Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду з позовною заявою та просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивач зазначає, що вона в червні 2014 року разом з двома дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , переїхала до міста Одеси. Вона та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , але в шлюбі не перебували. До січня 2014 року її син мав прізвище « [PERSON] », яке за згодою батьків було змінено на « [PERSON] ». Відповідач з сином не спілкується, матеріальної допомоги на дитину не надає, аліменти не сплачує та має заборгованість. Тривалий час батько сином не цікавиться, не виявляє батьківської турботи та піклування. Таку поведінку з боку відповідача позивач трактує як ухилення від виконання батьківських обов`язків та просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 13.03.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 520/3346/18. Розгляд справи призначено провести в порядку загального позовного провадження. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. Ухвалою суду від 11.07.2019 року підготовче провадження у цивільній справі № 520/3346/18 закрито. Справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні із встановленням загального порядку дослідження доказів. В судове засідання учасники справи не з`явились. Від позивача та представника третьої особи надійшли заяви про проведення розгляду справи за їх відсутністю. При цьому позивач [PERSON] повторно повідомила суд про підтримання позову, а також про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. З боку відповідача будь-яких заяв з процесуальних питань чи по суті справи до суду не надходило. Суд постановив ухвалу про проведення розгляду справи в заочному порядку за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] (актовий запис № 1464 Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції від 13 грудня 2007 року). Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] та її син [PERSON] перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується довідкою від 13.12.2018 року № 346. Їх фактичне місце проживання\\перебування значиться за адресою: [ADDRESS] . У характеристиці від 16.01.2019 року, виданій адміністрацією Одеської НВК «Інтелект», зазначено, що [PERSON] , 2007 року народження, навчається в означеному закладі з другого класу. Довідкою №14 від 04.02.2019 року адміністрації КПНЗ ДМШ №6 м. Одеси Одеською міської ради Департаменту культури та туризму підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , відвідує музичну школу з вересня 2014 року. Рідний батько, [PERSON] сином не цікавиться та оплату за навчання не вносить, сином займається тільки мати [PERSON] . Аналогічні обставини підтверджені і адміністрацією вокально-театральної студії «Голос Джельсоміно» НВК «Інтелект» м. Одеси у характеристиці № 23 від 14.02.2019. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, виданим 24 червня 2019 року Луганським МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 24.06.2019 рік становить 87245, 78 грн. Користуючись правом, встановленим статтею 165 СК України мати малолітнього [PERSON] 2007 р.н. звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] За приписами пунктів 2, 4 частини першої статті 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, хронічний алкоголізм або наркоманія є самостійними підставами позбавлення батьківських прав судом. Службою у справах дітей Одеської міської ради у проекті висновку від 10.06.2019 р. за № 05/5347 встановлена доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] В свою чергу головою Київської районної адміністрації Одеської міської ради затверджено висновок від 16.07.2019 р. за № 1110/01-11 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . У висновку міститься твердження, що малолітній [PERSON] , [INFO] , у присутності головного спеціаліста територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі склав заяву, в якій засвідчив, що батько йому не пише і не вітає з днями народження, і що він його погано пам`ятає, а дійсним батьком вважає іншого чоловіка - [PERSON] , який піклується про нього. Також хлопчик підтвердив відсутність заперечень проти позбавлення свого біологічного батька позбавлення прав. Крім того, у висновку зазначено, що жодних звернень від [PERSON] щодо вчинення матерію перешкод у спілкуванні з сином на адресу Київської районної адміністрації Одеської області не надходило. У протоколі бесіди від 17.04.2019 року, складеному Службою у справах дітей Одеської міської ради, зазначено, що у телефонній розмові [PERSON] повідомив про відсутність з його боку заперечень проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . При цьому [PERSON] , відмовився надавати будь-які письмові пояснення. Як роз`яснено у п. 16 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що батьківські обов`язки відповідач [PERSON] не виконує, фактично самоусунувшись від їх виконання. Відомості, викладені позивачем у заяві підтвердженні письмовими доказами. Суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved