Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

В липні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. На обґрунтування заявлених вимог вказав, що він в 2007 році звернувся до співвласників майна бувшого СТОВ «Злагода» із заявою про надання дозволу на викуп часток майнових паїв у членів спілки на майновий комплекс нежитлових будівель, який складається із нежитлового приміщення - площею 373,3 кв. м., будівлі сараю - площею 48,3 кв. м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] . На засіданні розподільчої комісії по розпаюванню майна від 29.05.2007 року було прийнято рішення, яким дозволено вихід із членів спілки ряду співвласників, яким було виділено в натурі майно, дане рішення підтверджується Протоколом від 29.05.2007 року. Він вирішив провести процедуру викупу даного майнового комплексу, оскільки і сам є співвласником майна реорганізованого СТОВ «Злагода». Відповідно до зазначеного вище Протоколу на загальних зборах співвласників було розглянуто його заяву та дозволено взяти в оренду нежитлове приміщення з подальшим правом викупу. 20 вересня 2007 року він уклав договір оренди майнового паю з комітетом по розпаюванню майна власників ССВ «Промінь» з правом викупу будівлі майстерні та прибудови до майстерні (сарай) строком на 5 років. Крім того в нього частково збереглися квитанції про сплату орендної плати за орендоване майно. Його заява, була адресована саме до осіб, які, згідно свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату), виданих бувшою Роговичівською сільською радою отримали право на майновий пай у вигляді складського приміщення та сараю бувшого СТОВ «Злагода» с. Роговичі Полонського району Хмельницької області - відповідачів по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, 05.10.1992 року колгосп ім. Б. Хмельницького, який знаходився на території бувшої Роговичівської сільської ради було перейменовано в ССВ «Промінь». 15.02.2000 року ССВ «Промінь» було реформовано в СК «Злагода» с. Роговичі, а 16.12.2000 року СК «Злагода» с. Роговичі було реформовано в СТОВ «Злагода». На засіданні загальних зборів співвласників майнових паїв СТОВ «Злагода» від 29 травня 2007 року було сформовано списки осіб, що мають майнові частки в даному комплексі нежитлових приміщень, що в сукупності склали 4 (чотири) особи, та таким чином було затверджено структуру майнового паю. Підставою для формування зазначеного списку осіб стали заяви співвласників майна про що свідчить Протокол загальних зборів СТОВ «Злагода» від 29.05.2007 року, яким було у грошовому відношенні визначено частку кожного співвласника майна, відповідно до розмірів зазначених у майнових сертифікатах. Саме враховуючи прийняті рішення комітету спілки співвласників майна було сформовано список осіб та суму, яка належала до сплати у відсотковому відношенні і була для кожного різною сумою. Збори співвласників майна СТОВ «Злагода» вирішили реалізувати майно та розподілити кошти між громадянами співвласниками майна, про що свідчать дані протоколу від 29 травня 2007 року та протоколу від 17.06.2012 року. Бажаючи отримати у власність приміщення нежитлової будівлі прощею 373,3 кв. м., позивач звернувся із заявою до співвласників майнових паїв та дане питання було розглянуто на засіданні загальних зборів в травні 2007 року та надано йому дозвіл на оренду зазначеного вище приміщення строком на 5 років з правом викупу. На підставі цього позивачем було проведено остаточний розрахунок із співвласниками майна СТОВ «Злагода» с. Роговичі, свідченням чого є копія накладної № 45 від 17.06.2012 року, що засвідчує передачу мною готівкових коштів в сумі 32911 грн. за склади, за приміщення пилорами та будівлю сараю. Лише після повного розрахунку із співвласниками майна, було складено Акт прийому - передачі нежитлових будівель від 17.06.2012 року, за яким голова комісії по розпаюванню майна по СТОВ «Злагода» Аврамчук В.І. та відповідачі по справі передали для нього майновий комплекс нежитлових будівель, який складається із приміщення пилорами - площею 373,3 кв. м., будівлі сараю - площею 48,3 кв. м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Бажаючи здійснювати господарську діяльність в даному комплексі нежитлових приміщенні позивач розпочав ремонтні роботи, однак вчинити дій стосовно державної реєстрації права власності на це нерухоме майно не має можливості. У зв`язку з тим, що була розпочата процедура відчуження даного комплексу нежитлових приміщень, позивач отримав змогу розробити технічну документацію на нерухоме майно, що бажав отримати у власність, та пізніше зроблено експертну оцінку, для визначення вартості майна, на яке визнається право власності. При зверненні до нотаріальної контори з питанням реєстрації права власності та видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна, нотаріус не вчинив нотаріальної дії через недостатність поданих документів, порушення самої процедури придбання даного нерухомого майна та через відсутність правовстановлюючих документів на вказане майно у самих власників майнових паїв. Посилаючись на ці обставини позивач вважає, що вони є правовими підставами для визнання права власності на нерухомі об`єкти, тому просить задовольнити його вимоги. Ухвалою суду від 03 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та постановлено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачі у наданих заявах, кожен окремо, проти задоволення позову не заперечували. Третя особа - Полонська міська рада Хмельницької області жодних заяв чи пояснень щодо позову не надала. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі -продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Продавцем за таким договором може бути особа, яка відчужує майно, що знаходиться у його власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП, вартість частки [PERSON] становить 5262 грн. (а.с.17), [PERSON] - 6155 грн. (а.с.18), [PERSON] - 7100 грн. (а.с.19), [PERSON] - 7323 грн. (а.с.20). Рішенням загальних зборів співвласників майна СТОВ «Злагода» вирішено виділити для [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] частково по структурі будівлю пилорами та сараю загальною вартістю 32911 грн. (а.с.16). Відповідно до даних накладної №45 від 17 червня 2012 року, [PERSON] сплатив 32911 грн. (а.с.21) Відповідно до даних Акта прийому - передачі нежитлових будівель від 17.06.2012 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передали для [PERSON] майновий комплекс нежитлових будівель, який складається із приміщення пилорами - площею 373,3 кв. м., будівлі сараю - площею 48,3 кв. м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Згідно з вимогами ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Статтею 334 ЦК України встановлено особливий порядок набуття права власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню чи державній реєстрації. Право власності на таке майно виникає, відповідно, з моменту нотаріального посвідчення договору або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ст.209 ЦК України), або з моменту державної реєстрації договору (ст.210 ЦК України). Відповідно до ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За правилами зазначеної статті, визнання дійсним договору можливо лише за відсутності передбачених законом обмежень для його укладання та в разі наявності письмових доказів про узгодження сторонами усіх істотних умов договору, при цьому повинні мати місце ухилення однієї зі сторін від нотаріального посвідчення договору. Крім того, ч.3 ст. 640 ЦК України передбачено, що за змістом вказаних норм момент вчинення правочину, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, пов`язуються з державною реєстрацією. В зв`язку з цим до зазначеного моменту вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін, тому такі правочини не можна визнати дійсним з підстав передбачених ч.2 ст.220 ЦК України. Позивач у своєму позові ставить питання про визнання за ним права власності на нерухоме майно, посилаючись при цьому на ст.ст. 328 ч.1, 392 ЦК України. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідачами у даному позові є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким належало придбане позивачем нерухоме майно. Відповідно до доданих до позовної заяви розписок (а.с.23, 24, 25, 26) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказують, що одержали від [PERSON] кошти (кожен відповідно до визначеної вартості частки (паю)), претензій до покупця, тобто [PERSON] , не мають. У своїх заявах (а.с.30, 32, 34, 36) відповідачі визнають позовні вимоги позивача, тобто перешкод для укладення між позивачем та відповідачами договору купівлі-продажу немає, право позивача на нерухоме майно не оспорюється та визнається відповідачами. Таким чином, позивачем не доведено факту безповоротного ухилення відповідачів від укладення договору купівлі-продажу та нотаріального посвідчення правочину, а також, втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити. За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для визнання права власності позивача на придбане ним нерухоме майно, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі ухилялися від укладення договору купівлі-продажу та його нотаріального посвідчення, а також, що така можливість була втрачена. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] визнали позовні вимоги [PERSON] , що свідчить про відсутність спору про право. За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про недоведеність факту ухилення відповідача від укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та порушення прав позивача. Аналіз наведених правових норм та фактичні обставини дають суду підстави визнати про безпідставність заявленого позову, тому він задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed