Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

В липні 2013 року до суду надійшла позовна заява, яку в серпні 2013 року позивачка уточнила та просила визнати за нею, [PERSON] право на постійне проживання у домоволодінні за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала на те, що в 1974 році вона та її чоловік придбали по домашній угоді 2/5 частини домоволодіння [ADDRESS] у [PERSON]. Придбане майно належало померлому [PERSON], а [PERSON] приходиться йому родичкою, але прав на зазначено на майно вона не оформлювала, до того ж на теперішній час вона померла не оформивши право власності. З 1974 року подружжя [PERSON] були прописані та мешкали за адресою [ADDRESS], чоловік [PERSON] звернувся до виконкому Красногвардійської райради з проханням про надання дозволу на продаж йому 2/5 частини домоволодіння, на що згідно рішення виконкому Красногвардійської райради депутатів трудящих було надано згоду. Договір купівлі - продажу чоловіком не був укладений, у зв'язку з тим що зазначений будинок був ветхим, довгий час йшлося про його знесення, але ніхто домоволодіння таки і не зніс. Тому позивачка разом зі свої чоловіком надалі проживали в домоволодінні та вважає, що вона добросовісно, безперервно та відкрито користується зазначеною частиною домоволодіння. [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] На теперішній час за вказаною адресою проживають: позивачка, її дочка [PERSON] та її онук [PERSON] це є єдине місце їх мешкання. У зв`язку з чим, позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом про визнання право на постійне проживання. У судове засідання позивачка не з'явилася, але від її представника надійшла до суду заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити, та не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про день та час судового засідання, причин неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Згідно ч 1, 2 ст. 310 ЦК України - фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У судовому засіданні встановлено, що 18 червня 1966 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в Будинку щастя Ленінського району м. Дніпропетровська (а.с.11). В 1974 році позивачка та її чоловік [PERSON] за згодою власника будинку на той час, вселилися в 2/5 частини домоволодіння [ADDRESS]. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленума Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у п. 9 вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. На підставі рішення виконкому Красногвардійської районної ради депутатів трудящихся від 22 травня 1975 року № 632 право власності на 2/5 частини домоволодіння [ADDRESS] було зареєстроване за місцевою радою та передано на баланс (а.с. 5). В цьому ж рішенні було надано згоду [PERSON] про надання дозволу на продаж йому 2/5 частини даного домоволодіння. З 1974 року позивачка добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується зазначеною частиною домоволодіння, доглядає та утримує помешкання, все поточні та капітальні роботи проводились за рахунок подружжя [PERSON], з 2000 року вони уклали ряд договорів про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області (а.с. 17-18) та про надання послуг із вивезення, захоронення чи утилізації твердих побутових та негабаритних відходів (а.с.19). Відповідно до довідки виданою Головою квартального комітету за вказаною адресою проживають та зареєстровані позивачка, її дочка [PERSON] та її онук [PERSON] (а.с. 20). За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає що позивачка отримала права на проживання за згодою власника, оскільки була вселена в дане домоволодіння за згодою власника, була прописана та постійно безперервно та відкрито проживала за згодою нового власника за даною адресою, а тому позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити та визнати за неї право на постійне проживання у домоволодінні за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved