Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

В липні 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Шлюб розірвано за рішенням суду. Матеріальну допомогу відповідач не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей на її користь на кожну дитину окремо у розмірі по 20% частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а усього стягнути у розмірі єдиної частки 60% заробітку (доходу) відповідача на її користь, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] та її адвокат за ордером про надання правової допомоги Гейко В.І. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі; позивачка надала відповідь на відзив (а.с.45-49). Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, однак не погодився з їх розміром та просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 від всіх доходів, про що також надав письмову заяву (а.с.58), суду пояснив що приймає активну участь в житті дітей та матеріально забезпечує їх на свій розсуд, про що надав суду відзив на позов (а.с.26-27). Вислухавши сторони, свідка [PERSON] , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.11), [PERSON] , [INFO] (а.с.12) та [PERSON] , [INFO] (а.с.10), які проживають разом з позивачкою (а.с.15,16) та знаходяться на її утриманні. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2017 року (а.с.13). Позивачка офіційно не працює, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] від 24 лютого 2019 року (а.с.50-51), доходу не має. Відповідач проживає окремо від сім`ї, однак добровільно та на свій розсуд надає матеріальну допомогу дітям, на підтвердження чого надав суду копії квитанцій про грошові перекази (а.с.32,68,69). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що діти все літо до часу навчання проживали разом з відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи надані сторонами докази, зокрема квитанції про добровільну сплату аліментів, суд не може визначиться з єдиною сумою аліментів в місяць та розцінити квитанції як погашення заборгованості по аліментам, а тому приймаючи до уваги, що обов`язок вирахування вже погашених сум сплачених аліментів від нарахованої суми аліментів в місяць, законом покладено на органи державної виконавчої служби, відповідачу слід вирішувати питання з приводу вирахування сум сплачених аліментів безпосередньою звернувшись до державної виконавчої служби, в провадженні якої буде відкрито виконавче провадження з приводу стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідач працездатний, офіційно працює: займається підприємницькою діяльністю і з квітня 2019 року зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.52-55), отримує достатній стабільний заробіток, має на утриманні непрацездатну (пенсіонер) матір [PERSON] , [INFO] (а.с.33), а тому враховуючи матеріальний стан сторін, а також, те що відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки, стягнувши аліменти з відповідача на утримання трьох дітей у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 липня 2019 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, в подальшому стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved