Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] Позовну заяву позивач аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 22 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 95. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя. Зазначає, що вона з відовідачем не спілкується вже понад два роки, відповідач не цікавиться ні її життям, ні життям їхньої спільної дочки, навіть не намагається вийти на контакт щоб якимось чином змінити існуючу ситуацію, між ними відсутні будь-які почуття. Посилається на те, що вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тому перспектив для збереження сім'ї немає, шлюб між ними існує формально, так як вони подружніх стосунків не підтримують, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов'язків не мають. Вказала, що спору щодо поділу майна між ними немає. Вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтресам та інтересам їхньої малолітньої дитини. Питання утримання малолітньої дочки між ними вирішено. Просила шлюб між ними розірвати. Позивач в підготовчому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Просила шлюб між ними розірвати. Відповідач в підготовче засідання подав до суду заяву, в якій вказав, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до нього про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення. Вказав, що примирення між ними є неможливе, в зв'язку з чим просив не вживати заходи щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 078320 встановлено, що 22 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 95, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]В. (а.с.6). Від шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №233413, виданого 26 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 34. (а.с.7). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сім?я фактично розпалася, сторони разом не проживають, взаємних прав та обовязків не мають, спільного побуту, бюджету, не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. Між сторонами відсутній спір щодо спільного майна, та питання утримання спільної доньки, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку із чим, визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, повязаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати. Як вбачається із ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Із квитанції № 0.0.953251264.1 від 31.01.2018р., банк платника ПАТ «ПриватБанк», [PERSON] сплаченого на рахунок ГУ ДКСУ у Рівненській області, розрахунковий рахунок № 31214206700005, МФО 833017, ЄДРПОУ 38043501 судовий збір у розмірі 704,80 грн., враховуючи визнання позову відповідачем до розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 352,40 грн. судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі ст. 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved