Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся, та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги звернення до суду мотивувала тим, що вона купила у відповідача [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,37 га, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], та для ведення особистого підсобного господарства - 0,12 га, 0,0800 га та 0,0500 га, що розташована в с. Забрідки Новосанжарського району Полтавської області. Вказані житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка належали померлій [INFO] матері відповідача [PERSON], і були успадковані відповідачем [PERSON] За вказані житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку позивач [PERSON] повністю сплатила кошти відповідачу [PERSON] В даний час позивачу [PERSON] потрібні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, але оскільки договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі вони не оформили, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, виданого Новосанжарською державною нотаріальною конторою від 15.09.2000 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2724, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS](а.с. 11). У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Лелюхівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 06.10.2000 року, перебувала земельна ділянка площею 0,37 га в межах згідно з планом, що розташована на території Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства (а.с. 10). З планів встановлення меж земельних ділянок, що розташовані на території с. ЗабрідкиНовосанжарського району Полтавської області, вбачається, що площа земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, становить 0,12 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,12 га, 0,0800 га та 0,0500 га(а.с. 12-14). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції 12.11.2003року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1179/02-14 від 08.06.2017 року вказано, що після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа від 30.04.2004 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON], а також надійшла заява про відмову від спадщини від [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку площею 0,37 га, що розташована в с. Забрідки Новосанжарського району Полтавської області. Даний факт підтверджується відповідною розпискою від 24.06.2017 року, наявною в матеріалах справи, згідно якої [PERSON] отримав від [PERSON] обговорену суму за зазначене майно (а.с. 25). Як вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 08.08.2017 року прізвище позивачки після державної реєстрації шлюбу - Калашник (а.с. 22). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що між сторонами договір купівлі-продажу було укладено 24 червня 2017 року, позивач вказує на відсутність правовстановлюючого документа, у зв'язку з чим у неї виникають складнощі щодо реєстрації її права власності нотаріально,суд приходить до висновку про необхідність захисту її прав та задоволення позову.

Outcome: approved