Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

В липні 2018 року позивач [PERSON] через представника за довіреністю [PERSON] звернувся в суд з позовом до Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, вказавши, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,33 га, розташована на території Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач фактично вступив в управління спадковим майном [PERSON], проте при зверненні його до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий на підставі рішення сесії Зяньковецької сільської Ради народних депутатів №26 від 27.03.2000 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], був виданий на ім'я [PERSON] [INFO], тобто після її смерті. Враховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку з підстав здійснення реєстрації права власності за [PERSON] після її смерті, а також визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності селянської спілки ім. Леніна с. Зяньківці та знаходиться на території Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яке належало померлій [PERSON] В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в якій вимоги позову підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги позову визнав у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, проте надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, покладаючись при вирішенні спору на думку суду. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, судом об'єктивно встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Ізяславським відділом реєстрації актових записів. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 2,33га, розташованої на території Зяньковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із вказаного державного акта також вбачається, що вона була виданий на підставі рішення сесії Зяньковецької сільської Ради народних депутатів від 27.03.2000 року та зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], тобто реєстрація права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку була здійснена після її смерті. Згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, те, що державна реєстрація права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 2,33 га, а також сама видача державного акта відбулися після смерті [PERSON], суд приходить до висновку, що у [PERSON], як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку площею 2,33 га не виникло, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним. Встановлено і те, що державний акт на ім'я [PERSON] був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON] на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації № 430 від 20.01.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.04.1997 року за № 448. Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області № Б-597/0-0.23-510/137-18 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Як вбачається із наданої відділом у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області копії Додатку 1 додержавного акту на право колективної власності, виданого спілці селян ім. Леніна с. Зяньківці, [PERSON] була включена до списку громадян-членів вказаного сільськогосподарського підприємства під номером 544. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) як член спілки селян ім. Леніна і таке право входило до складу спадкової маси після його смерті. Як вбачається із матеріалів справи, спадкоємцями до майна померлої [PERSON] за заповітом, що підтверджується архівною довідкою виданою Хмельницьким державним нотаріальним архівом, в якому зазначено, що після померлого №8/99 від 19.01.1999 року смерті [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Разом із цим, згідно з письмовим повідомленням державного нотаріуса № 1216/02-14 від 15.06.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала [PERSON], із тих підстав, що правовстановлюючий документ на спадкове майно був виданий після смерті спадкодавця. Згідно ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON].) спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Відповідно до ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.529 цього Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що наявні підстави для визнання за позивачкою права на земельну часту (пай) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця. На підставі викладеного,

Outcome: approved