overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 травня 2000 року Шельпахівською сільською радою Христинівського району Черкаської області, актовий запис № 1, вказавши, що через непорозуміння та різні погляди на життя між ними постійно виникали сварки. Відповідач зловживає спиртними напоями, що і в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Разом не проживають з березня 2017 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Нагожук». Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Строк на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Нагожук». Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Строк на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2000 року. Шлюб зареєстрований Шельпахівською сільською радою Христинівського району Черкаської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Нагожук». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис № 815. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON] [INFO] та си-на [PERSON] - [INFO], спільне життя не склалось через різні погляди, несумісність характерів, сторони разом не проживають з лютого 2017 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпо-відачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, так як дійсно подружжя ра-зом не проживає, спільне господарство не ведеться та сторони не бажають примири-тись.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, доньки [PERSON], [INFO] та сина Давида, [INFO], в розмірі по 1 000 грн. на кожну дитину щомісячно посилаю-чись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник в судовому засіданні, кожен окремо, вимо-ги позову не визнали та пояснили, що відповідач значно більше витрачає коштів на утримання дітей, а тому вважає, що стягнення аліментів з нього є недоцільним. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 14 серпня 2010 року Хмельницьким мі-ським відділом державної реєстраційної актів цивільного стану Головного тери-торіального управління юстиції у Хмельницькій області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу у подружжя народились, донька - [PERSON], [INFO] та син Давид, [INFO]. Подружжя разом не проживає з січня 2017 року, діти проживають з матірю, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: показами учасників процесу; копією свідоцтва про шлюб; копіями свідоцтв про народження дітей; довідкою про склад сімї; копіями квитанцій про сплату за дитячий навчальний заклад. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання ди-тини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у тве-рдій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегу-лярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержу-вача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не в повній мірі надає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому у відповідності до ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дітей в розмірі по 1 000 грн. на кож-ну дитину щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоровя та ма-теріальне становище дітей і платника аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина Вла-дислава, [INFO] в розмірі 1 500 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно мате-ріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК Укра-їни суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів, в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], 25 вересня 2011 року наро-дження. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: показами позивача; свідоцтвом про народження дитини; копією рішення Хмельницького міськра-йонного суду від 28 листопада 2011 року про визнання [PERSON] батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому у відповідності до ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліме-нти на користь останньої на утримання дитини в розмірі 1 500 грн. щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоровя та матеріальне стано-вище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина Вла-дислава, [INFO] в розмірі 1 500 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно мате-ріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав час-тково та просить стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно, оскільки відповідач працює та отримує мінімальну заробітну плату. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], 25 вересня 2011 року наро-дження. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: свідоцтвом про на-родження дитини; копією рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2011 року про визнання [PERSON] батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нере-гулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявно-сті інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому у відповідності до ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліме-нти на користь останньої на утримання дитини розмірі 1000 грн. щомісячно, зважаючи на те, що відповідач має мінімальний розмір заробітної плати. Ви-значаючи цей розмір суд враховує стан здоровя та матеріальне становище ди-тини і платника аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно. На об-ґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відпові-дачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини щомісяця, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення повноліття дітьми. Стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати з дня пред»явлення позову до суду і до досягнення сином трьох років, тобто до 14.09.2019 року. 12.09.2017 року через канцелярію суду позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно яких просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму починаючи з дня подачі позову та до повноліття доньки, потім у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини щомісяця, і до досягнення повноліття сином [PERSON], [INFO]. Також подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (свідоцтва про народження), а тому повинен утримувати їх до досягнення повноліття. Враховуючи вищезазначене з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі - 640, 00 грн. Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] року матері - [PERSON] На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що після смерті матері відкрилась спадщина, однак вона не звернулась в установленому порядку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що зможе звернутись в будь-який час, а також постійно хворіла. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. При задоволенні позову, суд враховує, що після смерті [PERSON], спадкова справа не заводилась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона постійно проживає в зазначеній квартирі, в якій зареєстровані [PERSON] її донька та відповідач [PERSON] її колишній чоловік. Відповідач, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в квартирі не проживає вже тривалий час. Також вказувала на те, що відповідач з 2005 року не проживає в квартирі, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, однак залишається зареєстрованим у вказаній квартирі. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, третьої особи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 09.11.2006 р. [PERSON] Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради був виданий Ордер на право заселення житлового приміщення за №545 на склад сімї із 3 осіб, відповідно до якого в квартиру [ADDRESS] заселились [PERSON], [PERSON] його дружина, та [PERSON] донька. Квартира [ADDRESS] не приватизована. Власником особового рахунку є [PERSON], [INFO] Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» виданої за № 818 від 30.06.2017 р. в зазначеній квартирі зареєстровані: позивачка [PERSON]., її донька [PERSON], а також відповідач по справі [PERSON] Відповідно до Актів про не проживання складених ЖКП ММР «Південь» від 21.03.2017 р. [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає понад 10 років. З пояснень позивачки вбачається, що відповідач після розірвання шлюбу з нею в 2005 році переїхав в інше постійне місце проживання, його особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги він не оплачує. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач понад десять років в квартирі не проживає, його особистих речей в квартирі немає, відповідач не несе витрати по оплаті комунальних\~ послуг, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач, хоча і зареєстрований за вказаною адресою, проте в квартирі не проживає вже тривалий час, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Також позивачка зазначала, що реєстрація відповідача в спірній квартирі не дає їй можливості реалізовувати своє право користування та здійснювати догляд за квартирою належним чином. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Відповідно до заяви, представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив про розгляд справи без її участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи ПАТ «Українська залізниця» в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належала до відомчого житлового фонду та в 1979 році була надана [PERSON] у зв'язку з прийняттям на роботу в Миколаївську дистанцію колії Одеської залізниці. Квартира була виділена на склад сім'ї: [PERSON] - квартиронаймач, [PERSON] - чоловік та [PERSON]. - донька. Після смерті [PERSON] - [INFO]., основним квартиронаймачем є її донька [PERSON] Згідно Довідки про склад сім'ї виданої РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 28.03.2017 р. за №18/К вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані позивачка - [PERSON], члени її родини, та відповідач - [PERSON] Відповідно до Актів про не проживання від 27.03.2017 р. складених сусідами позивачки та засвідченими ВВ служби-колії Миколаївська дистанція колії РФ «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» вбачається, що [PERSON] в квартирі не проживає з 1995 року, будь-якого його майна та особистих речей в квартирі - немає, його реєстрація за адресою проживання не дає позивачу можливості реалізувати своє право користування квартирою належним чином. Відповідно до ст. ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такої, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 24 в буд. № 70 по вул. Електронній в м. Миколаєві. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка її донька, хоча і зареєстрована за вказаною адресою, проте не проживає в квартирі понад два роки, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги. Однак реєстрація відповідачки у квартирі не дає можливості позивачці реалізовувати своє право користування належним чином. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідачку [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 24 в буд. № 70 по вул. Електронній в м. Миколаєві. В судове засідання позивачка не зявилась, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Згідно заяви, наданої позивачем у судовому засіданні, відповідач не заперечувала проти позову. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] не приватизована. Наймачем є позивачка [PERSON]. Згідно Довідки ОСББ «Електронна-70» виданої за № 27 від 07.04.2017 р. в зазначеній квартирі зареєстровані: позивачка [PERSON], дочка позивачки [PERSON], а також відповідачка [PERSON] Відповідно до Акту про не проживання складного ОСББ «Електронна-70» від 06.04.2017 р. [PERSON], [INFO] в квартирі [ADDRESS] починаючи з червня 2015 року не проживає. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачка понад два роки в квартирі не проживає, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що в січні 2016 року вона познайомилася, а потім почала зустрічатись з [PERSON]. Вона кохає [PERSON], в результаті чого вони фактично збудували сімю та в них народиться дитина, але через те, що вона не досягла повноліття, вони не можуть зареєструвати шлюб. З наведених підстав заявниця просить надати їй право на шлюб. Зацікавлені особи не заперечують проти даної заяви. Заслухавши пояснення сторін суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцятирічного віку, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. З пояснень заявників їх законних представників, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] зустрічаються з початку 2016 року, фактично мешкають, під час спільного проживання народиться дитина, що підтверджується довідкою з медичної установи № 132 від 30.03.2017 року, заявниця та [PERSON] бажають зареєструвати шлюб. Законний представник заявниці, її матір [PERSON] також підтримує намір заявниці зареєструвати шлюб. При таких обставинах суд вважає, що реєстрація шлюбу відповідає інтересам неповнолітньої заявниці. При подані заяви був сплачений судовий збір в повному обсягу, підстав для розподілу судових витрат не має.

Outcome: approved