Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

В липні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, просила суд: -визначити частку заробітку (доходу) [PERSON] , 1984 року народження, яка буде стягуватися як аліменти на двох дітей, у розмірі 50-ти відсотків від його заробітку (доходу); -стягнути з [PERSON] , 1984 року народження, на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , 2011 року народження, та неповнолітнього сина - [PERSON] , 2017 року народження, в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50-ти прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12 липня 2021 року і до повноліття дітей. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка посилається на те, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб - 14.10.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, а/з № 1937, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , від якого народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дітей батьками вказані сторони по справі. 26.11.2020 року позивачка подала позов до Деснянського районного суду міста Києва про розірвання шлюбу із відповідачем. З того часу вона проживає одна з дітьми. Відповідач проживає у своєї матері. Діти зареєстровані та проживають з позивачкою. Майже всі витрати на їх утримання позивачка покриває самотужки. За час поки сторони не живуть разом, позивачка намагалися домовитися про суму аліментів, що відповідач буде сплачувати на двох своїх дітей. Цей процес тривав місяцями. В той самий час, позивачка отримувала від Відповідача усні та письмові погрози, що у випадку подачі нею позову про стягнення аліментів, він встановить собі мінімальну заробітну плату і вона буде отримувати мінімум з неї, або забере у неї дітей взагалі. Саме через це тягнула з поданням позову та намагалась домовитися з Відповідачем. На даний час між сторонами немає домовленості про розмір аліментів, які відповідач буде платити на утримання двох дітей. Дане питання обговорювалось з відповідачем та погодився закріпити нотаріальний договір по сплаті аліментів. На день подачі позову відповідач відмовився укладення договору та його посвідчення. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2021 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.07.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання призначене на 30.11.2021 сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Судом встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем було зареєстровано 14.10.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві, а/з № 1937, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , від якого народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьками вказані: батько - [PERSON] (відповідач по справі), мати - [PERSON] (позивач по справі). Позивачка разом з дітьми, які перебуває на її утриманні проживають у Деснянському районі м. Києва. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі (СК) України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним з способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров`я та матеріальне становище дітей; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Поряд з цим, судом встановлено, що стан здоров`я відповідача задовільний, він є працездатною особою, а тому у нього не існує перешкод для виконання ним обов`язку, передбаченого чинним законодавством, по утриманню власної дитини і сплати аліментів. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами першою та другою ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved