Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 07 лютого 2016 року о 18 годині 40 хвилин в м. Бориспіль Київської області по вул. Київський Шлях сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля марки «Mazda», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Lexus», номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 211063 гривень 90 копійок. Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування завданої ним матеріальної шкоди. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 211063 гривень 90 копійок, а також завдану моральну шкоду у розмірі 25000 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Lexus», номерний знак [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №334426, виданого на імя позивача (а.с.16). 07 лютого 2016 року о 18 годині 40 хвилин в м. Борисполі Київської області по вул. Київський Шлях водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Mazda», номерний знак [NUMBER], повертаючи ліворуч, не пропустив автомобіль марки «Lexus», номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався назустріч, внаслідок чого здійснив зіткнення з останнім. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП по відношенню до нього закрито у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані обставини підтверджуються постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2017 року та постановою Апеляційного суду Київської області від 19 жовтня 2017 року (а.с.9-11,12-15). За правилами ч.6 ст.82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] Вказаний висновок узгоджується з позицією Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в п.4 постанові №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається зі звіту експертного автотоварознавчого дослідження №04/02 від 23 лютого 2016 року вартість матеріально збитку, завданого власнику автомобіля марки «Lexus»,\~номерний знак\~[NUMBER], складає 261063 гривень 90 копійок (а.с.17-41). Крім цього, суд враховує правову позицію Верховного [PERSON] України, викладену у постанові у справі №6-2808цс15 від 20 січня 2016 року, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У відповідності до положення ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У звязку з цим, суд враховує ту обставину, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON], повязана з експлуатацією автомобіля марки «Mazda», номерний знак [NUMBER], була застрахована в ПрАТ СК «Галицька» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АЕ №4833245, з лімітом відповідальності страховика у розмірі 50000 гривень. Зважаючи на це, у [PERSON] виник обовязок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 211063 гривень 90 копійок (матеріальна шкода 261063 гривень 90 копійок суму страхового відшкодування 50000 гривень). В свою чергу, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] моральної шкоди у розмірі 25000 гривень [PERSON] обґрунтовує наступними доводами. Після дорожньо-транспортної пригоди він змушений був постійно нервувати, оскільки тривалий час перебував без автомобіля, який на даний час є непридатним для експлуатації. Крім цього, додаткових переживань додало також відсутність необхідних для ремонту автомобіля коштів. Так як відповідач не вживав жодних заходів для відшкодування завданих збитків у добровільному порядку. Завдані матеріальні збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди змусили позивача докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За правилом п.3 ч.2 та ч.3 ст.23\~ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки було пошкоджено майно, яким він володіє. З урахуванням наведеного та враховуючи вимоги закону щодо принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000 гривень. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій\~(а.с.1,52)\~вбачається,\~що при\~предявленні позову\~до суду\~[PERSON]\~сплатив судовий\~збір у\~розмірі 3710\~гривень 64\~копійок,\~що складається\~з судового\~збору за\~позовну вимогу\~майнового характеру\~та позовну\~вимогу немайнового\~характеру.\~Предявлений позов\~задоволений частково,\~а саме\~частково задоволено\~позовні вимоги\~щодо відшкодування\~моральної шкоди\~на 20%\~(5000\~/\~25000\~? 100%),\~(1600\~/\~100%\~? 20%).\~Тому,\~з [PERSON]\~на користь\~позивача слід\~примусово стягнути\~витрати на оплату судового збору у розмірі 2680 гривень 64 копійки. На підставі викладеного та

Outcome: partial