Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

В липні 2019р. [PERSON] , [PERSON] звернулися з позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, посилається на наявність судових рішень, які набрали законної сили та які не виконуються головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мороз Л.Є. та контроль за їх виконанням не здійснюється начальником вказаного відділу ДВС, крім того останній не надає відповідей на скарги заявника з приводу невиконання вказаних судових рішень.Вважають, що бездіяльністю начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіально управління юстиції у м. Києві завдано їх сім!ї моральну шкоду. Рішення суду не виконано та в зв`язку з невиконанням рішення внесені відомості до ЄРДР.Ця сума обумовлена глибиною душевних страждань, значним погіршенням внаслідок цих страждань стану здоров`я позивачів та необхідністю захищати права у судовому порядку. Вважають, що завдана моральна шкода буде компенсована у разі виплати на їх користь грошової компенсації та просять стягнути з державного бюджету вказану суму за завдання моральної шкоди начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В. на користь [PERSON] 24 000 грн., на користь [PERSON] 12 000 грн., також просить стягнути на користь [PERSON] збитки в розмірі 120 грн. , які змушені були понести сім`я [PERSON] звертаючись до суду та поліції , що підтверджується фіскальними чеками. Просили позов задовольнити , розглянути справу в відсутність. Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у м. Києві, подав відзив в якому позовні вимоги не визнав. Вважає, що позивач не надав ні одного обґрунтованого факту завдання моральної шкоди йому зі сторони Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Виходячи з відсутності належних доказів щодо заподіяння позивачу шкоди за невизначений проміжок часу та не доведення протиправної поведінки вважає, що не зобов`язаний здійснювати її відшкодування. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Представник Державної казначейської служби України відзив не надав. Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 8.07.2019р. відкрито провадження в порядку загального провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено , що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2014р. (справа №589/1141/14-ц, провадження № 2/589/428/14) задоволено позов [PERSON] , [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення процентів за договором банківського вкладу, індексу інфляції, трьох процентів річних та упущеної вигоди. 25.06.2014р. за наслідками апеляційного розгляду вказане рішення в частині задоволення позову [PERSON] , [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення інфляційних та упущеної вигоди скасовано та у задоволенні цих вимог відмовлено, крім того, оскаржуване рішення суду, в частині стягнення процентів по банківським вкладам, змінене та присуджено до стягнення на користь [PERSON] 84 долари США 29 центів, а [PERSON] - 89 долари США 47 центів. Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.08.2015р. (справа №589/1141/14-ц, провадження №4-с/589/13/15) за результатами розгляду скарги [PERSON] і [PERSON] на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та посадової особи відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві:визнано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №44354162 від 12 червня 2015 року, винесену відділом Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві за виконавчим листом №589/1141/14-ц, виданим 18 липня 2014 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення з ПАТ «КБ «Надра» на користь [PERSON] за користування коштами за період з 18.10.2010 року по 17.05.2011 року проценти по банківському вкладу в сумі 84,29 дол. США та три проценти річних в сумі 74,54 дол. США незаконною та скасовано її; визнано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №44354162 від 12 червня 2015 року, винесену відділом Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві за виконавчим листом №589/1141/14-ц, виданим 18 липня 2014 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, про стягнення боргу у сумі 89,47 дол. США та 79,02 дол. США на користь [PERSON] незаконною та скасовано її; визнано незаконною бездіяльність начальника відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Гоцій Б.І по забезпеченню виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року, справа №589/1141/14-ц, та порушенню Закону України «Про звернення громадян» щодо ненадання відповіді на скаргу [PERSON] , [PERSON] від 12 лютого 2015 року. визнано незаконними дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Мороз Л.Є. по забезпеченню виконання виконавчого провадження №44354162, №44354028 по забезпеченню виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року, справа №589/1141/14-ц. В решті вимог заявників відмовлено. Ухвала набрала законної сили 08 вересня 2015 року. Ухвалами Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2015р. , 11.05.2017р. визнано незаконною бездіяльність начальника ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києва , державного виконавця щодо контролю за своєчасним виконанням ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 7.05.2015р. В подальшому, ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.03.2018р. (справа №589/1141/14-ц, провадження №4-с/589/6/18) також за результатами розгляду скарги [PERSON] : визнано незаконною бездіяльність начальника відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Гоція Богдана Ігоровича щодо контролю за своєчасним, правильним та повним виконанням ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, постановленої 11 травня 2017 року у справі №589/1141/14-ц, ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 7 серпня 2017 року, справа №589/1141/14-ц, ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, постановленої 07 серпня 2015 року у справі №589/1141/14-ц, рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року та рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року, справа №589/1141/14-ц, порушення Закону України «Про звернення громадян» щодо ненадання відповіді на скарги [PERSON] від 8 листопада 2017 року та 20 лютого 2017 р.;зобов`язано Гоція Богдана Ігоровича надати [PERSON] відповіді на скарги від 8 листопада 2017 року та 20 лютого 2017 року; визнано незаконними дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Мороз Лесі Євгеніївни щодо невиконання ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленої 11 травня 2017 року у справі №589/1141/14-ц, ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 7 серпня 2017 року, справа №589/1141/14-ц, ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленої 07 серпня 2015 року у справі №589/1141/14-ц, рішення Апеляційного суду Сумської області від 25 червня 2014 року та рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року, справа №589/1141/14-ц; визнано незаконними та постановлено скасувати постанови старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві ВП № 44354162 та ВП № 44354028 від 12.10.2017 р. про закінчення виконавчого провадження. Вказана ухвала набрала законної сили 06.04.2018р. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.05.2018р. № 818/276/18 адміністративний позов [PERSON] до Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі заступника начальника з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Воробйова Олексія Володимировича про визнання дій нечинними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправними дії заступника начальника з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Воробйова Олексія Володимировича Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо неналежного виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про розгляд скарги [PERSON] від 05 червня 2017 року та зобов`язати начальника з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві повторно розглянути скаргу [PERSON] від 05 червня 2017 року, яка була направлена з Управління розгляду звернень та організації роботи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 15.06.2017 за № КО-16220/20.4. Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 6.07.2018р. скарги [PERSON] - задоволено.Зобов`язано начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Богдана Ігоровича забезпечити контроль за правильним та повним виконанням рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 квітня 2014 року (справа №589/1141/14-ц, провадження №2/589/428/14); рішення Апеляційного суду Сумської області від 25.06.2014р. (справа №589/1141/14-ц, провадження №22-ц/788/1157/14); ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 серпня 2015 року (справа №589/1141/14-ц, провадження №4-с/589/13/18); ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 березня 2018 року (справа №589/1141/14-ц, провадження №4-с/589/6/18) та повідомити про їх виконання суд та заявника.Зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Мороз Лесю Євгеніївну відновити виконавчі провадження ВП №44354162, ВП №44354028. В зв`язку з тривалим невиконанням рішення суду , за ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 30.10.2018р. були внесені відомості до ЄРДР за ст..382 КПК України за скаргою позивача. Відповідно до положень ст. 124 Конституції України ч, 2, 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними чи юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до положення ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до положення ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частиною 2 ст. 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом. Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. У п. 28 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень ст. 56 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», а також з положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Вказані положення відображені у правовій позиції, висловленій Верховним Судом України від 11.09.2013р. у справі № 6-48цс13. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Протиправність дій державного виконавця встановлена ухвалами, рішенням судів, а тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України ця обставина доказуванню не підлягає. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Управління державної виконавчої служби , де працює Воробйов О.В. , державні виконавці є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у м. Києві, яке є юридичною особою. Суд враховуючи істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, тривалість страждань позивачів, їх стан здоров`я та виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи те, що діями начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. , державних виконавців , які визнані судом неправомірними, їм заподіяна моральна шкода, неналежним виконанням своїх службових обовязків, державного виконавця, тому стягненню підлягає моральна шкода в узагальненому вигляді моральних страждань на користь [PERSON] 2400 грн., [PERSON] 1200 грн., яка підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення реальних збитків в розмірі 120 грн., судом встановлено. Позивач обґрунтовує свої витрати (реальні збитки) які змушені понести звертаючись до суду на поліції . Встановлено , що скарга [PERSON] . Сумським окружним адміністративним судом розглядалась в порядку порушення Закону України «Про звернення громадян» Відповідно до ст. 25 Закону України «Про звернення громадян» У разі задоволення скарги орган або посадова особа, які прийняли неправомірне рішення щодо звернення громадянина, відшкодовують йому завдані матеріальні збитки, пов`язані з поданням і розглядом скарги, обгрунтовані витрати, понесені у зв`язку з виїздом для розгляду скарги на вимогу відповідного органу, і втрачений за цей час заробіток. Спори про стягнення витрат розглядаються в судовому порядку. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Положеннями статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При таких обставинах надані позивачем копії фіскальних чеків , в зв`язку з зверненням до суду та поліції не є витратамив розумінні статті 22 ЦК України, тому не підлягають стягненню за рахунок держави. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial