Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

В липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту спільного мешкання з [PERSON] не менше п`яти років на час відкриття спадщини та усунення від права спадкування за законом відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Вимоги обґрунтовано тим, що після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцями першої черги були [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] хворів, його стан здоров`я не дозволяв йому реалізувати свої права, як спадкоємця, оскільки в нього був втрачений паспорт в результаті залиття, про що йому булла видана відповідна довідка. [INFO] [PERSON] помер. За життя він був зареєстрований в [ADDRESS] , однак фактично мешкав в [ADDRESS] та вів спільне господарство з позивачем. [PERSON] мешкала з [PERSON] однією родиною, вирішували спільно побутові питання, піклувались одне про одного. Позивач витрачала всі кошти від реалізації свого майна на лікування [PERSON] . Відповідачі [PERSON] [PERSON] , [PERSON] з [PERSON] не спілкувались, допомоги на лікування не надавали, не цікавились його станом здоров`я на після його смерті не приїхали на поховання. На підставі викладеного просила суд встановити факт спільного мешкання з [PERSON] не менше п`яти років на час відкриття спадщини та усунути від права спадкування за законом відповідачів [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що мешкала разом з [PERSON] 22 роки. Під час його хвороби відповідачі не надавали ніякої допомоги на його лікування або утримання. Під час його знаходження в лікарні [PERSON] пропонувала [PERSON] відчужити права на належний йому будинок на її користь, в чому останній їй відмовив. Відповідача зі слів [PERSON] було відомо, що йому необхідна допомога, однак вони жодним чином йому не допомагали. [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в листопаді - грудні 2017 року та помер в лікарні [INFO]. Відповідачі були сповіщені про смерть [PERSON] , однак на поховання не з`явились. Будинок [ADDRESS] належить [PERSON] , яка має 11/25 частки вказаного будинку, 14/25 належали за життя спадкодавцю [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] . З позовом про стягнення аліментів [PERSON] до суду не звертався, хоча потребував матеріальної допомоги, мав проблеми з ногами, тому змушений був спати сидячи. Був пенсіонером, отримував пенсію в розмірі 1400 гривень на місяць. На час виходу на пенсію [PERSON] вже хворів. Працював двірником в м. Маріуполь Донецької області. Спочатку вони спільно мешкали в м. Маріуполь, потім переїхали до с. Бердянське Мангушського району Донецької області, де спільно мешкали до моменту смерті [PERSON] До м. Маріуполь [PERSON] виїжджав для відвідування своєї матері, він помер через 4 місяці після її смерті, тому за життя до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звертався, але свідоцтво про право на спадщину не отримав. Представник позивача, [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволення з викладених підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що [PERSON] був її братом, помер [INFO] , [PERSON] її рідна матір, яка померла [INFO] . [PERSON] знає як співмешканку брата, з яким [PERSON] спільно мешкала з 2000 року, мешкали вони в с. Бердянське Мангушського району Донецької області. [PERSON] пересувався за допомогою милиць, однак був цілком самостійним та сам себе доглядав. Відвідувала брата в лікарні, купила йому ліки, однак вказаний чек був привласнений позивачем. Після того, як брата госпіталізували вдруге - подзвонила [PERSON] та попросила матеріальну допомогу. Привезла в лікарню 2000 грн. на лікування брата 15.03.2018 року. [PERSON] міг себе забезпечувати самостійно, тому за допомогою не звертався. Про поховання брата [PERSON] не повідомляла, дізналась від третьої особи. Надані на лікування гроші [PERSON] витратила на поховання. Зверталась в нотаріальну контору після смерті [PERSON] , після смерті [PERSON] не зверталась. Не заперечувала факту спільного мешкання позивача однією сім`єю з [PERSON] на момент відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що [PERSON] був її батьком. Не заперечувала факт спільного мешкання позивача однією сім`єю з [PERSON] на момент відкриття спадщини не менше п`яти років. [PERSON] мешкала з [PERSON] в с. Бердянське Мангушського району Донецької області. [PERSON] за життя не потребував матеріальної чи будь - якої допомоги, за якою ніколи не звертався. Про хворобу батька не знала, спілкування з ним по телефону підтримувала. Мешкала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з сином позивачки, від спільного життя з яким мають п`ятьох дітей. [PERSON] отримував пенсію та працював двірником в м. Маріуполь, його банківська картка перебувала в позивача. За життя батько зловживав спиртними напоями, про його госпіталізацію дізналась від тітки, [PERSON] . На похованні не була присутня, оскільки про нього її не повідомили. [PERSON] також заборонила сину повідомляти про поховання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив суд в їх задоволенні відмовити, розглянути справу за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є його матір`ю. [PERSON] мешкав разом з нею більше 20 років до моменту смерті [INFO] . Перед смертю не ходив, однак чим він конкретно був хворий - не знає. Просив допомоги в сестри, [PERSON] , яка була в лікарні один раз, з документами про відчуження права власності на будинок. [PERSON] працював двірником, похованням його займалась [PERSON] . Свідко [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON] з 2002 року, після свого переїзду до с. Бердянське Мангушського району Донецької області. Мешкала вона спільно з [PERSON] Доньку [PERSON] знає, з сестрою не знайома. [PERSON] довго знаходився на стаціонарному лікуванні, [PERSON] його доглядала. Під час його лікування надавала допомогу [PERSON] , періодично її підміняла в лікарні. [PERSON] звертався до [PERSON] телефоном, просив гроші на ліки. Під час поховання [PERSON] його родичі не були присутні, похованням займалась [PERSON] [PERSON] за життя зловживав спиртними напоями. [PERSON] також телефонувала [PERSON] з проханням про матеріальну допомогу на лікування [PERSON] , який хворів та більше року знаходився вдома. Був госпіталізований двічі, проходив лікування в двох лікарнях. [PERSON] працював двірником приблизно півтора - два роки. Про отримання ним пенсії не відомо, однак [PERSON] працювала замість [PERSON] , щоб оформити йому пенсійні виплати. Їй не відомо, скільки було витрачено на поховання. Відносини між [PERSON] та [PERSON] були нормальні, вона мешкала в будинку [PERSON] разом з дітьми. [PERSON] було відомо від [PERSON] про смерть [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON] . Бачила [PERSON] , яка мешкала в належному [PERSON] будинку на протязі декількох років. З [PERSON] була знайома довгий проміжок часу, вони мешкали спільно з [PERSON] більше 20 років. В останній рік життя [PERSON] постійно хворів, був госпіталізований до лікарні. Звертався до своєї сестри, [PERSON] за допомогою, також просив про допомогу [PERSON] . З [PERSON] особисто не знайома. [PERSON] потребував матеріальної допомоги, працював двірником, отримував пенсію. Кілька разів підміняла [PERSON] в лікарні, коли [PERSON] був госпіталізований. На похованні відповідачів не було, поховання організувала [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] знайомий 10 років. [PERSON] знав приблизно 4 роки. Ніколи не бачив доньку та сестру [PERSON] , який постійно мешкав в с. Бердянське Мангушського району Донецької області. Останні два роки життя [PERSON] працював, але потребував допомоги. Сторонньої допомоги йому не надавали, піклувалась лише [PERSON] . Спілкувались часто, допомагав дістатись лікарні. Радив їм з [PERSON] зареєструвати шлюб. В [PERSON] від дощу був залитий паспорт, було подано документи на його відновлення, але [PERSON] помер. Похованням займалась [PERSON] . Не знає, чи підтримували спілкування з [PERSON] сестра та донька, чи надавали вони [PERSON] гроші для [PERSON] , який працював та отримував допомогу. [PERSON] придбала для [PERSON] ліки на великі суми, однак не може сказати, чи надавала гроші [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що була знайома з [PERSON] , з [PERSON] не була знайома, однак була знайома з його дітьми та [PERSON] , яку знає впродовж 10 років. З [PERSON] не була знайома. [PERSON] мешкав в с. Агробаза Мангушського району Донецької області. [PERSON] спілкувалась з [PERSON] по телефону, відвідувала його в лікарні. Також [PERSON] брала в борг 2000 гривень для придбання ліків, які були потрібні [PERSON] . Також [PERSON] працював та отримував пенсію, з позовом про стягнення аліментів не звертався. Факт спілкування по телефону чув особисто. Про спілкування [PERSON] з донькою не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON] з 1984 року, з [PERSON] з 1980-х років. Також знайома з донькою та сином [PERSON] . Після госпіталізації [PERSON] зі скаргою на ноги його відвідувала [PERSON] , яка просила в борг 2000 гривень для лікування [PERSON] , однак не отримала, оскільки не мав достатньої кількості грошей. Про поховання [PERSON] його сестру, [PERSON] , ніхто не повідомив, тому вона була відсутня. [PERSON] повідомила, що отримала 2000 гривень в іншої особи. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали, після перевірки доказів, суд приходить до такого висновку. [PERSON] народився [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7) За життя матері [PERSON] , [PERSON] , належало 14/25 частки житлового будинку [ADDRESS] частки вказаного будинку належать [PERSON] (а. с. 6) 27.11.2017 року [PERSON] був госпіталізований до хірургічного відділення Міської лікарні №9 м. Маріуполь з діагнозом «гострий тромбоз глибоких вен», де знаходився по 05.12.2017 року (а. с. 10, 125-132) 05.12.2017 року [PERSON] був госпіталізований до терапевтичного відділення Міської лікарні №9 м. Маріуполь з діагнозом «правобічна пневмонія», де перебував до 16.12.2017 року (а. с. 9, 115-124) [PERSON] помер [INFO] , похований в с. Шевченко Мангушського району Донецької області (а. с. 8, 138) Довідка про поховання видана на ім`я [PERSON] . За життя [PERSON] постійно мешкав в [ADDRESS] разом з [PERSON] (а. с. 14, 15) [PERSON] була госпіталізована до Міської лікарні №9 м. Маріуполь, де проходила стаціонарне лікування з 06.03.2018 року по 14.03.2018 року включно (а. с. 47-49) За життя спадкодавець [PERSON] фактично мешкала в [ADDRESS] спільно з [PERSON] (а. с. 50) Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] , донька спадкодавця, відповідач [PERSON] , син спадкодавця та [PERSON] , рідна сестра спадкодавця, звернулись до Другої маріупольської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (а. с. 145, 146, 147, 155, 156, 157) Згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Тлумачення частини другої статті 3 СК України та зміст пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» дає підстави дійти висновку про те, що для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтями 1216 та 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За своє життя спадкодавець заповіту не склав, а тому відповідно до статті 1233 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. Суд не бере до уваги надані платіжні документи, оскільки вони не містять ознак, за якими можна ідентифікувати, що саме [PERSON] або відповідачі [PERSON] , [PERSON] або [PERSON] несли вказані витрати на утримання [PERSON] . Враховуючи надані суду пояснення свідків та відповідачів, які визнали факт мешкання [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , суд вважає доведеним в судовому засіданні факт спільного мешкання позивача з спадкодавцем на момент відкриття спадщини не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, позивачем [PERSON] заявлено вимоги про усунення відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від права спадкування в зв`язку із ненаданням допомоги [PERSON] , який знаходився в безпорадному стані. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Згідно вимог частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Для правильного застосування у даній справі положення частини п`ятої статті 1224 ЦК України суду необхідно установити чи був спадкодавець у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, чи знав відповідний спадкоємець про указаний стан спадкодавця та чи потребував останній допомоги саме від указаного спадкоємця. Крім того, підлягають урахуванню також обставини щодо існування у спадкоємця можливостей надавати необхідну допомогу спадкодавцю. Для правильного застосування у даній справі положення частини другої статті 1259 ЦК України суду необхідно установити чи відповідний спадкоємець протягом тривалого часу опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який був у безпорадному стані. Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тлумачення вказаної норми закону дає підстави для висновку, що судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Позивачем не надано доказів перебування [PERSON] в безпорадному стані, згідно показів учасників процесу, які є суперечливими за змістом та не підтверджуються наданими суду матеріалами, з чого суд робить висновок про недоведеність перебування [PERSON] в безпорадному стані, що виключає можливість задоволення позовних вимог в частині усунення позивачів від спадкування за законом, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial