Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

В лютому 2020 року позивач звернулася до суду із названим позовом у якому просила стягнути з [PERSON] безпідставно набуті кошти у розмірі 52 171 грн. та судові витрати у розмірі 840, 80 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.10.2019 року АТ «Кредобанк» проведено несанкціоновані операції з рахунку IBAN [NUMBER] , який належить ФОП [PERSON] , за платіжними дорученнями № 1, №2, № 3, № 4, № 5, № 6. Такі операції були здійснені з ІР адреси, що не належала ФОП [PERSON] , з порушенням нумерації платіжних доручень, яка не відповідала дійсності. Останній номер платіжного доручення, що формувалося ФОП [PERSON] є платіжне доручення №14 від 16.09.2019 року. Відтак, номер нелегітимних платіжок порушив правила послідовності, встановивши початкову нумерацію з № 1. Вищезазначені обставини підтверджують, що платіжні доручення не формувалися позивачем, а стали результатом несанкціонованого втручання у систему «Клієнт - Інтернет - Банк». Як вбачається з виписки по особовим рахункам за 18.10.2019 року списання коштів відбулося на користь [PERSON] , призначення платежів - «Возврат займа зг.дог № 18 от 18.09.19 р.». Однак жодних зобов`язальних чи інших правовідносин між ФОП [PERSON] та [PERSON] не виникало, а отже відповідач безпідставно набув належні позивачу кошти. Позивач зверталася до [PERSON] з заявою про досудове врегулювання спору мирним шляхом, однак лист повернений відправнику. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.04.2020 року було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.11.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в підготовчі та судові засідання не з`являвся, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подачу відзиву не скористався, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, а тому суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. 20 травня 2021 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 18.10.2019 року АТ «Кредобанк» проведені операції з рахунку IBAN [NUMBER] ФОП [PERSON] , за платіжними дорученнями № 1, №2, № 3, № 4, № 5, № 6, з призначеннями платежів «Возврат займа зг.дог № 18 от 18.09.19 р. для пополнения счета [PERSON] , [NUMBER] » на загальну суму 52 171 грн., що порушено нумерацію документів, відповідно до виписки по особовим рахункам за 18.10.2019 року, виданою відділення АТ «Кредобанк» 18.10.2019 року. 23.12.2019 року ФОП [PERSON] звернулася до [PERSON] з заявою про повернення безпідставно набутих коштів, з метою досудового врегулювання спору, однак лист відповідач не отримав. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. З правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 14 квітня 2020 року по справі № 495/2442/16 від 14 квітня 2020 року, вбачається, що під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом не встановлено існування між позивачем та відповідачем договірних правовідносин. Відповідно до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України позивачем сплачено судовий збір у сумі 840, 80 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 1212 ЦК України,

Outcome: approved