Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначає, що при отриманні паспорту його національність було записано матірю, як росіянин, однак зазначене не відповідає дійсності у звязку з тим, що його батько за національністю німець, що підтверджується свідоцтвом про народження та довідками. Також, в свідоцтві про народження сина заявника серії І-ЖД від 24.03.2000 року не вказана національність [PERSON], у звязку з чим, просить встановити факт, що його національність - німець, зобовязати Лиманський районний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеської області внести зміни до актового запису [PERSON] №31 від 04.10.1993року. Позивач [PERSON] судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про слухання справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи Лиманський районний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеської області в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про слухання справи в їх відсутності. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 2\~ст.315 ЦПК України\~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що 02.06.1949 року народився [PERSON] в м. Челябінск, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ХЕ №216974 13.06.1949 року. Батько заявника - [PERSON], німець. Згідно довідки про реабілітацію від 31.08.2017 року №7/А М 2339, виданої Головним Управлінням Міністерства внутрішніх справ РФ по Челябінської області, яка є дійсною на території України відповідно до п. 11 Постанови Верховної Ради Про Тлумачення Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні», яким обумовлено, що довідки або посвідчення про реабілітацію, видані у державах - республіках колишнього СРСР або його державними органами, є чинними на території України, [PERSON], [INFO], в 1942 році репресований за національною ознакою. Також, довідкою про реабілітацію від 31.08.2017 року №7/А М 2339 зазначено, що [PERSON], [INFO], народився в м. Челябінськ та, згідно свідоцтва про народження ХЕ №216974, виданого 03.06.1949 року райбюро РАГС Ленинського району м. Челябінськ, є сином [PERSON], [INFO], репресованого в 1942 році за національною ознакою, підданого в адміністративному порядку до залучення до примусової праці в умовах обмеження свободи і знаходженню на обліку спецпоселення в Челябінській області. Згідно листа Головного територіального управління юстиції в Одеській області Лиманського районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 22.11.2017 року №9/67-2, [PERSON] було відмовлено в зміні запису акту про народження сина заявника [PERSON], №31 від 04.10.1993 року в частині національності батька дитини у звязку з тим, що перевіркою даних по Державному реєстру актів цивільного стану громадян в актових записах національність заявника зазначена росіянин та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання. Згідно\~ст. 300 Цивільного кодексу України\~фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.ст.\~1,\~3 Закону України «Про національні меншини в Україні»\~Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невідємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно\~ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні»\~громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до абз. 4 п.7\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду\~судами справ про встановлення неправ ильності запису в актах громадянського стану», питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. На підставі ч.1\~ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~у разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. № 96/5\~підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є : рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.7 вищевказаних Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно\~ч. 2\~ст. 319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Після набрання рішенням законної сили воно згідно ст. 18 ЦПК України стає обов'язковим для органів, які реєструють факти, що мають юридичне значення, або оформлюють права, які виникають в зв'язку з встановленням судом фактів. З копії свідоцтва про народження заявника, копії його паспорта, копії довідок та інших документів, наданих заявником, вбачається достатньо підстав для задоволення вимог [PERSON] для встановлення факту його належності до німецької національності, відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Враховуючи вищевикладені обставини, оцінивши надані заявником докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved