Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позовна заява мотивована тим, що 14 травня 2018 року біля 08 год. 05 хв на автодорозі сполученням «Київ - Ямпіль» 60 км [PERSON] , перебуваючи на роботі у ФОП [PERSON] та керуючи автомобілем марки «БАЗ А- 07920 Еталон», державний номерний знак [NUMBER] , який належить ФОП [PERSON] , не вибравши безпечну дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено-Логан», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . У зв`язку із зіткненням автомобілі марки «Рено-Логан», державний номерний знак [NUMBER] були заподіяні пошкодження: заднє ліве крило, задній лівий фонар, задній бампер. Постановою Томашпільського районного суду від 12 червня 2018 року [PERSON] за вищевказаним фактом ДТП визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України і його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Для проведення ремонту автомобіля марки «Рено-Логан» [PERSON] були придбані ліве крило вартістю 2860 грн. та задній лівий фонар 770 грн. Загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням вищевказаних запчастин склала 21500 грн. На ремонт автомобіля страхова компанія виплатила [PERSON] 15336, 48 грн, особистих коштів ним було використано в сумі 6163,52 грн. Добровільно відшкодувати заподіяну позивачеві матеріальну шкоду в сумі 6163, 52 грн. ФОП [PERSON] та [PERSON] не бажають. Враховуючи викладене, за захистом своїх прав, позивач вимушений звернутися до суду, який просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 6163,52 грн та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 04 березня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 15 березня 2019 року через канцелярію суду, надійшло заперечення проти позову від відповідача ФОП [PERSON] , в якому останній просить відмовити в задоволенні позову через необґрунтованість позовних вимог та їх безпідставність та клопотання про залучення до участі у справі [PERSON] та Томашпільське відділення Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. 03 жовтня 2019 року головуючим у справі суддею Пилипчуком О.В. подано до суду заяву про самовідвід, яку мотивовано тим, що він перебуває в дружніх відносинах з відповідачем [PERSON] , ухвалою суду від 03 жовтня 2019 року заяву [PERSON] про самовідвід задоволено. Після проведення 04 листопада 2019 року повторного автоматичного розподілу справі головуючим суддею у справі за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП визначено [PERSON] . Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання, також задоволено клопотання відповідача про залучення до участі у справі [PERSON] та Томашпільське відділення Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. 03 грудня 2019 року на адресу Томашпільського районного суду Вінницької області надійшли письмові пояснення представника ПАТ «НАСК «Орната»», в яких зазначено, що матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу «Рено Логан», державний номерний знак [NUMBER] в результаті ДТП склав 25744,87 грн., вартість відновлювального ремонту становить 16356,48 грн. Також, у поясненнях зазначено, що ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила страхове відшкодування власнику транспортного засобу «Рено-Логан». В судовому засіданні представник позивача Чудак В.Д. позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини зазначені у ній. Представник відповідача - адвокат Корнійчук С.А. в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність. Просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений завчасно та належним чином. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що здійснював ремонтні роботи автомобіля [PERSON] . Інформацією про те, чи був [PERSON] задоволений сумою страхового відшкодування та чи оглядав експерт автомобіль марки «Рено-Логан» свідок не володіє. Також, наголосив, що всю інформацію про стан автомобіля «Рено-Логан» зазначив у акті виконаних робіт. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є начальником Томашпільського відділення НАСК «Оранта».Зазначила, що на місце ДТП 14 травня 2018 року біля 08 год. 05 хв на автодорозі сполученням «Київ - Ямпіль» 60 км експерт не виїжджав, експертиза автомобіля марки «Рено-Логан» здійснювалася експертом по фотографіях. Також свідок зазначила, що не знає про те чи здійснювався виїзд комісара на місце ДТП. Суд, заслухавши представника позивача, третьої особи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку з таких підстав. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 14 травня 2018 року біля 08 год. 05 хв. на автодорозі сполученням «Київ - Ямпіль» 60 км [PERSON] , перебуваючи на роботі у ФОП [PERSON] та керуючи автомобілем марки «БАЗ А- 07920 Еталон», державний номерний знак [NUMBER] , який належить ФОП [PERSON] , не вибравши безпечну дистанцію, допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено-Логан», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . У зв`язку із зіткненням автомобілі марки «Рено-Логан», державний номерний знак [NUMBER] були заподіяні пошкодження. Вина водія ФОП [PERSON] - [PERSON] у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді підтверджується постановою Томашпільського районного суду від 12 червня 2018 року, якою визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України (а.с. 7). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ФОП [PERSON] була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта»» за полісом № АМ 6978130 (а.с.13). 02 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта»» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 83). Відповідно до страхового акту № ОЦВ -18-02-6235/1 від 14 серпня 2018 року сума страхового відшкодування збитку завданого автомобілю марки «Рено-Логан», державний номерний знак [NUMBER] становить 15 356, 48 грн. (а.с. 86). 17 серпня 2018 року [PERSON] отримав 15356, 48 грн. від «НАСК «Оранта»». Вказана сума була перерахована позивачу на вказаний ним у заяві рахунок (а.с. 11). Згідно звіту акту виконаних робіт № 315 від 07 червня 2018 року ФОП [PERSON] , який суб`єктом підприємницької діяльності надав послуги [PERSON] на загальну суму 17870 грн (а.с. 9-10). Також, як вбачається із накладної № 3 від 04 червня 2018 року [PERSON] придбано у ПП [PERSON] до автомобіля марки «Рено-Логан» заднє ліве крило вартістю 2860 грн. та задній лівий ліхтар вартість якого становить 770 грн., на загальну суму 3630 грн (а.с. 8). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно з вимогами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У своєму висновку від 11.12.2019 року Велика Палата Верховного Суду, зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Однак, відповідно до ч.3 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Отже враховуючи те, що відповідно до страхового акту № ОЦВ -18 -02-6235/1 та розрахунку страхового відшкодування від 13.08.2018 року сума страхового відшкодування становить 15356, 48 грн., тобто в межах прямих збитків заподіяних страхувальнику в результаті ДТП, тому різниця підлягає стягненню з відповідача ФОП [PERSON] у розмірі 6163,52 грн. Також, на підтвердження витрат на правову допомогу [PERSON] надано квитанцію адвоката про надання консультації, угоду про надання правничої допомоги від 22 лютого 2019 року (далі Угода), додаток до Угоди та квитанцію про сплату позивачем адвокату винагороди у розмірі 12 500 грн. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставах поданих сторонами доказів. Розглянувши матеріали справи, суд зробив висновок, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката . На думку суду, розмір таких витрат має бути зменшено та відшкодовано у розмірі 5000 грн. ( п`ять тисяч гривень). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача ФОП [PERSON] на його користь.

Outcome: approved