Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщення. Позивач вказує на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідачі його колишня дружина та її донька, зареєстровані у зазначеній квартирі з 2006 року. Проте, з вересня 2011 року у квартирі не проживають, комунальні платежі за квартиру не сплачують, їх майна в квартирі немає. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати відповідачів на підставі ст. 405 ЦК України, такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У відповідності зі ст. 224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили той факт, що відповідачі не проживають у [INFO], вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Правовідносини з приводу користування приватними жилими приміщеннями регулюються главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. У разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 травня 2006 року, право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] зареєстровано за позивачем [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 5 березня 2003 року. Крім того, 1/3 частка зазначеної квартири належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10 червня 2009 року, 1/3 частка квартири [ADDRESS] належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17 вересня 2009 року. Згідно довідки Форми № 3 ЖКП Миколаївської міської ради «Південь» від 23 липня 2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] з 16 червня 1989 року, [PERSON] з 30 травня 2006 року, та її донька [PERSON] з 10 листопада 2006 року. Крім того, відповідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Миколаївській області від 14 серпня 2015 року та 3 вересня 2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14 червня 2011 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ФП № 059537). Як свідчать матеріали справи, відповідачі фактично не проживають у вказаній квартирі більше трьох років. Ніяких заходів по збереженню житла за собою відповідачі не вживають. Їх майна у квартирі немає, комунальні платежі та квартирну плату не сплачують, заходів по вселенню у квартиру не приймають. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що відповідачі, у зазначеній квартирі не проживають з вересня 2011 року. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідачі не проживають в [INFO] понад один рік без поважних причин, а тому приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved