Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В липні 2012 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання в рівних частках права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0.100 га, кадастровий номер: 5122786400:02:001:1560, розташовану по [ADDRESS], яка залишилася після смерті їх батька - [PERSON], померлого [INFO]. В подальшому позивачами позов уточнено та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON], що діє в своїх інтересах і інтересах малолітньої доньки - [PERSON], 2003 року народження, Управління Держземагенства у Комінтернівському районі Одеської області в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування на 4/18 частки за кожним вище зазначеної земельної ділянки, що залишилася після смерті їх батька. Третя особа [PERSON] вступив у справу із самостійними вимогами щодо предмета спору, пред'явивши позов до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, [PERSON], [PERSON], третя особа з боку відповідачів - [PERSON], яка діє в своїх інтересах і інтересах малолітньої [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 4/18 частки земельної ділянки площею 0.100 га, кадастровий номер: 5122786400:02:001:1560, розташованої [ADDRESS] яка залишилася після смерті його батька - [PERSON], померлого [INFO]. Третя особа [PERSON], яка діє в своїх інтересах і інтересах малолітньої [PERSON], вступила у справу із самостійними вимогами щодо предмета спору, пред'явивши позов до Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання за нею та малолітньою дочкою права власності в порядку спадкування за законом по 1/6 частки за кожною земельної ділянки площею 0.100 га, кадастровий номер: 5122786400:02:001:1560, розташованої по [ADDRESS], яка залишилася після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Ухвалою суду від 25.07.2013 року первісний відповідач - Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області за згодою позивачів замінена на належних відповідачів - спадкоємців за законом першої черги. В судовому засіданні представник за довіреністю позивачів [PERSON] і [PERSON], [PERSON], уточнений позов підтримав і в його обґрунтування послався на наступне. [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все рухоме і нерухоме майно, що належало померлому на день смерті. За життя [PERSON] заповіту не склав, у зв'язку з чим до спадщини закликалися його спадкоємці за законом першої черги: мати - [PERSON], діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дружина - [PERSON] Мати спадкодавця - [PERSON], відмовилася від своєї частки у спадщині на користь його дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], подавши в нотаріальну контору відповідну заяву. 22.11.2012 року у Четвертій Одеській державній нотаріальній конторі спадкоємці отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно на яке спадкодавець отримав правовстановлюючі документи і зареєстрував своє право власності в установленому законом порядку. Відносно земельної ділянки, кадастровий но-мер: 5122786400:02:001:1560, що розташована по [ADDRESS], у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям відмовлено та рекомендовано звернути-ся до суду, оскільки [PERSON], після отримання даної земельної ділянки у спадщину за заповітом, за життя не встиг отримати на неї державний акт та зареєструвати своє право власності. За викладених обставин позивачі вимушені були звернутися до суду з даним позовом. Позови інших спадкоємців за законом визнає та перечень проти їх задоволення не має. Представник за довіреністю відповідача-позивача [PERSON], [PERSON], позов свого довірителя підтримала і просила його задовольнити по підставам, викладеним вище, доповнивши, що частка [PERSON] у спадковому майні становить також 4/18. Заперечень проти задоволення позовів [PERSON], [PERSON] і [PERSON], діючої в своїх інтересах і інтересах малолітньої дитини, не має. Відповідач-позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах і інтересах малолітньої [PERSON], 2003 року народження, свій позов підтримала, заперечень проти позовів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не має, пояснивши суду, що вона третя дружина спадкодавця від шлюбу з яким в них [INFO] народилася донька - [PERSON]. За життя чоловік заповіту не залишив. Після його смерті вона в встановлений законом строк звернулася до нотаріуса, діючі від свого імені і імені малолітньої доньки, за свідоцт- вом про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті чоловіка. Їх з донькою частки у спадщині становлять 1/6 кожній. Інші діти спадкодавця від першого та другого шлюбів мають у спадщині по 4/18 часток кожній. З урахуванням зазначених часток на частину спадкового нерухомого майна ними вже отримані свідоцтва про право на спадщину за законом. На земельну ділянку [ADDRESS], яка залишилася чоловіку у спадщину від його батька - [PERSON], померлого у 2007 році, державний акт було виготовлено за життя чоловіка, але він його отримати не встиг у зв'язку зі смертю, на підставі чого нотаріусом було відмовлено спадкоємцям у видачі на цю земельну ділянку свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Держземагенства у Комін-тернівському районі Одеської області Новіткевич С.М., суду пояснив, що заперечень проти задоволення позову не має. Вислухавши сторони, представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за зако-ном. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Судом установлено, що 11 травня 2012 року Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №552/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] за заявами про прийняття спадщини [PERSON] - дружини померлого, і [PERSON] - дочки померлого. У червні та вересні 2012 року із заявами про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], до нотаріуса звернулися [PERSON] і [PERSON] Мати спадкодавця - [PERSON], 26.09.2012 року подала заяву про відмову від своєї частки у спадщині на користь дітей померлого: [PERSON], [PERSON] і [PERSON] 22 листопада 2012 року Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою видані свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям: [PERSON] і [PERSON] на 1/6 частку кожній у спадковому майні; [PERSON], [PERSON], [PERSON] на 4/18 часток кожному, з урахуванням 1/18 частки спадкового майна від якої відмовилася мати померлого - [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку [ADDRESS], яка перейшла у спадок [PERSON] від його батька, відмовлено, у зв'язку з тим, що тої не отримав за життя правовстановлюючий документ на цю земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду /а.с.21,29,53-84,113/. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] і спадкоємцями: [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, де в графі «батько» записано - [PERSON] /а.с.11,14,115,161/. Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] , 1955 року народження, і [PERSON], 1973 року народження, одружилися 15.08.2003 року і після одруження дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] /а.с.162/. Відповідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.ст.125,126 ЗК України, в редакції, що діяла на час прийняття спадщини [PERSON], право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. З матеріалів справи убачається, що спадкодавцю [PERSON] земельна ділянка площею 0.100 га, розташована [ADDRESS], за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належала на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №921417 від 01.09.2006р., кадастровий номер:5122786400:02:001:1560, зареєстрованого в встановленому законом порядку, тобто являлася об'єктом спад-щини. Спадкоємець за заповітом - [PERSON] в встановленому законом порядку оформив своє право на земельну ділянку, що залишив йому батько, одержавши 06.08.2008 року у Восьмій Одеській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстр за №1-2526 (спадкова справа №1139/2007) /а.с.15/. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.08.2008 року, реєстр за №1-2526, на ім'я [PERSON] у березні 2012 року виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №701280, кадастровий номер земельної ділянки: 5122786400:02:001:1560, який [PERSON] одержати не встиг у зв'язку зі смертю /а.с.158,159/. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС у м.Одесі Одеського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] у віці 56 років /а.с.7/. Та обставина, що [PERSON] за життя не встиг одержати державний акт на право власності на спадкову зе-мельну ділянку не являється підставою для відмови у визнанні за позивачами права власності у належних ним част-ках на цю земельну ділянку. Згідно з пунктом «б» ч.2 ст.126 ЗК України, в редакції від 05.03.2009р., право власності на земельну ділянку, на-буту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, сві- доцтвом про право на спадщину. Отже, відповідно до ст.126 ЗК України, в редакції, що діяла на день смерті спадкодавця, свідоцтво про право на спадщину посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку, одержану ним у спадщину. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. За викладених вище обставин, позови є обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1225,1268 ЦК України, ст.ст.81 ч.1 п.«г»,125,126 ЗК України і

Outcome: approved