Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

В листопаді 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.12.1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, актовий запис № 2715. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалось, оскільки сторони мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, сімейний уклад. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями. Сім'я фактично розпалась, шлюб носить лише формальний характер, тому позивачка прийшла до висновку про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Справу просить розглядати у її відсутність, не заперечила щодо заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 26.12.1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, актовий запис № 2715 (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Зі змісту позовної заяви суд встановив, що сторони мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, сімейний уклад. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями. Позивачка вважає, що примирення між сторонами неможливе, оскільки відповідач не бажає змінювати свою поведінку. А тому на думку позивачки шлюб існує лише формально та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «[PERSON]». Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved