Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

в обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона проживала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, а з [INFO] року - в зареєстрованому шлюбі та того ж дня у сторін народився син [PERSON]. Сімейне життя між сторонами не склалося, тому 30.09.2013 року шлюб між ними розірвано в судовому порядку. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому витрати по утриманню вказаної дитини позивачка змушена нести самостійно. Позивачка постійної роботи та регулярного заробітку не має, підприємницькою діяльністю не займається. При цьому вона зазначає, що на її утриманні перебуває ще троє неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Позивачка також зазначає, що місце праці відповідача їй невідоме, однак, відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, володіє будівельними професіями, та отримує доходи. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 650 грн. щомісячно на утримання вказаної дитини, і таке стягнення проводити до досягнення останньою повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Вона також зазначила, що її доходів не вистачає для задоволення найнеобхідніших витрат дитини, а дочка відповідача, на яку він сплачує аліменти, проживає в будинку - інтернаті та перебуває на повному державному забезпеченні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 22.04.2015 року він надіслав до суду заперечення проти позову, в яких просить врахувати його нестійке матеріальне становище ( на час розгляду справи він не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, не отримує жодних соціальних допомог, майна, яке б приносило дохід, у власності не має), а також те, що відповідно до постанови Великолепетинського районного суду Херсонської області від 07.04.2003 року відповідач сплачує аліменти на утримання його дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно. Тому він просить позов задовольнити частково, присудивши аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно, а розгляд справи проводити у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, та, оцінюючи досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.6). Судом встановлено, що рішенням Великолепетинського районного суду Херсонської області від 30.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Факт проживання сина сторін [PERSON] з позивачкою стверджується довідкою №583, виданою абонентним відділом комунального підприємства «Житлоінфоцентр» 26.09.2015 року (а.с.8). Судом також встановлено, що на підставі постанови Великолепетинського районного суду Херсонської області від 07.04.2003 року, винесеної в справі №2-199/2003, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON]., [INFO], стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с.38). До вищевказаних заперечень відповідачем долучено довідки №586 та №364 відповідно від 21.04.2015 року та 20.04.2015 року про те, що він не перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Великолепетинської районної державної адміністрації Херсонської області як одержувач усіх видів державної соціальної допомоги та не значиться на обліку як безробітний у Великолепетинському районному центрі зайнятості (а.с. 37). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до правил ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Однак, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували добровільне надання дитині сторін матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує часткове визнання відповідачем позовних вимог, вік та стан здоров'я дитини, пов'язані з цим витрати, різке підвищення вартості життя. Тому суд вважає за необхідне визначити аліменти в твердій грошовій сумі, яка повинна становити 600 грн. щомісячно. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial