Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

В квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради про визнання права власності на землю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що його батько [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,2554 га , що знаходиться на території [PERSON] сільської ради , відповідно до державного акту на право власності на землю. В листопаді 2006 року батько помер. Після смерті відкрилася спадщина , яка складається з земельної ділянку , яку позивач має намір успадкувати. Однак, при житті батько державний акт не отримав , тому відсутність правовстановлюючого документа , позбавляє позивача отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно. У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]В у судове засідання не з»явилися , подали заяви слухати справу у їх відсутність , проти позову не заперечували, прохали задовольнити . Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , прохав вирішити справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 13.11.2006 року,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №098098 виданим 15.11.2006 року. Відповідно до довідки відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.08.2017 р. , [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0064173 . Крім того , в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю по [PERSON] сільській раді 27.06.2003 року зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку серії РЗ № 786145 на [PERSON], але не отриманий. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька , однак, постановою Краснокутської державної нотаріальної контори від 06.06.2017 року ,йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого. Крім того, в постанові нотаріуса зазначено , що спадкова справа після [PERSON] не заводилася, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Іншим шляхом питання про спадщину вирішити не можливо , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку. У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Таким чином, спадкування майна [PERSON] здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач являється спадкоємцем першої черги. Інші спадкоємці відповідачі по справі подали до суду , нотаріальні посвідчені заяви , про те , що не заперечують щодо успадкування земельної ділянки позивачем [PERSON] З довідки [PERSON] сільської ради вбачається , що заповіт по сільській раді не посвідчувався. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження. Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право [PERSON] на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.3 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав . В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], до складу спадкового майна входить земельна ділянка ,яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради . Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як він надав суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших. Крім того, позивач пропустив строк звернення до суду , який прохає поновити. Суд, розглянувши вказане клопотання вважає його задовольнити, а строк поновити , оскільки він пропущений з поважних причин.

Outcome: approved