Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

В квітні 2016 року позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилався на те, що 07 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК») та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2259-043/08Р, згідно якого Банк надав кредит у розмірі 17454 долара США строком до 07 травня 2015 року зі сплатою 11,99 відсотків річних. 26 серпня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено Договір про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 2259-043/08Р від 07.05.2008 року, згідно із яким позивальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом щомісяця до 10 числа включно шляхом внесення коштів згідно графіку погашення кредиту встановленому у Додатку № 1 до цього Договору. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі 17454,00 доларів США, а [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав, останній платіж здійснив 17.06.2011 року. 07 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено Договір поруки № 2259-043/08Р, відповідно до умов якого [PERSON], у порядку та на умовах, передбачених даним Договором, зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 2259-043/08Р від 07 травня 2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 07 травня 2015 року у розмірі 17454,00 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Відповідно до п. 2.1 Договору поруки поручитель зобовязується у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, виконати за нього зобовязання перед Кредитором на умовах, у порядку і у строки, встановлені кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1 даного Договору, зі змінами та доповненнями. Позивач просив суд першої інстанції стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно на його користь заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 10669,71 доларів США: кредит 7199,59 дол. США; проценти 3470,12 дол. США; а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3753 грн. 07 коп. Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 2259-043/08Р від 07 травня 2008 року у розмірі 10669 доларів США 71 цент, у тому числі: - заборгованість за кредитом 7199 доларів США 59 центів; - заборгованість за процентами 3470 доларів США 12 центів. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1876 грн. 54 коп. Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та подав апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив незаконне рішення, при ухваленні рішення порушив норми матеріального права. Просить апеляційний суд скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, а також стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду першої інстанції та апеляційної скарги. В судове засідання апеляційного суду представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. В судове засідання апеляційного суду відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с. 127-128). Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Апеляційний суд вважає можливим слухати справу за відсутністю представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», а також відповідачів [PERSON], [PERSON], які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Частиною 1 статті 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Відповідно до частини 2 вищевказаної статті, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Згідно з частиною 3 вищевказаної статті, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проте, таким вимогам, рішення суду першої інстанції не відповідає. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 1.2 кредитного договору передбачений кінцевий термін повернення основної заборгованості за даним договором до 07 травня 2015 року. Позивач, протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання вимогу до поручителя не предявив, а тому у відповідності до ч. 4 статті 559 ЦК України, договір поруки № 2259-043/08Р від 07.05.2008 року є припиненим. Проте, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із розрахунком заборгованість [PERSON] за Договором кредиту станом на 09.07.2015 року становить 14793,17 доларів США, з яких: - заборгованість за кредитом 7199,59 доларів США; - пеня за несвоєчасне погашення кредиту 2391,11 доларів США; - заборгованість за відсотками 3470,12 доларів США; - пеня за несвоєчасне погашення відсотків 1732,35 доларів США. 07 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] укладено договір поруки № 2259-043/08Р, відповідно до умов якого [PERSON], у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед Кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 2259-043/08Р від 07 травня 2008 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 07 травня 2015 року у розмірі 17454,00 Доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель зобовязується у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань за Кредитним договором, виконати за нього зобовязання перед Кредитором на умовах, у порядку і у строки, встановлені Кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1 даного Договору, зі змінами та доповненнями. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 24 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитним правовідносин» передбачено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. При цьому сама по собі умова договору поруки про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою про подію, яка має неминуче настати. Відповідно до пункту 4.1 розділу 4 Договору поруки « 2259-043/08Р від 07.05.2008 року, даний договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 07 травня 2018 року. Суд першої інстанції не звернув уваги на вказаний вище пункт, де термін дії договору визначений календарною датою. Відповідно до ч. 1 статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Частиною 1 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як вбачається із частини 2 статті 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вказане вище, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» слід задовольнити, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитом, процентами, а також витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Outcome: approved