Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач [PERSON] завернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS]. За життя 15.11.1996 року мати подарувала йому житловий будинок за вищевказаною адресою, договір дарування був зареєстрований у БТІ Києво-Святошинського району. 09.12.2006 року [PERSON] склала заповіт, за яким заповіла позивачу земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS]. З метою реалізації спадкових справ після смерті [PERSON] позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Чемериської Н.В. про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно. Окрім нього із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався, спадкоємці відсутні. Проте позивач отримав у вересні 2017 року Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підставою для відмови являється те, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України. У зв'язку з наведеними обставинами позивач змушений звернутись до суду для реалізації своїх прав. Тому позивач просив визнати за ним, [PERSON], право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS]. При розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги. Додатково зазначив, що встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустив, оскільки, мав захворювань, знаходився на лікуванні під , що відповідно до ст.1272 ЦК України є підставою для встановлення судом додаткового строку для прийняття спадщини. Тому просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивач направив до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник Личанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про день, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Третя особа приватний натаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Чемеринська\~Н.В. у судове засідання не з'явилась. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній письмові докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER]. Померла [PERSON] була матір'ю для [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.46). 09.12.2006 року [PERSON] склала заповіт, за яким належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 04.12.1998 року земельну ділянку площею 0,3002 га, яка розташована в [ADDRESS], заповіла своєму сину - [PERSON]. З матеріалів спадкової справи №10/28 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 17.05.2018 року [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Чемериської Н.В. про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно. Постановою приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Чемериської Н.В. від 23.09.2017 року №02-31/345 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заявник пропустив строк для прийняття спадщини згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно аб.3п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Глави шостої «Спадкове право» Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки достовірно встановлено, що позивач належить до спадкоємців за заповітом після смерті [PERSON] , пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Outcome: partial