Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

В квітні 2017 року до суду звернулась позивачка з зазначеним вище позовом. В своїй позовній заяві вказала, що вона уклала 31.08.16 року з відповідачем договір BR-00047 про виготовлення та встановлення ПВХ конструкцій протягом 28 днів. Сплатила завдаток в сумі 9000 грн. По час розгляду справи у суді договір не виконано , відповідач ухиляється від його виконання чим завдає моральну шкоду яку прохає стягнути з [PERSON] на її користь у сумі 2000 грн. Також прохає розірвати спірний договір стягнувши на її користь суму завдатку у розмірі 9000 грн., суму неустойки в розмірі 1971 грен. та судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з'явився. Про час розгляду справи повідомлявся СМС повідомленням. Заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивачки суд вважає за можливе розглянути справу заочно. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи суд встановив що позов підлягає задоволенню частково за наступним: 31.08.16 року між сторонами було укладено договір (далі Договір), за яким ФОП [PERSON] забов*язався у строк протягом 28 робочих днів виготовити ПВХ конструкції (вікна). Вартість послуг визначена у 9531 грн. (с.с.6-7). 31.08.16 року позивачка сплатила суму завдатку в розмірі 9000 грн. (с.с. 8). Матеріалами справи підтверджується невиконання з боку ФОП [PERSON] умов спірного договору. Положеннями ст.ст.525,526, 530 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від забов*язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позовні вимоги щодо розірвання спірного договору задоволенню не підлягають оскільки неможливість зазначеного встановлена в пункті 7 договору від 31.08.17 року та в додатку до договору №1 та кореспондується з положеннями Додатку №3 до Постанови КМУ від 19.03.1994 року № 172. Разом з тим згідно до ст. 571 ЦК України, якщо порушення забов*язання сталось з вини кредитора, він забов*язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Таким чином з огляду на положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справи тільки в межах позовних вимог суд вважає що є всі підстави для задоволення позову в частині стягнення суми завдатку та суми неустойки яка визначена у пункті 4 договору від 31.08.17 року у сумі 0,1 % від вартості договору за кожен робочий день прострочення. Також підлягають стягненню судові витрати згідно до положень ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 обов'язковому з'ясовуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Позивачка в порушення вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України не довела належними та припустимими доказами завдання їй діями відповідача моральної шкоди у сумі 2000 грн. Навпаки в судовому засідання пояснила що необхідність становлення їй вікон з боку відповідача вже відпала а отже виконання спірного договору вже не актуально. На підставі викладеного,

Outcome: partial