Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

В інтересах заявника [PERSON] звернулась до суду його представник - адвокат Пономаренко Н.М. із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] помер чоловік заявника - [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Берізово Лосівського району Воронезької області Російської Федерації. Померлий був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 28 січня 2019 року заявниці було видано довідку про причину смерті № 12 від 28.01.2019 року. 29 січня 2019 року заявниця звернулась до Алчевського міського управління юстиції, де отримала Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29 січня 2019 року. Заявник звернулась до органу реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній українській владі території з метою реєстрації смерті батька у встановленому законом порядку, де їй було відмовлено у проведенні реєстрації та роз`яснено про необхідність звернення до суду, так як Свідоцтво про смерть видано установою, що діє на тимчасово непідконтрольній українській владі території та не має повноважень щодо видачі легітимних документів. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті та отримання дійсного свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця села Берізово Лосівського району Воронезької області, Російська Федерація, який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та помер [INFO] у м. Алчевську внаслідок ракової інтоксикації злоякісного новоутворення нижньої долі правої легені. Заявник та її представник адвокат Пономаренко Н.М. в судове засідання не з`явились, представником надано клопотання, згідно якого просить суд розглядати справу без їхньої участі (а.с.8). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надіслав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю та справу вирішити на розсуд суду (а.с.11). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт шлюбних відносин між заявником [PERSON] та померлим [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що згідно копії довідки про причину смерті № 12 від 28.01.2019 [PERSON] помер [INFO] року внаслідок ракової інтоксикації, злоякісного новоутворення нижньої долі правої легені (а.с.6). На підставі цього заявниці видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29 січня 2019 року, однак видано органами, які розташовані на тимчасово непідконтрольній українській владі території (а.с.7). Листом Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 22/18.13-115 від 14.05.2019 від 14 травня 2019 року відмовив заявнику у реєстрації смерті, оскільки для реєстрації смерті не пред`явлені відповідні документи (а.с.12). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до абз. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Суд приходить до висновку, що довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, які видані на тимчасово непідконтрольній українській владі території слід вважати такими, що створюють правові наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , причина смерті - ракова інтоксикація злоякісного новоутворення нижньої долі правої легені. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved