Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

в лютому 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 157 274,87 грн., в обґрунтування якого зазначає, що між АТ «Кредобанк» та [PERSON] 05.06.2019 року укладено кредитний договір № CL-197415, відповідно до умов якого банком надано відповідачу кредит в сумі 148 450,00 грн., позичальником допущено протермінування в поверненні кредиту, а тому за нею рахується заборгованість у розмірі 157 274,87 грн., з яких 145 990,85 грн. заборгованість по тілу кредиту, 10 321,16 грн. заборгованість за відсотками та 962,86 грн. заборгованості по нарахованій пені. В зв`язку із порушенням вказаного грошового зобов`язання, просить стягнути із відповідача зазначену заборгованість та судовий збір у розмірі 2 359,12 грн. Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 12.03.2020 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому, у позовній заяві представник позивача просить розгляд справи проводити за його відсутності у випадку неявки відповідача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Разом з тим, від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вказує, що позов визнає частково, оскільки станом на 27.04.2020 року нею сплачено на користь позивача заборгованість у розмірі 14 100,00 грн., в зв`язку з чим просить задовольнити позов на суму 143 174, 87 грн., а також врахувати, що строк дії договору завершується 04.06.2024 року. До вказаної заяви додано оригінали квитанцій від 17.03.2020 року, 31.03.2020 року та 27.04.2020 року на загальну суму 14 100,00 грн. Ознайомившись із доводами позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 05.06.2019 між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № CL-197415, у відповідності до якого позивач надав позичальнику [PERSON] кредит в сумі 148 450,00 грн. на умовах поворотності, строковості, цільового використання та плати за користування кредитними коштами в розмірі 36,99 % річних, строком до 04.06.2024 року. Для обліку виданих кредитних коштів банк відкрив позичковий рахунок та транзитний рахунок для повернення коштів - № [NUMBER] . Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст. 611, 625, 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено судом, відповідач умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором. За приписами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (положення щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зважаючи на вказані положення закону та враховуючи, що відповідачем допущено порушення строків чергового повернення частини кредиту, позивач вправі вимагати дострокового повернення залишку несплаченого кредиту, незважаючи, що строк кредитного договору визначено до 04.06.2024 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 20.01.2020 року загальна сума заборгованості становить 157 274,87 грн., яка складається з 145 990,85 грн. заборгованості по тілу кредиту, 10 321,16 грн. заборгованість за відсотками та 962,86 грн. заборгованості по нарахованій пені. Разом з тим, згідно наданих квитанцій, відповідачем сплачено на користь позивача у якості погашення кредиту 14 100,00 грн., з яких 8000,00 грн. 27.04.2020 року, 5000,00 грн. 31.03.2020 року та 1100,00 грн. 17.03.2020 року, тобто кошти оплачені вже після подання даного позову та відкриття провадження у справі. З огляду на те, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, визнав позовні вимоги, що підтвердив відповідною письмовою заявою, суд приходить до висновку про підставність заявленого позову та необхідність його задоволення, за винятком сплаченого відповідачем боргу у розмірі 14 100,00 грн. Оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, з врахуванням положень ст. 142 ЦПК України, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків, що становить 1 179,56 грн., слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: partial