overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, які вмотивувала наступним. 03.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області за актовим записом № 63. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO]. З самого початку спільного проживання у шлюбі у сторін виникли зовсім протилежні погляди на сімейне життя, побутові умови, формування сімейного бюджету, тощо. На дрібно-побутовому грунті у сторін виникали суперечки, сварки, які призвели до припинення шлюбних стосунків та спільного проживання сторін. Сторони разом не проживають більше трьох років, відповідач коштів на утриманя дитини добровільно не надає. Позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн . В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав повністю, заперечень не має, згідний платити аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі 500 грн., щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до вимог частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. Пояснення і вимоги позивачки заслуговують на увагу, бо сторони спільно не живуть подружнім життям, мешкають окремо, пропозицію суду примиритися та зберегти сім'ю рішуче відхилили. За цих підстав суд не вживає заходів для примирення сторін, оскільки це буде суперечити статті 24 СК України, згідно якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У позивачки на утриманні залишилася неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Відповідач з часу припинення шлюбних стосунків з позивачкою кошти на утримання дочки не надає. Установлене дає підстави застосувати ст.ст. 105, 110, 112, 180-183, 191 СК України. Судові витрати у виді судового збору, згідно з ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» підлягають стягненню з відповідача в користь держави в сумі 243,60 грн. (за позовні вимоги майнового характеру - про стягнення аліментів), в користь позивачки - 243,60 грн. (за позовні вимоги про розірвання шлюбу). Рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачка вказує на те, що їй на праві власності належить 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований у зазначеному житловому будинку. Проте, з березня 2010 року в ньому не проживає, комунальні платежі не сплачує, його майна в будинку немає. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати відповідача на підставі ст. 405 ЦК України, таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. В судовому засіданні 26 січня 2015 року позивачка вимоги позову підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про перенесення судового засідання у зв'язку з його відрядженням за межі м. Миколаєва, заперечень проти позову до суду не надавав. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 3 червня 2011 року, право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] зареєстровано за позивачкою [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2011 року. Згідно довідки Форми № 3 ЖКП Миколаївської міської ради «Південь» від 9 жовтня 2014 року в житловому будинку № 39 по вул.. 25 років Жовтня у м. Миколаєві зареєстровані: позивачка [PERSON] - з 3 квітня 1992 року, відповідач [PERSON] - з 3 грудня 1991 року, донька [PERSON] - з 14 лютого 2008 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Як свідчать матеріали справи, відповідач фактично не проживає у вказаному житловому будинку протягом останніх чотирьох років. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідач не вживає. Його майна в будинку немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачує, заходів по вселенню в будинок не приймає. Допитані в судовому засіданні 26 січня 2015 року свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач, у зазначеному житловому будинку не проживає з березня 2010 року. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає в житловому будинку по [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 19 жовтня 1991 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Єланецької районної ради народних депутатів Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 60. Мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини не склалися та припинені з січня 2014 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї. Спору щодо поділу спільного майна немає, місце проживання дитини визначене. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишивши їй шлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд прийшов до наступного Зокрема судом встановлено, що 19 жовтня 1991 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Єланецької районної ради народних депутатів Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 60. Мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 26.12.2009 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції про що зроблено запис №2301. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюб між ними фактично розпався, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, у зв'язку з чим просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Судом встановлено, що 26.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис №2301 (а.с.5). Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, після розірвання шлюбу [PERSON] має право відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від спільного проживання з відповідачем в них дітей не має, спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. З липня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, і на даний час збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні [PERSON], заявлені вимоги підтримала за обставин, наведених в позовній заяві та пояснила, що з липня 2014 року вони з відповідачем не підтримують шлюбні відносини. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2013 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Дітей в сторін не має. З липня 2014 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами по справі, а саме: поясненнями [PERSON], допитаної як свідка, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 18 серпня 1990 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 серпня 1990 року Ленінським відділом ЗАГС м. Миколаєва, актовий запис № 1040, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 24 вересня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 94, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 6 жовтня 2012 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Вона має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження зазначений відповідач. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, різні характери та погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду нотаріально посвідчену заяву, згідно якої він погодився на розірвання шлюбу з позивачкою, просив розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 6 жовтня 2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 661, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження зазначений відповідач. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, різні характери та погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 квітня 2010 року який був зареєстрований у виконкомі Тарасовецької сільської ради Новоселицького району, актовий запис № 04. Від шлюбу у них є дві неповнолітні доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Просила розірвати шлюб посилаючись на те, що сім'я розпалася в листопаді 2014 року по причині того, що між ними постійно сімейні сварки та непорозуміння. Ухвалою Новоселицького районного суду від 4 грудня 2014 року сторонам був наданий строк для примирення. В судовому засідання позивача пояснила суду, що сім'я розпалося в 2014 року, за час наданий для примирення вони не помирилися. Вважає, що сім,ю зберегти неможливо Відповідач позов визнав і пояснив,що на примирення не згідний, шлюб носить формальний характер. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони в 2014 році припинили шлюбні відносини. За час наданий для примирення вони не примирення та наполягають на розірвання шлюбу, який носить формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по справі. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2013 року. Шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецької області, актовий запис № 87. Від спільного шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Позивачка просила розірвати шлюб посилаючись на те, що сім'я розпалося в липні 2014 року, за час наданий на примирення між ними примирення на сталося, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивачка проти такого розгляду не заперечує, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, за час наданий на примирення між сторонами примирення не сталося. Шлюб носить формальний характер. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 1999 року. Шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції у Чернівецької області, актовий запис № 45. Від спільного шлюбу у них є двоє малолітній дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. Позивачка просила розірвати шлюб посилаючись на те, що сім'я розпалося в 2012 році, по вині відповідача. Ухвалою Новоселицького районного суду від 01 грудня 2014 року подружжю був наданий строк для примирення. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила, що з відповідачем не помирилася. Сім'ю неможливо зберегти. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивачка проти такого розгляду не заперечує, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають, за час наданий на примирення подружжя не помирилися. Позивачка наполягає на розірвання шлюбу, який носить формальний характер. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 березня 1993 року. Шлюб був зареєстрований у виконкомі Тарасовецької сільської ради Новоселицького району, актовий запис № 04. Від даного шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Просила розірвати шлюб посилаючись на те, що їхня сім'я розпалася в 20101 році. В судовому засідання представник позивачки пояснив суду, що сім'я розпалося в 2011 року, за час наданий для примирення сторони не помирилися. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки представник позивачки проти такого розгляду не заперечує, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони разом не проживають тривалий час, за час наданий для примирення сторони не примирення. Шлюб носить формальний характер. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved