Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В листопаді 2016 року позивачі звернулись в суд із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 31.08.2011р. ними до Красноокнянської райдержадміністрації були подані заяви, щодо виділення їм по 2га. ріллі, із земель державної власності на території Ставрівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, для ведення особистого селянського господарства, та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність. Розпорядженням т.в.о. голови Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області [PERSON] «Про надання згоди на виготовлення проекту відводу по передачі в натурі земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]М.» №470/А-2011 від 09.09.2011р., як зазначили позивачі, їм було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельних ділянок у власність, після чого 28.08.2013р. між ними та ТОВ «Вектор», діючого на підставі ліцензії Серії АГ №579268, було укладено договір про складання проекту земелустрою, який було виготовлено і 23.11.2015р. погоджено відділом Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області. За твердженням позивачів, на підставі проекту землеустрою, земельним ділянкам які відводяться для ведення особистого селянського господарства на території Ставрівської сільської ради Окнянського (Красноокнянського) району [PERSON] та [PERSON], площею 2,0000га кожна, були присвоєні наступні координати: земельна ділянка, що відводиться [PERSON]: 1 довжина лінії 49,04; Х5264479,580:Y3301999,807; 2 довжина лінії 413,35; Х5264527,600:Y3302009,756; 3 довжина лінії 31,78; Х5264566,794:Y3302421,241; 4 довжина лінії 18,41; Х5264536,574:Y3302431,081; 5 довжина лінії 444,11; Х5264521,691 :Y3302441,918; земельна ділянка, що відводиться [PERSON]: 1 довжина лінії 50,48; Х5264527,600:Y3302009,756; 2 довжина лінії 155,90; Х5264577, 034:Y3302019,998; 3 довжина лінії 220,60; Х5264591,816:Y3302175,192; 4 довжина лінії 13,32; Х5264618,596:Y3302394,156; 5 довжина лінії 48,53; Х5264612,943:Y3302406,216; 6 довжина лінії 413,35; Х5264566,794: Y3302421,241 . Однак, як вказали позивачі, після виготовлення проекту технічної документації ними було одержано висновок державної експертизи землевпорядної документації №125 від 23.05.2016р., виготовлений Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, яким проект було повернуто на доопрацювання та визначено 12 пунктів встановлених недоліків. На теперішній час, як зазначили позивачі, 11 недоліків зазначених у висновку виправлено, однак пунктом 6 вказаного висновку встановлено, що земельні ділянки відводяться за рахунок земель, які ще перебувають у колективній власності, право на яку посвідчено державним актом серії ОД-15 №0016, виданим КСП «ім.XXII зїзду КПРС». За твердженням позивачів, на звернення [PERSON] до відділу Держгеокадастру у Красноокнянському районі, їй було повідомлено, що дійсно вищевказані земельні ділянки значаться у колективній власності, право власності на які посвідчено державним актом на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0016, виданим 27.12.1995р. колективному сільськогосподарському підприємству «ім.ХХІІ зїзду КПРС». Одночасно розяснено, що для ведення особистого селянського господарства на безоплатній основі, у власність можуть бути передані лише ті земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та те що вирішення даного питання можливе лише в судовому порядку. Наявність зазначеного державного акту про право колективної власності на землю, яке, на думку позивачів, не передбачено ні Конституцією України ні Цивільним кодексом України, перешкоджає реалізації їх права на безоплатну приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, що змусило позивачів на звернення до суду із даним позовом, оскільки, на їх переконання, єдиним шляхом усунення перешкод в отриманні ними земельних ділянок у власність, із земель державної власності, є саме судовий захист їх прав. Позивачі та представники відповідачів Ставрівської сільської ради та Окнянської райдержадміністрації, в судове засідання не зявились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачі наполягали на своїх вимогах, а представники зазначених відповідачів не заперечували проти задоволення позову, а тому рішення у справі прийняте, в тому числі, з урахуванням їх позицій. /ар.сп. 24, 43, 49-50, 106, 116 / Представник відповідача СВК «Ставровський» подала письмові заперечення проти позову, мотивуючи неможливістю позбавлення права колективної власності, виходячи з того, що вказаний СВК є правонаступником КСП «ім.ХХІІ зїзду КПРС», яке в 1995 році правомірно отримало 3 797,1га. в колективну власність та 1 598,7га. в постійне користування, позивачами невірно обраний спосіб захисту своїх прав, а задоволення позову, в контексті Конвенції з прав людини та Протоколу №1, призведе до незаконного позбавлення власності та порушення основоположних прав людини. /ар.сп. 81-90 / Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, наданими письмовими поясненнями, повністю спростувала заперечення співвідповідача СВК «Ставровський» проти позову, мотивувавши тим, що відносини права колективної власності на землю припиняються з часу ліквідації відповідних субєктів, тобто колективних сільгосппідприємств, та не допускають правонаступництва, а вказана категорія земель за СВК «Ставровський» не зареєстрована. Крім того, на переконання представника Держгеокадастру, на даний час право колективної власності не передбачено діючим законодавством, а посилання відповідача на ч.2 ст.93 Господарського кодексу України та ч.1 ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» є недоречним та необгрунтованим, оскільки вони не регулюють сферу земельних відносин. Також, на думку представника Держгеокадастру, припинення права колективної власності на землю не потребує скасування рішення сільської ради, на підставі якого було видано державний акт на право колективної власності на землю КСП «ім.ХХІІ зїзду КПРС», а з урахуванням того, що при ліквідації підприємства відповідна державна реєстрація державного акта на право колективної власності на землю не скасована та на теперішній час відсутній законодавчий механізм передачі земель колективної форми власності до державної, вирішення питання щодо припинення права колективної власності КСП «ім.ХХІІ зїзду КПРС» на землю можливо лише в судовому порядку./ар.сп. 107-111 / Позивачі на заперечення представника СВК «Ставровський», щодо невірно обраного способу захисту своїх прав, надали до суду свої письмові пояснення, в яких зазначили, що поняття колективної власності взагалі, на сьогодні не існує, а тому і підстав припинення цієї форми власності в законі наведено бути не може. Необхідність юридичного припинення колективної власності, якої не існує станом на сьогодні, в правовій природі в принципі, обумовлена лише вимогою земельного кадастру з метою впорядкування компютерного обліку земель, а винесення рішення у справі, у разі задоволення позову, лише припинить право колективної власності де факто, яке вже припинене виключенням такого поняття із закону. /ар.сп. 98-100 / Заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши всі докази, якими позивачі обґрунтовували свої вимоги, а представник одного із відповідачів мотивувала свої заперечення проти позову, та проаналізувавши правові норми, що регулюють вказані правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судовому засіданні підтвердила свої письмові пояснення, стверджуючи про повну необгрунтованість позиції представника СВК «Ставровський», оскільки згідно обліків держреєстру вказаний кооператив, на даний час, обробляє землі лише приватної та державної власності, які орендує; розпорядженням Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 09.09.2011р. №470/А-2011 громадянам України [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту відводу по передачі в натурі земельних ділянок у власність, площею по 2га ріллі кожному, для ведення особистого селянського господарства із земель запасу (за межами населених пунктів) на території Ставрівської сільської ради; /ар.сп. 8-11 / відповідно до поданої заяви, 28.03.2013р. між позивачами та ТОВ «Вектор» був укладений договір №385/1, про складання проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок у власність, для ведення особистого селянського господарства, на території Ставрівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (за межами населених пунктів); /ар.сп.11-13 / Відділ Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області довідками від 04.11.2015р. №31-1517-0.13-433/15-15 та №31-1517-0.13-434/15-15 підтвердив, що земельні ділянки, які проектувались для відведення у власність позивачам, рілля загальною площею 2,0000га. кожна (за межами населених пунктів), відносяться до земель сільськогосподарського призначення; /ар.сп. 14 / висновком Відділ Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області від 23.11.2015р. №1000-1517-99.13-584/15-15 було надано грунтову характеристику земельних ділянок, загальною площею 4,0000га., які передбачаються для надання у власність позивачам на території Ставрівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (за межами населених пунктів), для ведення особистого селянського господарства, відносяться до земель державної власності (особливо цінних грунтів агровиробничих груп 54е); /ар.сп. 15 / згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації №125 від 23.05.2016р., проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. [PERSON] та [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Ставрівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області (за межами населених пунктів) Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області було повернуто на доопрацювання, в звязку з тим, що він не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам та визначено 12 пунктів зауважень і пропозицій до землевпорядної документації, де в пункті 6 зазначено, що за наявною у Головному управлінні інформацією земельні ділянки відводяться за рахунок земель колективної власності (державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0016, виданий 27.12.1995р. КСП ім. XXII зїзду КПРС); /ар.сп. 16 / листом від 28.10.2016р. №К-10/0-11/6-16 відділ Держгеокадастру у Красноокнянському районі Одеської області, на письмове звернення позивачки про надання розяснень пункту 6 висновку державної експертизи землевпорядної документації №125 від 23.05.2016р., повідомив, що в проекті землеустрою земельні ділянки відводяться за рахунок земель колишньої колективної власності, які рахуються за Колективним сільськогосподарським підприємством «ім.XXII зїзду КПРС», право власності якого підтверджено державним актом на право колективної власності на землю серії ОД-15 №0016 від 27.12.1995р., зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №15, копію якого Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області надано суду 08.12.2016р. та розяснено, що земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на безоплатній основі надаються громадянам із земель державної або комунальної власності, та рекомендовано вирішувати дане питання у судовому порядку; /ар.сп. 17-18, 37-38 / із наданих Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області заперечень проти позову вбачається, що управління не заперечує проти суті позовних вимог, а лише заперечувало стосовно свого процесуального статусу, оскільки на їх думку позивачі не зазначили, чим саме порушено їх права Головним управлінням, та було звернено увагу суду на те, що основними учасниками земельних правовідносин стосовно процесу паювання земель колективної власності були відповідні сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації, однак вказаними органами жодних заходів спрямованих на приведення земельних відносин у відповідність до чинного законодавства вжито не було, а також на те що на теперішній час відсутній механізм передачі земель колективної форми власності до державної, а вирішення питання щодо припинення права колективної власності КСП «ім.XXII зїзду КПРС» можливо лише в судовому порядку; /ар.сп. 51-57 / із наданих Окнянською райдержадміністрацією документів, щодо колективного сільськогосподарського підприємства «ім.XXII зїзду КПРС», видно, що вказане підприємство 22.01.2002р. було реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Ставровський», який є правонаступником вказаного підприємства та станом на даний час не перебуває в процесі припинення, тому і був залучений до участі в даній справі, в якості третьої особи; /ар.сп. 63-67, 69 / Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), на запит суд здійснений в результаті задоволення клопотання представника СВК «Ставровський», повідомила про неможливість точного визначення місць розташування земельних ділянок, які підлягають відведенню у власність позивачам; /ар.сп. 30, 96, 129-131 / ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру; відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом; нині діючі Конституція України, Цивільний кодекс України та Земельний кодекс України «колективної» форми власності не передбачають, а Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963р. (втратив чинність 01.01.2004р.), Земельний кодекс України від 18.12.1990р. (втратив чинність 01.01.2002р.) та Закон України «Про власність» від 07.02.1991р. (втратив чинність 20.06.2007р.), які діяли на час отримання КСП «ім.XXII зїзду КПРС» державного акту на право колективної власності на землю, окрім «державної» та «приватної» форм власності, передбачали і «колективну» форму власності; ст.ст.324, 325, 326, 327 Цивільного кодексу України передбачено право власності Українського народу, право приватної власності, право державної власності та право комунальної власності; п.11 ч.1 ст.346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника; ч.1 ст.374 ЦК України визначено, що субєктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади; згідно ч.1 ст.378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом; ч.3 ст.78 Земельного кодексу України передбачено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності; ч.4 ст.122 Земельного кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб; відповідно до п.7 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012р. №5245-VІ, з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 01.01.2013р., землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Таким чином, позов, на переконання суду, підлягає задоволенню, виходячи з того, що земельні ділянки позивачам виділені у відповідності з нині діючим законодавством, однак передачі земельних ділянок позивачам у власність, з відповідною державною реєстрацією, перешкоджає наявність облікових даних про віднесення вказаних ділянок до колишньої колективної власності, які рахуються за неіснуючим Колективним сільськогосподарським підприємством «ім.XXII зїзду КПРС». Натомість, заперечення співвідповідача СВК «Ставровський», на яких представник наполягала в судовому засіданні, суд повністю відхиляє, як помилкові та такі, що суперечать нині діючим Конституції України і земельному законодавству та повністю спростовуються іншими учасниками справи, дослідженими судом доказами та проаналізованими правовими нормами, які регулюють зазначені правовідносини. Саме таке рішення, на думку суду, буде відповідати ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, щодо справедливого розгляду справи та захисту прав громадянина, оскільки несвоєчасне внесення змін в державні облікові дані, щодо віднесення нерухомого майна до певної форми власності, яка на даний час вже не існує, не може бути в цьому перешкодою. На підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.55 ч.1 Конституції України, ст.ст.324, 325, 326, 327, 346 ч.1 п.11, 374 ч.1, 378 ч.1 Цивільного кодексу України, ст.ст.78 ч.3, 122 ч.4 Земельного кодексу України, та

Outcome: approved