Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

В листопаді 2015р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015р. позовні вимоги [PERSON] було роз'єднано в окремі самостійні провадження: за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини Свої позовні вимоги про розірвання шлюбу позивачка обґрунтовувала тим, що між сторонами 29 квітня 2006р. було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 346. В шлюбі у сторін народився син: [PERSON], [INFO] народження. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних суперечок та сварок при вирішенні кожного побутового питання, в результаті чого між ними втрачені почуття любові та поваги. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують з листопада 2014р., подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, відповідач - не заперечував проти задоволення позову, при цьому, і позивачка і відповідач зазначали, що примирення між сторонами неможливе. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2006р. В шлюбі у сторін [INFO] народився син - [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейних відносин з листопада 2014р., при цьому вони намагались зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливе. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки та відповідача залишається незмінним - «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,2 грн.

Outcome: approved