Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, неодноразово уточненим під час розгляду справи, до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 07 червня 2008 року, мають сина [PERSON] , [INFO] . 25 червня 2015 року шлюб між ними розірвано рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука, яке набрало законної сили 06 липня 2015 року. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею. Відповідно до рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 10 березня 2016 року відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 ч. з усіх видів заробітної плати щомісячно, починаючи з 25 грудня 2015 року до повноліття дитини. З грудня 2015 року відповідач аліментів не сплачував. Станом на 01 квітня 2018 року заборгованість складає 31685,59 грн. Головним державним виконавцем Загребельним А.Ю. було винесено постанови про тимчасове обмеження прав відповідача та примусового стягнення аліментів. За період з травня 2018 року по жовтень по 2018 року з відповідача було стягнуто аліменти в сумі 4739,36 грн. Станом на 01 жовтня 2018 року заборгованість згідно розрахунку головного державного виконавця Автозаводського Відділу державної виконавчої служби м.Кременчук, який не оспорено, станом на 01 жовтня 2018 року становить 32783,13 грн. Вважає, що на підставі ч.1 ст.196 СК України, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, відповідач повинен їй сплатити пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 25 грудня 2015 року по 01 жовтня 2018 року, розмір якої згідно доданого нею розрахунку становить 200592 грн. 34 коп. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 200 592 грн. 34 коп. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Богачова Н.П. в судовому засіданні позов підтримали частково, посилаючись на обставини та підстави викладені в заяві. Відмовились від стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів в сумі 32782, 13 грн., пояснюючи, що відповідач сплатив заборгованість по аліментам в повному обсязі. Уточнюючи свої позовні вимоги згідно останньої поданої нею заяви про уточнення позовних вимог, позивач просила суд врахувати при нарахуванні пені розрахунок заборгованості по сплаті аліментів наданий Автозаводським відділом ДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області 07.09.2019 року, що заборгованість зі сплати аліментів за квітень 2016 - червень 2017 станом на 01 грудня 2018 року склала 31386,83 грн., а відповідно сума пені складає 200592,34 грн. згідно доданого нею розрахунку. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Карчевська О.П. в судовому засіданні позов не визнали та просили в його задоволенні відмовити посилаючись, що відповідач не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області від 18 травня 2016 року зі стягнення з нього аліментів, про що йому стало відомо лише в 2017 році. У травні 2016 року він, знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти, працюючи на посаді інженера-електронника ПП «КарєвД» з 22 квітня 2016 року по 26 червня 2017 звернувся до бухгалтерії з заявою про відрахування з його заробітної плати аліментів на дитину, і щомісячно аліменти в сумі 1006,25 грн. перераховувались поштовим переказом позивачу, яка відмовлялась їх отримувати, що підтверджується довідкою ПП «КарєвД» від 26.02.2018, копіями фіскальних чеків про поштові перекази та відповіддю Центру поштового зв`язку №2. З серпня 2017 року він працює в ПП «КАРОФФ», про що повідомив державного виконавця, і з квітня 2018 року з його заробітної плати стягують аліменти та заборгованість по їх сплаті. Вважають, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась саме з вини позивача, тому підстави для застосування до нього відповідальності за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) відсутні. Також просили врахувати, що відповідач погасив заборгованість зі сплати аліментів повністю, яка утворилась не з його вини та відповідно до розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем [PERSON] станом на 01.06.2019 року не має заборгованості, та існує, навіть, їх переплата, а тому, вважають, що стягнення неустойки (пені) є неможливим з огляду на законодавче положення про те, що сума неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості по аліментам. Крім цього, просили суд врахувати, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки від першого шлюбу в розмірі 1/4 ч. заробітку і всього з його заробітної плати відраховують 1/2 ч. коштів на утримання дітей. Щодо стягнення заборгованості по аліментам рахують, що для стягнення заборгованості по сплаті аліментів не потрібно окремого рішення суду про їх стягнення, так як вона стягується в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Просили суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та їх уповноважених представників, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Установлено, що сторони перебували в шлюбі з 07 червня 2008 року, мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25 червня 2015 року, яке набрало законної сили, їх шлюб розірвано. Дитина [PERSON] проживає з матір`ю позивачем [PERSON] . Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01.03.2016 року, яка набрала законної сили 10 березня 2016 року, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина Гліба в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2015 року і до повноліття дитини. 12 травня 2016 року Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області видано виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 грудня 2015 року і до повноліття дитини. 18 травня 2016 року державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області було відкрито провадження про примусове виконання вказаного виконавчого листа. Відповідач свого обов`язку про сплату аліментів на утримання дитини не виконував без поважних причин. Станом на 01.06.2008 року згідно розрахунку головного державного виконавця заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] становила 34678,71 грн. за період з 25 грудня 2015 року. Постановою від 06.04.2018 головним державним виконавцем в зв`язку з ухиленням боржника [PERSON] від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, що підлягає примусовому виконанню, та наявністю заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.04.2018 , сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та становить 31685,59 грн. встановив тимчасове обмеження його у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення ним заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Станом на 01.10.2008 року згідно розрахунку головного державного виконавця заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] становила 32678,13 грн. за період з 25 грудня 2015 року. Станом на 01.12.2008 року згідно розрахунку головного державного виконавця заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] становила 34928,75 грн. за період з 25 грудня 2015 року. Постановою від 03.12.2018 головний державний виконавець встановивши, що станом на 01.12.2008 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 34928,75 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, наклав штраф в розмірі 30% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 10478,63 грн. Вказані постанови та розрахунки головного державного виконавця заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] сторонами не оскаржувались. Постановою від 05.06.2019 головний державний виконавець скасував заходи примусового виконання застосовані до [PERSON] в зв`язку з тим, що станом на 01.06.2019 року заборгованість зі сплати аліментів ним погашена в повному обсязі. Частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини підтверджені належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів згідно останнього наданого державним виконавцем розрахунку 05 вересня 2019 року, який визнаний сторонами, виникла з вини відповідача [PERSON] , тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) в передбаченому законом розмірі. Наданий позивачем розрахунок розміру пені є не зрозумілим, тому суд з ним не погоджується. