Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

В листопаді 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] «СК «Україна» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 03.07.2015 р. на перехресті вул. 1-а Лінія пр. Миру, керуючи автомобілем, відповідач [PERSON] здійснив наїзд на пішохідному переході на позивачку та ще двох пішоходів. Внаслідок цього позивачка отримала чисельні тілесні ушкодження, в звязку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачці заподіяно матеріальних збитків, повязаних з лікуванням, на суму 7\~500 грн. 00 коп. Однак відповідач [PERSON] в добровільному порядку частково відшкодував їй завдані збитки в розмірі 1\~500 грн. 00 коп. Також позивачка вказувала на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у [PERSON] «СК «Україна», проте від сплати [PERSON] страхового відшкодування останнє ухиляється. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідачів матеріальні збитки в розмірі 6\~000 грн. 00 коп., стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 35\~000 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримала, уточнивши в частині стягнення, а саме: просили стягнути з відповідача [PERSON] «СК «Україна» матеріальні збитки в розмірі 6\~000 грн. 00 коп., а з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 35\~000 грн. 00 коп . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вважав, що позивачці спричинено матеріальну шкоду на меншу суму, проте не міг визначити яку саме та не заперечуючи щодо спричинення позивачці моральної шкоди, визнав позов в цієї частині частково. А саме, посилаючись на скрутне матеріальне становище його сімї , у якій виховується дитина інвалід дитинства, погоджувався із стягненням з нього 1000 грн. в рахунок компенсації моральної шкоди. Представник відповідача [PERSON] «СК «Україна» в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 03.07.2015 р. на перехресті вул. 1-а Лінія пр. Миру, керуючи автомобілем ВАЗ 1118, д/н [NUMBER], відповідач [PERSON] не надав перевагу в русі пішоходам, які переходили проїзжу частину на нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожньою розміткою та дорожнім знаком, і здійснив наїзд на позивачку [PERSON] та іншу особу. У відповідності до Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва 17.11.2015 р. [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок вищезазначеної ДТП позивачка [PERSON] зазнала тілесних ушкоджень. Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні з 03.07.2015 р. по 09.07.2015 р. Миколаївській ЛШМД з діагнозом струс головного мозку, забій мяких тканин лобної області, носу, дисторзія лівого гомілкостопововго суглобу, забій ІІІ пальця лівої кістки. Зі змісту Виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 09.07.2015 р. вбачається, що хвора була доставлена в Лікарню швидкої медичної допомоги бригадою швидкої допомоги, травму отримала при ДТП була збита машиною на пр. Миру. При надходженні до лікарні стан хворої був середньої тяжкості. Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 7040/836 [PERSON], [INFO], знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Міської лікарні № 3 - з 15.07.2015 р. по 24.07.2015 р.. Відповідно до Виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення № 7040 Міської лікарні № 3 м. Миколаєва позивачці рекомендовано нагляд у невролога, травматолога за місцем проживання, стаціонарне лікування в неврологічному відділенні через 6 місяців та призначено лікарські препарати. З матеріалів справи вбачається, що позивачка в звязку з дорожньо-транспортною пригодою понесла витрати на лікування, що підтверджується квитанціями та фіскальними чеками. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що витратила на лікування 7\~500 грн. 00 коп., а саме на придбання лікарських препаратів, що підтверджується відповідними чеками. Однак до матеріалів справи позивачкою було долучено квитанції про оплату лікарських засобів та обстежень на загальну суму 4\~319 грн. 12 коп. Квитанції, які не містять призначення платежу, судом враховано не було. З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що [PERSON] особисто зазначала про те, що грошові кошти в розмірі 1\~500 грн. відповідачем було відшкодовано добровільно, суд вважає, що розмір підтверджених позивачкою загальних витрат на лікування (з урахуванням вже виплаченої компенсації) склав 2\~819 грн. 12 коп. та вартість ліків, за призначенням, у якості необхідного лікування після виписки , відповідно до дозування (неокардил, диуремид, аспаркам) складає 673 грн.90 коп. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана ушкодженням здоровя фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, згідно страхового Полісу № АІ/5547541 цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у [PERSON] «СК «Україна». Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 1118 30, реєстраційний номер [NUMBER], строк дії договору до 27.01.2016 р. Страхова сума виплати внаслідок настання страхової події (заподіяння шкоди життю і здоровю) 100\~000 грн. 00 коп. Страховим випадком за вищезазначеним Полісом є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 24 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до положень ст. 33 ЗУ Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про обов'язкове\~\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної\~\~життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів\~\~страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Частиною 22.1 статті 22 Закону визначено, що при настанні\~\~ страхового\~\~випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика\~\~ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка\~була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну\~\~третіх осіб. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду Цивільних і Кримінальних Справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що «… питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961 ІУ обовязку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір ( у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка». Згідно п.11 Постанови « … за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові…» Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Відповідно до повідомлення [PERSON], він звертався до страхової компанії з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди 04.07.2015 року та [PERSON] «СК «Україна» було заведено справу за № 807928 від 04.07.2015 року. Проте, на цей час страхову виплату позивачка не отримала. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовна заява в частині вимог про стягнення з [PERSON] «СК «Україна» матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, в межах суми встановленого розміру шкоди. Разом з тим внаслідок ДТП позивачка зазнала моральної шкоди, яка виявилася у душевних та моральних стражданнях, переживаннях через стан свого здоровя, тривалість лікування, пережиті травми та біль. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом щомісячних платежів. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що розмір компенсації завданої позивачці моральної шкоди необхідно визначити в сумі 3\~000 грн. 00 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. з кожного. На підставі ст.ст. 1166, 1167, 1168, 1187 ЦК України,

Outcome: partial