Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просив усунути перешкоди у користуванні належною йому на праві приватної власності квартирою № 7, розташованою по вул. Хлібній, м. Житомирі шляхом зобов'язання [PERSON] надати ключі від квартири, зобов'язати [PERSON] повернути газову плиту, газову колонку, умивальник та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири №7, розташованої по вул. Хлібній, 6 у м. Житомирі на підставі договору купівлі продажу від 11.09.2009 року. Відповідач самовільно, безпідставно чинить перепони в користуванні спірною квартирою шляхом демонтажу підлоги та стелі. Також в квартирі відсутня стіна між квартирами №7 та № 1, в якій проживає відповідач. Крім того, з квартири зникли газова плита, газова колонка та умивальник. На даний час в єдиний реєстр досудових розслідувань внесені відомості про злочин [PERSON] та розпочато розслідування щодо його злочинних дій. Однак, відповідач чинить перепони в користуванні майном, добровільно звільнити його та повернути йому майно не бажає. Вважає дії відповідача протиправними та незаконними. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зазначивши, що загальна вартість газової плити, газової колонки, умивальника становить 3000 грн. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач пояснив, що з позивачем договору купівлі-продажу квартири №7 не укладав, кошти від нього за квартиру не отримував, після пожежі в будинку зробив ремонт в належній йому квартирі № 1 та в спірній квартирі №7, квартира була обладнана газовою колонкою, плитою та умивальником, які він забрав оскільки ці речі належали його матері і є спадковим майном після її смерті. Заслухавши думку сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 7, розташованої по вул. Хлібній у місті Житомирі на підставі договору купівлі-продажу від 11 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 9734 (а.с.5,6). Правочин зареєстрований в державному реєстрі правочинів за № 3614291 (а.с.7). За вказаним договором [PERSON] передав у власність(продав) [PERSON] квартиру 7, що розташована за адресою вул. Хлібна, 6. При цьому в судовому засіданні [PERSON] заперечував факт укладання такого договору з [PERSON], однак жодних належних доказів на підтвердження своїх доводів суду не надав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку, встановлених законом. За положеннями ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном. Оскільки відповідач [PERSON] під час розгляду справи пояснив, що не передавав позивачу ключі від квартири №7, дійсно використовує квартиру для свого проживання та проживання своєї сімї та з урахуванням норм чинного Цивільного законодавства України, суд вважає, що відповідачем чиняться перешкоди позивачу у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою, а тому позовна вимога про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зобов'язання [PERSON] надати ключі від квартири підлягає задоволенню. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] щодо сплати ним рахунків за житлово-комунальні послуги по даній квартирі, на які він посилався як на підставу заперечень щодо позову, оскільки відповідач не позбавлений можливості вирішити питання про повернення коштів в судовому порядку. Разом з тим, в обґрунтування позовної вимоги про зобовязання відповідача повернути позивачу газову колонку, плиту та умивальник позивач не довів, яке саме майно було в наявності на момент продажу квартири, його технічні характеристики, марка, модель, що позбавляє суд можливості прийняти обґрунтоване рішення в цій частині. Крім того, договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 11 вересня 2009 року не передбачено обовязкової умови продажу квартири за наявності таких спірних речей, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову [PERSON] в цій частині. Згідно із статтею 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial