Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

В квітні 2020 АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом, відповідно до якого просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 17456 від 30.11.2017 у розмірі 1001107,12 грн з яких: 902269,28 грн - основний борг; 88680,55 грн проценти за користування кредитними коштами; 7389,55 грн - пеня; 1064,97 грн - інфляційні втрати; 1702,77 грн - 3% річних. Мотивувало тим, що 30.11.2017 між сторонами укладено кредитний договір про споживчий кредит згідно якого відповідачеві надано 1503782 грн зі сплатою 16,7 % річних та кінцевим терміном повернення 30.11.2022, які він зобов`язувався погашати рівними частинами. Позичальник порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 29.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 14.05.2020 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд вирішив провести заочний розгляд справи. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судом встановлено, що 30.11.2017 між ПАТ «Державний ощадний банк України» організаційну правову форму якого змінено на АТ та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 17456 (для придбання транспортного засобу), за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 1503782 грн зі сплатою 16,70% річних, на строк 60 місяців та кінцем терміном повернення не пізніше 30.11.2022 (пункти 2.2; 2.4.1. договору на 4-10 а.с.). [PERSON] зобов`язувався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в розмірі 25063,03 грн та сплачувати проценти шляхом щомісячного внесення коштів на рахунок банку до 28 числа місяця (п. 3.3.3. договору). У випадку порушення зобов`язань по своєчасному поверненню кредиту позичальник зобов`язувався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період сплати пені від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу (пункт 9.3. договору). 05.02.2020 банком направлено позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту (на 14 а.с.). Також встановлено, що [PERSON] порушив строки повернення кредиту внаслідок чого станом на 14.04.2020 у нього є заборгованість за основним боргом у розмірі 902269,28 грн; процентами за користування кредитом у розмірі 88680,55 грн; пенею за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів у розмірі 7389,55 грн (розрахунок заборгованості на 16-18 а.с.). Згідно позовних вимог 3% річних нараховуються з травня 2017 по квітень 2020, а інфляційні з серпня 2018 по березень 2020. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України - далі ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом ч. 3 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи порушення відповідачем умов договору щодо погашення строків погашення кредиту, вимоги банку про дострокове стягнення заборгованості є правомірними, а позовні вимоги про стягнення заборгованості за основним боргом у розмірі 902269,28 грн; процентами за користування кредитом у розмірі 88680,55 грн; пенею за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів у розмірі 7389,55 грн підлягають задоволенню. Положення ч. 3 ст. 625 ЦК України в даному випадку застосовуватись не можуть оскільки договором передбачений розмір процентів, тому одночасне стягнення процентів за користування кредитом, 3% річних та інфляційних є неправомірним. У зв`язку з цим в задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 1064,97 грн та 3% річних у розмірі 1702,77 грн належить відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 14974,56 грн в рахунок компенсації сплаченого судового збору, розрахованого пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial