Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Відділу (органу) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, в якому просила визнати та скасувати з дати розпорядження орган приватизації Шевченківської РДА № 1410 від 24.07.2013р. про передачу в спільну часткову власність [PERSON], [PERSON] і [PERSON] 67/100 частки квартири [ADDRESS] в частині, що стосується права приватної спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що приблизно в 1954 році батьку Позивачки та членам його сім'ї (жінка та дві дочки) було видано ордер на 3-кімнатну квартиру [ADDRESS]. Приблизно в 1978-1979р. сестра Позивачки виселилась зі спірної квартири. В травні 1980р. Позивачка вийшла заміж, проте чоловік в квартиру не прописувався. При народженні в [INFO] сина [PERSON], а в [INFO] дочки [PERSON], вони обидва були прописані в спірній квартирі. В 2003 році дочка Позивачки [PERSON] вийшла заміж за [PERSON], який на той час вже постійно проживав в [ADDRESS] в яких [INFO] народилась донька - [PERSON], яка була зареєстрована в спірній квартирі. В 2004 році мати Позивачки - [PERSON], після смерті в [INFO] батька Позивачки, через суд розділила особовий рахунок по сплаті житлово-комунальних та інших послуг, в результаті чого спірна квартира стала комунальною. Позивачка отримала ордер № 00704 від 10.08.2004р. на право зайняття 2-х кімнат з її сім'єю: Позивачка, донька [PERSON] і онука [PERSON] Договір найму окремої кімнати в комунальній квартирі був укладений з [PERSON], після смерті якої [INFO] у відповідності до розпорядження Шевченківської РДА № 527 від 20.08.2010р. цей договір найму окремої кімнати був змінений на користь сина Позивачки - [PERSON], який в 2013 році її приватизував, так у відповідності до свідоцтва на житло від 24.07.2013р. виданого на підставі розпорядження органу приватизації Шевченківської РДА № 1411 від 24.07.2013р., 33/100 частин комунальної квартири у вигляді окремої кімнати належить сину Позивачки на праві приватної власності. В січні 2005 року [PERSON] по виклику чоловіка виїхала з донькою [PERSON] на проживання в [ADDRESS] де й проживають по даний час. Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2005р. по справі № 2-9033/05, яке набрало законної сили 27.11.2005р., [PERSON] визнано такою, що втратила право користування жилою площею в спірній квартирі. За заявою Позивачки [PERSON] і [PERSON] ЖЕКом 1016 були виключені з нарахувань житлово-комунальних послуг. Не врахувавши, що донька та онука Позивачки втратили право користування жилою площею в спірній квартирі, орган приватизації Шевченківської РДА своїм розпорядженням № 1410 від 24.07.2013р. передав 67/100 частин у вигляді двох суміжних кімнат в комунальній квартирі в приватну спільну часткову власність Позивачці, її доньці та онуці, які вже давно проживають в [ADDRESS]. Таким чином, приватизація двох кімнат в спірній квартирі проведена з порушенням права на приватизацію житла, тому Позивачка вважає розпорядження про приватизацію житла незаконним і підлягають скасуванню в частині, що стосується права приватної спільної часткової власності доньки Позивачки [PERSON] і малолітньої онуки [PERSON] Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Маліновської В.М. від 19.08.2016р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.26). Відповідач подав суду заперечення на позов (а.с.34-35), в яких зазначив, що позивачка 26.06.2013р. звернулась до відділу (органу) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, з заявою про приватизацію кімнат у комунальній квартирі [ADDRESS], надавши пакет документів, а саме технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]; довідку про склад сім'ї та займані приміщення (форма, відповідно до Додатку 5 до Положення); заяву на приватизацію кімнат комунальної квартири (форма відповідно до Додатку 2 Положення), на підставі яких органом приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації було видане розпорядження від 24.07.2013р. № 1410 «Про приватизацію кімнат у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS]» згідно якого 67/100 частин вказаної квартири, що складається з двох кімнат жилою площею 34,9 кв.м., загальна площа 52,11 кв.м., приватизовано на ім'я [PERSON] [INFO]., [PERSON] [INFO]. та [PERSON] [INFO] В цей же час на підставі заяви [PERSON] та наданих документів органом приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації було видано розпорядження від 24.07.2013р. № 1411 «Про приватизацію кімнати у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні Позивачка [PERSON] та її представник Позивачки - [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Відповідача - [PERSON] проти позову заперечила та просила відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на таке. Як зазначила Позивачка приблизно в 1954 році батьку Позивачки та членам його сім'ї (жінка та дві дочки) було видано ордер на 3-кімнатну квартиру [ADDRESS]. Приблизно в 1978-1979р. сестра Позивачки виселилась зі спірної квартири. В травні 1980р. Позивачка вийшла заміж, проте чоловік в квартиру не прописувався. При народженні в [INFO] сина [PERSON], а в [INFO] дочки [PERSON], вони обидва були прописані в спірній квартирі. 12.11.2003 року дочка Позивачки [PERSON] вийшла заміж за [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї від 12.11.2003р. серії [NUMBER] (а.с.7), який на той час вже постійно проживав в [ADDRESS] в яких [INFO] народилась донька - [PERSON], яка була зареєстрована в спірній квартирі. В 2004 році мати Позивачки - [PERSON], після смерті в [INFO] батька Позивачки, через суд розділила особовий рахунок по сплаті житлово-комунальних та інших послуг, в результаті чого спірна квартира стала комунальною. Судом встановлено, що 10.08.2004 року Позивачка [PERSON] на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 02.08.2004р. № 1381 отримала ордер № 00704 серія Б на жиле приміщення, на право зайняття з сім'єю з трьох осіб жилого приміщення жилою площею 34,9 кв.м., що складається з двох кімнат в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Як вказала Позивачка на час отримання ордеру право на зайняття двох кімнат [ADDRESS] отримала разом із сім'єю, що складалась з її доньки - [PERSON] та онуки [PERSON] Договір найму третьої кімнати в комунальній квартирі був укладений з [PERSON], після смерті якої [INFO] у відповідності до розпорядження Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 20.08.2010р. № 527 «Про зміну договорів найму жилих приміщень» зазначений договір найму окремої кімнати жилою площею 17,7 кв.м. комунальної квартири [ADDRESS] був змінений на користь сина Позивачки - [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2005р. у справі № 2-9033/05 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке набрало законної сили 27.11.2005р., позов задоволено та визнано [PERSON] такою, що втратила право користування жилою площею в квартирі [ADDRESS] (а.с.15-16). Судом встановлено, що 26.06.2013р. [PERSON] звернувся до органу приватизації Шевченківського району м. Києва з заявою, в якій просив оформити в передачу приватну власність кімнату у комунальній квартирі (а.с.37), та надав відповідний пакет документів, зокрема довідку про склад сім'ї наймача квартири (будинку), жилого блоку (секції) в гуртожитку, де мешкають 2 наймачів, та займані ними приміщення, видану ТОВ «Київжитлосвіт» вих. № 1216 від 01.06.2013р., згідно якої наймачами квартири [ADDRESS] є [PERSON] (1 кімната) та [PERSON] (2 кімнати) (а.с.38). Розпорядженням органу приватизації Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації «Про приватизацію кімнати у комунальній квартирі за адресою: вул. Зоологічна, буд. 6, 33/100 частин в кв.9» № 1411 від 24.07.2013р. вирішено задовольнити прохання наймача [PERSON] щодо приватизації у комунальній квартирі, в якій він мешкає та передати кімнату у комунальній квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в приватну власність (а.с.36), та видано Свідоцтво на житло від 24.07.2013р., видане згідно з вказаним розпорядженням (а.с.10). Водночас, 26.06.2013 року до органу приватизації Шевченківського району м. Києва надійшла заява від [PERSON], яка просила оформити передачу в приватну спільну часткову власність кімнати у комунальній квартирі, та при оформленні кімнат у комунальній квартирі у спільну часткову власність просила передати у приватну власність членам сім'ї у рівних частках: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Вказана заява від 26.06.2013р. була підписана Позивачкою, [PERSON] від свого імені та [PERSON] та [PERSON] від імені [PERSON] (а.с.40). Так, Позивачкою разом з вказаною заявою Позивачкою було надано відповідний пакет документів, зокрема довідку про склад сім'ї наймача квартири (будинку), жилого блоку (секції) в гуртожитку, де мешкають 2 наймачів, та займані ними приміщення, видану ТОВ «Київжитлосвіт» вих. № 1215 від 01.06.2013р., згідно якої 2 жилі кімнати займають та зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.41). Розпорядженням органу приватизації Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації «Про приватизацію кімнат у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS]» № 1410 від 24.07.2013р. вирішено задовольнити прохання наймача [PERSON] щодо приватизації кімнат у комунальній квартирі, в яких вона мешкає що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та передати їй та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному вказані кімнати у комунальній квартирі в приватну спільну часткову власність (а.с.39), та оформлено Свідоцтво на житло від 24.07.2013р., видане згідно з вказаним розпорядженням органу приватизації за яким посвідчено, що кімнати у комунальній квартирі, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], 67/100 частин в [ADDRESS] дійсно належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному (а.с.18). Згідно ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу УРСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначаються Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». За ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Передача у власність громадян житлових приміщень у гуртожитках здійснюється з одночасною передачею їм у спільну сумісну власність допоміжних приміщень (приміщень загального користування) (ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Частинами 1-3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян, визначається Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010р. за № 109/17404 (далі - Положення). Пунктом 4 Положення визначено, що передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника. У комунальній квартирі, жилому блоці (секції) у гуртожитку, де мешкають два і більше наймачі, загальна площа, що передається у власність громадян, визначається як сума площ займаних наймачами жилих кімнат (з урахуванням відповідних коефіцієнтів площі розташованих у них веранд, засклених балконів, лоджій, холодних комор, відкритих балконів, лоджій та терас) та площі підсобних приміщень, яка розподіляється між всіма наймачами пропорційно площі займаних ними жилих кімнат (п.6.2. Положення). Відповідно до п.п.13.,15 Положення приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації). Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства) (далі - орган з оформлення документів). За п.18. Положення громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. За неповнолітніх членів сім'ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або піклувальники. Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Якщо дитина віком від 14 до 18 років (настає неповна цивільна дієздатність особи), додатково до заяви додається письмова нотаріально засвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі. Форму журналу реєстрації заяв та прийнятих документів наведено у додатку 3. Довідка про склад сім'ї та займані приміщення (далі - довідка) береться громадянином на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які зареєстровані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. (п. 19 Положення) З матеріалів справи вбачається та встановлено в судовому засіданні, що Позивачка звернулась до відповідного органу приватизації разом з заявою про оформлення кімнат у комунальній квартирі [ADDRESS] у спільну часткову власність членам сім'ї у рівних частках: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та відповідним пакетом документів, та орган приватизації Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010р. за № 109/17404, розглянувши надані документи, - видав розпорядження про передачу кімнат у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] та відповідно оформлено Свідоцтво про право власності на житло згідно якого посвідчено, що кімнати у комунальній квартирі, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], 67/100 частин в [ADDRESS] дійсно належать на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному. В судовому засіданні представник Позивачка та її передставник не заявляли клопотання про залучення [PERSON] та [PERSON] в якості співвідповідачів або третіми особами по справі, не надано інформацію щодо їх актуальних адрес місця проживання. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.10 ЦПК України). За ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених Позивачкою вимог, враховуючи те, що обставини, на які посилається [PERSON] як на підставу для задоволення позову, а саме порушення органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та права Позивачки на приватизацію житла, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах та спростовуються матеріалами справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до Відділу (органу) приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, - слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.345 ЦК України, с т. 9 ЖК Української РСР, ст.ст. 1, 2,3, 5,8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.п. 4, 6.2., 13, 15, 18, 19 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010р. за № 109/17404, та

Outcome: dismissed