Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новогалещинсьокї селищної ради Козельщинського району Полтавської області про визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю, де просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на Ѕ ч. домогосподарства розташованого на земельній ділянці комунальної власності загальною площею 0,25га за адресом: [ADDRESS] та складається з: житлового будинку літ.А площею 81, 3 кв.м, прибудови літ.А площею 7,3 кв.м, убиральні літ.Б площею 1,0 кв.м, сараю літ.В площею 16,8 кв.м, навісу літ.Г площею 23,9 кв.м, колодязю літ.К. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 07 травня 1999 року він уклав договір купівлі-продажу з [PERSON] , відповідно до якого купив Ѕ ч. житлового будинку, що в цілому складається з житлового будинку л.Аа, глиномазаного, вкритого залізом, розмір житлової площі 28,6 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] на земельній ділянці державного фонду, який зареєстровано в реєстровій книзі №1 за реєстром №7 21 травня 1999 року. Інша Ѕ ч. цього будинку, що складалась з двох приміщень - кімнати та кухні, ніким не використовувались та не утримувались в належному стані, та стала руйнуватись і в 2001 році він вимушений був виконати поточний її ремонт і став нею користуватися і користується по теперішній час. Як йому стало відомо із інформації наданої Новогалещинською селищною радою, в Ѕ ч. вказано будинку була зареєстрована [PERSON] та виписана 26.01.1987 до Ліщинівського будинку пристарілих, та померла [INFO] в с.Ліщинівка Кобеляцького району Полтавської області. Таким чином, він фактично з 2001 року самостійно, добросовісно, відкрито і безперервно володіє і користується Ѕ ч. домогосподарства: житловим будинком, господарськими будівлями та земельною ділянкою, які розташовані в [ADDRESS] . З вимогами про те, що він незаконно володіє і користується домогосподарством ніхто до нього не звертався, в тому числі і представники громади. [PERSON] спадкоємців не мала. Посилаючись на положення ст.ст.328, 344 ЦК України, пункти 9,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», вважає, що він набув право власності на Ѕ ч. домогосподарства в [ADDRESS] за набувальною давністю. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві. Відповідач Новогалещинська селищна рада Козельщинського району Полтавської області в судове засідання не з`явились, надали суду заяву, де просили розглянути справу у відсутність їх представника, позов визнають. Заслухавши пояснення уповноважених представників позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин. Установлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності Ѕ ч. житлового будинку, що складається в цілому з: житлового будинку л.Аа, глиномазаного, вкритого залізом, розмір жилої площі 28,6 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу укладеним 07 травня 1999 року [PERSON] та [PERSON] посвідченим державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної контори Сапко О.Б. 07 травня 1999 року та зареєстрованим в реєстрі за №2167 та Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 за реєстром №7 21 травня 1999 року. В довідці Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області за №646 від 20.12.2018 вказано, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 07.05.1999 належить Ѕ ч. житлового будинку, 1910 року забудови з надвірними будівлями, які розташовані в [ADDRESS] . Відповідно до довідки Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області за №186 від 20.12.2018, згідно запису по господарської книги №1 особовий рахунок № [NUMBER] (1986-1990) в Ѕ ч. житлового будинку [ADDRESS] була зареєстрована одна [PERSON] , 1894 року народження та що згідно записів домової книги №4 № з/п 91 [PERSON] виписана 21.01.1987 в Ліщинівський будинок пристарілих. [PERSON] померла [INFO] в с.Ліщинівка Кобеляцького району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Кунівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області 10 квітня 1997 року, актовий запис №110. Відповідно до повідомлень Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори №259/01-16 від 25.02.2020 та Кобеляцької державної нотаріальної контори №241/01-16 спадкові справи після померлої [INFO] [PERSON] відсутні. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали в судовому засіданні, що [PERSON] знають тривалий час, проживає він в с.Бондарі в глиномазаному будинку, який розділений на дві частини, він користувався та утримував весь будинок. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду ( ч.4 ст.344 ЦК України). Аналізую зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] добросовісно заволодів чужим майном, а саме Ѕ ч. житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належної [PERSON] , яка померла [INFO] , 2001 році і продовжує відкрито та безперервно нею володіти протягом десяти років. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією висловленою в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 911/141/18 від 06 лютого 2019 року, що однією з умов набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю є добросовісність особи саме на момент заволодіння нею чужим майном. Відсутність добросовісності в позивача під час заволодіння ним спірним майном звільняє від потреби аналізувати інші умови набуття права власності за набувальною давністю, передбачені ст.344 ЦК України: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт, законність об`єкта володіння, добросовісність заволодіння чужим майном, відкритість володіння, безперервність володіння, сплив установлених строків володіння, відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю Отже, позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд його задовольняє.

Outcome: approved