Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

В липні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Гребенюка Олександра Сергійовича звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б / н від 10.10.2008 року. У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 28 квітня 2020 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням процентів за користування кредитом та штрафів становить 18 481, 82 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 03 серпня 2020 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та призначено по справі судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутністю не подав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б / н від 10.10.2008 року. У порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 28 квітня 2020 року утворилась заборгованість, яка становить 18 481, 82 грн та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 20,00 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту - 12 243, 99 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 5 099, 65 грн, а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250, 00 грн ( фіксована частина) та 868, 18 грн (процентна складова). Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмірі заборгованості за тілом кредиту складає 12 263 грн (із яких 20,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 12 243, 99 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту), який відповідачем не спростовано. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 10 жовтня 2008 б /н, посилався на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка була підписана відповідачем. Указаною довідкою, з умовами якої погодилася відповідач, передбачено: базова процентна ставка в місяць 3,0% на місяць, що дорівнює 36,00% річних; розмір щомісячних платежів (що включають плату за користування кредитними коштами у звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, а саме - пеня (1) = базова процентна ставка за договором/ 30 нараховується з дня прострочення кредиту; + пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10,00 грн в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту процентам 5 і більше днів при виникнення прострочення на суму більш 50,00 грн; штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, а саме 250,00 грн + 5% від суми позову. Термін дії картки № [NUMBER] (1) березень 2009 року. Картка сім разів перевипускалась. Термін дії останньої картки № [NUMBER] (2) грудень 2021 року. З указаним позовом банк звернувся в липні 2020 року. 26 жовтня 2016 року відбулося збільшення кредитного ліміту до 14 000, 00 грн. Із матеріалів справи, вбачається, що проценти за простроченими відсотками за користування кредитом складають суму в розмірі 5 099, 65 грн, який відповідачем не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за процентами за користування кредитом за договором від 10 жовтня 2008 року № б/н в розмірі 5 099, 65 грн. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів, суд керується таким. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). З огляду на вказані положення закону суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» суму штрафів у розмірі 250, 00 грн (фіксована частина) та 868, 18 грн (процентна складова), що передбачені умовами договору від 10 жовтня 2008 року № б/н Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, позов АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 жовтня 2008 року № б/н підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені відповідачем, документально підтверджуються платіжним дорученням № ZZ422BOZ1S від 12.06.2020, а саме за подачу позовної заяви в розмірі 2 102,00 грн. Оскільки позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved