Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що вона перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем, з 2016 року в цивільному шлюбі не перебувають. Від шлюбу в них є дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом із нею в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем проживала в цивільному шлюбі, від якого в них народився син [PERSON]. Вона на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Можливості сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. не має, оскільки він не працює, доглядає свою хвору маму, інваліда 1 групи, в звязку з чим отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1700 грн.. Має ще двох дітей, на утримання яких з нього стягуються аліменти, заборгованість по яких становить 37993 грн.. Також він має проблеми зі здоровям і в нього немає нерухомого майна, транспортних засобів, заощаджень, тому просить суд врахувати вказані обставини. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в цивільному шлюбі, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №264857, згідно якого його батьком є [PERSON], а матірю [PERSON]. Дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року інформації про доходи [PERSON] (ІПН: [NUMBER]) в ЦБД ДРФО немає. Згідно довідки Управління соціального захист населення Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області №252 від 27.04.2018 року, [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Старосинявської райдержадміністрації і отримує державну соціальну допомогу по догляду за інвалідом 1 групи внаслідок психічного розладу з 01.12.2017 року по 30.04.2018 року в сумі 1700 грн.. Вказані обставини також підтверджуються: висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу №346 від 02.05.2018 року; довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №0565568; свідоцтвом про народження [PERSON] серії І-БВ №348893; рішенням виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Старосинявського району №2 від 20.09.2017 року. Також відповідач [PERSON] має на утриманні двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-БВ №320121, серії І-БВ №320120, де їх батьком вказано [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно постанови державного виконавця Відділу ДВС Старосинявського районного управління юстиції [PERSON] від 19.09.2008 року (ВП №9522389) відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-226, виданого 29.08.2008 року Старосинявським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Згідно розрахунку заборгованості по виконавчому листу №2-226 від 29.08.2008 року про стягнення аліментів боржник [PERSON], станом на 01.04.2018 року має заборгованість 37993,80 грн.. Відповідно до довідки КЗ «Старосинявський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02.05.2018 року, [PERSON] знаходиться на «Д» обліку з приводу хронічних захворювань. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, матеріальне становище відповідача та стан його здоровя, те, що він здійснює догляд за матірю - [PERSON], сплачує аліменти на утримання двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також вік дитини [PERSON], [INFO], виходячи з мінімальних потреб дитини та його належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 16.04.2018 року і до повноліття дитини. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити, враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно. Також не підлягають задоволенню і вимоги позивачки в частині того, що з відповідача слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, яка перевищує мінімальний розмір аліментів визначений законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 352,40 грн.(704,80/2=352,40). На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,247,258,259,263-265,280-282,430 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: partial