Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

В листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказавши, що 21.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3199020911-001450 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача в Інтернет сайті https//e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до умов вказаного кредитного договору [PERSON] отримав позику у розмірі 2100 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 2% за кожен день починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Повідомленням від 21.04.2018 року та платіжним дорученням № 409 від 21.04.2018 року підтверджується, що позивачем на рахунок відповідача було перераховано вказану позику. Станом на 18.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4 даного договору, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 18991,77 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 2100 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 7063,77 грн., заборгованість за пенею 9828,00 грн. Тому позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3199020911-001450 від 21.04.2018 року в сумі 18991,77 грн., а також судовий збір. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2018 року продовжено подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3199020911-001450 в електронному вигляді, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 2100 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 2% за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики. Вказані обставини підтверджуються: Договором №3199020911-001450 від 21.04.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; повідомленням від 21.04.2018 про успішну видачу займу. Відповідно до п.2.1 договору Позикодавець (Товариство) на умовах цього договору надає Позичальнику (Клієнту) кошти у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а Позичальник зобовязується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Згідно п.3.2.1 Договору проценти за користування позикою становлять 2% за кожен день користування позикою, що становить (730 процентів річних). Згідно умов п.10.1.3 Договору, позичальник зобовязується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» таЗаконом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції йогоукласти (оферти) однією стороною та їїприйняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції впорядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно повязані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі субєкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 957334, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.. Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Станом на 18.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 18991,77 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 2100 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 7063,77 грн., заборгованість за пенею 9828,00 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за договором від 21.04.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту станом на 18.10.2018 року в сумі 18991,77 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати: судовий збір в розмірі 1762 грн. та 1500 грн. за юридичні послуги, а всього 3262 грн., що підтверджені відповідними платіжними дорученнями.

Outcome: approved