Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач [PERSON] вказує про те, що 19.04.2016 р. між ним та відповідачем був укладений договір позики згідно якого він передав відповідачу кошти в сумі 10000 грн., які вона зобов'язувалася повернути до 01.06.2017 р. Оскільки відповідачем кошти не повернуті, то просить суд звернути стягнення по грошовим зобов'язанням відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером 5622681200:02:002:0370 площею 0,0172 га, кадастровим номером 5622681200:02:002:0369 площею 0,0179 га, припинити право власності відповідача на вказані земельні ділянки та визнати за ним право власності на них. До початку розгляду справи по суті позивачем було подано заяву про зміну предмету позову в якій він просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 10000 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики від 19.04.2016 р., стягнути з відповідача понесені судові витрати, а також повернути йому судовий збір у сумі 1280 грн. В судове засідання позивач не зявився. В заві про зміну предмету позовних вимог зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та ухвалення рішення за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши докази по справі суд приходить до таких висновків. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з матеріалів справи 19 квітня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого остання отримала від позивача грошові кошти в сумі 10000 грн., які зобовязувалася повернути в строк до 01.06.2017 року. На підтвердження факту укладення договору позики позивачем надано розписку [PERSON] від 19.04.2016 р. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідачкою [PERSON] у встановлений договором позики строк зобовязання виконано не було, то позовні вимоги про стягнення грошових коштів в сумі 10000 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved