Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

В лютому 2016 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 29496,31 доларів США, що за курсом 26,8 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.02.2016 року складає 769263,64грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № DO0DGK00000075 від 26.10.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 12600 доларів США на термін до 27.10.2017 року. Відповідно до умов договору відповідач зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та у порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач умови кредитного договору не виконала, у звязку з чим станом на 12.02.2016 року має заборгованість в сумі 48164,11 доларів США, яка складається з наступного: 11648,98 доларів США заборгованість за кредитом, 4822,46 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1234,80 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 30457,87 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 20081,52 доларів США, яка була задоволена рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 11.02.2012 року, різниця становить 28082,59 доларів США, а також штрафи відповідно до договору 9,59 доларів США штраф (фіксована частина), 1404,13 доларів США штраф (процентна складова) Представник позивача в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до кредитного договору № DO0DGK00000075 від 26.10.2007 року, (а.с. 9-11), вона отримала кредит у розмірі 12600 доларів США на термін до 27.10.2017 року. Відповідно до умов договору [PERSON] повинна була погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання в строки та у порядку, встановлених кредитним договором. Однак, в порушення умов договору відповідач не сплачувала суми кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 11.09.2012 року було стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 20081,52 доларів США (а.с.4), а саме: 11571,00дол.США заборгованість за кредитом; 2877,57дол.США заборгованість по процентам за користування кредитом; 655,20дол.США заборгованість по комісії за користування кредитом; 3991,70дол.США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, також штрафи відповідно до договору: 31.28дол.США штраф (фіксована частина), 954,74дол. США- штраф (процентна складова), яке набрало чинності, але на час розгляду справи в суді не виконане боржником. З огляду на це суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі, зазначеному в п. 7.4 договору за кожний день прострочки (п. 4.1). Відповідно до п. 4.3 при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн.+5% від суми заборгованості (а.с.10) Відповідно до п. 7.4 при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний календарний день прострочки, але не менше 1 грн. (а.с. 11). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте у порушення умов договору відповідачем порушено умови погашення кредиту та процентів за користування кредитом внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 20081,52 доларів США, яка стягнута на користь банку рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 11.09.2012 року. Відповідно до роз'яснень викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Таким чином, оскільки після постановлення рішення суду грошові кошти не повернуті, то банком продовжувалось нарахування відсотків, а також комісії, пені та передбачених договором штрафів. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № DO0DGK00000075 від 26.10.2007 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанком та [PERSON] станом на 12.02.2016 року утворилась заборгованість на загальну суму 48164,11 доларів США, яка складається з наступного: 11648,98 доларів США заборгованість за кредитом, 4822,46 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1234,80 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 30457,87 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитом (а.с. 5-7). Враховуючи рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 11.09.2012 року та представлений розрахунок заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 12.02.2016 року, тобто на час винесення судом цього рішення суду заборгованість складає : - заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 1944, 89 доларів США, - заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 1234,80 доларів США, - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у сумі 30457,87 доларів США, В той же час відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить Дзержинськ. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дзержинськ. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу [PERSON], яка проживає у м. Дзержинську, пеня, комісія нараховані після 14.04.2014 року і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені, комісії та штрафів у загальному порядку є неправомірним. Виходячи з цього, нарахована заборгованість за комісією в сумі 1234,80 доларів США підлягає зменшенню до 1209,60 доларів США, заборгованість за пенею в розмірі 30457,87 доларів США підлягає зменшенню до 12510,31 доларів США, тобто до суми, яка нарахована до 14.04.2014 року. Крім цього не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з останньої штрафу у розмірі 9,59 доларів США (фіксована частина) та 1404,13 доларів США (процентна складова) нарахованих у відповідності до вимог п. 4.3 кредитного договору, оскільки вони також нараховані в період дії вищезазначеного Закону. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial