Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

В листопаді 2016 р. [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що в 1999 р. сторони уклали договір міни з метою обміну нерухомим майном, а саме: квартири [ADDRESS], та квартири [ADDRESS] Вказаний договір міни житла був оформлений на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо». На теперішній час позивачка не має можливості реалізувати своє право власності та розпоряджатися належним їй майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально.Відповідачі ніяких претензій не пред'являють, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляються. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати договір міни № 52 від 21.06.1999 р., укладений на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] - дійсним. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Товарної біржі «Мегаполіс-Інфо» в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, від 21.10.1998 р., зареєстрованого в Миколаївському Бюро технічної інвентаризації за реєстровим № [NUMBER] від 17.11.1998 р. Квартира [ADDRESS], належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 07.02.1996 р., зареєстрованого Одеським районним бюро технічної інвентаризації за №20 від 10.06.1999 р. 21.06.1999 р. на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» за № 1-52 був укладений Договір міни, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] передали квартиру [ADDRESS] у власність [PERSON]. Натомість [PERSON], передала квартиру [ADDRESS] у власність [PERSON], [PERSON]. Право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в Миколаївському міському бюро технічної інвентаризації за [PERSON], за реєстровим № [NUMBER], від 26.07.1999 р. Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору міни дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе. Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає зі змісту відносин сторін. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір міни укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору міни житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною. На час укладання договору міни сторони ухилились від його нотаріального посвідчення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивачки порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору міни квартирами дійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі статей 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» та

Outcome: approved