Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [PERSON], 1989 р.н. перебував на диспансерному обліку у психіатра в м.Рубіжне з 2012 року з приводу пропфшизофренії, з 2015 року перебуває на «Д» обліку в м.Лисичанську. З 17 років почав вживати препарати коноплі. Знаходився на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні з вересня 2015 р. по квітень 2016 р., оскільки скоїв правопорушення. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 21.03.2016 р. №426/1225/16-к [PERSON] змінено застосування примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом в умовах стаціонару на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. В період погіршення стану становиться злобним, агресивним, зловживає алкоголем, негативне до матері, імпульсивний, проявляє агресію до оточуючих. Останнє стаціонарне лікування в СОПЛ проходив з 04.092.2015 року по 08.04.2016 року. Неодноразово та тривало лікувався в стаціонарах Лисичанської ОПЛ, Сватовської ОПЛ. Ремісії короткі, неповні, медикаментозні. Потребує регулярного прийому підтримуючого лікування. Хворий соціально дезадаптований, ніде не працює, більшу частину часу проводить вдома, нічим не цікавиться, пасивний, за собою не слідкує, не здатний самостійно вирішити свої соціальні та побутові питання, не має реальних планів на майбутнє. Просить продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку [PERSON] строком на 6 місяців. Представник психіатричного закладу, лікар-психіатр [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та просила заяву закладу задовольнити. Законний представник хворого [PERSON] у судовому засіданні просила заяву закладу задовольнити, продовжити амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку її сину - [PERSON] строком на 6 місяців. Хворий [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти продовження у відношенні нього амбулаторної психіатричної допомогу в примусовому порядку. У судовому засіданні прокурор підтримав заяву та просив її задовольнити у повному обсязі. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] страждає психічним захворюванням, неодноразово перебував на лікуванні в Лисичанській ОПЛ, Сватовській ОПЛ, потребує у продовженні амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.02.2015 р. № 425/180/15-ц [PERSON], 1989 р.н. визнано недієздатним та призначено опікуном над ним - [PERSON], 1961 р.н. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 21.03.2016 р. №426/1225/16-к [PERSON] змінено застосування примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом в умовах стаціонару на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно довідки серії 12ААА №156925, виданої «Луганським комунальним закладом «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Спеціалізована психіатрична МСЕК, [PERSON], 1989 р.н. є інвалідом 2 групи. Із висновку лікарняної комісії по відношенню до [PERSON], вбачається, що він в теперішній час за своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, бо виявлений тяжкий розлад в формі пропфшизофренії, в силу якого він причинить значну шкоду своєму здоров»ю, у зв»язку з погіршенням психічного стану, у випадку не надання йому вказаної психіатричної допомоги. Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватись без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю, у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Частина 4 вищезазначеної статті передбачає, що особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатись лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги. За таких обставин, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви головного лікаря Лисичанської обласної психіатричної лікарні про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. На підставі ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved