Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після його батька [PERSON], який помер 12 березня 2006 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12 березня 2006 року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку ( пай). Інших спадкоємців після смерті батька немає. Своєчасно не звернувся до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що про смерть батька йому стало відомо лише навесні 2015. З померлим батьком майже не спілкувався. Батьки розлучилися коли йому було пять років. Після розлучення, батько переїхав проживати в [INFO] та не цікавився його життям. Приблизно у 2000 - 2005 р.р. він кілька разів відвідував батька у с. Обухівка. Однак, співмешканка батька заборонила йому приїжджати. З того часу відносини з батьком знову припинились. Навесні 2015 від секретаря Іванопільської сільської ради [PERSON] він довідався про смерть батька та те, що після його смерті залишилась спадщина - право на земельну частку (пай) в с. Обухівка Бердичівського району Житомирської області, яку необхідно переоформити. Секретарю Іванопільської сільської ради про дані обставини повідомив хтось із мешканців с. Обухівка. Дізнавшись про смерть батька та про наявність спадкового майна, зібравши необхідні документи, 01 серпня 2015р. він звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Через пропуск строку звернення із заявою про прийняття спадщини нотаріус йому відмовив у оформленні спадкових прав. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, з підстав, наведених у позовній заяві. Представник позивача звернула увагу на той факт, що останні роки позивач доглядав свою хвору матір, та не спілкувався з батьком також через заборону йому до нього приїздити. А тому виникли обєктивні, непереборні та істотні труднощі, що заважали позивачеві дізнатися про смерть батька та своєчасно прийняти спадщину. Представник відповідача Маркушівської сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про слухання справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають (а.с. 16). Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалив, - прийняти визнання відповідачем позову, та задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], який помер 12 березня 2006 року (а.с.6,8). З постанови нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори від 01.08.2015 № 1867-31, вбачається, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина право на земельну частку пай ( а.с. 10). З довідки Маркушівської сільської ради від 20.04.2015 вбачається, що на момент смерті [PERSON] проживав один за адресою: с. Обухівка, вул. Леніна, 19 (а.с. 12). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 13.11.2015 вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 12 березня 2006 року спадкову справу № 369/2015 заведено 01.08.2015 ( а.с. 18) Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні. Про вказане свідчить витяг зі спадкового реєстру, повідомлення нотаріуса та довідка з сільської ради (а.с. 12,17,18,). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що позивач її рідний брат по материнській лінії. З того часу, як мати та [PERSON] розійшлися, її брат з батьком не спілкувався. Лише у 2005 році їздив його провідати. Однак співмешканка батька [PERSON] заборонила йому до них приїздити. З того часу брат до свого батька не їздив та не спілкувався з ним. Він доглядав хвору матір. Про смерть свого батька брат дізнався лише навесні 2015 року, коли працівники сільської ради повідомили, що йому потрібно оформити спадщину після батька. Свідки [PERSON] суду показала, що орієнтовно навесні 2015 року, їхавши з міста Бердичева, дізнавшись, що вона з с. Іванопіль якась жінка їй повідомила, що житель с. Іванопіль Царук [PERSON] має звернутися у Маркушівську сільську раду для оформлення земельного паю після батька. [PERSON] про смерть батька та наявність спадщини повідомляла секретар сільської ради [PERSON]. Свідок [PERSON] суду показала, що з листопада 2014 по листопад 2015 року вона працювала секретарем Маркушівської сільської ради. Вона повідомляла [PERSON], що помер його батько та після його смерті залишилася спадщина, яку йому слід оформити. Це було навесні 2015 року. Свідок [PERSON] суду показав, що він чоловік рідної сестри позивача. Йому відомо, що навесні 2015 року [PERSON] було повідомлено, що помер його батько та йому слід переоформити спадщину. Він разом з [PERSON] їздив у Маркушівську сільську раду, де йому повідомили, що земельна ділянка після батька не переоформлена та [PERSON] слід оформляти спадщину. [PERSON] не знав про смерть батька, оскільки з батьком не спілкувався з дитинства. У 2005 році кілька разів відвідував батька, однак йому заборонила це робити співмешканка батька [PERSON]. З того часу він з батьком не спілкувався. Останні роки [PERSON] доглядав свою хвору матір. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд вважає доведеними обєктивні, непереборні, істотні труднощі через які про факт смерті батька позивач дізнався лише навесні 2015 році та своєчасно не прийняв спадщини. [PERSON] з батьком не спілкувався, йому забороняли відвідувати батька. Про смерть батька його ніхто своєчасно не повідомив. Він проживав з матірю, яку доглядав у звязку з її хворобами. Ці обставини суд визнає поважними. Суд не застосовує правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-1486/цс/15 від 04.11.2015, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з огляду на те, що в ході розгляду даної справи судом встановленоістотні труднощі на вчинення дій щодо прийняття спадщини позивачем та суд визнав ці обставини поважними. Крім того, відповідач - орган місцевого самоврядування, який може претендувати на спадкове майно позов визнав, визнання позову прийнято судом, оскільки це не суперечить закону, та цим не будуть порушені нічиї права, враховуючи, що інші спадкоємці відсутні; спадщина не визнана відумерлою.

Outcome: approved