Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до Уманської міської державної нотаріальної контори, відділу реєстрації нерухомого майна Уманського міськрайонного управління юстиції про зняття обтяжень з нерухомого майна. В позовній заяві позивачка [PERSON] вказала, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Уманською міською держнотконторою від 25 жовтня 1995 року, позивачка стала власником ? квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Іншу частину квартири в частці ?, [PERSON] за життя заповіла [PERSON], проте [PERSON] спадкове майно на себе не переоформила. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO], позивачка на підставі рішення Уманського міськрайонного суду від 04 червня 2015 року стала власником ще ? квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, вона стала єдиним власником квартири. Після реєстрації права власності на вищевказану квартиру, згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 40390779 від 09.07.2015 року та № 35842931 від 02.04.2015 року було виявлено реєстрацію обтяження. За час життя, [PERSON] придбала квартиру, згідно договору купівлі-продажу квартири державного житлового фонду від 25 жовтня 1991 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира була придбана у розстрочку і обов'язковою умовою підписання договору купівлі-продажу квартири було накладення заборони відчуження квартири. Відповідно до підписаного зобов'язання, заборгованість погашена та вся сума вартості квартири виплачена [PERSON], проте з невідомих причин, заборона відчуження не була знята. На даний час вона не може належним чином розпорядитися своїм майно, тому за вирішенням даного питання звернулася до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача - Уманської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, на адресу суду подали заяву в якій вказали, що Уманська міська державна нотаріальна контора покладається на думку суду та просить слухати справу без їхньої участі та винести законне рішення. Представник відповідача - відділу реєстрації нерухомого майна Уманського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, відгуку щодо позову [PERSON] не надали. Суд, враховуючи процесуальну позицію позивачки та Уманської міської державної нотаріальної контори, вивчивши матеріали справ, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом достовірно встановлено, що за життя [PERSON] придбала квартиру згідно договору купівлі-продажу квартири державного житлового фонду від 25.10.1991 року, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира, як вбачається з договору купівлі - продажу була придбана у розстрочку та обов'язковою умовою було накладення заборони на відчуження квартири до сплати всієї вартості квартири (а.с. 7). Як вбачається з зобов'язання (а.с.8) вся сума вартості квартири виплачена [PERSON], проте як вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності заборону з квартири не знято. Після смерті [PERSON], позивач [PERSON] відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду від 04.06.2015 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом являється власником квартири по [ADDRESS], що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2015 року № 40390779 та 02.04.2015 року № 35842931. На даний час позивач бажає продати квартиру [ADDRESS], однак в зв'язку з тим, що на дану квартиру накладено обтяження позбавлена права розпорядитися нею на власний розсуд. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності заборони на нерухоме майно (обтяження) накладеного на квартиру [ADDRESS] порушується право позивачки, внаслідок чого вона позбавлена права належним чином скористатися своїм правом користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved