overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-16 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від спільного проживання мають одну дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому вона просить стягувати з нього аліменти для утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку ( пенсії та інших доходів ) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, також просила стягувати в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно, на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позивні вимоги підтримує повністю. Відповідач подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнав, проти стягнення аліментів не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від сумісного проживання мають одну дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, здоровий, працездатний, , інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні він не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів, тому суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2013 року. Відповідачка зазначає, що вона не працює, в 2013 році закінчила школу, крім соціальної виплати на дитину інших доходів не має. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, на її утримання до досягнення сином - [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Позивачка надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює, на утриманні більше дітей не має, тому він в змозі сплачувати аліменти. Стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-16 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і від сумісного проживання мають одну дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Тому вона просить стягнути з нього аліменти для утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі - 600 грн. щомісячно, на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Дитина проживає разом з матір'ю, і перебуває на її утриманні Позивачка повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позивні вимоги підтримує повністю. Відповідач направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково у розмірі 500 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від сумісного проживання мають одну дитину: сина - [PERSON], [INFO], відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, здоровий, працездатний, нікому аліментів не сплачує, тому він в змозі сплачувати аліменти. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів, тому суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Зазначив, що 26.09.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 28.04.2009 року, актовий запис № 724, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 3), від даного шлюбу сторони мають дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просила розірвати шлюб. Шлюб існує формально і підлягає розірванню. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив суд позов задовольнити (а.с. 21). Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що позов визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує та проти ухвалення рішення у судовому засіданні не заперечує (а.с. 22). Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Проти відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, передбачене ст. 111 СК України, сторони заперечували. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору позики 4 824,05 гривень. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики (далі - Договір), на підставі якого позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 300 євро, з умовою повернення їх до 01 лютого 2012 року в повному обсязі. Проте, вказані зобов'язання за договором відповідачем не виконуються, по закінченню зазначеного строку борг повернуто не було, що зумовило необхідність звернення до суду. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 19, 24). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - відповідач), в якому просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки від 11 березня 2014 року за реєстровим № 301 таким, що не підлягає виконанню та скасувати його. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (правонаступником є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладеного кредитний договір № 247/П/99/2007-840. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між тими ж сторонами був укладений Договір іпотеки від 20 червня 2007 року, за яким [PERSON] передав ВАТ КБ «Надра» в іпотеку земельну ділянку (кадастровий № 3221055300:02:003:0008), загальною площею 0,1499 га, яка розташована на території смт. Бабинці Бородянського району Київської області. 11 березня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (далі - третя особа1) було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 301 за вказаним договором іпотеки, яким стягнуто з позивача на користь відповідача грошові кошти у розмірі 2 506 061,86 грн. Відділом державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції (надалі - третя особа2) відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису. Позивач вважає дії відповідача незаконними, необґрунтованими з тих підстав, що виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №301 від 11 березня 2014 року, було вчинено з порушенням законодавства, він не відповідає вимогам закону, тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с. 40, 51). Третя особа1 у судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала клопотання, у якому просила розгляд справи проводити без її участі. Третя особа2 у судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила: розірвати шлюб з Відповідачем, зареєстрований 17.04.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 255. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 17 квітня 2010 року перебуває у шлюбі з Відповідачем. Від шлюбу подружжя має дочку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає та буде проживати з Позивачкою. Разом з тим, фактично з вересня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинено, однією сім'єю вони не проживають, Відповідач постійно проживає за межами України за місцем своєї реєстрації, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу за думкою Позивачки є недоцільним та неможливим, та окрім того, суперечило б її інтересам та інтересам спільної дитини. У судовому засіданні Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач - [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Судом з'ясовано, що між [PERSON] (Відповідач), [INFO], та [PERSON] (Позивач), [INFO], 17 квітня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 17.04.2010р. зроблено відповідний актовий запис за №255 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.04.2010р. (а.с.10). Після державної реєстрації шлюбу прізвища сторін визначені так: чоловіка - «[PERSON]», дружини «[PERSON]». Від шлюбу подружжя має дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження «Повторне», виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві 15.04.2014р. (а.с.9). На даний час дитина проживає з Позивачкою. Також встановлено, що сторони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України (СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1.ст. 110 СК України). Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із заявлених позовних вимог вбачається, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство, тобто стали чужими людьми. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] пред'явила в суді позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зазначила, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2003 року. На даний час шлюб розірвано. Від спільного подружнього життя у них є одна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач є фізично здоровим, офіційно не працевлаштований, однак має нерегулярні доходи, а відповідно, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Проте, відповідач будь-якої допомоги на утримання сина не надає. Просить суд ухвалити рішення, на підставі якого стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення в суд і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. В судове засідання позивач не з'явилася, суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала про зміну розміру аліментів, які просить стягувати з відповідача на 600 гривень. (а.с.25). В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - через засоби масової інформації. (а.с.24). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини та, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, котрий на час розгляду справи становить 1286 гривень. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має добрий стан здоров'я, офіційно не працевлаштований, інших дітей чи утриманців не має, а тому суд рахує за необхідне стягувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що з лютого 2005 року сторони перебувають у шлюбі в якому у них [INFO] року народилася дочка [PERSON] та [INFO] року - син [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо, діти знаходяться на утриманні позивачки, однак відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей не бажає, хоча зобов'язаний це робити згідно закону. Відповідач матеріально забезпечений і має таку змогу. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину і до їх повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала із наведених в позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково і попросив суд ухвалити рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей суд виходить з заявленого позивачкою розміру аліментів і визначає їх у твердій грошовій сумі в сумі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 30 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що сторони перебували у шлюбі в якому у них [INFO] народилася донька [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, однак відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки не бажає, хоча зобов'язаний це робити згідно закону. Відповідач матеріально забезпечений і має таку змогу. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 450 грн. щомісячно на дитину і до її повноліття. В судове засідання [PERSON] не з»явилася ,надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу по суті у її відсутності та ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно , замість 450 грн. як про це зазначено в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився ,надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн.щомісячно. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини суд виходить із зміненого позивачкою розміру аліментів, визнання позову відповідачем і визначає їх у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно на дитину, починаючи з 17 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved