Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач указує, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 17.12.2015 року по справі № 707/2844/15-к [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Судом було встановлено, що [PERSON] 19.07.2015 близько 20.00 год., керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись у правій смузі руху автодороги Золотоноша-Черкаси- Сміла зі сторони м. Сміла у напрямку м. Черкаси, в порушення вимог пунктів 2.3 б). 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого, знаходячись на 54 км. + 390 м., не подавши сигнал покажчиком повороту або рукою до початку маневру, перед зміною напрямку руху та повороту ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги, призначеній для руху в цьому напрямку, та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, виконав маневр лівого повороту, виїхав на ліву смугу руху та роздільну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку в лівій смузі руху. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач одержав тілесні ушкодження у вигляді перелому шостого ребра справа, струсу головного мозку, забійну рану мяких тканин верхньої повіки справа, садна мяких тканин лобноскренової ділянки справа, шийнокраніальний больовий синдром зліва, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії тілесних у шкоджень середньої тяжкості. Вказаним злочином позивачу була, завдана матеріальна та моральна шкода. Через завдані злочином тілесні ушкодження з 20.07.2015 року по 28.07.2015 року позивач перебував на лікуванні у нейрохірургічному відділенні Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги. Після виписки з даного лікувального закладу був змушений проходити додаткові обстеження та лікування у Черкаській обласній лікарні та Другій Черкаській міській поліклініці, та на лікування позивачем було витрачено 4613,7 грн. Крім зазначеного, внаслідок злочину позивачу була завдана також моральна шкода. У звязку з злочином позивач зазнав сильних фізичних страждань, внаслідок чого був змушений проходити курс медикаментозного лікування. На сьогоднішній день позивач продовжує лікування та реабілітацію, а наслідки одержаних ушкоджень час від часу завдають фізичного болю і він змушений приймати знеболюючі препарати або терпіти біль. Також йому було завдано важких та сильних душевних переживань, моральних страждань, його заплановий життєвий уклад був порушений. Через одержані травми та погіршення стану здоровя він втратив можливість активно займатися підприємництвом, що було основним його джерелом доходу та його сімї. Крім того це порушило нормальні життєві звязки через неможливість продовження активного громадського життя. Враховуючи вище викладене позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача 4613,70 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважаючи, що позов є необґрунтованим, та не підтвердженим належними доказами, а саме до матеріалів позову додані копії квитанцій та чеків, але на дані ліки немає листків призначень. А також просив суд, врахувати те що з відповідача вже стягнуто на користь лікарні, витрати на лікування позивача, за вироком суду. Тому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи встановив факти та відповідні їм правовідносини: Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 17.12.2015 року по справі № 707/2844/15-к [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Судом було встановлено, що [PERSON] 19.07.2015 близько 20.00 год., керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись у правій смузі руху автодороги Золотоноша-Черкаси- Сміла зі сторони м. Сміла у напрямку м. Черкаси, в порушення вимог пунктів 2.3 б). 9.4, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого, знаходячись на 54 км. + 390 м., не подавши сигнал покажчиком повороту або рукою до початку маневру, перед зміною напрямку руху та повороту ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині дороги, призначеній для руху в цьому напрямку, та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, виконав маневр лівого повороту, виїхав на ліву смугу руху та роздільну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку в лівій смузі руху. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний йому автомобіль. Відповідно до висновку експерта № 1727 від 03.09.2015 р. [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому шостого ребра справа, струсу головного мозку, забійну рану мяких тканин верхньої повіки справа, садна мяких тканин лобноскренової ділянки справа, шийнокраніальний больовий синдром зліва, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії тілесних у шкоджень середньої тяжкості. Відповідно до виписки із історії хвороби від 28.07.2015 року № 11293, через завдані злочином тілесні ушкодження з 20.07.2015 року по 28.07.2015 року [PERSON] перебував на лікуванні у нейрохірургічному відділенні Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги. Після виписки з даного лікувального закладу був змушений проходити додаткові обстеження та лікування у Черкаській обласній лікарні та Другій Черкаській міській поліклініці, що підтверджується відповідними медичними картами амбулаторного хворого. Відповідно до квитанцій, фіскальних і товарних чеків з часу одержання тілесних ушкоджень на лікування [PERSON] було витрачено 4613,7 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до того, а також інших доходів. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.95р., з подальшими змінами та доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку доказів, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. При вирішенні питання щодо стягнення матеріальної шкоди, враховуючи те що на всі медичні препарати є відповідні квитанції та чеки, суд приходить до висновку що позовні вимоги в цій частині підлягають до повного задоволення. Позивачу [PERSON] внаслідок ДТП завдано значних моральних страждань, його життєвий уклад був порушений. Через одержані травми та погіршення стану здоровя він втратив можливість активно займатися підприємництвом, що було основним його джерелом доходу та його сімї. Крім того це порушило нормальні життєві звязки через неможливість продовження активного громадського життя, а тому виходячи з принципів розумності і справедливості, враховуючи всі обставини справи, майновий стан сторін, суд приходить до висновку що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, враховуючи принцип розумності та справедливості, вважає за доцільне стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 35 000 грн. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial