Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2020 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що 17 серпня 1996 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Білобожницькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 12. Від шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~З відповідачем разом не проживають 13 років, спільного господарства не ведуть. [PERSON] проживає в іншому населеному пункті. Причиною припинення сімейних відносин стали постійні сварки та суперечки між сторонами. Фактично їх сім`я розпалася, існує лише формально, тому позивачка прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу, просить залишити їй прізвище [PERSON] . \~ \~ \~ \~В березні 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що причиною припинення спільного проживання була та обставина, що позивачка протягом 13 років перебувала за заробітках за межами України, проте він сам бажав проживати спільно. Також відповідач важко хворіє, є інвалідом третьої групи, проживає з матір`ю, йому потрібна підтримка та допомога дружини, категорично заперечує проти позову, просить відмовити у його задоволенні. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнає, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, а тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 17 серпня 1996 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Білобожницькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 12. На даний час сторони вже разом не проживають 13 років, спільного господарства не ведуть. Відповідач [PERSON] проживає в іншому населеному пункті. Причиною припинення сімейних відносин стали постійні сварки та суперечки між сторонами, а також та обставина, що позивачка протягом цього періоду часу перебуває на заробітках за кордоном. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved