Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] визнання права власності на спадкове майно після смерті свого батька [PERSON], який помер 20 серпня 2013 року. В позові позивач вказує, що після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки, що надана для його обслуговування, які розташовані за адресою Вознесенський район с. Ракове вул. Кузнечна 36 та земельної ділянки площею 5,13 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, який в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої заведено спадкову справу в Другій [PERSON] державній нотаріальній конторі. Крім нього спадкоємцем першої черги за законом є відповідач по справі [PERSON]., яка зловживаючи своїм правом неправомірно переоформила на себе все спадкове майно, тим самим позбавивши його права на спадкування після смерті батька. Посилаючись на викладене позивач просив скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку та визнати за ним право власності на 1/2 частку спадкового майна. Ухвалою від 22 жовтня 2015 року закрито провадження по справі у зв'язку з відмовою позивача від позову в частині скасування державної реєстрації та визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою с. Ракове вул. Кузнечна 36 та 1/2 частку земельної ділянки, що надана для його обслуговування. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 5,134 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та визнати за ним право власності на 1/2 частку цієї земельної ділянки. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просить відкласти розгляд справи у зв'язку з хворобою, при цьому доказів на підтвердження поважності причини своєї відсутності суду не надала. Представник третьої особи Новогригорівської сільської ради Вознесенського району в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи №473/481/14-ц за позовом [PERSON] до Новогригорівської сільської ради Вознесенського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. 15 серпня 2013 року помер [PERSON]. Після його смерті у у Другій [PERSON] державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 312/2013 за заявою про прийняття спадщини від дітей спадкодавця [PERSON] та [PERSON] Крім них також спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину шляхом проживання разом зі спадкодавцем є донька померлого [PERSON] Вказані обставини підтверджуються спадковою справою, яка була заведена після смерті [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2014 року за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] було визнано право власності на земельну ділянку площею 5,13 га кадастровий номер 4822083200:01:000:0004, що розташована на землях Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.06.2014 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який був виданий Реєстраційною службою Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 19 серпня 2015 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 лютого 2014 року було скасовано та в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відмовлено. Таким чином, факт незаконного набуття відповідачем [PERSON] права власності на земельну ділянку є доведеним вказаним рішенням. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобовязана його повернути. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, відпала. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне задовольнити вимогу про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, беручи до уваги, що згідно з ч. 1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Закон). Положеннями статті 2 Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З 01.01.2013 року повноваженнями щодо проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень наділена Державна реєстраційна служба (Укрдержреєстр), яка веде єдиний державний реєстр речових майнових прав та обтяжень на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст.36 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування рішення про державну реєстрацію прав на підставі рішення суду. Однак що стосується визнання права власності за позивачем на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування, то суд вважає за необхідне відмовити в цій частині, з огляду на наступне. Відповідно до положень п. 23 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування вимоги про визнання права на спадщину можуть бути розглянуті судом, лише в разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину. Тому враховуючи те, що нотаріус у дані справі не видав обгрунтованої постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку про відсутність підстав для судового захисту спадкових прав позивача.

Outcome: partial