Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

\~В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у сумі 80183грн. 53 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 310006029540018 від 19.09.2011 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 79645 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,9% річних, на строк з 19.09.2011 року по 19.09.2016 року. Крім того, з метою забезпечення повернення кредиту між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 310006029540018 /П/1 від 19.09.2011 року, та [PERSON] договір поруки № 310006029540018 /П/2 від 19.09.2011 року, відповідно до яких [PERSON], [PERSON] взяли на себе на добровільних засадах зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. 02 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. Однак, відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк станом на 22.09.2016 року нарахував заборгованість за кредитом у сумі 80189 грн. 53 коп., з них 30339 грн. 23 коп. тіло кредиту, 3602 грн. 88 коп. відсотки, 46247 грн. 42 коп. пеня. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлені через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр»№52 від 18.03.2017 року відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до кредитного договору № 310006029540018 від 19.09.2011 року [PERSON] отримав споживчий кредит у розмірі 79645 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,9% річних, на строк з 19.09.2011 року по 19.09.2016 року. Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] в період з 19.09.2011 року по 19.09.2016 року не сплатив кредит та відсотків за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. При цьому, суд звертає увагу, що між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та позивачем по справі 02.12.2013 року було укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до якого останній набув права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 \~ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з умовами зазначеного кредитного договору (пунктом 2 п.п. 2.5) погашення кредиту, нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно, до 19 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 1933 грн. Якщо «19» число місяця приходиться на неробочий день, погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником у останній робочий день перед 19 числом місяця. Суд, перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 310006029540018 від 19.09.2011 року, укладеного між ПАТ «Астра Банк» (в подальшому ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] встановив, що станом на 22.09.2016 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 80189 грн. 53 коп., з них 30339 грн. 23 коп. тіло кредиту, 3602 грн. 88 коп. відсотки, 46247 грн. 42 коп. пеня. В той же час відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Донецьк. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Донецьк. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу [PERSON], який проживає у м. Донецьку, пеня нарахована після 14.04.2014 року і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені у загальному порядку є неправомірним. В положеннях зазначеного Закону чітко визначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування саме пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Наряду з цим, судом зясовано, що між ПАТ «Астра Банк» (в подальшому ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений договір поруки № 310006029540018 /П/1 від 19.09.2011 року та [PERSON] договір поруки № 310006029540018 /П/2 від 19.09.2011 року, відповідно до яких [PERSON], [PERSON] взяли на себе на добровільних засадах зобовязання перед позивачем відповідати в повному обсязі по зобовязанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В приписах частини 2 цієї статті зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON], [PERSON] згідно з умовами\~ договорів поруки, взяли на себе, на добровільних засадах, зобовязання перед банком відповідати по борговим зобовязанням відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 310006029540018 від 19.09.2011 року, а у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, несуть солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків, пені, комісії, тощо. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial