Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину однокімнатної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], після визнання померлим [PERSON], [INFO] Свої вимоги [PERSON] обгрунтувала тим, що [PERSON] рішенням суду від 27 листопада 2013 року був визнаний померлим [INFO] року. 19 грудня 2013 року позивач отримала свідоцтва про його смерть. Як зазначила позивач, вона своєчасно звернулась до Добропілської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак [PERSON] не може оформили своє право власності на спадкове майно її сина, оскільки на правовстановлюючому документі на квартиру - дублікаті свідоцтва про право власності на житло, відсутня відмітка про державну реєстрацію права власності на 1/2 спірного майна за [PERSON] Даний дублікат, на момент звернення до суду не може пройти державну реєстрацію у зв'язку із смертю власника житла. Право власності [PERSON] на 1/2 зазначеної квартири виникло 12 квітня 2000 року у зв'язку із приватизацією житла ним та позивачем в рівних долях. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте звернулась до суду із заявою про розгляд справи в її відсутність. Представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Таким чином, на підставі ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутність позивача та представника відповідача. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заслухавши надані представником позивача пояснення, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Добропілського міськрайонного суду Донецької області від 27 листопада 2013 року за заявою [PERSON], [PERSON]. [INFO], було визнано померлим з 17 грудня 2014 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю реєстраційної служби Добропілського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було видано поновлене свідоцтво серії [NUMBER] про смерть останнього. Із долученої до матеріалів справи копії свідоцтва серії [NUMBER] про народження [PERSON], а також копії повторно виданого свідоцтва серії [NUMBER] про шлюб, судом вбачається що позивач [PERSON], є матір'ю [PERSON], [INFO]. Як вбачається судом із долученої до матеріалів справи копії дубліката про право власності від 12 квітня 2000 року, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. в рівних долях належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], про що також свідчить долучена до матеріалів справи копія довідки № 445 про наявність нерухомого майна за архівними даними станом на 31.12.2012 року, яка була видана 13 лютого 2014 року. Судом також встановлено, що 12 лютого 2014 року позивач звернулась до Добропілської державної нотаріальної контори Донецької області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [INFO], що складається зокрема з 1/2 частки, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. про що свідчить долучена до матеріалів справи завірена нотаріусом копія спадкової справи № 45/2014, яка, згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36600618, була відкрита 12 лютого 2014 року. Долучені до матеріалів справи копії особового рахунку № [NUMBER] та технічного паспорту від 20 січня 2014 року на спірну частку квартири, судом вбачаються, що в цих документах містяться відомості про позивача Разом із тим, постановою від 22 липня 2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 ідеальної частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки на дублікаті свідоцтва про право власності на житло виданий 30.01.2014 року виконавчим комітетом Білозерської міської Ради, за № 265, відсутні відмітки про державну реєстрацію прав власності на нерухомість за спадкодавцем. Таким чином, судом було достеменно встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні майно, на яке просить визнати право власності позивач перебувало у власності та користуванні її сина - [PERSON], однак, через відсутність реєстрації цього права, позивач позбавлена можливості оформити його в порядку спадкування після оголошення померлим її сина [PERSON] Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 47 ЦК України встановлено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Між тим, згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, гой з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що, оскільки [PERSON] рішенням суду був визнаний померлим, то до даних правовідносин суд застосовує правові наслідки, які настають у разі смерті останнього, а й отже [PERSON], як спадкоємець першої черги, набула право власності на 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: Донецька обл., [ADDRESS], загальною площею 31,6 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м.

Outcome: approved