Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Військовий прокурор Харківського гарнізону, який діє в інтересах держави, уповноваженим органом якого є Міністерство оборони України та ДП Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 32082,55 грн.. В позовній заяві позивач вказав, що 23.09.2014р. між ДП Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» та ФО [PERSON] був укладений договір оренди механізмів, відповідно до якого ДП передало, а відповідач прийняв у платне користування автомобіль КАМАЗ-54112 з напівпричепом ОДАЗ. Однак відповідач взяті на себе зобовязання щодо оплати оренди автомобіля належним чином не виконав, в наслідок чого виникла заборгованість. На адресу відповідача неодноразово направлялись претензійні листи з повідомленням, але заборгованість не сплачена, у звязку з чим прокурор вимушений звернутися до суду. В ході розгляду справи позивачем збільшені позовні вимоги у звязку з фактичним користуванням відповідачем майном, тому просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 32082,55 грн. та зобовязати його повернути транспортний засіб з напівпричепом переданий в оренду. Позивач - військовий прокурор Харківського гарнізону в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення судового відправлення (а.с. 68). Представник Міністерства оборони України в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення судового відправлення (а.с. 32, 46). Представник ДП Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення судового відправлення, надала заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача витрати, повязані з викликом відповідача у судове засідання через ЗМІ, додавши платіжне доручення, та розглядати справу без її участі (а.с. 66, 67). Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, оскільки згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, та через оголошення у пресі, про що свідчить № 60 газети «Слобідський край» від 21 травня 2015 року, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав (а.с. 68). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав. 23.09.2014 року між державним підприємством Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» та фізичною особою [PERSON] був укладений договір оренди механізмів № 4. Відповідно до п. 1.1 розділу 1 договору оренди, ДП МОУ «ХКМТЗ» передало, а ФО [PERSON] прийняв у платне користування автомобіль КАМАЗ-54112, реєстраційний номер [NUMBER], 1988 року випуску, шасі № ш.541120015831 з напівпричепом бортовим ОДАЗ-9385, реєстраційний номер [NUMBER], 1988 року випуску, шасі № ш.229500 (а.с. 5-7). Відповідно до п. 3.2 договору оренди, договір набрав сили з моменту підписання та діє до 31.12.2014р. Укладений договір є підставою для виникнення у сторін цивільних зобов'язань відповідно до вимог ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України. Вказане у договорі оренди майно, відповідно до вимог ст. 765 ЦК України, передано відповідачу, про що свідчить акт прийому-передачі орендного майна (а.с. 8). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковими для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 628, 629 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 2.1 договору оренди, орендодавець має право встановлювати орендатору орендну плату за користування технікою. Між сторонами договору підписаний протокол узгодження договірної ціни, який є додатком до договору оренди, відповідно до якого сторони узгодили договірну ціну у сумі 4800 з урахуванням ПДВ за місяць за оренду транспортного засобу КАМАЗ з причепом (а.с. 9). Відповідачем взяті на себе зобов'язання щодо оплати за договором оренди належним чином виконані не були. ДП МОУ «ХКМТЗ» направлялися відповідачу відповідні рахунки-фактури по орендній платі від 30.09.2014р. у сумі 1280 грн., від 31.10.2014р. у сумі 4800 грн., від 28.11.2014р. у сумі 4800 грн., від 31.12.2014р. у сумі 4800 грн., та неустойки за несвоєчасне повернення автотранспортного засобу від 06.01.2015р. у сумі 15680 грн., які сплачені не були (а.с. 10-14). Відповідно до пункту 6.3 договору оренди, при невчасному поверненні транспортного засобу по закінченні терміну договору орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати за час прострочки. Таким чином, у відповідача перед ДП МОУ «ХКМТЗ» виникла заборгованість, яка складається з заборгованості по орендній платі у сумі 15 680 грн. та неустойки за несвоєчасне повернення автотранспортного засобу у сумі 15680 грн. Частиною 2 ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до проведеного розрахунку розмір пені за несвоєчасну сплату по договору оренди № 4 від 23.09.2014р. становить 722,55 грн. (а.с. 16). Статтею 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Отже, загальна сума збитків нанесених державі складає 32082,55 грн. Відповідно до п. 4.2 договору оренди, розрахунок за оренду між орендодавцем та орендатором здійснюється шляхом виставлення рахунків. На адресу відповідача позивачем неодноразово направлялись претензійні листи з повідомленням вих. № 163 від 24.11.2014р., № 167 від 28.11.2014р., але заборгованість відповідачем не відшкодована. Таким чином, державі в особі ДП МОУ «ХКМТЗ», який діє згідно Закону України «Про господарську діяльність у Збройних силах України», завдано шкоду, чим порушуються його економічні й оборонні інтереси. Міністерство оборони України, згідно ст.ст. 1, 10 Закону України «Про оборону України», є центральним органом виконавчої влади і військового управління в системі Збройних Сил України, які створені для захисту суверенітету, незалежності та територіальної цілісності України. Міністерство оборони України, згідно рішення Конституційного Суду України у справі № 1-1/99 від 08.04.1999 року, є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, об'єднань, з'єднань, військових частин, установ та організацій. Органами на місцях є підпорядковані Міністру оборони України командири зазначених військових формувань. Вони зобов'язані вживати заходи для відшкодування завданої державі шкоди, для чого діяти відповідно до Закону, у тому числі в разі необхідності представляти інтереси держави у судах. Також, згідно з положеннями ст. 121 Конституції України, на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про прокуратуру», при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатися до суду в передбачених законом випадках. Крім цього, згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», підставою представництва прокуратурою у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів дер кави. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин тим, що в них є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням наведених обставин, судом встановлено, що заборгованість по орендній платі до теперішнього часу не погашена, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по орендній платі з урахуванням неустойки у розмірі подвійної ставки та пені за весь час прострочення, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині повернення транспортного засобу переданого в оренду також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п. 2.09 договору оренди, орендатор зобовязався повернути орендоване майно у справному стані з урахуванням його зносу по закінченню дії договору, який закінчився 31.12.2014р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved