Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 27.09.1984 перебувають у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, подружні стосунки вони не підтримують та не ведуть спільне господарство, а за таких обставин він наполягає на розірванні шлюбу. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с. 42) Позивач та його представник подали заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, також просили провести розгляд справи за їх відсутності (а.с. 48) В свою чергу, відповідач направила заяву, в якій просила суд відкласти розгляд справи на іншу дату в зв?язку з перебуванням на лікарняному (а.с. 46), проте жодним документом поважність пропуску судового засідання не підтвердила. Враховуючи розумні строки розгляду справи, клопотання позивача та його представника щодо прискорення строків розгляду справи (звернення до суду датоване 09.02.2016 року) та небажання позивача зберегти родину, час, який судом надавався для примирення сторін, за наслідками якого таке примирення за словами позивача все одно є неможливим, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в даному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Саме на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України) З матеріалів справи вбачається, що з 27.09.1984 сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Тбілісі Грузія, актовий запис № 236, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 36) Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Матеріали справи свідчать про те, що сторони вже тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, не мають намір відновлювати сім'ю. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 551 гривні 20 копійок. Враховуючи викладене,

Outcome: approved