Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг в розмірі 10 000 доларів США, пеню у розмірі 2498, 63 доларів США, 3% річних у розмірі 249,86 доларів США, посилаючись на те, що 22.07.2018р. між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого відповідач взяв у нього в борг гроші в розмірі 10000 доларів США, що на момент укладення Договору було еквівалентно 264 500 грн., які зобов`язався повернути до 31.12.2018р. Однак, у визначений договором строк відповідач гроші не повернув, чим порушив взяте на себе зобов`язання. Ухвалою від 7.11.2019року відкрито провадження у вказаній вище справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 19.02.2020р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 22.07.2018р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, згідно якого позивач передає у борг відповідачу гроші в сумі, еквівалентній 10 000доларів США, які відповідач зобов`язався повернути до 31.12.2018р. (а.с. 5-8). Відповідно до розписки від 22.07.2018р. [PERSON] отримав від [PERSON] 10 000доларів США (а.с. 9). Відповідно до п. 5.2 договору позики, укладеного між сторонами, у разі порушення строків повернення грошових коштів позичальник зобов`язується сплатити позикодавцеві пеню в розмірі 0,082% (30%/365). Однак, у зазначений договором строк відповідач своїх зобов`язань не виконав та кошти не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач у встановлений строк своїх зобов`язань по поверненню взятих в борг коштів не виконав, з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 10 000доларів США, пеня за порушення строків повернення грошових коштів за період з 1.01.2019р. по 29.10.2019р. в розмірі 2498,63доларів США (10 000 х 304 х 0,082%), 3% річних за цей же період в розмірі 249,86 доларів США (10 000х3%річних:365 х 304дні), а всього - 12 748, 49доларів США. Висновок щодо можливості виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема, позики, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі 373/2054/16-ц, а згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3186,49грн., сплачений при подачі позову та витрати на правничу допомогу в розмірі 11200грн., підтверджені документально (а.с. 11-15). На підставі викладеного,

Outcome: approved