Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 27 жовтня 2007 року в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1047 - розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що від шлюбу вони з відповідачкою мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Причиною розпаду сім'ї є психологічна несумісність між ними, яка негативно вплинула на подружні стосунки та призвела до непорозумінь і втрати моральної рівноваги в сім'ї. До теперішнього часу поліпшення у їх стосунках не відбулося, так як кожен з них продовжує жити окремим життям. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Вказав, що не підтримує з дружиною шлюбних відносин з серпня 2014 року. Справу просив розглянути без його участі та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через засоби масової інформації (обласна суспільно-політична газета «Вісті Придніпров'я» № 88 від 17.11.2016 року), в порядку ч. ч. 9-10 ст. 74 ЦПК України (оскільки вона не має зареєстрованого місця проживання), причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні було встановлено, що 27 жовтня 2007 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) уклали шлюб в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1047. Від шлюбу вони з відповідачкою мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року, шлюб носить формальний характер. З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити його (чоловіка) інтересам, що має істотне значення. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає необхідним задовольнити даний позов та розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому, згідно з ч. 2 ст. 115 СК України, суд вважає необхідним надіслати копію рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, на адресу Красногвардійського районного у місті Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved