Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ТОВ «ФК «Позика» має право на задоволення своїх вимог в рахунок погашення заборгованості, яка утворилась у відповідачки за неналежне виконання взятих на себе зобовязань, а наявність арештів порушує дане право на задоволення вимоги Позивача. За наведеного просить суд ухвалити рішення, яким звільнити нежитлове виробниче приміщення №6, загальною площею 3385,8 кв. м, та нежитлове виробниче приміщення №8, загальною площею 929,3 кв. м, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, суло Кустин, вулиця Шевченка, будинок 100, з-під арештів: арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 1018617 (спеціальний розділ)), зареєстрований 22.05.2013 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (код ЄДРПОУ 35007146); ВП 27273109, накладений на Приміщення №8; арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 280619 (спеціальний розділ)), зареєстрований 05.03.2013 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (код ЄДРПОУ 35007146); ВП 27273109, накладений на Приміщення №6. Також стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати (сплата судового збору). На виконання п. 6, п. 9 та п. 10 ч. 3 статті 175 ЦПК України ТОВ «ФК «Позика» повідомила суд, що заходи досудового врегулювання спору не вживалися, законом не встановлений обовязковий порядок досудового врегулювання спору, попередній розрахунок судових витрат складається з розміру судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в сумі 1762 грн., інший позов до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавався. Відзив не був поданий. Представник позивача позов підтримав та пояснив про обставини, що викладені ним у позовній заяві. Відповідачка позов визнала. Пояснила, що в неї існує заборгованість перед позивачем, а наявність арештів унеможливлює реалізацію майна. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 19 лютого 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (надалі «Банк») та [PERSON] (надалі «Позичальник») було укладено Кредитний договір №11119502000 (надалі «Кредитний договір 1»), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 67300,00 доларів СШ А, а Позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 18 лютого 2017 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 17% річних. Для забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором1 між АКІБ «УкрСиббанк» (надалі також «Іпотекодержатель») та [PERSON] (надалі також «Іпотекодавець») було укладено Договір іпотеки 7960, посвідчений 19 лютого 2007 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 651 (надалі «Договір іпотеки 1»). 15 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (надалі «Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №11299816000 (надалі «Кредитний договір 2»), відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 45000,00 доларів США, а Позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 31 січня 2018 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,25% річних. Для забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором2 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки 7960/1, посвідчений 15 лютого 2008 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 709 (надалі «Договір іпотеки 2»). (надалі за текстом: Кредитний договір1 та Кредитний договір2 разом «Кредитні договори»; Договір іпотеки1 та Договір іпотеки2 разом «Договори іпотеки») Відповідно до Договорів іпотеки Предметами іпотеки є нежитлове виробниче приміщення №6, загальною площею 3385,8 кв.м. (надалі «Приміщення №6») та нежитлове виробниче приміщення №8, загальною площею 929,3 кв.м. (надалі «Приміщення №8»), що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Кустин, вулиця Шевченка, будинок 100 (надалі «Предмет іпотеки»). 24 листопада 2016 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНАКТИВ» (надалі «ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ») було укладено Договір факторингу №\~48, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитними договорами відступлено до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». 28 листопада 2016 року між Банком та ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» укладено Договір про відступлення прав вимоги №1 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу № 48 від 28 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за номером 4206, відповідно до якого було право вимоги за Договорами іпотеки відступлено до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ». 28 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (надалі «ТОВ «ФК «ПОЗИКА») було укладено Договір факторингу № 48/1, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитними договорами відступлено до ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (надалі також «Новий кредитор»). 20 грудня 2016 року між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладено Договір про відступлення прав вимоги за Договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за номером 1160, відповідно до якого право вимоги за Договором іпотеки відступлено до ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» (надалі також «Новий Іпотекодержатель»). Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу №48/1 від 28.11.2016 року право власності на Права Вимоги вважається таким, що перейшло від Клієнта Фактору, та право вимагати від Боржників виконання всіх зобовязань в межах відступлених Прав Вимог у Фактора виникає в день підписання Акту приймання-передачі Права Вимоги. Акт приймання-передачі Права Вимоги між ТОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» підписано 28 листопада 2016 року. Факт переходу права вимоги за Кредитними договорами встановлено ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області про заміну сторони виконавчого провадження від 20 липня 2017 року у справі №2-5064/10. Станом на дату відступлення прав вимоги, заборгованість Боржника перед Новим кредитором складає: Кредитний договір 1Кредитний договір 2Разом за Кредитними договорами загальна сума заборгованості (в грн.)3 756 709,262 553 854,906\~310\~564,16 з них: заборгованість по тілу кредита (в грн.)1 458 060,471 041 839,252\~499\~899,72 заборгованість по процентах (в грн.)2\~298\~648,791\~512\~015,653\~810\~664,44 Зазначений розмір заборгованостей підтверджується витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 48/1 від 28 листопада 2016 року. Згідно із ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку» пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно; вищий пріоритет - пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до п. 2.1.1. Договору іпотеки1 у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до п. 4.1. Договору іпотеки1 звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1.-2.1.2. цього договору іпотеки. Відповідно до розділу 5 Договору іпотеки1 «Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя»: 5.1. У разі настання обставин, зазначених в п.4.1. цього договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. 5.2. В повідомленні, про яке йдеться в п. 5.2., Іпотекодержатель зазначає який зі способів задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачені ч.3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», застосовується Іпотекодержателем для задоволення своїх вимог. 5.4. У разі застосування права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз. 3 ч.3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»), Іпотекодержатель реалізує норми ст. 38 Закону України «Про іпотеку» і повідомлення, про яке йдеться в п. 5.1., вважається повідомленням Іпотекодавцю про намір укласти договір купівлі-продажу Предмету іпотеки. Вимогу про усунення порушення в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» отримано Боржником/Іпотекодавцем 30 січня 2018 року. Тому, у звязку з невиконанням Вимоги про усунення порушення, ТОВ «ФК «Позика» набуло право на звернення стягнення на Предмет іпотеки. Проте ТОВ «ФК «Позика» як Іпотекодержатель Предмета іпотеки не може реалізувати права Іпотекодержателя та звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, у звязку з наявністю обтяжень Предмета іпотеки, які зареєстровані після укладення договору іпотеки. З Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (Інформаційна довідка №117530966 від 19.03.2018 року) вбачається, що відносно Предмету іпотеки зареєстровано: арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 1018617 (спеціальний розділ)), зареєстрований 22.05.2013 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (код ЄДРПОУ 35007146); ВП 27273109, накладений на Приміщення №8; арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 280619 (спеціальний розділ)), зареєстрований 05.03.2013 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (код ЄДРПОУ 35007146); ВП 27273109, накладений на Приміщення №6. З вищезазначеного вбачається, що ТОВ «ФК «Позика» має право на задоволення своїх вимог в рахунок погашення заборгованості, яка утворилась у Відповідачів за неналежне виконання взятих на себе зобовязань, а наявність арештів порушує дане право на задоволення вимоги Позивача. Таким чином, наявність зареєстрованих арештів на Предметах іпотеки порушує права та законні інтереси ТОВ «ФК «Позика» як Іпотекодержателя щодо застосування позасудового способу врегулювання спору у порядку, встановленому Договором іпотеки та Законом України «Про іпотеку». Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5\~ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року№2677-VI) (далі Закон про виконавче провадження). Також пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5\~ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» встановлено, що за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. За наведеного заявлений позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved