Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом уточненому в процесі розгляду справи, в якому зазначає, що 11.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством «комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 11.02.2013 року, за умовами якого Позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 4000 грн. 00 коп., з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 30.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит. Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору зобов'язання позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, у зв'язку з чим станом на 31.01.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 13064 (тринадцять тисяч шістдесят чотири) грн. 88 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 4108 грн. 64 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6057 грн. 91 коп., заборгованості по комісіям та пені 1800 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу - 500 грн. 00 коп., процентної складової штрафу 598 грн.33 коп., просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, судовий збір та витрати на оголошення у пресі. В судове засідання представник позивача не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав просив стягнути з відповідача витрати за публікацію оголошення в пресі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин, викликався шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення у пресі. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ч. 9 ст.74 ЦПК України Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті, відповідно до якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбаченіабзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу. З матеріалів справи видно, що відповідач знятий з реєстрації за вказаною позивачем адресою, з 2014 року, реєстрація по Запорізькій області відсутня. Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавав,таким чином не повідомляв про необхідність направляти судові повістки за місцем його перебування,невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством «комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 11.02.2013 року, за умовами якого Позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 4000 грн. 00 коп., з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 30.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що надано копію анкету позичальника від 11.07.2013 року, умови та правила надання банківських послуг. Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання Як встановлено судом та перевірено доказами, що відповідач в період дії договору свої зобов'язання за договором виконував невчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 31.01.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 13064 (тринадцять тисяч шістдесят чотири) грн. 88 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 4108 грн. 64 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6057 грн. 91 коп., заборгованості по комісіям та пені 1800 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу - 500 грн. 00 коп., процентної складової штрафу 598 грн.33 коп., про що надано розрахунок заборгованості. Оскільки відповідач свої зобов'язання за договором укладеним з позивачем, виконував не належним чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, підтверджений документально, та витрати за публікацію оголошення у пресі підтверджений наданою копією рахунку-фактури. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 611, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд -

Outcome: approved