Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] вказувала, що позивач [PERSON] перебувала з 27 жовтня 2010 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , під час якого у них [INFO] народилась донька, [PERSON] . З вересня 2012 року шлюбно-сімейні відносити між подружжям фактично припинились, але шлюб було розірвано лише в серпні 2017 року підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області. Від тоді відповідач проживає окремо та не приймає участі у вихованні доньки, жодним чином не піклується про матеріальний та духовний добробут дитини. Тому позивач змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, який було задоволено рішенням від 08 серпня 2016 року. Позивач [PERSON] взяла на себе усі обов`язки по вихованню та утриманню дитини, розвитку її здібностей, турботу про її стан здоров`я та дозвілля. Нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками по відношенню до доньки на протязі досить тривалого часу, на думку позивача, принижує гідність дитини та може призвести до негативних моральних наслідків, що й змусило її звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, але подала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача також висловила свою згоду на проведення заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився без поважних на то причин та відзив на позов не подав. Заяву про відкладення розгляду справи до суду відповідач не подавав. Тому суд, зі згоди позивача, провів заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Орган опіки та піклування в особі Люботинської міської ради Харківської області подав заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності його представника. Суд, дослідивши матеріали справи, в судовому засіданні встановив наступне. Позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] з 27 жовтня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 08 серпня 2017 року, ухваленого в справі № 630/289/17 за позовом [PERSON] В період зареєстрованого шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 22 грудня 2012 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані приймати участь у вихованні дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 03-10/1717 від 31 травня 2019 року, позивач [PERSON] та її донька [PERSON] проживають однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Але відповідач [PERSON] - батько малолітньої [PERSON] , за вказаною адресою не проживає, що підтверджується актом квартального комітету № 74 від 29 травня 2019 року. Згідно з повідомленням Відділу обліку та моніторингу інформації ГУ ДМС України в Харківській області від 12 липня 2019 року, відповідач [PERSON] з 29 листопада 2000 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Наразі, дитини [PERSON] є ученицею 3 класу Люботинської гімназії № 1 Люботинської міської ради Харківської області, вихованню якої багато уваги приділяє мати, [PERSON] Але батько, [PERSON] , не бере участі у вихованні дитини, не відвідує навчальний заклад та не цікавиться успіхами доньки. Про це керівник навчального закладу вказав у характеристиці, виданій на [PERSON] по завершенню навчання у 2-му класі. Згідно з довідкою, виданою 10 травня 2019 року керівником танцювальної студії «Стиль», [PERSON] відвідує гурток танців у супроводі матері або бабусі; батько на заняттях або виступах дитини ніколи не з`являвся. Згідно з довідкою, виданою 08 травня 2019 року викладачем ДЦ «Лимонад», [PERSON] відвідує заняття з англійської мови протягом двох років у супроводі матері; батько на заняттях дитини ніколи не з`являвся. Відсутність з боку відповідача [PERSON] допомоги в утриманні доньки спонукала позивача [PERSON] на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно з заочним рішенням Люботинського міського суду Харківської області по справі від 08 серпня 2016 року, ухваленим в справі № 630/427/16-ц, відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 15 липня 2016 року. Але відповідач [PERSON] обов`язок по оплаті аліментів не виконує, через що утворилась заборгованість станом на 01 серпня 2019 року в розмірі 25200,00 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав», наведено роз`яснення, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, відповідач у справі [PERSON] , проживаючи окремо від своєї доньки, батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, не виконує, належним чином не утримує доньку, не займається її вихованням, не піклується про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає ніякої участі в підготовці до самостійного життя. Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування у своєму висновку № 03-36/2969 від 11 вересня 2019 року вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Надаючи оцінку вищевказаному висновку органу опіки та піклування, суд бере до уваги те, що він ґрунтується не лише на усних поясненнях і документах, представлених позивачем [PERSON] , а ще й на протоколі консультації і практичних занять, проведених практичним психологом з дитиною, які показали, що [PERSON] хоча й пам`ятає про батька, але ображена на нього, прихильність до батька у неї відсутня. В тому, що такий висновок є об`єктивним та неупередженим по відношенню до сторін по даній справі, у суду не виникає сумнівів, бо для участі в засіданні Комісії з питань захисту прав дитини, яка перевіряла обставини можливого ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, був викликаний відповідач. Останній хоча й з`явився на засідання комісії, але спромігся лише на усні заперечення проти позбавлення його батьківських прав, будь-яких дієвих заходів на захист своїх інтересів [PERSON] не вчинив. Тому суд приймає висновок органу опіки та піклування як обґрунтований. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина, а тому задовольняє позов в повному обсязі. Одночасно з цим, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн., які документально підтверджені.

Outcome: approved