Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Військова частина [NUMBER] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної державі. В обгрунтування позову зазначають, що відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 30.03.2015 року №66 (по стройовій частині) солдата [PERSON] , призваного на військову службу за мобілізацією Жовтнево-Тернівським обласним військовим комісаріатом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області під час мобілізації в особливий період, та направленого для подальшого її проходження до військової частини [NUMBER] Національної гвардії України МВС України, зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 10.09.2015 року №184 (по стройовій частині) відповідач призначений на посаду водія окремого гранатометного взводу батальйону бойового забезпечення військової частини [NUMBER] . Відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України від 26.06.2015 року №3/2/2-1567дск, рішення начальника Центрального територіального управління та командира військової частини [NUMBER] Надточого В.В. було направлено для виконання службово-бойових завдань в зоні проведення антитерористичної операції у складі об`єднаного угрупування Національної гвардії України в секторі «М». Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.04.2015 року №103 водій солдат [PERSON] був закріплений за автомобілем КРАЗ 63221 військовий номер [NUMBER] , що підтверджується записом та підписом відповідача в паспорті машини № [NUMBER] , актом технічного стану автомобіля КРАЗ 63221 від 07.07.2015 року №13 з підписом відповідача. В період з 19:00 год. 19.07.2015 року до 06:30 год. 20.07.2015 року відповідач знаходився на взводному опорному пункті №2, який розташований в секторі «М» зони антитерористичної операції, та згідно з графіком службового навантаження відпочивав і не здійснював контроль за автомобілем КРАЗ 63221 військовий номер [NUMBER] . Поряд із опорним пунктом №2 був розміщений підрозділ Збройних сил України, який в цей час здійснював ротацію. Після вибуття вказаного підрозділу до постійного пункту дислокації, відповідач виявив відсутність двох акумуляторних батарей в автомобілі КРАЗ 63221 військовий номер [NUMBER] . Відповідно до вимог наказу МВС України від 21.11.2003 року №1402 «Про затвердження настанови з автомобільної служби внутрішніх військ МВС України», а саме пункту 1.6., визначено, що кожна машина військової частини закріплюється за водієм. Пунктом 3.1.11 Настанови автомобільної служби ВВ МВС, визначено, що машина вручається водію особисто командиром підрозділу перед строєм підрозділу. Водій, який прийняв машину, з цього моменту несе повну відповідальність за збереження машини, її справність і готовність до використання. Таким чином, позивач зазначає, що матеріальна шкода виникла внаслідок втрати відповідачем акумуляторних батарей з автомобіля КРАЗ 63221 військовий номер [NUMBER] , що згідно вартісної оцінки складає 5972,33 грн., з урахуванням кратності дана сума становить 17917,00 грн. За час служби відповідачем відшкодована сума шкоди частково, а саме 10108,33 грн. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 140 від 29.04.2016 року солдата [PERSON] , звільненого з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення. На час звернення до суду з позовом сума невідшкодованої матеріальної шкоди державі складає 7808,67 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь військової частини [NUMBER] Національної гвардії України кошти у сумі 7808 грн. 67 коп. в якості відшкодування майнової шкоди. Представник позивача, військової частини [NUMBER] , за довіреністю Драганчук Я.Я. в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав заяву про розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином двічі повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, для участі в судовому засіданні не з`явився, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, тому, з урахуванням думки представника позивача, судом постновлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідача [PERSON] призвано на військову службу за мобілізацією Жовтнево-Тернівським обласним військовим комісаріатом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області під час мобілізації в особливий період, та направлено для подальшого її проходження до військової частини [NUMBER] Національної гвардії України МВС України, та на період проходження військової служби він був забезпечений державою всіма видами матеріального забезпечення. Дана обставина підтверджується копіями наказів командира частини (а.с.43,44). В тому числі він був закріплений за автомобілем КРАЗ 63221 військовий номер [NUMBER] , як водій окремого гранатометного взводу батальйону бойового забезпечення військової частини [NUMBER] , що підтверджується записом та підписом відповідача в паспорті машини № [NUMBER] , актом технічного стану автомобіля КРАЗ 63221 від 07.07.2015 року №13 з підписом відповідача (а.с.59,60-62,63-64). В період часу з 19:00 год. 19.07.2015 року до 06:30 год. 20.07.2015 року відповідач знаходився на взводному опорному пункті №2, який розташований в секторі «М» зони антитерористичної операції, та згідно з графіком службового навантаження відпочивав і не здійснював контроль за автомобілем КРАЗ 63221 військовий номер [NUMBER] . Поряд із опорним пунктом №2 був розміщений підрозділ Збройних сил України, який в цей час здійснював ротацію. Після вибуття вказаного підрозділу до постійного пункту дислокації, відповідач виявив відсутність двох акумуляторних батарей в автомобілі КРАЗ 63221 військовий номер [NUMBER] , що підтверджується висновком службового розслідування по факту втрати акумуляторних батарей від 14.08.2015 року (а.с.47-49), та наказом командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України «М» №9 від 14.08.2015 року (а.с.51-52). Відповідно до вимог наказу МВС України від 21.11.2003 року №1402 «Про затвердження настанови з автомобільної служби внутрішніх військ МВС України», а саме пункту 1.6., визначено, що кожна машина військової частини закріплюється за водієм. Пунктом 3.1.11 Настанови автомобільної служби ВВ МВС, визначено, що машина вручається водію особисто командиром підрозділу перед строєм підрозділу. Водій, який прийняв машину, з цього моменту несе повну відповідальність за збереження машини, її справність і готовність до використання. Таким чином, позивач зазначає, що матеріальна шкода виникла внаслідок втрати відповідачем акумуляторних батарей з автомобіля КРАЗ 63221 військовий номер [NUMBER] , що згідно вартісної оцінки складає 5972,33 грн., з урахуванням кратності дана сума становить 17917,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком (а.с.58). За час служби відповідачем відшкодована сума шкоди частково, а саме 10108,33 грн. (а.с.66,67) Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 140 від 29.04.2016 року солдата [PERSON] , звільненого з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення (а.с.45). На час звернення до суду з позовом сума невідшкодованої матеріальної шкоди державі складає 7808,67 грн., що підтверджується довідкою командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] , за підписом начальника фінансової служби військової частини [NUMBER] майора Базарної І.М. №706 від 18.12.2017р. (а.с.32). Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого\~Постановою Верховної Ради України № 243 від 23.06.1995\~(далі - Положення), визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України. Згідно з п. 2 цього Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршення або зниження його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати. Пунктом 23 вище зазначеного Положення передбачено, що Командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню (в даному випадку Наказ №9 від 14.08.2015 року). Відповідач свою вину визнав у повному обсязі та з підсуиками службового розслідування по факту втрати ним акумуляторних батарей з автомобіля КРАЗ-63221 військовий номер [NUMBER] погодився, про що свідчить відмітка про ознайомлення з висновком та матеріалами службового розслідування (зворот а.с.49). Наказ може бути оскаржено вищому командиру (начальнику) в порядку, встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. У разі, коли у місячний термін з дня закінчення розслідування винну особу до матеріальної відповідальності не притягнуто, відшкодування заподіяної державі шкоди провадиться шляхом подання позову до відповідного суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи правову природу зобов`язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, та те, що факт наявності суми невідшкодованої матеріальної шкоди державі в розмірі 7808,67грн., у встановленому законом (ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування [PERSON] державі - Міністерству оборони України в особі військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, коштів за втрачене відповідачем майно держави, за збереження якого він ніс повну відповідальність, несплачених після виключення зі списків особового складу частини, у сумі 7808 грн.67 коп., а тому позов підлягає задоволенню. Крім того позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1600,00 грн. судового збору (а.с.40). Відповідно до п.1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому слід також стягнути з відповідача 1600,00грн. судового збору, сплачених позивачем при подачі позову.

Outcome: approved