Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

В листопаді 2016р. позивач ПрАТ «СК «Граве Україна» звернувся до суду з позовом (а.с. 1, 2) до відповідачки [PERSON], в якому просив суд, з урахуванням поданої заяви про зменшення позову (а.с. 43): стягнути з відповідачки на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 37950,0 грн., а також понесені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1378,0 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 грудня 2014р. в м. Києві на вул. вул. Мельникова - Дорогожицька сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) з участю двох автомобілів: «Bentley» д.н. [NUMBER], під керуванням відповідачки та «Mazda» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], який уклав 27 листопада 2014р. з позивачем договір № 101016270 добровільного страхування «Граве Каско» (далі по тексту - договір страхування). Вказана ДТП сталася з вини відповідачки. Позивачем було здійснено сплату страхового відшкодування у розмірі 87440,0 грн., оскільки відповідачка відмовилася в добровільному порядку відшкодувати позивачу сплачену суму страхового відшкодування у розмірі 337950,0 грн., позивач вимушений був звернутися до відповідачки з позовом про стягнення страхового відшкодування на підставі ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». До початку судового засідання, стороною позивача було подано клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилася, про поважність причин неявки суд не повідомила та не просила розглядати справу у її відсутність, свого представника до суду не направила, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 09 грудня 2014р. в м. Києві на вул. вул. Мельникова - Дорогожицька, сталася ДТП з участю двох автомобілів: «Bentley» д.н. [NUMBER], під керуванням відповідачки та «Mazda» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], і який уклав 27 листопада 2014р. з позивачем договір страхування. Дана ДТП сталася з вини відповідачки, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 лютого 2015р. За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що позивачем було сплачено, на виконання договору страхування, суму страхового відшкодування у розмірі 87440,0 грн. У відповідності з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги (регресу), яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з п. 3) ч. 1 ст. 988 ЦК України; п. 3) ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сума страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 37950,0 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1378,0 грн..

Outcome: approved