Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 09 лютого 2005 року померла її тітка по матері, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 702091, виданого на підставі розпорядження Ізюмської райдержадміністрації № 434 від 11 грудня 2002 року, кадастровий номер 6322886500:05:000:0190 розміром 4,9128 га, розташованої на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Про існування зазначеного вище державного акту позивачка дізналася лише в серпні 2016 року. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2008 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON], матірю позивачки, та [PERSON], рідною тіткою позивачки. Оскільки після смерті тітки тривалий час доглядала за хворою матірю та не знала про існування державного акту на право приватної власності на землю своєчасно не встигла звернутися до держнотконтори для подання заяви про прийняття спадщини Просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви для прийняття спадщини після смерті її рідної тітки по матері, [PERSON], яка померла 09 лютого 2005 року. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, Левківська сільська рада Ізюмського району Харківської області, в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за відсутністю її представника, проти позову не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Судовим розглядом встановлено, [PERSON], померла 09 лютого 2005 року, що підтверджується копією актового запису про смерть ( а.с.9). [PERSON] померла 05 квітня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.8). 04 листопада 2008 року рішенням Ізюмського міськрайонного суду встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 05 квітня 2008 року є рідною сестрою [PERSON], яка померла 09 лютого 2005 року ( а.с.16). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.11). 28 жовтня 1978 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.12). 13 лютого 1991 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.13). Ізюмська державна нотаріальна контора в своїй відповіді позивачці від 28 жовтня 2016 року № 2366/02-17 вказала, що після смерті [PERSON], яка померла 09 лютого 2005 року, з заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався., оскільки позивачем пропущений строк для прийняття спадщини вона має право звернутися до суду для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини ( а.с.15). Також Ізюмська державна нотаріальна контора повідомила суду, що після смерті гр. [PERSON], яка померла 09 лютого 2005 року, спадкова справа не заводилась. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: -у спадкоємця була перешкода для подачі такої заяви; -ці обставини визнані судом поважними. Згідно розяснень, викладених в абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій. Зважаючи на те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначиться судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до положення ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість,достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає, що причини, вказані позивачем, є поважними, тому йому слід визначити додатковий строк для подання заяви до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлої 09 лютого 2005 року [PERSON] , яка була зареєстрований та мешкала в [INFO] в два місяці, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Outcome: partial