Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В листопаді 2015 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що вона є спадкоємицею за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON]. Даний заповіт 04 жовтня 2011 року був складений та посвідчений від імені [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапчук Н.В.,за умовами якого все своє майно вона заповіла [PERSON]. Позивач зазначає, що про існування заповіту вона дізналась після смерті [PERSON] Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.12.2013 року [PERSON] було визначено додатковий строк, 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. 04.03.2014 року позивачка звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою за вх.№ 283 про прийняття спадщини, після померлої [INFO] року [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 2368/02-31 від 11.11.2015 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв»язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавиці на спадкове майно. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частину будинку з надвірними будівлями та спорудами за [ADDRESS], розташованого на земельній ділянці площею 0,1001 га з кадастровим номером [NUMBER], наданій для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, просила суд в задоволені позову відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України , суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.11.2012 року, яке видане виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS], що розташований на земельній ділянці площею 0,1001 га з кадастровим номером [NUMBER], наданій для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 04.10.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапчук Н.В. за реєстровим номером 2108, за умовами якого все належне їй майно, що буде належати їй на день її смерті де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося заповіла [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі спадкової справи № 551/2012 до майна померлої [INFO] року [PERSON], 21.11.2012 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області на підставі заяви № 1348 про прийняття спадщини, яка надійшла від дочки спадкодавиці - [PERSON] (відповідача по справі), [INFO], була заведена спадкова справа № 551/2012 до майна померлої [INFO] року [PERSON]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.12.2013 року [PERSON] було визначено додатковий строк, 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. 04.03.2014 року позивачка звернулася до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою за вх. № 283 про прийняття спадщини, після померлої [INFO] року [PERSON]. В своїй заяві позивачка просила видати їй свідоцтво про право спадщину за заповітом,посвідченим 04.10.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапчук Н.В. за реєстровим номером 2108, на ? частку житлового будинку [ADDRESS] та на ? частину земельної ділянки площею 0,1001 га з кадастровим номером [NUMBER], розташованої за адресою: [ADDRESS] наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , що належить померлій [INFO] року [PERSON], а ? частку спадщини на яку за законом , згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України (обов»язкова частка у спадщині) є дочка спадкодавиці - [PERSON], [INFO] просить залишити відкритою. Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 2368/02-31 від 11.11.2015 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв»язку з тим, що позивач на надала оригінал заповіту, посвідченого 04.10.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапчук Н.В. та документів, що підтверджують право власності спадкодавиці на спадкове майно. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно аб.3п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи встановлені судом обставини, суд знаходить повністю обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину спадкового будинку та, яка є спадкоємцем за заповітом, що належним чином прийняла спадщину, та має право на відповідне майно що увійшло до спадкової маси, а отже вимоги позову підлягають до задоволення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1222, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та

Outcome: approved