмірі 1 762 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.05.2017 року в с. Демидів Вишгородського району Київської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю двох транспортних засобів - автомобіля марки ЗАЗ 110206 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки Субару д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Автомобіль Субару д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] було застраховано за договором добровільного страхування у ПрАТ «СК «Брітіш Авто Клаб», яким було сплачено страхове відшкодування потерпілій особі [PERSON] в розмірі 69 166, 78 грн. за договором добровільного страхування. Оскільки, цивільно - правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», згідно договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2147406 від 26.11.2016 року, ПрАТ «СК «Брітіш Авто Клаб», направив позивачу регресну вимогу № 471/2017 від 04.12.2017 року про виплату страхового відшкодування

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

В листопаді 2018 року фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] згідно якого просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість в сумі 7 440,00 грн.

Outcome: approved