Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

В липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] (третя черга будівництва) укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр молодіжного будівництва» (код ЄДРПОУ 24226281) та [PERSON] (ідентифікацій код [NUMBER] ); визнати за ним ( [PERSON] ) майнові права на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] (третя черга будівництва); зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» внести до реєстру інвесторів багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] (третя черга будівництва), як інвестора квартири [ADDRESS] загальною проектною площею 57,2 кв.м. [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.11.2017 року між [PERSON] (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» (Продавець) був укладений договір №6 МП купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Предметом договору стало придбання Покупцем у Продавця майнових права на квартиру [ADDRESS] , яку Продавець зобов`язався, в термін до 30 грудня 2017 року добудувати та здати в експлуатацію об`єкт будівництва, після чого передати за Актом приймання передачі [PERSON] . Позивач в свою чергу на виконання умов договору сплатив вартість майнових прав на квартиру в розмірі 638 066 00 гривень, що становить 97 % вартості майнових прав. Проте, в порушення умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» до списку інвесторів багатоквартирного будинку [PERSON] так і не внесли, а згідно реєстру інвесторів від 19.03.2019 року інвестором вищевказаної квартири зазначена невідома позивачу особа - [PERSON] , відтак Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» не виконав своїх зобов`язань за договором. Позивач [PERSON] та його адвокат за ордером про надання правничої допомоги [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с.36-37). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується реєстрами відправки рекомендованих листів (а.с.111,123-124,143,185,186,216, 234,245) та конвертами, які поверталися до суду разом з повідомленням з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.115,127,145,190,219, 236,247), а також з повідомленнями відміткою в отриманні (а.с.145,159), відзив на позовну заяву не подавав. 22 липня 2020 року до канцелярії суду була подана заява, згідно з якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр молодіжного будівництва» визнали позовні вимоги . В судовому засіданні 9 лютого 2021 року адвокат відповідача Алістратова О.І. позов не визнала, заяву про визнання позову не підтримала. У судові засідання 8 квітня 2021 року та 24 червня 2021 року належним чином повідомлений відповідач не з`явився. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Обслуговуюча організація центр молодіжного будівництва» у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується реєстрами відправки рекомендованих листів (а.с.111,123-124,157,186,216,234,245) та конвертами, які поверталися до суду разом з повідомленням з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.117,129,133, а також повідомленнями з відміткою в отриманні (а.с.144,160,187,218,235,246). Представник третьої особи в особі директора Дніпровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» Пліс Н. 15.09.2020 та 29.01.2021 року надала до канцелярії суду клопотання про розгляд справи без присутності їх представника (а.с.220, 250-251). Вислухавши сторони, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 12 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» та Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено Договір про сумісну діяльність в проектуванні і будівництві житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] (третя черга будівництва). 16 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» та Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено додатковий договір №б/н до договору про співпрацю від 12 серпня 2014 року (а.а.42-46). Відповідно до п.1.1 вищевказаного Договору, сторони домовилися спільними діями здійснити будівництво об`єкту за адресою: [ADDRESS] , третя черга будівництва. Метою цього Договору є спільна діяльність Сторін для реалізації молодіжної державної програми по забезпеченню житлом молоді Дніпропетровської області на умовах, передбаченими Постановою від 11.02.2009 року №140 «Про порядок забезпечення громадян доступним житлом», Положенням «Про надання пільгових довгострокових кредитів молодим сім`ям і одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого Постановою КМУ від 29.05.2001 року №584, і залучення додаткових інвестицій для своєчасного введення житлового будинку по [ADDRESS] (третя черга), село Дослідне в експлуатацію. Відповідно до п.1.3. додаткового договору від 16 жовтня 2015 року до договору про співпрацю від 12 серпня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр молодіжного будівництва» передано функції щодо відчуження майнових прав на житло (квартири) лише за погодженням з Дніпропетровським регіональним управлінням Держмолодьжитла». Відповідно до п. 3.7. 4.1, 6.2 Договору, Фонд зобов`язаний передати Підряднику на період будівництва Об`єкту і до його завершення земельну ділянку, придатну для спорудження будівельного майданчика і виконання робіт. Товариство з обмеженою відповідальністю Центр молодіжного будівництва» здійснює повне фінансування будівництва, шляхом внесення інвестицій, згідно з Положенням «Про надання пільгових довгострокових кредитів молодим сім`ям і одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого Постановою КМУ від 29.05.2001 року №584 та за іншими програмами розрахованими на підтримку молодіжного будівництва, будівництва доступного, соціального житла та житла для науково-педагогічних працівників та залучення власних коштів населення (підприємств, установ тощо) на будівництво власного та службового житла та іншого, не забороненого чинним законодавством України. Також, згідно вищевказаної додаткового договору №б/н до договору про співпрацю від 12 серпня 2014 року Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та Товариством з обмеженої відповідальністю «Центр молодіжного будівництва» сторони домовились, що підрядник зобов`язаний повідомити Фонд про всі укладені договори купівлі-продажу майнових прав на квартири в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , третя черга будівництва. 14 листопада 2017 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» був укладений договір №6 купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» зобов`язалося передати позивачу майнові права на квартиру [ADDRESS] (третя черга будівництва), а позивач зобов`язався сплатити вартість майнових прав (а.с.12-17). Відповідно до п.4.2. Договору до підписання акта приймання-передачі Квартири загальна сума перерахованих продавцю коштів не може бути менша ніж 97% вартості майнових прав на квартиру, встановленої цим договором. Згідно п. 4.1. Договору вартість майнових прав на квартиру складає 657800,00 грн. (шістсот п`ятдесят сім тисяч вісімсот гривень нуль копійок) виходячи з вартості майнових прав в перерахунку на 1 кв.м. - 11500,00 (одинадцять тисяч п`ятсот нуль копійок) гривень. Відповідно до п.4.4. Договору купівлі-продажу майнових прав №6 від 14 листопада 2017 року оплата здійснюється в безготівковій формі через банківські установи шляхом перерахування покупцем кошти на рахунок продавця. Згідно п.4.5. вищевказаного договору після внесення покупцем повної вартості предмету договору у безготівковій формі продавець надає покупцю довідку про сплату вартості майнових прав на квартиру. Відповідно до п.7.1.2. реалізація покупцем права на проведення будь-якого перепланування, права на підписання акту приймання-передачі майнових прав на квартиру, інших прав у відношенні до квартири, які передбачені цим договором є можливою виключно за умови наявності на реалізацію письмової згоди Регіонального управління Фонду, отриманої покупцем до моменту здійснення реалізації вказаних прав. Згідно п. 7.1.3. оформлення та реалізація права власності на квартиру здійснюється за письмовим погодженням Регіонального управління Фонду у строки та у порядку, що передбачені цим Договором. Відповідачем по справі Товариствам з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» було надано позивачу довідку від 30 листопада 2017 року, про те, що [PERSON] є інвестором об`єкта інвестування, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57,2 кв.м. та ним було проінвестовано об`єкт інвестування на загальну суму 638 06600 грн., що становить 97% вартості майнових прав вищевказаного об`єкта інвестування. Також, сплата вартості майнових прав позивачем підтверджується актом звірки від 13 червня 2018 року складеним Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву». 19 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія «Обслуговуюча Організація Центр Молодіжного Будівництва» був укладений Акт приймання передачі незавершеного будівництва, житловий багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] (третя черга будівництва) з метою його введення в експлуатацію та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна №1691188412214. Однак, відповідно до реєстру інвесторів багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] (третя черга будівництва) №19/03/19 від 19 березня 2019 року, який складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» інвестором квартири [ADDRESS] зазначено особу відповідача [PERSON] . Після звернення позивача [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» з питанням чому він, як інвестор, відсутній в реєстрі інвесторів, а замість нього зазначена інша особа отримав відповідь генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» Ворона Р.О., який повідомив, що 10 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» та [PERSON] був укладений договір майнових прав на квартиру [ADDRESS] (третя черга будівництва)на підставі якого [PERSON] і внесено в реєстр інвесторів. Разом з тим, пояснив, що договір майнових прав який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» та ним ( [PERSON] ) датований 14 листопада 2017 року і підписаний директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» Похилюком В.М. є недійсним, так як останній не мав повноважень на укладання зазначеного договору, однак жодного документу на підтвердження відсутності повноважень на укладання договорів купівлі-продажу майнових прав директором [PERSON] надано не було. 24 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» з досудовою вимогою (а.с.29), про внесення його до реєстру інвесторів багатоповерхового будинку за адресою: [ADDRESS] (третя черга будівництва), як інвестора квартири [ADDRESS] , загальною проектною площею 57,2 кв.м., однак рекомендований лист з досудовою вимогою відповідачем так і не був отриманий, що підтверджується ксерокопією конверту та повідомленням (а.с.30). В квітні 2019 року [PERSON] звернувся до Дніпровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» з запитом чи був ними погоджений наданий дозвіл на укладання між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» договір купівлі-продажу майнових прав від 10 листопада 2017 року на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] (третя черга будівництва) (а.с.32-32а), на який 17 квітня 2019 року отримав відповідь, згідно з якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» за погодженням щодо відчуження майнових прав на квартиру [ADDRESS] в багатоквартирному будинку за вищевказаною адресою до Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» не зверталося, а тому її відчуження не погоджувалося (а.с.33). Вважаючи, що Договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно №6 від 14 листопада 2017 року за адресою: [ADDRESS] (третя черга будівництва) укладений між ТОВ «Центр Молодіжного Будівництва» та ним ( [PERSON] ) не суперечить вимогам ст. 526, 628, 629 Цивільного кодексу України, позивач просив суд визнати вищевказаний договір дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що виконав всі умови Договору купівлі продажу майнових прав та ним було проінвестовано об`єкт інвестування, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 57,2 кв.м. на загальну суму 638 066,00 грн., що становить 97% вартості майнових прав вищевказаного об`єкта інвестування. Відповідно до статей 526, 527, 530-532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України). Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Разом з тим, на час укладення сторонами договору про купівлю-продаж майнових прав правовідносини щодо залучення коштів фізичних осіб з метою фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулювалися законами України від 19 червня 2003 року № 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та від 18 вересня 1991 року № 1560-XII «Про інвестиційну діяльність». Виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами та нормою статті 331 ЦК України не передбачено. Указаними законами визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації. Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Суд, установивши, що предметом договору є майнові права на нерухоме майно, дійшов висновку, що позивач виконав свої грошові зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав, сплативши 97% вартості майнових прав об`єкта будівництва, установлену договором №6 МП від 14 листопада 2017 року, та вчинив дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу прав власності на об`єкт нерухомості або для набуття майнових прав на цей об`єкт, а тому у задоволенні позову в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним, суд відмовляє, оскільки право позивача може бути захищене в інший спосіб. Що стосується позовних вимог в частині визнання за [PERSON] майнового права на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] (третя черга будівництва) суд прийшов до висновку про задоволення цієї частини позовних вимог. Позивач зазначив, що від обставин, незалежних від нього, через невиконання відповідачем вимог нормативно-правових актів не може зареєструвати право власності на спірну нерухомість, отримати правовстановлюючі документи, набути і здійснювати своє право на майно, яке належить йому за договором №6 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 14.11.2017 року, предметом якого стало придбання майнових права на квартиру [ADDRESS] та яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» зобов`язалося, в термін до 30 грудня 2017 року добудувати та здати в експлуатацію, після чого передати йому за Актом приймання передачі. [PERSON] в свою чергу на виконання умов договору сплатив вартість майнових прав на квартиру в розмірі 638 066 00 гривень, що становить 97 % вартості майнових прав. Проте, в порушення умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» до списку інвесторів багатоквартирного будинку [PERSON] так і не внесли, а згідно реєстру інвесторів від 19.03.2019 року інвестором вищевказаної квартири зазначено [PERSON] , відтак Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» не виконав своїх зобов`язань за договором. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Як встановлено судом, відповідач, всупереч вимогам умов укладеного договору та цивільного законодавства України, не виконав взяті на себе зобов`язання, чим порушив законні права та інтереси позивача, який з незалежних від нього причин не може зареєструвати за собою право власності на належний об`єкт, а тому не може володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним майном. Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживною річчю та визнаються речовими правами. Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладеного між сторонами договору, суд визнає позивача таким, що набув майнових прав на квартиру, оскільки в повному обсязі виконав умови договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і, відповідно, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права. Із наведеного слідує, що діями відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Молодіжного Будівництва» порушені майнові права позивача [PERSON] на отримання у власність нерухомого майна, за яке ним повністю сплачені кошти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд, досліджуючи обставини справи та оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що, зважаючи на ту обставину, що відповідачем не виконуються належним чином взяті на себе зобов`язання, позивачу належать майнові права на квартиру за будівельним [ADDRESS] , загальною проектною площею 57,2 кв.м., а отже, підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] майнових прав на квартиру за будівельним [ADDRESS] на 1-му поверсі будинку, загальною проектною площею 57,2 кв.м. (третя черга будівництва), що узгоджується з Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц. Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Центра Молодіжного Будівництва» внести його до реєстру інвесторів багатоквартирного будинку як інвестора квартири [ADDRESS] загальною проектною площею 57,2 кв.м. суд приходить до висновку, що дана вимога є не доцільною, оскільки вона є похідною від вимоги про визнання за [PERSON] майнового права на нерухоме майно, тому суд не вбачає підстав для її задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам. Виходячи з наведеного на підставі ст.ст. 190, 328, 331, 334, 392, 526, 530, 610, 1130, 1131 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 174, 209, 212 - 215, 223 ЦПК України, суд:

Outcome: partial