Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] - [INFO] народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття; 2) стягнути з відповідача на її користь аліменти на її особисте утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років, 3) звільнити її від сплати судового збору. Позов обґрунтований тим, що з 08.08.2018 року перебуває відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO] . Всупереч вимогам закону, відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання сина, матеріально не допомагає. Проте, дитина постійно потребує значних витрат на харчування, одяг, памперси, витрат на відвідування лікаря. Вона знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому їй важко одній утримувати їх сина. Відповідач фізично здоровий, на утримання нікого немає. В досудовому порядку відповідач відмовляється врегулювати спір. 18.07.2019 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання 23.09.2019 року не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач 23.09.2019 року звернулась до суду заявою, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про місце та час розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 08.08.2018 року сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 1188 від 18.04.2019 року виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Так статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 5 та ч. 6 ст. 84 СК України). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як закріплено в ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відзив на позовну заяву та докази, які б спростовували викладені в позові обставини відповідач суду не надав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнення з відповідача коштів на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved