Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

В листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просив розподілити спільне майно подружжя, а саме придбані з відповідачкою під час шлюбу (24.06.2003 року) будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,12 га за тією ж адресою, визнавши за ним право власності на ? кожного з цих об'єктів нерухомого майна та виділивши йому в натурі зазначені частки будинку і земельної ділянки. В ході судового розгляду справи позовні вимоги про виділення ? частки земельної ділянки в натурі за заявою позивача ухвалою суду були залишені без розгляду. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги в їх остаточному обсязі підтримав і просить задовольнити, вказавши, що вони з відповідачем перебували у шлюбі з 4.05.2002 року по 17.07.2007 року і в період шлюбу придбали вказані ним будинок та земельну ділянку. Документи на майно оформлені на ім'я відповідача, а в липні 2010 року відповідач повідомила його, що змінила документи на будинок на своє дошлюбне прізвище, тому він звернувся з даним позовом до суду, вважаючи, що його права на спірні будинок і земельну ділянку порушені. При цьому просить виділити йому частину будинку та підвалу у відповідності до виготовленого у справі висновку експерта за варіантом № 1, бажає виділення йому в натурі позначеної жовтим кольором частини, згоден закласти дверний блок в стіні між приміщеннями 1-6 та 1-2 власними силами та коштами. В судове засідання відповідач не з'явилася, про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом прядку, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає з а можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі між собою з 4.05.2002 року по 17.07.2007 року, що підтверджується відміткою про реєстрацію шлюбу в паспорті позивача та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17.07.2007 року, копії котрих наявні в матеріалах справи. У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. 24.06.2003 року подружжям було придбано на ім'я відповідача земельну ділянку площею 0,12 га, що розташована у м. Хмельницький, садівницьке товариство «Керамік», надана для ведення садівництва - землі сільськогосподарського призначення, яка складається з двох частин площею по 0,06 га кожна. Вказані обставини підтверджуються нотаріально засвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки від 24.06.2003 року та державним актом на право власності на вказану земельну ділянку на ім'я її продавця [PERSON], копії котрих містяться у справі. Доказів того, що тоді ж було придбано і будинок [ADDRESS], позивач суду не надано і таких під час судового розгляду справи не здобуто. Натомість, як вбачається з оглянутої судом інвентаризаційної справи на зазначений будинок, його було створено в 2010 році - збудовано відповідачем, зареєстровано за нею на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.07.2010 року. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Оскільки вказана позивачем земельна ділянка належить до спільного майна подружжя, а будинок - до приватної власності відповідача, тому останній розподілу між сторонами не підлягає. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тому позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на ? вказаної ним земельної ділянки слід задовольнити. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 197 грн. і, виходячи з вартості присудженого, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: partial