Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернулась до суду із зазначеною позовною. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 17.09.2013 року позивач зареєструвала відповідача, яка є ї племінницею, в зазначеній квартирі. Реєстрація відповідача в належній позивачу на праві власності квартири та відсутність її за місцем реєстрації тривалий час (більш ніж один рік) - не дозволяє позивачу реалізувати її права власника щодо належної їй квартири, а саме оформити субсидію. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте 20 січня 2015 року звернулась до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала заяву в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи була письмово належним чином повідомлена, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого, позивач не заперечувала. Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.07.2002 року, квартира за адресою [ADDRESS], загальною площею 44,0 кв.м. належить на праві приватної власності [PERSON]. Із долученої до матеріалів справи довідки виданої директором ЧП БРЕС «Надія» від 19.09.2014 року судом вбачається, що відповідач зареєстрована в зазначеному будинку з 17 вересня 2013 року та не проживає за даною адресою з дня реєстрації. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено судом, спірна квартира за адресою [ADDRESS] належить позивачеві на праві власності, що підтверджується матеріалами справи та сторонами не спростовано. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як свідчать матеріали справи, в даному випадку порушення права позивача володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд полягаю у неможливості оформити субсидію на спірну квартиру, через реєстрацію у даній квартирі відповідача, який, з моменту реєстрації по теперешній час в ній фактично не проживає. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72 Житлового кодексу Української РСР визначається наступний порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням: визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], оскільки [PERSON] не мешкає за даною адресою вже більше ніж один рік, а наявність реєстраціїї відповідача у вказаній квартирі порушує право власності позивача та створює йому перешкоди у користуванні цим майном. З відповідача на користь позивача, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved