Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

В лютому 2015р. позивач ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 4856,92 грн., а також понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 липня 2013р. в м. Києві на пр. Возз'єднання, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП) з участю двох автомобілів: «Honda» д.н. [NUMBER], під керуванням відповідача та «BMW» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], і яка уклала 08 лютого 2013р. з позивачем договір №0112-0104-0234 добровільного страхування транспортного засобу (далі по тексту - договір страхування). Вказана ДТП сталася з вини відповідача. Позивачем було здійснено сплату страхового відшкодування у розмірі 26141,5 грн., при цьому за рішенням Господарського суду м. Києва від 23 липня 2014р. з ПрАТ «СК «Україна», з яким відповідач уклав Поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на користь позивача було стягнуто 21285,58 грн. Оскільки відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати позивачу решту суми сплачену останнім зазначену вище суму страхового відшкодування, позивач вимушений був звернутися до відповідача з позовом про стягнення страхового відшкодування на підставі ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». В прохальній частині позову, сторона позивача клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність свого представника. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку за місцем своєї реєстрації, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив, заперечення проти позову не подавалися. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 27 липня 2013р. в м. Києві на пр. Возз'єднання, сталася ДТП з участю двох автомобілів: «Honda» д.н. [NUMBER], під керуванням відповідача та «BMW» д.н. [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], і яка уклала 08 лютого 2013р. з позивачем договір страхування. Дана ДТП сталася з вини відповідача, що встановлено постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 серпня 2013р. За змістом ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Господарського суду м. Києва від 23 липня 2014р. у справі № 910/8343/14 за позовом ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» до ПрАТ «СК «Україна», третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, яке набрало законної сили, позов задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «СК «Україна» на користь ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» страхове відшкодування в розмірі 21284,58 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1487,56 грн., при цьому зазначеним рішенням було встановлено, що відповідно до видаткового касового ордеру б/н від 13 серпня 2013 р. ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» сплатив страхове відшкодування в розмірі 26141,50 грн. повіреному страхувальника (потерпілого). Доказів на підтвердження факту оплати страхувальником позивача проведеного ремонту транспортного засобу суду не надано. Тому, у відповідності до приписів п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вищезазначена сума страхового відшкодування повинна бути зменшена на суму визначеного законодавством податку на додану вартість. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 4856,92 грн. (500,0 грн. франшизи, яка встановлена Полісом № АС/3905390 та ПДВ у розмірі 4356,92 грн.). У відповідності з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги (регресу), яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з п. 3) ч. 1 ст. 988 ЦК України; п. 3) ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 500,0 грн. франшизи, стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 4356,92 грн., то в цій часині позов не підлягає задоволенню, оскільки протягом всього часу розгляду справи в суді в порушення положень ст. ст. 10, 57 - 60 ЦПК України, стороною позивача не було надано суду доказів на підтвердження факту оплати страхувальником позивача проведеного ремонту транспортного засобу, а тому, у відповідності до приписів п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вищезазначена сума страхового відшкодування позивачем повинна була бути зменшена на суму визначеного законодавством ПДВ. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 243,6.

Outcome: partial