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16ц, пеня зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Таким чином, з огляду на викладене та приймаючи до уваги дані, що містяться в розрахунку складеному державним виконавцем 05.09.2019 року за виконавчим провадженням ВП №51118323, суд вважає, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача становить 11 163 грн.47 коп. виходячи з такого розрахунку: Грудень 2015 року нараховане 323 грн. х1% х 31 день=100,33грн., Січень 2016 року нараховане 1212,50 грн. х1% х 31 день = 375,88 грн., Лютий 2016 року нараховане 1212,50 грн. х1% х 29 днів = 351,63 грн., Березень 2016 року нараховане 1212,50 грн. х1% х 31 день = 375,88 грн., Квітень 2016 року нараховане 503,13 грн. х1% х30 днів = 150,94 грн., Травень 2016 року нараховане 1006,25 грн. х1% х 31 день = 311,94 грн., Червень 2016 року нараховане 1006,25грн. х1% х 30 днів = 301,88 грн., Липень 2016 року нараховане 1006,25 грн. х1% х 31 день = 311,94 грн., Серпень 2016 року нараховане 1043,17 грн. х1% х 31 день = 323,88 грн., Вересень 2016 року нараховане 1006,25 грн. х1% х 30 днів = 301,88 грн., Жовтень 2016 року нараховане 1006,25грн. х1% х 31 день = 311,94 грн., Листопад 2016 року нараховане 1006,25грн. х1% х 30 днів = 301,88 грн., Грудень 2016 року нараховане 1818,59 грн. х1% х 31 день = 563,76 грн., Січень 2017 року нараховане 1006,25грн. х1% х 31 день = 311,94 грн., Лютий 2017 року нараховане 1006,25грн. х1% х 28 днів = 281,75 грн., Березень 2017 року нараховане 1006,25грн. х1% х 31 день = 311,94 грн., Квітень 2017 року нараховане 1006,25грн. х1% х 30 днів = 301,88 грн., Травень 2017 року нараховане 1006,25грн. х1% х 31 день = 311,94 грн., Червень 2017 року нараховане 1006,50грн. х1% х 30 днів = 300,15грн., Липень 2017 року нараховане 1728,50 грн. х1% х 31 день = 535,84 грн., Серпень 2017 року нараховане 888,50 грн. х1% х 31 день = 275,44 грн., Вересень 2017 року нараховане 888,50 грн. х1% х 30 днів = 266,55 грн., Жовтень 2017 року нараховане 888,50 грн. х1% х 31 день = 275,44 грн., Листопад 2017 року нараховане 888,50 грн. х1% х 30 днів = 266,50 грн., Грудень 2017 року нараховане 1480 грн. х1% х 31 день = 459,09 грн., Січень 2018 року нараховане 930 грн. х1% х 31 день = 288,30 грн., Лютий 2018 року нараховане 930 грн. х1% х 28 днів = 260,40 грн., Березень 2018 року нараховане 2057,50 грн. х1% х 31 день = 637,83 грн., Квітень 2018 року нараховане 145,12 грн. х1% х 30 днів = 43.54 грн., Травень 2018 року нараховане 145,12грн. х1% х 31 день = 44,99 грн., Червень 2018 року нараховане 145,12 грн. х1% х 30 днів = 43,54грн., Липень 2018 року нараховане 177,06 грн. х1% х 31 день = 54,89 грн., Серпень 2018 року нараховане 177,06 грн. х1% х 31 день = 54,89 грн., Вересень 2018 року нараховане 354,12 грн. х1% х 30 днів = 106,24 грн., Жовтень 2018 року нараховане 354,12 грн. х1% х 31 день = 109,78 грн., Листопад 2018 року нараховане 344,06 грн. х1% х 30 днів = 103,22 грн., Грудень 2018 року нараховане 177,06 грн. х1% х 31 день = 54,89 грн., Січень 2019 року нараховане 294,59 грн. х1% х 31 день = 91,32 грн., Лютий 2019 року нараховане 294,59 грн. х1% х 28 днів = 82,49 грн., Березень 2019 року нараховане 177,06 грн. х1% х 31 день = 54,89 грн., Квітень 2019 року нараховане 284,48 грн. х1% х 30 днів = 85,34 грн., Травень 2019 року нараховане 177,06 грн. х1% х 31 день = 54,89 грн., Червень 2019 року нараховане 284,53 грн. х1% х 30 днів = 85,36 грн., Липень 2019 року нараховане 437,50 грн. х1% х 31 день = 135,63 грн., Серпень 2019 року нараховане 177,06 грн. х1% х 31 день = 54,89 грн. При цьому суд не находить доведеними обставини, на які посилається відповідач, стверджуючи, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з його вини. Так, відповідач надав суду довідку видану ПП «КарєвД» від 26.02.2018 про те, що з його заробітної плати відраховувались та пересилались поштовими переказами аліменти на утримання дитини позивачу [PERSON] Однак, позивач заперечує, що їй надходили кошти з підприємства, і докази, які б підтверджували, що вона відмовилась їх отримувати відповідач не надав. Копії фіскальних чеків про поштові перекази та відповідь Центру поштового зв`язку №2 не містять жодної змістовної інформації щодо отримання або відмови від отримання [PERSON] аліментів на дитину від ПП « [PERSON] ». Позивач [PERSON] відповідно до п.3 ст.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Таким чином на відповідача покладаються судові витрати за подання позовної заяви на підставі ст.141 ЦПК України з урахуванням пропорційності задоволених вимог у розмірі 768 грн. 40 коп. та підлягають стягненню в дохід Державного бюджету України.

Outcome: partial