Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання розміру часток у спільній сумісній власності, посилалась на те, що [INFO] помер [PERSON], чоловік позивачки [PERSON] та батько позивачів [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON], від крилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], площею 0,100 га у межах згідн6о плану, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована в [ADDRESS]. Дана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], виданого Чернівецькою міською радою 25.05.2006 року на підставі рішення №42 сесії ІV скликання від 23.03.2006 року №969, зареєстрованого Чернівецьким міським управлінням земельних ресурсів у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010680900516, та перебувала за життя спадкодавця у спільній сумісній власності з іншими співвласниками. Вказують, що у встановлений шестимісячний строк звернулися до нотаріуса для прийняття спадщини, однак, нотаріусом було відмовлено їм, у зв'язку з тим, що не визначені (не виділені) частки власників у спільній сумісній власності спадкового майна - земельної ділянки, загальною площею 0,1000 га, яка знаходиться по [ADDRESS]. За життя покійний [PERSON], як учасник спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і знаходиться по [ADDRESS], не визначав свою частку у спільній сумісній власності і не виділяв її в натурі. Тому, на підставі наведеного просять визначити частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,1000 га, кадастровий номер[NUMBER] по 1/4 частини кожному із її співвласників, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачі в судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, просив розглянути справу у його відсутності згідно чинного законодавства, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.5). Померлий [PERSON], являється чоловіком позивачки [PERSON] та батьком позивачів [PERSON], [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та про народження (а.с.10-12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER], площею 0,1000 га у межах згідно плану, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована в [ADDRESS] (а.с.15). Дана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія [NUMBER], виданого Чернівецькою міською радою 25.05.2006 року на підставі рішення 42 сесії IV скликання від 23.03.2006 року №969, зареєстрованого Чернівецьким міським управлінням земельних ресурсів у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010680900516, та перебувала за життя спадкодавця у спільній сумісній власності з іншими співвласниками (а.с.13-17). У встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, згідно якої заведена спадкова справа № 61580233, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49920671 від 17.11.2017 року. (а.с.15). Однак, у його видачі нотаріусом було відмовлено у зв'язку з тим, що не визначені (не виділені) частки власників у спільній сумісній власності спадкового майна - земельної ділянки, загальною площею ОД 000 га, яка знаходиться по [ADDRESS]. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.09.2016 року. (а.с.5). Відсутність визначення часток коленого з власників спільної сумісної власності спадкового майна у вигляді земельної ділянки є перешкодою для позивачів в оформленні спадщини. [PERSON] та [PERSON] подали заяви до приватного нотаріуса Чернівецької міського нотаріального округу про відмову від своєї частки в спадщині на користь позивача [PERSON] (а.с.18-19). Згідно ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок; при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або за законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 370 ЦК України регламентовано право співвласників на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК Кодексу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За життя померлий [PERSON], як учасник спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і знаходиться по [ADDRESS], не визначав свою частку у спільній сумісній власності і не виділяв її в натурі. Так як визначити позасудовим порядком розмір частки земельної ділянки для всіх співвласників на даний час неможливо із-за смерті [PERSON], а внаслідок відсутності визначення часток у спільній сумісній власності на спадкову земельну ділянку, позивачі не можуть оформити спадщину, то суд вважає за можливе визначити частку спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] та встановити, що розмір такої частки становить по 1/4 кожному із її співвласників. На підставі викладеного та

Outcome: approved