Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

В квітні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та третьої особи без самостійних вимог про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS]. Спадщину після її смерті вона прийняла своєчасно як спадкоємець за заповітом. Інших спадкоємців не має. Але оскільки спадкодавець не отримала при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, вона не може оформити на себе право власності на спадщину. Просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Черленівської сільської ради Новоселицького району та третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви про те, що позов визнають та просять розглянути справу в їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки Черленівської сільської ради Новоселицького району № 102 від 17 березня 2016 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому була зареєстрована та проживала тільки [PERSON], в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, вона була власницею всього колгоспному двору. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1950 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Черленівській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок вказаного домоволодіння побудований відповідно до діючого на час його будівництва законодавства, належним чином був зареєстрований органом місцевого самоврядування і належав зареєстрованій та проживаючій в ньому станом на 1991 рік [PERSON] на праві власності. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на вказане домоволодіння. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час виникнення вказаних правовідносин, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно заповіту, який був складений 10 червня 2002 року та посвідчений секретарем Черленівської сільської ради Новоселицького району, спадкодавець [PERSON] заповіла позивачці [PERSON] житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. Позивачка як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла своєчасно, оскільки протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини вступила у володіння та користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Черленівської сільської ради Новоселицького району № 72 від 09 березня 2016 року. Однак, у зв'язку із смертю спадкодавці та відсутністю за нею правовстановлюючого документу на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців не має та відповідач позов визнав, то право власності на спадщину слід визнати за нею. На підставі ст.ст. 524, 525, 534, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд

Outcome: approved