Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом. В обґрунтування позову посилався на те, що 19.07.2010 року рішенням Скадовського районного суду Херсонської області за ним було визнано право власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд за адресою Скадовський район, [ADDRESS] Право власності на вказаний будинок було зареєстроване за позивачем 10.11.2010 року. Земельна ділянка площею 0,25 га. на якій розташований вказаний житловий будинок була оформлена [PERSON] у власність, що вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.06.2012 року. Цільове призначення ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Не дивлячись на вказані обставини і переоформлення будинку на позивача відповідачка ухиляється від переоформлення на нього земельної ділянки. На підставі ст. 120 ЗК України позивач вважає, що з придбанням ним житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами до нього перейшло право власності на вказану земельну ділянку, а право власності відповідачки на неї припинилося. В зв'язку з цим просив також скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯК №312502 від 05.06.2012 року. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, просили справу розглядати у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За відсутності заперечень з боку позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ч.1-2 ст. 224 та ч. 1 ст. 225 ЦПК України. Вивчивши матеріли справи, суд приходить до наступних висновків. З рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 19.07.2010 року у справі №2-946/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дійсною та визнання права власності вбачається, що 14.06.2010 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. На виконання вказаного договору 26.06.2010 року позивач сплатив відповідачці за будинок грошові кошти в сумі 63300,8 грн. Вищевказаний договір було визнано судом дійсним і визнано за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] Скадовського району Херсонської області. Рішення набрало законної сили 30.07.2010 року. Право власності позивача на вищевказаний будинок зареєстроване у встановленому законом порядку 10.11.2010 року, що вбачається з Витягу ХДБТІ про державну реєстрацію прав №27942898. З Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯК №312502 від 05.12.2012 року вбачається, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку площею 0,25 га. розташовану Херсонська область, Скадовський район, [ADDRESS] кадастровий номер 6524785000:03:019:0003 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Право власності на вказану земельну ділянку набуте відповідачкою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.05.2006 року. Суд виходить із того, що право власності на спірну земельну ділянку виникло у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.2006 року,а державний акт виданий в грудні 2012 року лише посвідчив це право. Відповідно до роз'яснень викладених в пп. ґ) п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з укладенням між сторонами договору купівлі-продажу в червні 2010 року право власності відповідачки [PERSON] на земельну ділянку припинилося і перейшло до позивача [PERSON] на підставі ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає, що державний акт на право власності на землю в 2012 року [PERSON] отриманий неправомірно і має бути визнаний судом недійсним, оскільки на час отримання вказаного державного акту остання не була власником житлового будинку розташованого на вказаній земельні ділянці і її право власності на неї припинилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved