Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом обґрунтовуючи який зазначила, що з 2004 року по 2007 рік фактично проживала з відповідачем однією сім'єю як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, тому вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, спілкувалися як подружжя, планували своє життя, мали спільний бюджет, обговорювали та вирішували питання фінансового характеру та інше. Під час спільного проживання в них народилась донька - [PERSON] [INFO]. Крім того, 07.04.2006 року, за спільні кошти, вони придбали квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Ця квартира була оформлена на відповідача - [PERSON]. 21.04.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, а 07.04.2017 року шлюб було розірвано. Під час шлюбу у них народилася друга дитина - [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що 16.10.2013р. за спільні кошти вони з відповідачем придбали земельну ділянку, площею 0,0862 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS] 06.09.2012р. автомобіль [NUMBER]. Усе зазначене майно було також оформлено на ім'я відповідача. Провести оцінку вказаної земельної ділянки, транспортного засобу, квартири вона не має можливості, так як відповідач не допускає її до них. Враховуючи викладене, просила суд встановити факт того, що вона, [PERSON], проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON], в період з 2004 року по 2007 рік. Визнати земельну ділянку, площею 0,0862 гектарів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON]. Визнати транспортний засіб KIA MOHAVE KN811D, д/г [NUMBER], дв.:[NUMBER], к.: [NUMBER], ш.:0, 2012 року випуску, білий, спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON]. Визнати двокімнатну квартиру загальною площею 44, 7 кв.м, житловою площею 25, 5 кв.м. яка розташована за адресою: [ADDRESS], спільною сумісною власністю - [PERSON] та [PERSON]. Визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0862 гектарів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0862 гектарів для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Визнати за нею, [PERSON] [INFO], право власності на 1/2 частку транспортного засобу KIA MOHAVE KN811D, д/н [NUMBER], дв.:[NUMBER], к.: [NUMBER], ш.:0, 2012 року випуску, білий. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку транспортного засобу KIA MOHAVE KN811D, д/н [NUMBER], дв: [NUMBER], к.: [NUMBER], ш.:0, 2012 року випуску, білий. Визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Повідомлений належним чином, а саме шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Краматорського міського суду Донецької області, відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 09.08.2017р., 30.08.2017р., 06.09.2017р., 17.10.2017р. не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Свідок [PERSON] показала суду, що є двоюрідною сестрою [PERSON], яка навчалася у м. Донецьку. В 2004 році сестра повідомила їй, що познайомилась з чоловіком на ім'я [PERSON] і вони мешкають разом у м. Донецьку. В червні 2005 року у [PERSON] та [PERSON] народилася спільна дитина - донька [PERSON]. Стосунки між [PERSON] та [PERSON] були добрі, вони ставились один до одного як чоловік та жінка. Разом відпочивали, мали спільний бюджет. В 2006 році купили квартиру у якій спільно мешкали. Свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] знає тривалий час. На початку 2000х років [PERSON] поїхала до м. Донецька навчатися до медичного коледжу і там, приблизно о 2004 році познайомилась з [PERSON]. Після знайомства вони почали мешкати разом, а згодом у них народилась донька [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] неодноразово приїжджали до Краматорська, до неї у гості. Поводились як подружжя. Піклувались один про одного і взагалі мали дуже теплі стосунки. Також їй відомо, що в 2006 році вони купили квартиру у м. Донецьку. Грошима для придбання квартири також допомагали батьки [PERSON]. Суд, заслухавши представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Приписами ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Європейський суд з прав людини при розгляді справи Кичана зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що грунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям. Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У частині 2 ст. 59 ЦПК України закріплено імперативне правило, відповідно до якого обставини справи, що за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підтвердження позовних вимог представником позивачки було заявлене клопотання про допит свідків, з показань яких свідків судом встановлено, що в 2004 році [PERSON] познайомилась з [PERSON] у м. Донецьку і почала мешкати з ним однією сім'єю, так як вони спільно проживали у одному житловому приміщенні, забезпечували себе усім необхідним для життя, вели спільне господарство, повністю витрачали кошти, тобто у відповідності до ст.1 ЗУ «Про всеукраїнський перепис населення» мали усі ознаки спільного побуту. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 07.06.2007р., виданого Калінінським районним управлінням юстиції м. Донецька. (а.с.44) Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою належними доказами доведене, що вона проживала однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу з [PERSON], в період з 2004 року по квітень 2007 рік, і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про поділ майна суд зазначає наступне. Статтею 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Як встановлено судом, в період з 2004 року по квітень 2007 [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України. (ч.2 ст.74 СК України) Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. 21 квітня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено актовий запис №49 (а.с.17). 07.04.2017р. шлюб між [PERSON] розірвано, що підтверджується копією рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07.04.2017р. (а.с.17). Від спільного проживання в період з 2004р. по квітень 2007р. та шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], 30.06.2013р.н. (а. с. 44-45) З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №95520262 від 28.08.2017р. суд вбачає, що під час спільного проживання без реєстрації шлюбу, а саме 07.04.2006 року, [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 07.04.2006р., посвідчений приватним нотаріусом Ізетовою Н.І.). Згідно даних довідки право власності на квартиру було зареєстроване 30.05.2006р. за [PERSON] (а.с.46-47) З цієї ж довідки судом встановлено, що 16.10.2013р. подружжя [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Другої донецької державної нотаріальної контори Давидової С.М., придбали земельну ділянку, площею 0,0862 га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] Право власності в реєстрі речових право на нерухоме майно зареєстроване на ім'я [PERSON] за №182752014135 16.10.2013р. (а.с.46, 11-14) Крім того, з інформаційного листа Територіального сервісного центру 1443 РСЦ МВС в Донецькій області від 06.10.2017р. №31/5-1443-1951 суд вбачає, що за період шлюбу [PERSON] придбали в ПАТ «Донецьк-Авто» автомобіль [NUMBER], кузов [NUMBER], білого кольору, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] зареєстроване на ім'я [PERSON] (а. с. 57) Відтак, оскільки спірне майно придбане [PERSON] та [PERSON] під час спільного проживання без реєстрації шлюбу та під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім'я [PERSON] не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності. Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. (ст.69 СК України) Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.369, 372 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З огляду на наведене, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне поділити спільне майно сторін, задовольнивши таким чином позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved