Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

В лютому 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту народження особи в певний час, посилаючись на те, що він народився 21 вересня 1997 року в пологовому будинку № 2 м. Чернівці. Його батьками є [PERSON] та [PERSON], який зареєстрували шлюб між ними 07 травня 1994 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Однак, після його народження батьки у встановлений законом строк не звернулися до органів ДРАЦСу із заявою про реєстрацію його народження. За його заявою відділом ДРАЦСу в Новоселицькому районі було відмовлено у державній реєстрації факту народження із-за відсутності у нього паспорта громадянина України, якого неможливо зробити без свідоцтва про народження. Просив встановити факт його народження 21 вересня 1997 року в м. Чернівці та зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції записати його батьками [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні\~заявник підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити заяву. Заінтересована особа [PERSON] заяву визнала та пояснила, що дійсно 21 вересня 1997 року вона народила сина - заявника [PERSON], однак на той момент вона не могла зареєструвати факт його народження у звязку з сімейними обставинами. Батьком заявника є її чоловік [PERSON]. Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦСу в Новоселицькому районі в судове засідання не зявився, направивши на адресу заяву про визнання заявлених вимог. Заінтересована особа [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання, в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причину своєї неявки. Допитаний судом як свідок [PERSON] показала суду, що вона є тіткою заявника. Він народився 21 вересня 1997 року в м. Чернівці, після чого їх сімя відразу переїхала проживати м. Донецьк та факт народження дитини не був зареєстрований, тому весь цей час заявник проживав без державної реєстрації народження. Батьками заявника є [PERSON] та її сестра [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення заявника, його представника, заінтересованої особи та покази свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 травня 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецької області міського управління юстиції актовий запис № 545, що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб серії І-МИ № 015245. 21 вересня 1997 року знаходячись у шлюбі [PERSON] народила хлопчика заявника [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 17 від 12 вересня 2006 року. Однак, батьки [PERSON] у встановлений законом строк не звернулися до органів ДРАЦСу із заявою про державну реєстрацію його народження. Так, з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00016187752 від 12 січня 2016 року вбачається, що за результатами проведеної перевірки актового запису про народження [PERSON] не виявлено. Відповідно до листа відділу ДРАЦС у Новоселицькому районі № 04-01-34/112 від 05 лютого 2016 року заявнику було відмовлено у реєстрації народження, оскільки ним не було подано паспорт громадянина України. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 7 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. У разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред'явленням паспорта громадянина України. Як вбачається з п. 1.3 Наказу МВС України № 320 від 13 квітня 2012 року «Про затвердження порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України» для оформлення паспорта особа подає свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 54, 166 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який був чинний на час народження [PERSON] та відповідно до яких, батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-кого з них. Оскільки держана реєстрація народження [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не була проведена відповідно до вимог чинного законодавства України, то є всі підстави в судовому порядку встановити юридичний факт народження заявника в певний час. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі ст. 122 СК України, ст.ст. 54, 166 КпШС України, ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд

Outcome: approved