Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

В листопаді 2015 року КЕВ м. Вінниці звернувся до суду з вищезазначеним позовом, збільшивши свої позовні вимоги (том 1 а.с. 163-165), відповідно до яких в позові вказано, що за результатами проведеної планової перевірки казарменно-житлового фонду військових містечок, що знаходяться на території військових частин було виявлено факт безпідставного утримання службового житлового приміщення громадянином [PERSON] . Встановлено той факт, що [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] і на період проходження військової служби, останній був забезпечений службовим житловим приміщенням у військовому містечку в/ч [NUMBER] . В подальшому, підполковнику [PERSON] , рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №473 від 21.03.2002 р., було видано ордер на 3-х кімнатну квартиру по [ADDRESS] . Дана квартира була розподілена [PERSON] на склад сім`ї 4 особи: [PERSON] , дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] , син - [PERSON] . Загальна площа квартири становить 71,8 кв.м. Після отримання ордеру, [PERSON] зі своєю сім`єю звільнили займане ними службове житло у військовому містечку № [NUMBER] в/ч [NUMBER] . В подальшому, [PERSON] самовільно зайняв житлове приміщення другого поверху будівлі №10 по генеральному плану військового містечка № [NUMBER] в/ч [NUMBER] та продовжує там проживати до цього часу. Станом на сьогоднішній день, [PERSON] на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов не перебуває. Останній був знятий з квартирного обліку, після отримання постійного житла у 2002 році, яким було забезпечено військовослужбовця із його складом сім`ї в повному обсязі. Незважаючи на неодноразові вимоги КЕВ м. Вінниця, [PERSON] та його сім`я до цього часу житло не звільнили. Спірне житло призначене для забезпечення житлом військовослужбовців, а утримання відповідачем цієї службової жилої площі порушує права вказаної категорії осіб, а також права (на заселення) та законні інтереси (в забезпеченні військовослужбовців службовим житлом) військової установи, якою є КЕВ м. Вінниці Міністерства оборони України. Внаслідок протиправних дій відповідачів, спірне службове житло ними було зайнято незаконно, внаслідок чого, вказане житло не може бути розподілене встановленим порядком іншим військовослужбовцям, які потребують поліпшення житлових умов та рахуються в черзі на отримання житла від Міністерства оборони України у Вінницькому гарнізоні. З огляду на вищезазначені обставини позивач звернувся з даним позовом до суду, яким просить виселити [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із службової квартири другого поверху будівлі №10 по генеральному плану у військовому містечку № [NUMBER] військової частини [NUMBER] с. Бохоники Вінницького району Вінницької області без надання іншого жилого приміщення; вирішити питання по судових витратах. В ході розгляду судом справи за клопотанням представника позивача ухвалою Вінницького районного суду від 25.03.2016 року залучено співвідповідачами [PERSON] і [PERSON] та подано представником позивача позовну заяву до усіх відповідачів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовних заявах. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник [PERSON] , який представляє інтереси всіх трьох відповідачів, позовні вимоги не визнали. Суду надано письмові заперечення на позовну заяву (том 1 а.с. 29-35), відповідно до яких позовні вимоги вважають незаконними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, так як позивачем до позовної заяви не долучено жодного документу про підтвердження прав позивача на спірне житлове приміщення. Посилання позивача на те, що житлове приміщення знаходиться на його балансі не свідчить про те, що він є власником даного будинку та може звернутися до суду за захистом свого порушеного права власника будинку. На підставі ордера № 8/1 на право зайняття двох кімнат площею 28 метра квадратних в квартирі [ADDRESS] від 03.02.1998 року, виданого Квартирно-експлуатаційною частиною Васильківського району Прикарпатського воєнного округу, [PERSON] в складі сім`ї з трьох чоловік (дружини [PERSON] та сина [PERSON] ) у 1998 році заселився в зазначене спірне приміщення, де безперервно проживає та зареєстрований по даний час. При цьому, після отримання спірного приміщення, відповідачем у ньому було проведено ремонт аби воно стало придатним для проживання. Відповідачі визнають, що у 2002 році рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №473 від 21.03.2002 року [PERSON] було видано ордер на житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] на склад сім`ї з чотирьох осіб (дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] ), в якій вони були зареєстровані, яка була ними приватизована та вони продовжували проживати в квартирі [ADDRESS] . Весь цей час, тобто з 2002 року по сьогоднішній день, [PERSON] добросовісно сплачує виставленні рахунки у тому числі КЕВ м. Вінниці, за проживання в квартирі військової частини [NUMBER] с. Бохоники, Вінницького району та за користування комунальними послугами. Також пояснили, що отримана квартира у м. Вінниці була приватизована на всіх членів сім`ї і продана у зв`язку із необхідністю лікуванням пристарілих батьків, та також ними була куплена земельна ділянка у с. Агрономічне Вінницького району, на якій відповідачі сім`я [PERSON] будується і будинок ще не закінчений будівництвом. Крім того, з дозволу керівництва військової частини с. Бохоники, Вінницького району [PERSON] після отримання квартири в м. Вінниця і її продажі продовжував проживати в квартирі військової частини с. Бохоники, Вінницького району, але письмово надати суду вказаний дозвіл керівництва [PERSON] не може. У військовій частині [NUMBER] с. Бохоники, Вінницького району в теперішній час [PERSON] не працює, а дружина [PERSON] продовжує працювати у цій військовій частині, але на квартирному обліку не перебуває. Також представник відповідача надав суду заяву про застосування строку позовної давності, яку обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] проживає у спірному приміщенні з 2002 року, у той час як до суду з відповідним позовом про виселення позивач звернувся 22.10.2015 року, тобто із пропуском трирічного строку позовної давності,

Outcome: approved