Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

В квітні 2014р. позивач УПФ України в Шевченківському районі м. Києва звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача в повному обсязі шкоду, завдану позивачу, в сумі 1193,17 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у позивача на пенсійному обліку перебувала та отримувала пенсію [PERSON], [INFO], після смерті якої ([INFO]) починаючи з 01 вересня 2007р. по 30 жовтня 2007р. виникла переплата пенсії в сумі 1193,17 грн., в зв'язку із тим, що пенсію за вказаний період отримала довірена особа, а саме відповідач за дорученням. Оскільки отримання пенсії носить індивідуальний характер, то отримання пенсії відповідачем після смерті [PERSON] є незаконним. Так як, відповідач не відшкодовує завдану шкоду в добровільному порядку, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги представник підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом достовірно встановлено, що у позивача перебувала на пенсійному обліку та отримувала пенсію [PERSON], [INFO], яка мешкала за адресою: [ADDRESS]. Згідно листа Управління по нарахуванню та виплаті пенсій ГУПФ України в м. Києві від 06 травня 2008р. №1504 виникла переплата пенсії [PERSON] (о/р [NUMBER]) за період часу з 01 вересня 2007р. по 30 жовтня 2007р. в сумі 1193,17 грн., що було зумовлене отриманням пенсії довіреною особою [PERSON] - відповідачем по справі, вже після смерті [PERSON] [INFO] (актовий запис №638). Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом. Згідно з п.3) ч. 1 ст. 49 вищезазначеного Закону виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема, у разі смерті пенсіонера. Виходячи, зі змісту вищенаведених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд приходить до висновку, що пенсія носить індивідуальний характер та її виплата припиняється після смерті пенсіонера. Відповідно до положень п.6) ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність. Як вбачається з матеріалів електронної особової архівної пенсійної справи [PERSON] за вересень 2007р. їй було нараховано пенсію в розмірі 596,54 грн., в жовтні та листопаді 2007р. - по 596,63 грн. Судом встановлено, що зазначені вище кошти, а саме пенсійні виплати за вересень, жовтень та листопад 2007р., були отримані відповідачем, як довіреною особою [PERSON], вже після смерті [PERSON] Враховуючи положення наведених вище норм Закону, суд приходить до висновку, що одержання відповідачем пенсії [PERSON] після її смерті є незаконним. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. При цьому, враховуючи, що за заявою відповідача переотримана пенсія померлої [PERSON] за листопад 2007р. в сумі 593,63 грн. була зарахована в рахунок суми допомоги на поховання, тому сума переплати пенсії складає 1193,17 грн. Оскільки, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження повернення бюджетних коштів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved