Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

В липні 2018 року Харківський національний університет внутрішніх справ (далі- ХНУВС) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення сум витрат пов»язаних з утриманням в розмірі 51844 грн. 77 коп. 03 грудня 2018 року справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 18 серпня 2014 року по 15 травня 2017 року. Наказом ХНУВС № 174 о/с від 11.08.2014 року [PERSON] було прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 18 серпня 2014 року та присвоєно звання «рядовий міліції». Наказом ХНУВС №356 о/с від 31.08.2015 року [PERSON] переведено на другий курс. Наказом ХНУВС № 588 о/с від 31.08.2016 року [PERSON] переведено на третій курс. 01.09.2014 року на виконання вимог Закону України від 20.12.1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУ МВС України в Полтавській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Наказом ХНУВС від 15.05.2017 року №148 о/с [PERSON] відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби з поліції відповідно до ст. 77 ч. 1 п. 5 (через службову невідповідність) ЗУ «Про Національну поліцію». У зв»язку з відрахуванням та звільненням відповідача зі служби в поліції, позивач вважає, що з нього підлягають стягненню витрати пов»язані з його утриманням в розмірі 51844,77 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 18 серпня 2014 року по 15 травня 2017 року. Наказом ХНУВС № 174 о/с від 11.08.2014 року [PERSON] було прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 18 серпня 2014 року та присвоєно звання «рядовий міліції». Наказом ХНУВС №356 о/с від 31.08.2015 року [PERSON] переведено на другий курс. Наказом ХНУВС № 588 о/с від 31.08.2016 року [PERSON] переведено на третій курс. 01.09.2014 року на виконання вимог Закону України від 20.12.1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14.05.2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» між відповідачем, ХНУВС та ГУ МВС України в Полтавській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Пунктом 2.3.6 Договору передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими пунктом 3 цього Договору, відповідач зобов»язаний відшкодувати фактичні витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3 Договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору з будь-яких підстав, крім підстав, передбачених п. 5 Договору. Відповідно до копії з Витягу до наказу ХНУВС від 15.05.2017 року №148 о/с [PERSON] відраховано зі складу курсантів та звільнено зі служби з поліції відповідно до ст. 77 ч. 1 п. 5 (через службову невідповідність) ЗУ «Про Національну поліцію». Згідно ч. 4 ст. 74 ЗУ «Про національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Постановою КМУ від 12.04.2017 року № 261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов»язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Згідно з довідками-розрахунками, пов»язаних з утриманням курсанта, [PERSON] повинен відшкодувати витрати, пов»язані з його утриманням у ХНУВС в розмірі 51844,77 грн. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ХНУВС обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved