Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

В лютому 2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що він являється власником будинку № 14 по вул. Богомольця, в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області згідно договору купівлі-продажу житлового будинку реєстраційний номер № 4-3379 від 15 липня 1998 року. Відповідно до довідки про склад сімї № 2/955, виданої 30.11.2016 р. житлово-експлуатаційною конторою села Хотів, у даному житловому будинку фактично проживає прийомна сім я із двох неповнолітніх та двох дорослих осіб. На зазначеній житловій площі зареєстровано двоє людей, а саме: позивач ([PERSON]В.), - власник житла, та відповідач ([PERSON]О.), яка була прийомною дитиною до досягнення нею 18-ти років. У 2010 році позивач зі своєю дружиною [PERSON] створили прийомну сімю та прийняли на виховання гр. [PERSON], [INFO]. При одержанні паспорта громадянки України, гр. [PERSON] виявила бажання змінити прізвище на «Вострікова». Того ж часу за моєю згодою гр. [PERSON] була зареєстрована на мою житлову площу, де вона і проживала до 01.06.2015 р. У 2014 році опіка над гр. [PERSON] була припинена у звязку із досягненням нею повноліття, але після цього вона продовжувала проживати за місцем реєстрації. 01.06.2015 року без будь-яких пояснень гр. [PERSON] пішла з дому та по теперішній час в зазначеному будинку не проживає, не з'являється та фактичне її місце перебування невідоме. Це підтверджується актами-підтвердженнями від 10.03.2016 р., 31.05.2016 р. та 25.08.2016 р. Відповідач, яка фактично не проживає за адресою [INFO], втратила право на користування житловою площею, внаслідок її відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але плата за них нараховується, а також з оформленням соціальної пільги на оплату комунальних послуг. Спроби позивача знайти та звязатися з гр. [PERSON], з метою добровільного зняття її з реєстрації, не дали результату. Можливості отримання документів про її доходи, з метою оформлення соціальної пільги на оплату комунальних послуг, позивач також не має. В судове засідання позивач зявився. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа Хотівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON], являється власником будинку № 14 по вул. Богомольця, в с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області згідно договору купівлі-продажу житлового будинку реєстраційний номер № 4-3379 від 15 липня 1998 року. Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сімї такими, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Ст. 319 ЦК Згідно п.34 постанови пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року « Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346, що із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб . За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. Ст. 155 ЖК України жилі будинки, квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватись жилим будинком, квартирою. На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що Відповідач [PERSON], 01.06.2015 року без будь-яких пояснень пішла з дому та по теперішній час в зазначеному будинку не проживає, не з'являється та фактичне її місце перебування невідоме. Це підтверджується актами-підтвердженнями від 10.03.2016 р., 31.05.2016 р. та 25.08.2016 р. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення, що відповідно до вимог закону дає підстави суду визнати [PERSON] такою, що втратила право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Богомольця, буд. 14, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved