Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірним та скасування наказу №184 від 27.06.2017 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 3.7 Посадової інструкції начальника дільниці автомобільного транспорту (гаража) ТОВ «СРЗ» (далі Інструкція). Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він працює на в ТОВ «СРЗ» з 10.07.1995 року, де 01.07.2016 року був призначений на посаду начальника дільниці автомобільного транспорту. 27.06.2017 року після проведення службового розслідування відповідачем було видано наказ №184, яким його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п. 3.7 Посадової інструкції начальника дільниці автомобільного транспорту, що полягало в неналежному забезпеченні ним схоронності палива в паливних баках автомобілів, які не експлуатувались тривалий час, що призвело до нанесення матеріальних збитків підприємству. З вказаним актом розслідування та наказом не згоден, вважає, що наказ ухвалено з порушеннями, оскільки він є членом виборного органу профспілкової організації Маріупольська первинна профспілкова організація №141-5 Всеукраїнської спілки «Народна солідарність», яка не надала своєї згоди та вмотивовано відмовила відповідачу в наданні згоди про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності в зв`язку із відсутністю доказів вини [PERSON] Відповідач в письмовій формі відмовився надавати докази та бути присутнім на засіданні профспілкової організації. Також відповідач пропустив строк притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. На підставі викладеного просив суд скасувати наказ №184-к від 27.06.2017 року, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Маріуполя Д`яченко Д.О. цивільна справа прийнята до розгляду після повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.01.2019 року. Від позивача Музика [PERSON] 12.02.2019 року надавалось клопотання про слухання справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.02.2019 року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено. В своєму відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтував тим, що [PERSON] з 10.10.2002 року працював на посаді начальника гаража, до ТОВ «СРЗ» переведений на аналогічну посаду 01.07.2003 року. Відповідно до п. 3.7 Інструкції [PERSON] є матеріально відповідальною особою. На виконання п. 4.6 Інструкції начальник гаража зобов`язаний здійснювати контрольним за економним витрачанням палива, мастильних матеріалів та своєчасним технічним обслуговуванням та правильним зберіганням транспорту, за п. 6.5 начальник гаража несе відповідальність за збереження власності на ввіреній ділянці роботи. [PERSON] був переведений на посаду начальника ділянки автомобільного транспорту, яка сформована в результаті зміни назви структурного підрозділу гаражу, з повним штатним складом та збереженням посадови обов`язків, прав та трудових інструкцій працівників підрозділу. З наказом [PERSON] був належним чином ознайомлений. 27.06.2017 року наказом №184-к [PERSON] був притягнутий до дисциплінарної відповідальності на підставі результатів службового розслідування, яким встановлено, що позивач не організував належним чином роботу з обліку та зберігання палива. [PERSON] письмово ознайомлений зі своєю посадовою інструкцією, що встановлено рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя віл 06.04.2017 року та рішенням Апеляційного суду Донецької області від 05.07.2017 року. Відмова в наданні згоди на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності була не мотивована належним чином та розглянута виборним органом в вихідний день неділю, в зв`язку із чим представники ТОВ «СРЗ» взяти участь в засіданні не мали можливості. Щодо посилання на пропущений місячний термін, відповідач вважає, що його слід рахувати з моменту закінчення досудового розслідування. Тому на підставі викладеного просить суд відмовити в задоволенні позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник позивача, [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що позивач прийнятий на роботу в Азовський судноремонтний завод на посаду водія 10.07.1995 року. Надалі 10.10.2002 року призначений на посаду начальника гаражу, з якої 01.07.2003 року переведений на посаду начальника гаражу ТОВ «СРЗ». 01.07.2016 року [PERSON] переведено на нижчу посаду, начальника дільниці автомобільного транспорту, в зв`язку із чим його посадові обов`язки змінились. Наказом №184-к від 27.06.2017 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення посадових обов`язків, які на той час ним не виконувались та відношення до нього не мали. Відповідачем при притягненні [PERSON] також порушено порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки позивач був членом виборного органу профспілкової організації, яка не надала своєї згоди на його притягнення до дисциплінарної відповідальності, надавши мотивовану відповідь. Виборний орган профспілкової організації письмово запрошував представників відповідача прийняти участь в засіданні, надати письмові докази порушень, однак відповідач надав письмову заяву, в якій вказав, що матеріалів, наданих до подання достатньо для притягнення [PERSON] до відповідальності. В зв`язку із відмовою відповідача надати докази виборний орган розглянув подання на підставі наданих до нього матеріалів. В результаті розгляду 18.06.2017 року виборний орган відмовив в надані згоди, детально виклавши підстави для відмови керівництву ТОВ «СРЗ» в притягненні [PERSON] до відповідальності. Особливу увагу в своїй відмові виборний орган звернув на те, що керівництвом підприємства не надано документів, які прямо підтверджують провину [PERSON] , про що письмово повідомив виборний орган. Вважає, що відповідачем порушено порядок притягнення до відповідальності члена обраного профспілкового органу, якого притягнуто без попередньої згоди вказаного органу. Крім того, відповідачем було пропущено місячний строк притягнення до дисциплінарної відповідальності, також наклавши стягнення пізніше ніж за шість місяців з моменту його скоєння. В квітні 2014 року за наказом директора підприємства проведено інвентаризацію, за результатами якої 24 травня 2017 року було складено протокол №1, який містить відомості про те, що в трьох автомобілях виявлено нестачу палива в паливних баках, тобто відповідачу було відомо про порушення, однак до відповідальності [PERSON] притягнуто лише 27.06.2017 року. Просила визнати наказ №184-к від 27.06.2017 року незаконним та скасувати його, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Мельников Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що дійсно з 10.10.2002 року [PERSON] працював на посаді начальника гаража. Відповідно до п. 3.7 Інструкції начальник гаража є матеріально відповідальною особою. На виконання п. 4.6 Інструкції начальник гаража зобов`язаний здійснювати контроль за економним витрачанням палива, мастильних матеріалів та своєчасним технічним обслуговуванням та правильним зберіганням транспорту, за п. 6.5 начальник гаража несе відповідальність за збереження власності на ввіреній ділянці робот. Пунктом 6.1 Положення про гараж передбачено, що начальник гаража здійснює контроль за економним витрачанням пального. Після переводу [PERSON] на посаду начальника ділянки автомобільного транспорту ця ділянка була сформована на підставі зміни назви структурного підрозділу гаражу, з збереженням штатного розкладу, штатних посад та посадових прав та обов`язків, передбачених інструкціями, наказом № 848 від 30.11.2017 року, з яким [PERSON] був ознайомлений письмово, що підтверджено рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя по справі №266/4915/16-ц від 06.04.2017 року, рішенням Апеляційного суду Донецької області по справі №266/4915/16-ц від 05.07.2017 року, факт встановлено рішеннями судів двох інстанцій. Пунктом 1.7 вказаного наказу зазначено, що для всіх підрозділів підприємства всі посадові інструкції та інші локальні нормативні акти, які регламентують діяльність відповідних підрозділів вважати діючими до моменту затвердження нових, тому позивач був зобов`язаний виконувати свої посадові обов`язки та нести відповідальність за їх невиконання. В травні 2017 року була проведена повна інвентаризація майна, за результатами якої 24.05.2017 року складено протокол №1, в зв`язку із виявленою нестачею було прийнято рішення про проведення внутрішнього службового розслідування, видано наказ №169 від 02.06.2017 року про проведення розслідування. В результаті проведеного розслідування було встановлено, що не зважаючи на посадові обов`язки, вказані в Інструкції, позивачем не було прийнято належних заходів для зберігання палива, яка знаходилась в паливних баках автомобілів, які тривалий час не експлуатувались, чим завдав матеріальну шкоду ТОВ «СРЗ», що стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Твердження позивача про те, що він працює без посадової інструкції є хибним, оскільки факт його ознайомлення з діючими інструкціями встановлено рішеннями судів. Посилання позивача на те, що притягнення його, як члена обраного органу профспілкової організації допускається лише за надання попередньої згоди профспілкової організації було зроблено з порушенням спростовується тим, що ТОВ «СРЗ» звернулось до вказаного органу з листом від 07.06.2017 року, але профспілкова організація з невідомих причин призначила слухання на вихідний день, 18.07.2017 року, неділю. В зв`язку із вказаною обставиною представники ТОВ «СРЗ» не мали можливості взяти участь в розгляді звернення та за їх відсутності було прийнята не мотивована належним чином відмова в притягненні [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. В своєму зверненні відповідач також додав всі документи, на підставі яких проводилось службове розслідування, тому в профспілки всі необхідні докази були. В рішенні профспілки вказується, що при розгляді не вбачається, що конкретно порушено [PERSON] , однак Інструкція прямо вказує які посадові обов`язки були в [PERSON] , з чого можна зробити висновок, що він порушив, тому вказана відмова на його думку є не обґрунтованою. Посилання на пропущення строку притягнення до відповідальності не відповідає дійсності, оскільки позивач вважає, що моментом, з якого слід обчислювати місячний строк є день виявлення підприємством нестачі палива, однак це хибне твердження, оскільки тільки після завершення розслідування, яке завершено 03.06.2017 року можна було встановити особу, яка винна в нанесенні матеріальних збитків підприємству. В зв`язку з чим вважає, що вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю України (далі за текстом - КЗпП) працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. За ч. 1 ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. На підставі ст. 148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно із ст. 149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. \~ \~ \~ \~ 10.07.1995 року [PERSON] був прийнятий на роботу до Азовського судноремонтного заводу на посаду водія, 10.10.2002 року призначений на тому ж підприємстві начальником гаража, 01.07.2003 року переведений в ТОВ «СРЗ» на посаду начальника гаража, 01.07.2016 року переведений начальником дільниці автомобільного транспорту (а. с. 9-12) \~ \~ \~ \~Протоколом інвентаризації власного майна ТОВ «СРЗ» №1 від 24.05.2017 року встановлено нестачу в складі бухгалтерського рахунку 203 «Паливо», яким встановлено нестачу дизельного палива в кількості 88,21 кг. в загальній сумі 891,50 грн. (а. с. 27) Вказані відомості також доведено інвентаризаційними описами та звітами ТОВ «СРЗ» (а. с. 29-71) \~ \~ \~ \~На підставі протоколу №1 віл 24.05.2017 року наказом №169 від 02.06.2017 року утворено комісію по проведенню внутрішнього службового розслідування (а. с. 28) \~ \~ \~ \~За результатами проведеного внутрішнього службового розслідування 06.06.2017 року складено акт про проведення внутрішнього досудового розслідування (а. с. 25-26) \~ \~ \~ \~Вказаним актом встановлено порушення [PERSON] п. п. 3.7, 4.14, 6.5 Інструкції, яке кваліфіковано як умисне, вина зазначена як одноосібна, що призвело до нанесення шкоди ТОВ «СРЗ» на суму 627,48 грн. За результатами внутрішнього службового розслідування наказом ТОВ «СРЗ» №184 від 27.06.2017 року [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності (а. с. 216) Під час переведення [PERSON] з посади начальника гаража ТОВ «СРЗ» на посаду начальника автомобільної дільниці його було повідомлено, що обсяг його посадових обов`язків не змінився, він був належним чином ознайомлений з діючою посадової інструкцією та положенням про гараж (а. с. 206-215) Факт ознайомлення [PERSON] з діючою посадової інструкцією та положенням про гараж встановлено рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя №266/4915/16 від 06.04.2017 року, рішенням Апеляційного суду Донецької області №266/4915/16 від 05.07.2017 року (а. с. 218-224) Таким чином, судом встановлено, що не зважаючи на посадові обов`язки, вказані в посадовій інструкції та положенні про гараж, позивачем не було прийнято належних заходів для зберігання палива, яка знаходилось в паливних баках автомобілів, які тривалий час не експлуатувались, що і стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Стосовно доводів [PERSON] про залишення відповідачем без уваги відмови профспілкової організації при винесенні йому догани необхідно зазначити наступне. Протоколом установчих зборів від 07.11.2016 року [PERSON] обраний головою первинною профспілкової організації №141-5 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» (а. с. 75-79) Про створення профспілкової організації та обрання [PERSON] її головою було повідомлено ТОВ «СРЗ» в письмовій формі (а. с. 80-93) Листом від 09.06.2017 року генерального директора ТОВ «СРЗ» було повідомлено, що 18.06.2017 року відбудеться засідання профспілкової організації про надання згоди на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності (а. с. 13) Листом від 16.06.2017 року ТОВ «СРЗ» повідомило профспілкову організацію про надання ним достатньої кількості доказів для обґрунтування підстав притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності (а. с. 14) Рішенням 18.06.2017 року профспілковою організацією відмовлено в наданні згоди на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності (а. с. 15-23) Попри наявність вказаного рішення профспілкової організації [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та винесено догану. Так, відповідно до частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» необхідно застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності. В аспекті положень частини сьомої статті 43 і частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та з урахуванням висновку про право роботодавця звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки випливає, що оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості. Враховуючи, що у зазначених нормах зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом, виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами». Отже, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав. З огляду на те, що висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей, тому суд має достатні повноваження здійснювати перевірку та давати юридичну оцінку рішенню профспілкового комітету (яке відповідно до вимог статей 57, 212 ЦПК України 2004 року є одним із доказів у справі і не має для суду наперед встановленого значення). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-703цс15 та Верховного Суду № 265/6850/16-ц від 06 вересня 2018 року. З огляду на вказані положення закону та встановлені обставини справи, надаючи оцінку рішенню профспілки, суд дійшов висновку, що рішення Маріупольської первинної профспілкової організації № 141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність» від 18 червня 2017 року про відмову в наданні згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не містить правового обґрунтування незаконності притягнення його до дисциплінарної відповідальності, не містить обставин, які відповідають встановленим судом фактам. Відмовляючи у наданні згоди на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, профспілка не дала оцінку тому факту, що позивачем було порушено вимоги посадової інструкції начальника гаража, а саме п. 4.6 Інструкції згідно якої, начальник гаража зобов`язаний здійснювати контроль за економним витрачанням палива, мастильних матеріалів та своєчасним технічним обслуговуванням та правильним зберіганням транспорту, за п. 6.5 начальник гаража несе відповідальність за збереження власності на ввіреній ділянці робот. Пунктом 6.1 Положення про гараж передбачено, що начальник гаража здійсню контроль за економним витрачанням пального. В зверненні роботодавця також було зазначено вид стягнення, який має намір застосувати останній до [PERSON] а саме притягнення до дисциплінарної відповідальності оголошення догани. Крім того, профспілкою, при наданні відмови у притягненні до дисциплінарної відповідальності [PERSON] не враховано надані до звернення докази, а саме звіти по паливу за травень 2016-квітень 2017 року, які підписувались особисто [PERSON] , і в яких вказувалась наявність палива, яке в травні місяці при проведенні інвентаризації було відсутнє. Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова вказаної профспілки у наданні дозволу на накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] є необґрунтованою. Стосовно доводів позивача щодо пропуску строку на притягнення до дисциплінарної відповідальності, судом встановлено наступне. За правилами ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці, дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Наказ про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності №184 винесено 27.06.2017 року, тобто в місячний строк з моменту завершення службового розслідування, оскільки днем встановлення вини [PERSON] слід рахувати з 06.06.2017 року. Дана позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною в постанові № 516/268/15-ц (провадження № 61-14952св18) від 20.06.2018 року. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляє в задоволенні позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed