Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сторони перебувають у шлюбі з 18.02.1994 року. Від даного шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони є різними за характером людьми, протягом тривалого часу кожен з подружжя живе своїм життям, протягом останніх восьми років шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Ухвалою Ізяславського районного суду від 27.07.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час, місце судового розгляду. Поданою до суду письмовою заявою просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, строк на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не прибув, до початку розгляду справи по суті направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Крім того, вказаною заявою позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, зазначивши, що з наслідками визнання позову ознайомлений. В зв`язку із викладеним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час, місце судового розгляду, просили провести судовий розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки. Ніхто не може бути примушений до шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 18.02.1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського райуправління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 23.04.2004 року. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, наміру відновлювати сімейні стосунки не мають, шлюбні відносини припинили. Зважаючи на визнання відповідачем позову, а також на те, що таке визнання не суперечить закону, не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, позовні вимоги слід задовольнити, а шлюб між сторонами розірвати. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50% слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved