Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд постановити рішення яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, а тому зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 січня 2016 року Виконавчим комітетом Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №12, матір'ю [PERSON], [INFO] є [PERSON], а відомості про батька дитини записано у відповідності ст. 135 СК України (а.с.13). Мати дитини [PERSON] веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, за адресою реєстрації не проживає, восени 2015 року пішла з дому, покинувши свою дитину. Ніякого зв'язку відповідачка з сім'єю не підтримує, місце проживання не відомо. Протягом останніх трьох років мати дитини не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його навчанням, не відвідує навчальний заклад, не провідує дитину вдома. Дитина проживає з прабабусею [PERSON] (позивачка по справі) та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні. Хлопчик навчається в початковій школі, займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях. Для розвитку дитини позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості. [PERSON], [INFO] забезпечений гідними умовами проживання та гармонійною оточуючою атмосферою. Матір з дитиною не проживає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування своєї дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не цікавиться життям та здоров'ям хлопчика, тривалий час нехтує своїми обов'язками з виховання та утримання дитини, не приймає участі у підготовці до самостійного життя, не здійснює відносно дитини належного батьківського піклування, не цікавиться досягненнями сина. Прабабуся дитини повністю опікується про хлопчика, займається його вихованням, розвитком та матеріально забезпечує його всім необхідним. Відповідачка взагалі не надає фінансової допомоги на утримання дитини, яка потребує належного рівня життя та гідного фінансового забезпечення на харчування, отяг та інші речі вжитку. Згідно висновку, Служби у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні її дитини [PERSON], [INFO] (а.с.37-38). У відповідності з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно міста перебування сина, а з боку [PERSON] ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні онука з матір'ю та прийманні нею участі у вихованні, вище викладені обставини свідчать про небажання [PERSON] виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на неї законом. У відповідності з принципами Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, які виходячи з ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства: дитина для повного та гармонійного розвитку її особи потребує любові і розумі Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батька усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; дитина повинна бути захищена від усіх форм недбалого ставлення, жорстокості. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судом законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, коли вони своєю винною поведінкою, свідомо нехтують своїми обов'язками та інтересами дитини, не піклуються про її фізичний і духові розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Зазначене свідчить про те, що відповідачка самоухилилася від виконання своїх батьківських обов'язків. Оскільки встановлено, що відповідачка не виконує свої батьківські обов'язки, само ухилилася від виховання та матеріального забезпечення дитини, не піклується про життя та здоров'я свого сина, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги [PERSON] повністю, та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved