Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

В листопаді 2017 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 4 000 грн. та кошти на її особисте утримання на час перебування в декретній відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років в сумі 1 500 грн. Позов обгрунтований тим, що з [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2015 року, від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З червня 2017 року вона з сином проживають окремо від батька, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, тому потребує матеріальної допомоги. 20.12.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Після оголошення перерви сторони в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві зменшила позовні вимоги, просила стягувати аліменти з 01.01.2018 року, позовні вимоги в частині стягнення коштів на правову допомогу просила не розглядати. Відповідач в поданій ним заяві погодився сплачувати алміенти на утримання дитини та особисте утримання дружини з 01.01.2018 року. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 25.04.2015 року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі та від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає два способи визнання розміру аліментів: у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України) та у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 5 та ч. 6 ст. 84 СК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. щомісячно, а також коштів на особисте утримання позивача в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 24.11.2017 року та до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи, що позивач в заяві від 12.01.2018 року просила позовні вимоги в частині стягнення коштів на правову допомогу не розглядати, тому суд вважає за можливе позовні вимоги в даній частині залишити без розгляду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаціної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved