Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

В листопаді 2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Хмельницьке обласне управління звернулося із зазначеним позовом до суду, вказавши, що 29.06.2010 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №5-20 про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (Договір). Відповідно до Договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] та рахунок для обліку процентів №2208 та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжну картку типу Visa Electron. Також, Банк відкрив Клієнту кредитну лінію з кредитом в сумі 15000 грн. (п.7.1 Договору). Крім того, цього ж дня відповідачем було підписано Умови відкриття карткового рахунку та тарифи ВАТ «Ощадбанк» по обслуговуванню платіжних карток (кредитна схема) до договору №5-20 від 29.06.2010 р.. Також, 20.07.2010 року між ВАТ «Ощадбанк» в особі керуючого Хмельницької філії Ощадного банку України та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Договору №5-20 від 29.06.2010 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно якого розділ «7.Умови кредитування» Договору викладено в новій редакції. Цього ж дня, Банком було погоджено встановлення кредитного ліміту в розмірі 15000 грн. на підставі заяви [PERSON] від 29.06.2010 року про відкриття кредитної лінії та встановлення ліміту кредитування по картковому рахунку. Крім того, 07.12.2012 року між ВАТ «Ощадбанк» в особі керуючого Хмельницької філії Ощадного банку України та [PERSON] було укладено Додатковий договір №3 до Договору №34915/5-20 від 29.06.2010 року про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою та внесено зміни до Договору шляхом викладення його в новій редакції. На виконання умов договору (п.п.1.1.1, 1.1.2) Банком було відкрито Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні з тарифним пакетом «Зарплатний». Також, 17.01.2014 року була укладена Додаткова угода №4 до Договору №288220 від 07.12.2012 року щодо видання додаткової картки. Проте, в порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, на її карткових рахунках відсутні належні суми для зарахування грошових коштів, у зв`язку з чим станом на 12.11.2019 року виникла заборгованість в загальному розмірі 27924,42 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача разом із понесеними ним витратами по сплаті судового збору. Згідно з ухвалою судді від 03.12.2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позовну вимоги визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом об`єктивно встановлено, що 29.06.2010 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №5-20 про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (Договір). Відповідно до Договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] та рахунок для обліку процентів №2208 з тарифним пакетом «Зарплатний» та для його користування оформив та видав клієнту банківську платіжну картку типу Visa Electron. Шляхом підписання вказаного Договору відповідач підтвердила укладення між нею та банком кредитного договору. Одночасно з підписанням відповідачем означеного Договору, [PERSON] було підписано Умови відкриття карткового рахунку та тарифи ВАТ «Ощадбанк» по обслуговуванню платіжних карток (кредитна схема) до договору №5-20 від 29.06.2010 р.. Пунктом 7.1 Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 15000 гривень на період дії банківської платіжної картки та на період, що необхідний для завершення розрахунків згідно з цим договором. Пунктами 7.2, 7.3 Договору визначено, що за користування кредитом відповідач зобов`язана сплачувати відповідну плату (проценти) впорядку та розмірах, визначених в Договорі та додатку №1 до нього та встановлено, що проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману відповідачем суму кредиту та за строк фактичного користування ним із погашенням нарахованих процентів за користування кредитом щомісячно 25 числа шляхом безготівкового списання коштів з карткового рахунку відповідача. Судом з`ясовано, що позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач всупереч умовам кредитного договору порушила строки повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 12.11.2019 року становить 27924,42 грн., в тому числі: сума основного боргу 14999,45 грн., відсотки по угоді 8416,56 грн., комісія за послуги банку 23,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 2944,14 грн., сума 3 процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 16,03 грн., сума 3 процентів річних за користування кредитом 442,13 грн., сума втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 1124,72 грн.. Судом приймається до уваги вказаний розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки він підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а будь-яких належних та допустимих доказів на їх спростування відповідачем не подано. Крім того, вирішуючи обґрунтованість наданого вказаного позивачем розміру заборгованості, судом враховується, що відповідно до умов договору позичальник повинен самостійно регулювати ліміт витрат по рахунку, поповнювати його готівкою та безготівковим платежем, не допускати перевищення витратного ліміту (овердрафт), а в разі його допущення сплачувати банку відповідні проценти за перевищення витратного ліміту в розмірах, передбачених діючими тарифами, та зобов`язується погасити заборгованість по овердрафту. У відповідності до договору клієнт зобов`язаний протягом місяця до закінчення строку дії основної та додаткових банківських платіжних карток подати заяву про випуск банківської платіжної картки на нові терміни або закрити рахунок. Якщо клієнт не звернувся до банку після закінчення строку дії картки із заявою про її поновлення або про закриття рахунку, рахунок не закривається до звернення клієнта в банк. У разі допущення прострочення заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки визначені правилами, позичальник згідно договору відповідає всім належним клієнту майном за заподіяні банку збитки в повному обсязі у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань по даному договору як особисто клієнтом, так і держателем банківської платіжної картки, а також відшкодовувати витрати, пов`язані з судовим розглядом спорів з цих підстав та розшуком винної особи. Відповідно до договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати всіх платежів, вимагати від відповідача відшкодування всіх витрат, в тому числі процентів, штрафів, пені та сплати заборгованості відповідно до умов Договору. Між сторонами також погоджено, що договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків, встановлених договором, правилами, тарифами та закриття рахунку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статі 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховується судом і те, що згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс1 1). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, останнє зарахування сум коштів на картковий рахунок в погашення заборгованості за кредитним лімітом відбулось 12.12.2016 року, після чого зарахувань грошових коштів не надходило, внаслідок чого Банк не міг реалізувати своє право на договірне списання. Наведе свідчить, що відповідач ухиляється від сплати заборгованості за вищенаведеним договором. Також, як встановлено судом з матеріалів справи, кредитна картка, видана [PERSON] за Договором №5-20 від 29.06.2010 року, декілька разів замінювалася на нову з наступним продовженням строку дії картки, що свідчить про те, що відповідач [PERSON] дійсно користувалася кредитною карткою. З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд враховує визнання позовних вимог в повному обсязі відповідачем [PERSON] та приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Хмельницького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за Договором №5-20 від 29.06.2010 року про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою в сумі 27924 грн. 42 коп. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн., оскільки такі витрати є документально підтвердженими. На підставі викладеного та

Outcome: approved