Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

В лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.04.2010 року в загальній сумі 14 155 грн. 53 коп., а також судові витрати. Вимоги мотивувало тим, що відповідачем порушено умови зазначеного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, а тому, окрім зазначеного, просило стягнути пеню, комісії та штраф, що є предметом позовних вимог. Заочним рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 992 грн. 08 коп., вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просило оскаржуване рішення суду змінити, стягнувши на його користь заборгованість по процентам в сумі 8 784 грн. 24 коп., пеню та комісію в сумі 2 800 грн., штрафів в сумі 1 093 грн. 21 коп., а в іншій частині рішення суду залишити без зміни. За доводами апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним, оскільки поданий позивачем розрахунок заборгованості за процентами було здійснено правильно та відповідно до змінених з квітня 2014 року Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку процентів, які затверджені Наказом № СП-2014-6635230 від 02 квітня 2014, відповідно до яких, у разі виникнення прострочених зобовязань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. В апеляційній скарзі зазначено, що в графі «Сума комісії та пені» фактично зазначена лише пеня, оскільки нарахування комісії умовами даного кредитного договору не передбачено. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість за тілом кредиту становить 667 грн. 18 коп., розрахунок процентів за користування кредитом був проведений невірно і сума процентів за період з 02 липня 2010 року по 31 грудня 2016 року становить 753 грн. 85 коп., розмір штрафу становить 571 грн. 05 коп., в задоволенні вимог про стягнення комісії було відмовлено, оскільки умовами укладеного договору не передбачено її стягнення. Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного. Встановлено, що 23 квітня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого, банк надав останній кредит у розмірі 1 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. п. 1.1.2.3, 1.1.3.2.3 та 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право змінювати Тарифи, в тому числі і процентну ставку, про що має інформувати позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку; позичальник зобовязаний отримувати виписки про стан карткового рахунку; позичальник у разі незгоди зі зміненими Тарифами зобовязаний звернутися до банківської установи з заявою про розірвання договору та погасити заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи, наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» № СП-2014-6635230 від 02 квітня 2014 внесені зміни до Тарифів по платіжним карткам в частині розрахунку процентів, згідно яких у разі виникнення прострочених зобовязань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання передбачена неустойка, то вона підлягає стягненню у повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків. Зважаючи на те, що умовами укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] кредитного договору № б/н від 23 квітня 2010 року передбачено стягнення штрафу та пені за невиконання зобовязань, в силу приписів ст. 611, 624 ЦК України, вони підлягають стягненню в повному обсязі. Згідно з розрахунком заборгованості, розмір заборгованості по процентам за користування кредитом становить 9 538 грн. 09 коп., заборгованості за пенею та комісією в сумі 2 800 грн., штраф 1 150 грн. 26 коп. Апеляційний суд вважає, що представлений позивачем розрахунок заборгованості є належним доказом, що підтверджує наявність заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 23 квітня 2010 року, який не було спростовано відповідачем під час розгляду справи. Оскільки зазначеним обставинам справи судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки не враховано вищенаведені приписи цивільного законодавства, передбачені с т. 611, 624 ЦК України, судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк». З огляду на зазначені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню, на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати, понесені банком на сплату судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій в сумі 3360 грн.

Outcome: approved