Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їй було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області згідно наказу [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області № 17-5311/16-16-СГ від 15.12.2016 року. Фізичною особою-підприємцем [PERSON] згідно Договору №128-2016-12-Г від 21.12.2016 року було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області. Даний проект землеустрою було погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного Кодексу України, про що свідчить висновок експерта державної експертизи [PERSON] за №55/82-17 від 10.02.2017 р. Даний висновок є чинним і не оскаржувався. Державним кадастровим реєстратором було присвоєно даній земельній ділянці кадастровий номер: 5624680700:05:017:1430. Відповідно до постанови Рівненського окружного адміністративного суду по справі №817/586/17 від 22.05.2017р. (набрала законної сили 18.07.2017 р.) було зобовязано [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області (за межами населеного пункту) та надати її у власність. Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. 25.09.2017 року позивачкою було подано клопотання до [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо затвердження проекту землеустрою та передачі її у власність. Однак, листом від 29.09.2017 року №К-5396/0-6963/0/6-17 позивачці знову було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її у власність вказавши, що дана земельна ділянка відноситься до земель приватної власності. Крім того, Постановою від 10.10.2017 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Рівненській області накладено штраф за не виконання рішення суду. Згідно витягу від 13.10.2017 №НВ-5603509702017 позивачка дізналася, що на земельну ділянку з кадастровим номером 5624680700:05:017:1430 зареєстровано право приватної власності площею 0,2774 га. Відповідачці [PERSON] [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Рівненській області було видано наказ про надання дозволу на розробку документації із землеустрою за № 17-47/0/16-17-СГна земельну ділянку. Таким чином, наказ № 17-5311/16-16-СГ від 15.12.2016 року, який був виданий позивачці, передував наказу № 17-47/0/16-17-СГ від 05.01.2017 року, який було видано відповідачці [PERSON]. Такі дії порушують права позивачки на відведення земельної ділянки для наступного отримання її у власність. Зважаючи на наведене позивачка просить суд постановити рішення, яким: визнати неправомірними дії [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою [PERSON] та скасувати наказ [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області № 17-47/0/16-17-СГ від 05.01.2017 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою [PERSON]; визнати протиправним та скасувати наказ №17-3418/16-17-СГ від 22.09.2017 року [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 0.2774 га на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області [PERSON]; скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень [PERSON] на земельну ділянку площею 0.2774 га з кадастровим номером 5624680700:05:017:1430 розташованої на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області; зобовязати [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області вчинити дії щодо затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 0,1 га. із кадастровим номером 5624680700:05:017:1430; стягнути з Державного бюджету України на користь позивачки сплачений судовий збір. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та передала слово своєму представнику. Представник позивачки позов підтримав з підстав, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача ([PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області) не визнав позов та пояснив суду, що управління діяло в межах законодавства, яке не забороняє надавати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність необмеженій кількості громадян. В даному випадку у відповідача не було підстав не передавати у власність земельну ділянку відповідачці. А надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не створює для позивачки ніяких прав та не гарантує у послідуючому отримання у власність земельної ділянки. Представник підтримав свою правову позицію, яка висловлена у відзиві. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] повторно не зявилася в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачка мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ФОП [PERSON] в судове засідання не зявився. Суд вважає за доцільне застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не зявилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачці було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області згідно наказу [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області № 17-5311/16-16-СГ від 15.12.2016 року. Фізичною особою-підприємцем [PERSON] згідно Договору №128-2016-12-Г від 21.12.2016 року було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області. Даний проект землеустрою було погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного Кодексу України, про що свідчить висновок експерта державної експертизи [PERSON] за №55/82-17 від 10.02.2017 р. Даний висновок є чинним і не оскаржувався. Державним кадастровим реєстратором було присвоєно даній земельній ділянці кадастровий номер: 5624680700:05:017:1430. Відповідно до постанови Рівненського окружного адміністративного суду по справі №817/586/17 від 22.05.2017 р. (набрала законної сили 18.07.2017 р.) було зобовязано [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області (за межами населеного пункту) та надати її у власність. Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. 25.09.2017 року позивачкою було подано клопотання до [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо затвердження проекту землеустрою та передачі її у власність. Однак, листом від 29.09.2017 року №К-5396/0-6963/0/6-17 позивачці знову було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні її у власність вказавши, що дана земельна ділянка відноситься до земель приватної власності. Суд зауважує, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №817/586/17 від 22.05.2017 р. не виконувалося [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Рівненській області, а тому постановою від 10.10.2017 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби [PERSON] управління юстиції у Рівненській області було накладено штраф за не виконання рішення суду. Згідно витягу від 13.10.2017 №НВ-5603509702017 позивачка дізналася, що на земельну ділянку з кадастровим номером 5624680700:05:017:1430 зареєстровано право приватної власності площею 0,2774 га за відповідачкою [PERSON] на підставі того, що [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Рівненській області було видано наказ про надання дозволу на розробку документації із землеустрою за № 17-47/0/16-17-СГ на земельну ділянку; та у послідуючому видано наказ . Таким чином, наказ № 17-5311/16-16-СГ від 15.12.2016 року, який був виданий позивачці, передував наказу № 17-47/0/16-17-СГ від 05.01.2017 року, який було видано відповідачці [PERSON]. Такі дії порушують права позивачки на відведення земельної ділянки для наступного отримання її у власність. Відповідно до ст.81 Земельного Кодексу України Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідач ([PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області), видавши наказ № 17-5311/16-16-СГ від 15.12.2016 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою позивачці втратив своє право на подальше самостійне розпорядження земельною ділянкою до остаточного вирішення питання про передачу ділянки позиваці у власність, або відмову у такій передачі. Зазначеним наказом\~від 05.01.2017\~року про\~надання дозволу\~на розроблення\~документації із\~землеустрою [PERSON],\~без скасування\~попереднього наказу\~щодо позивачки\~від 15.12.2016\~року,\~яким їй\~надано дозвіл\~на розробку\~проекту землеустрою,\~[PERSON] управління\~Держгеокадастру у\~Рівненській області\~фактично надало\~дозвіл щодо\~однієї і\~тієї ж\~ділянки двічі. А це породило конфлікт інтересів між двома фізичними особами (позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON]), порушило права позивачки у публічно-правовій сфері. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону «Про Державний земельний кадастр» при відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки. Згідно з ч.1, 6 ст.16 Закону «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно з ч.10 ст.24 Закону «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Водночас, відповідно до п.60 Порядку №1051 до повноважень державного кадастрового реєстратора віднесено скасовування записів у Поземельній книзі на підставі відповідного рішення суду. В Публічній кадастровій карті у відкритому доступі відображена земельна ділянка площею 0.2774 га, яка передана відповідачці [PERSON] з тим же кадастровим номером 5624680700:05:017:1430, що був присвоєний при реєстрації земельної ділянки площею 0,1 га за позивачкою згідно [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Реєстрація земельної ділянки площею 0.1 га за позивачкою згідно [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку - є чинна та не скасована. А чинним законодавством забороняється реєструвати та, відповідно, присвоювати один і той же кадастровий номер двом різним ділянкам, в нашому випадку ще й з різними площами: 0,1 га та 0,2774 га. Оскільки, відповідно до ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі з відповідною площею (ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»), то реєстрація земельної ділянки площею 0.2774 га відповідачкою [PERSON] з тим же кадастровим номером 5624680700:05:017:1430, що був присвоєний при реєстрації земельної ділянки площею 0,1 га позивачкою згідно [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку - є незаконною. А відтак, послідуюче затвердження документації із землеустрою і передача у власність земельної ділянки площею 0.2774 га відповідачці [PERSON] та державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0.2774 га з кадастровим номером 5624680700:05:017:1430 за відповідачкою [PERSON] є незаконною та протиправною. Тому заявлений позов (окрім останньої позовної вимоги, рішення щодо якої було оформлене у виді ухвали про закриття провадження у справі) є доведеним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. При цьому суд вважає, що оскільки відповідач - [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області вчинило дії, які порушують права позивачки, а набуття [PERSON] у власність земельної ділянки стало результатом таких дій, то судові витрати слід покласти на [PERSON] управління Держгеокадастру у Рівненській області. В даному випадку, з урахуванням задоволених позовних вимог, до стягнення підлягають 1920 грн. (2560 грн. 640 грн.=1920 грн.). Зважаючи, що відповідачка в судове засідання повторно не зявилася; не скористалася своїми правами, що надані їй ЦПК України, ЦК України чи гарантовані іншим законодавством; своїм ставленням засвідчила про свою байдужість до справи, то в межах розгляду даної справи суд не може ефективно захистити права відповідачки [PERSON] Суд також враховує, що громадянин не має потерпати від несумлінних дій державних органів чи службових осіб. А тому відповідачка [PERSON] має право на отримання у власність іншу земельну ділянку (замість тієї, право на яку вона втратила), або на отримання відповідної грошової компенсації. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved