Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала таким. З 22 вересня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від матеріального забезпечення дитини, хоча має таку можливість, оскільки працевлаштований. На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів відповідача, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач також подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі. Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладений 22 вересня 2007 року у Центральній сільській раді Снігурівського району Миколаївської області, про що 22 вересня 2007 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 6, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 22 вересня 2007 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2009 року Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області на підставі актового запису № 3, складеного 22 січня 2009 року Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області (а.с. 2). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Під час вирішення питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто, вимоги позивача про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтованими, підстави позову відповідач не заперечив, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved