Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 31 липня 1982 року у між сторонами було зареєстровано шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис № 1621. Від шлюбу у них є двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними любові, поваги і порозуміння. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2012 року, хоча вони проживають разом. Спільне господарство не ведеться. Позивач зазначає, що примирення між ними є не можливим. Шлюб розривається вперше. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати його шлюб з відповідачем, а також стягнути з відповідача на його користь 640,00 грн. судового збору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити, а також залишити за ним судові витрати. Відповідач [PERSON] позов не визнала, тому що в них є внуки, а кохання в цьому віці не потрібне. Також додала, що в [PERSON] є інша жінка, молодша. Просила відмовити в задоволенні даного позову. В разі розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 211061 від 10.10.2017 року, виданого повторно Вінницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, судом встановлено, що 31.07.1982 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1621. Після одруження [PERSON] прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про їх народження (а.с. 6, 7). Встановлено судом і те, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: сторони з 2012 року припинили фактичні шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила бажання залишитись на прізвищі чоловіка, то суд залишає за нею шлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати суд залишає за позивачем на його прохання. На підставі викладеного,

Outcome: approved