Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 24.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Пришко О.О. за № 1909. Відповідач є її колишнім зятем, якому вона дозволила зареєструватись у її будинку в 2014 році. Влітку 2014 року він разом з її дочкою забрали свої речі з будинку та поїхали на постійне місце проживання у Польщу . З того часу в її будинку не живе, його речей там немає. Добровільно знятись з реєстрації відповідач відмовився. На даний час шлюб між ним та її дочкою розірвано. З відповідачем вона не спілкується, місце його перебування та засоби зв`язку їй не відомі. Оскільки відповідач зареєстрований у будинку, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що порушує її права, в зв`язку з чим змушена звернутись до суду з позовом про усунення перешкод в користування жилим приміщення шляхом позбавлення права користування житлом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, про що повідомлені належним чином усі учасники. Представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками, відповідачу направлено за адресою зареєстрованого місця проживання, проте до суду повернувся конверт із поштовою відміткою: «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких умов, суд вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 24.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Пришко О.О. за № 1909, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 35625989 та витягом з Державного реєстру правочинів № 11876719 від 24.09.2012 (а.с. 7-10). Згідно записів у домовій книжці, в будинку [ADDRESS] [PERSON] значиться зареєстрованим з 19.02.2014 (а.с. 5, 6). Згідно актів від 08.06.2018, 14.11.2018, 06.02.2019, відповідач по справі: [PERSON] по місцю реєстрації: в будинку [ADDRESS] не проживає (а.с. 27-29). Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує, що житловий будинок [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 24.01.2014, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 35625989 та витягом з Державного реєстру правочинів № 11876719 від 24.09.2012. Відповідач у зазначеному будинку не проживає більше року, а тому має бути позбавлений права користування житлом позивача.

Outcome: approved