Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

В квітні 2016 року орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. В заяві вказував на те, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері. З 06.05.2015 року обумовлена дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації, оскільки залишилася без батьківського піклування внаслідок зникнення матері, яка в кінці 2014 року поїхала на заробітки та з цього часу до свого місця проживання не поверталася, долею доньки не цікавилася. Останній раз [PERSON] виходила на зв'язок у січні 2015 року, вжитими заявником та правоохоронними органами заходами встановити місце проживання (перебування) [PERSON] не виявилося можливим. Посилаючись на положення ст. 43 ЦК України та враховуючи те, що оголошення цієї особи безвісно відсутньою надасть можливість взяти малолітню дитину на облік дітей, які можуть бути усиновлені, орган опіки та піклування просив про задоволення заяви. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася. Згідно заяви, що надійшла на адресу суду, просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення заяви органу опіки та піклування не заперечувала. Заслухавши показання свідка [PERSON], дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження за вказівкою матері (а.с.5-6). З матеріалів справи, показань свідка [PERSON] також вбачається те, що 06.05.2015 року [PERSON] була взята на первинний облік служби у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації як дитина, що залишилася без батьківського піклування, внаслідок зникнення матері, яка в вересні 2013 року поїхала на заробітки та з цього часу до свого місця проживання не поверталася (а.с.7,8,9). Останній раз [PERSON] виходила на зв'язок в січні 2015 року. Вжитими заявником, правоохоронними органами та судом заходами встановити місце проживання (перебування) [PERSON] не виявилося можливим (а.с. 11,12,15,18,19,20, 34, 39-40). Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць -перше січня наступного року. Враховуючи те, що про місце перебування [PERSON] немає жодних відомостей з січня 2015 року, а визнання цієї особи безвісно відсутньою необхідне для взяття малолітньої дитини на облік дітей, які можуть бути усиновлені, суд вважає заяву органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, суд враховує те, що відповідно до розпорядження Вознесенської рай- держадміністрації Миколаївської області за № 197 - р від 08.08.2015 року [PERSON] була призначена опікуном малолітньої [PERSON], а тому підстав для призначення іншого опікуна суд не вбачає.

Outcome: approved