Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх його доходів щомісячно з дня подання позовної заяви та до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 30 грудня 2018 року, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. У відповідності зі ст.ст.80, 84 Сімейного Кодексу України відповідач зобов'язаний утримувати свою дружину до досягнення дитиною трьох років. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 01 серпня 2009 року, актовий запис № 137. Від спільного життя вони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У справі є копії свідоцтв про народження дітей, що підтверджує факт батьківства відповідача по справі. Таким чином, у суду маються підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Разом з тим, при визначенні розміру стягуваних аліментів суд приймає до уваги наступні обставини. Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року по цивільній справі № 194/1223/16-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на даний час складає 50 %, тому суд вважає що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», відповідач не має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дружині [PERSON] Враховуючи вищевикладене, та враховуючи, що з відповідача вже стягнуто 50 % аліментів за рішеннями суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі ч.2 ст.88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed