Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

В листопаді 2015 року заявник [PERSON] звернувся в суд з заявою, в якій вказав, що [INFO] помер рідний брат його матері, а його дядько - [PERSON]. Оскільки у нього не було власних дітей, то він є його єдиним спадкоємцем. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,71 га, що знаходиться у с. Залісся, Чортківського р-ну, Тернопільської області. Право власності на дане майно підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. В його користь 25 вересня 2008 року [PERSON] склав заповіт. Дядько не мав власної сім'ї, інших родичів, які могли б піклуватися ним, тому він забрав його до свого помешкання, де доглядав, піклувався і допомагав. Дядько проживав у нього більше п'яти років. На час відкриття спадщини він постійно проживав зі спадкодавцем, прийняв спадщину та фактично використовував земельну ділянку відповідно до цільового призначення. Коли він звернувся до Чортківської районної державної нотаріальної контори, то йому роз'яснили, що відсутні документи, які можуть підтвердити факт постійного проживання зі спадкодавцем, тому він змушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Залісянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, проти заяви не заперечують. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що проживають по сусідству з [PERSON], їм відомо, що його дядько [PERSON] жив на хуторі в Млинках, його хата розвалилася, [PERSON] взяв дядька до себе, [PERSON] проживав разом з заявником протягом останніх п'яти років. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Залісся Чортківського району Тернопільської області. 25 вересня 2008 року в с. Залісся Чортківського району [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] в с. Залісся Чортківського району Тернопільської області, про що 01 жовтня 2008 року складено відповідний актовий запис за №16 і видане свідоцтво про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,71 га, що знаходиться у с. Залісся, Чортківського р-ну, Тернопільської області. Право власності на дане майно підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданим на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження голови Чортківської районної адміністрації від 25 травня 2005 року за №280. 11 листопада 2015 року за №671 Залісянською сільською радою Чортківського району Тернопільської області видана довідка про те, що [PERSON], 1929 року народження, померлий [INFO], був зареєстрований в [ADDRESS], фактично проживав без реєстрації в[ADDRESS] разом з племінником [PERSON]. Вказані обставини свідчать про те, що на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем, прийняв спадщину та фактично використовував земельну ділянку відповідно до цільового призначення. Відповідно до п. 1 ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив неї . Частиною 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені в судовому порядку. Частиною 2 статті 256 ЦПК визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо, що позбавляє заявника реалізовувати свої права на оформлення спадщини.

Outcome: approved