Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

В липні 2015 року позивачка звернулась в суд із позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що вони із відповідачем перебувають в шлюбі з 25.07.2014р., від якого мають дитину - доньку [PERSON], 29.12.2014р. народження, яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач, за твердженням позивачки, ухиляється від утримання дитини, не надає кошти на придбання одягу, харчування, і взагалі не цікавиться її життям. На даний час вона, перебуваючи у «декретній відпустці», не працює, і навчається на заочній формі у Педагогічному університеті ім.К.Д.Ушинського, що і змусило її звернутись до суду із вимогами про стягнення з відповідача аліментів, в розмірі 700грн., щомісячно, на утримання дитини, та коштів на своє утримання, в розмірі 300грн., щомісячно, оскільки [PERSON] на даний час офіційно не працює. В судовому засіданні позивачка наполягала на позовних вимогах, а відповідач позов не визнав, однак сторони висловили бажання знайти компроміс у виниклому спорі, тобто прийти до мирової угоди, а тому в розгляді справи судом була оголошена перерва. Після перерви, позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог та просила суд стягнути аліменти лише на утримання дитини, в розмірі 25% частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття [PERSON], і в судовому засіданні наполягала на задоволенні саме зменшених позовних вимог. /ар.сп. 32 / Відповідач, в подальшому, в судове засідання не зявлявся, хоча про його час і місце повідомлявся належним чином, про що свідчать його власноручна розписка та інформація Укрпошти про вручення йому судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надав, а тому зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. /ар.сп. 31, 37-38 / Заслухавши пояснення сторін та дослідивши всі інші докази у справі, суд, на підставі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №209435 від 25.07.2014р. та свідоцтва про народження серії 1-ЖД №415772 від 13.01.2015р., виданих Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, сторони у справі перебувають у шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO]; /ар.сп. 6-7 / відповідно до довідок №332 від 08.07.2015р., №352 та 351 від 27.07.2015р., виданих виконкомом Малаївської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, позивачка проживає в [INFO], без реєстрації, разом зі своєю донькою [PERSON], 29.12.2014р. народження, яка перебуває на її утриманні, та на території Малаївської сільської ради не працює; /ар.сп.2, 8-19 / із довідки №02-24/590 від 07.07.2015р., виданої виконкомом Довжанської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, видно, що відповідач, який згідно адресної довідки є зареєстрованим в [INFO], на території вказаної сільської ради ніде не працює; /ар.сп. 3, 11 / із довідки №02-24/591 від 07.07.2015р., виданої посадовими особами Довжанської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, вбачається, що позивачка, разом зі своє донькою, є зареєстрованими в помешканні де проживає відповідач, однак разом з ним фактично не проживають; /ар.сп. 5 / згідно договору про навчання №61-П від 16.07.2014р., укладеного між державним закладом «Південноукраїнський Національний педагогічний університет імені [PERSON]» та позивачкою (за дошлюбним прізвищем [PERSON]С.), остання є студенткою Інституту фізичної культури та реабілітації, заочної платної форми навчання, на період з 01.09.2014р. по 30.06.2016р.; /ар.сп. 16-17 / відповідно до довідки Красноокнянської райлікарні та накладної №117 від 15.07.2015р. аптеки ФОП [PERSON], [PERSON], 29.12.2014р. народження, в липні місяці хворіла, в звязку з чим позивачкою на її лікування було куплена ліків на 1318,70грн.; /ар.сп. 32, 34 / із експрес-накладної №59998022672214 від 22.09.2015р. «Нової пошти» вбачається. що позивачкою, для доньки, у вересні 2015 року було придбано іграшок на загальну суму 2850грн., як пояснила позивачка в судовому засіданні, куплено дитячий велосипед; /ар.сп. 32 / із банківської квитанції №1 від 05.10.2015р.видно, що позивачкою, за своє навчання, університету імені [PERSON]» сплачено 2225,00грн.; /ар.сп. 33 / ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; у відповідності до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, зменшені позовні вимоги, на думку суду, підлягають задоволенню, оскільки наданими доказами позивачка повністю довела знаходження на її утриманні доньки [PERSON], 29.12.2014р. народження, а відповідач, як батько дитини, повинен приймати участь в її утриманні, шляхом сплати аліментів. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 ч.2, 183 ч.1, 191 ч.1 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved