Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В липні 2013 року виконуючий обов'язки першого заступника прокурора міста Чернігова звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла рідна сестра [PERSON] - [PERSON], яка проживала в м.Чернігові. Після смерті останньої відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Крім померлої, у [PERSON] є ще дві рідні сестри - [PERSON] та [PERSON], які спадщину після смерті сестри не приймали, відповідної заяви до нотаріальної контори не подавали. Про смерть своєї сестри [PERSON] дізналась лише у грудні 2011 року та у лютому 2012 року подала заяву до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте її заяву прийнято не було у зв'язку з тим, що вона не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини продовж шестимісячного строку після смерті спадкодавця. [PERSON] зазначила, що пропустила строк для подачі заяви з поважних причин, оскільки проживає в іншій місцевості, з березня 2009 року постійно перебувала під наглядом лікарів, з 2012 року її стан здоров'я зовсім погіршився, остання потребувала оперативного лікування. Крім того, їй довгий час не було відомо про час смерті сестри, оскільки ні органи міліції, ні сусіди про смерть [PERSON] своєчасно не повідомили [PERSON] Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 листопада 2013 року у задоволенні позову виконуючий обов'язки першого заступника прокурора міста Чернігова в інтересах [PERSON] відмовлено. Не погодившись з рішенням суду, заступник прокурора Чернігівської області та [PERSON] подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Доводи апеляційної скарги заступника прокурора Чернігівської області зводяться до того, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Прокурор зазначає, що у зв'язку зі станом здоров'я, похилим віком та проживанням на території іншої області [PERSON] не змогла своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак суд вказані факти не взяв до уваги, а відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» хвороба та перебування позивача-спадкоємця можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску для подання зави про прийняття спадщини. Заступник прокурора зазначає, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд мав досліджувати поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, а не спорідненість між позивачкою та спадкодавицею. Доводи апеляційної скарги [PERSON] зводяться до того, що фізично вона не могла подати заяву про прийняття спадщини у строк передбачений законом, оскільки не знала про смерть сестри. Крім того, після смерті її чоловіка в 2005 році, стан здоров'я [PERSON] погіршився та вона потребує постійного лікування. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скаргах доводи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог виконуючого обов'язки першого заступника прокурора міста Чернігова в інтересах [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів спорідненості [PERSON] та померлої [PERSON], дані відомості відсутні і в матеріалах спадкової справи та мають значення для ухвалення обґрунтованого рішення у справі. Крім того, оскільки позивач не є інвалідом, він не перебував на стаціонарному лікуванні в період з жовтня 2010 року по лютий 2012 року, а відвідував особисто лікувальний заклад у зазначений період лише з метою призначення медичних засобів для лікування соматичних хвороб, тому суд не визнав такі обставини поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, відповідно до змісту ст.1272 ЦК України вбачається, що позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини подається у разі: відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання до нотаріальної контори спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини; пропуску шестимісячного строку подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Судом апеляційної інстанції на підставі наданих прокурором доказів: копії свідоцтва про шлюб [PERSON], витягів з Державного реєстру про народження [PERSON] та [PERSON], про шлюб [PERSON] та [PERSON], копій записів актів про народження [PERSON] та [PERSON], встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], померлої [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] (а.с.51). З заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту звернувся [PERSON] (а.с.23), який в подальшому був притягнути до участі в справі в якості співвідповідача, проте свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.33). За таких обставин [PERSON], як спадкоємиця мала право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Під час розгляду справи встановлено, що останні роки [PERSON] відносини з сестрою [PERSON] не підтримувала, оскільки проживає в іншій області, доглядала за чоловіком-інвалідом, а після його смерті в 2005 році також потребувала медичного огляду та лікування. Крім того, причиною пропуску строку для прийняття спадщини став факт неповідомлення [PERSON] про смерть сестри. Так, померла [PERSON] проживала сама, про її смерть органам міліції повідомили сусіди лише через два тижні після події. Органи міліції та сусіди про смерть сестри [PERSON] своєчасно не повідомили. Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що зазначені підстави можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч.3 ст.213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд першої інстанції не вжив заходів для повного і всебічного з'ясування обставин, на які посилались позивач та прокурор. У зв'язку з зазначеним, на підставі п. 1 ч.1 ст. 309 ЦК України, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про задоволення позову та надання [PERSON] тримісячного строку з моменту набрання рішенням законної сили, який колегія вважає достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved