Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

В інтересах заявника [PERSON] звернувся його представник - адвокат Куліш Б.М. до суду із даною заявою, в якій зазначив, що батько заявника - [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Баштанівка Бахчисарайського району Крим, був зареєстрований та фактично проживав разом із свої сином - заявником по адресу: [ADDRESS] . Батько заявника періодично виїжджав на територію України для оформлення пенсії, однак згодом стан здоров`я його погіршився, тому він потребував стороннього догляду. [INFO] , після тривалої хвороби, батько заявника - [PERSON] помер в стаціонарі у лікарні в м. Луганськ, у віці 68 років. 03.03.2021 року представник заявника Куліш Б.М. звернувся до Новопсковського районного відділу ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Луганськ Луганської області, де свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2021 року, виданого на тимчасово окупованій території Однак, у проведенні державної реєстрації представнику заявника було відмовлено відповідним документом № 251/21.7-05/34 від 03.03.2021 року, оскільки представником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. В зв`язку з цим було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті [PERSON] . Крім вищевказаного паспорт заявника виданий на прізвище « [PERSON] », паспорт батька - на прізвище « [PERSON] ». Свідоцтво про народження заявника серії [NUMBER] від 15.11.1977 року складено російською мовою. Факт смерті окремо неможливо встановити, оскільки є розбіжності в написанні прізвищ сина та батька, в результаті невірного перекладу при їх написанні. Внаслідок вказаних розбіжностей в паспорті заявника та паспорті його батька, він змушений в судовому порядку встановлювати факт родинних відносин та факт смерті батька, що необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований: [ADDRESS] є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; встановити, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Баштанівка Бахчисарайського району Крим, помер [INFO] в м. Луганську Луганської області. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник - адвокат Куліш Б.М. не з`явилися, згідно поданого до суду клопотання просять справу розглядати без їх участі (а.с.29,32). В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, справу просить вирішити на розсуд суду (а.с.28). Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає за необхідне задовольнити заяву, оскільки суд встановив наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заявника про родинні стосунки із батьком та про встановлення факту смерті його смерті. [INFO] , після тривалої хвороби, батько заявника - [PERSON] помер в стаціонарі у лікарні в м. Луганськ, у віці 68 років, що підтверджується доданою до заяви довідкою про причину смерті № 342 від 31.10.2020, свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території (а.с.14-15). Факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження заявника, де їхні прізвища зазначені російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.10). Однак, відповідно до копій паспортів заявника та його матері українською мовою їхні прізвища зазначені: заявника - « [PERSON] », померлого - « [PERSON] », російською мовою - прізвища обох зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.7,11). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Отже, у суду не виникає сумнівів у тому, що померлий [PERSON] є батьком заявника [PERSON] . Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05 листопада 2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов`яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, копія довідки про причину смерті № 342 від 31.10.2020, свідоцтво про смерть, які були видані в м. Луганськ Луганської області не створюють правових наслідків, але в той же час вони містить фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для оформлення реєстрації смерті у встановленому законом порядку. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Луганську Луганської області підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved