Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

В лютому 2015 року заявники звернулися до суду з заявою, в якій просили розірвати шлюб, зареєстрований 10 листопада 2007 року в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис про шлюб № 1005, між [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування заяви вказали на те, що від цього шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, оскільки у них різні погляди на життя, на виховання дітей та ведення домашнього господарства, почуття любові один до одного більше не відчувають. На момент звернення до суду сумісне проживання між ними припинено. Враховуючі вищевикладені обставини, заявники вважають, що подальше спільне подружнє життя та ведення домашнього господарства неможливе, оскільки буде суперечити їхнім інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Порядок утримання та виховання їхніх дітей, а також місце їх проживання після розірвання шлюбу ними вирішено мирно. Діти залишаються і проживають з матір'ю. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. В судове засідання заявники не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, раніше надали суду заяви, в яких свої вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Вказали, що не проживають разом, як подружжя з лютого 2014 року. Справу просили розглянути без їхньої участі. [PERSON] також просила прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявників підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В судовому засіданні було встановлено, що 10 листопада 2007 року [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та [PERSON] уклали шлюб в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис про шлюб № 1005 (а.с.5). Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2014 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Подружжя [PERSON] та [PERSON] звернулося до суду з даною заявою в 06 лютого 2015 року і станом на дату ухвалення судом даного рішення дану заяву вони не відкликали. За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним задовольнити дану заяву та розірвати шлюб між заявниками. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved