Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В листопаді 2013 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про реальний розподіл житлового будинку та земельної ділянки. Вказував на те, що йому та відповідачці належить на праві спільної часткової власності (по 1/2 - частка кожного) житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS], а також на праві спільної сумісної власності земельна ділянка за вказаною адресою. Однак на теперішній час добровільно дійти згоди щодо користування будинком та земельною ділянкою сторони не можуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд здійснити реальний розподіл житлового будинку [ADDRESS] з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а також земельної ділянки за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Просив суд здійснити реальний розподіл житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а також земельної ділянки, згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-040 від 22.04.2014 р. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.05.2012 р. по справі № 2/1416/1322/2012 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, за [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] - по 1/2 частині за кожним. Вказані частки в спільній частковій власності на домоволодіння не виділялись, порядок користування земельною ділянкою не визначався. Норми ст.ст. 364, 367 ЦК України регулюють правовідносини учасників спільної часткової власності що виділу частки з майна або його поділу. Зазначеними нормами передбачено, що поділ (виділ частки) майна, яке є об??єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим, якщо кожній зі сторін виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, що виключає можливість залишення в спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Таким чином, відповідно до ст. 367 ЦК України, при поділі будинку припиняється не тільки спільне користування будинком, а й право спільної часткової власності. Відповідно до свідоцтва про право власності від 16.10.2013 р., індексний номер: 10967122, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0,0495 га, розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку є рівними і складають по 1/2 частині - частка кожного. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. По справі було призначено та проведено судову будівельно-технічну експертизу (висновок № 125-040 від 22.04.2014 р.). Поділ житлового будинку та земельної ділянки експертом проведено відповідно до спільного побажання співвласників. При цьому кожній зі сторін запропоновано виділення відокремленої частини земельної ділянки та будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення в спільному користуванні співвласників приміщень будинку. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved