Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить визнати за її неповнолітнім сином [PERSON] право власності на ? частину квартири №38, що знаходиться в будинку №6 по вулиці Академіка Френкеля в м. Бориспіль Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 27 травня 2014 року, що належала останньому на підставі свідоцтва про право власності №10125 виданого Бориспільським міськвиконкомом 06 червня 2007 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що в період з 1995 по 2000 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] За час сумісного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. 27 травня 2014 року [PERSON] помер. За життя померлий заповіт не складав. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом у є його син [PERSON], законним представником якого вона виступає в суді. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з двокімнатної квартири №38, що знаходиться в будинку №6 по вулиці Академіка Френкеля в м. Бориспіль Київської області. Дана квартира належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] - ? частина квартири, та на підставі свідоцтва про право власності №10125 виданого, Бориспільським міськвиконкомом 06 червня 2007 року - інша ? частина квартири. У встановлений законом шестимісячний строк, позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] В подальшому державним нотаріусом на імя сина [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на ? частину спадкової квартири, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. При цьому, нотаріусом також було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу частину вказаної квартири, у зв'язку з тим, що не було надано оригінал свідоцтва про право власності померлого на ? частини квартири, яке було видане Бориспільським міськвиконкомом 06 червня 2007 року. Як зазначає позивач, вказане свідоцтво було втрачене, в звязку з чим нею було подане відповідне оголошення в пресу. Відсутність вказаного правовстановлюючого документа є перешкодою для набуття її сином права власності на обєкт нерухомого майна, яким є квартира, в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в нотаріуса, що змусило її звернутись до суду за захистом прав та інтересів неповнолітнього сина. Позивач у судове засідання не зявилась. Надала до суду заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності на підставі наявних матеріалів, позов підтримала в повному обсязі. Представник Бориспільської міської ради [PERSON] також надала заяву про слухання справи без представника міської ради за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 27 травня 2014 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей відділу РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції 03 липня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за №270, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з двокімнатної квартири №38, що знаходиться в будинку №6 по вулиці Академіка Френкеля в м. Бориспіль Київської області. Дана квартира належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON], виданого державним нотаріусом Бориспільської міської нотаріальної контори [PERSON], 14 червня 2010 року за реєстровим номером 1-873 - ? частина квартири (а.с.68) та на підставі свідоцтва про право власності №10125 виданого, Бориспільським міськвиконкомом 06 червня 2007 року інша ? частина квартири. Дані обставини підтверджується довідкою КП БМР Бориспільського БТІ №1028 від 16 жовтня 2014 року (а.с.11). З копії спадкової справи, заведеної Бориспільською міською державною нотаріальною конторою №200/2014 від 29 липня 2014 року, вбачається, що за життя [PERSON] заповіт не складав. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є його неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців першої черги, які здійснюють спадкування за законом - відсутні, що також підтверджується даними довідки Бориспільської міської державної нотаріальної контори №149/02-14 від 19 лютого 2015 року (а.с.21). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач, діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк, звернулась до Бориспільської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.33). Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. З матеріалів справи вбачається, що 25 червня 2015 року державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори [PERSON], на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на ? частину квартири №38, що знаходиться в будинку №6 по вулиці Академіка Френкеля в м. Бориспіль Київської області, та належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.18). Разом з цим, 25 червня 2015 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на іншу частину вказаної квартири, у зв'язку з тим, що не було надано оригінал свідоцтва про право власності померлого на ? частини квартири, яке було видане Бориспільським міськвиконкомом 06 червня 2007 року (а.с.19). Як встановлено, з витягу з газети «Авізо» №95 від 11 грудня 2014 року (а.с.22-23) свідоцтво про право власності №10125, виданого 06.06.2007 року Бориспільським міськвиконкомом втрачено, тому є недійсним. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до п.п.4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» від 21 лютого 2005 року №19-32/319, «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку». Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, враховуючи те, що син померлого прийняв спадщину, в порядку передбаченому ч.1 ст.1269 ЦК України, шляхом подання відповідної заяви, останній не має можливості оформити в встановленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є 1/2 частина квартири №38, що знаходиться в будинку №6 по вулиці Академіка Френкеля в м. Бориспіль Київської області, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витяг з реєстру прав власності, які були втрачені. Враховуючи викладене, за [PERSON] слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на вказану частину квартири.

Outcome: approved