Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітній син [PERSON], [INFO], із тих підстав, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання дитини, не здійснює будь-якого догляду за ним та не надає матеріальної допомоги на його утримання, внаслідок чого 12.01.2018 року висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У зв'язку з даними обставинами, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зі змісту якої також вбачається, що позов вона підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки він суд не повідомив та відзив на позов не подав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, причин неявки суду не повідомив,хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як встановлено судом, сторони з 04.09.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.08.2015 року. [INFO] року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у К;київській області. Наявною в матеріалах справи характеристикою підтверджується, що [PERSON] за час проживання в м. Миронівка Київської області зарекомендувала себе з позитивної сторони. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов малолітньої дитини [PERSON] [INFO], складеним фахівцями із соціальної роботи ЦСССДМ Миронівської райдержадміністрації, сім»ї, дітей та молоді Миронівського виконавчого комітету та головного спеціаліста ССДС Миронівської райдержадміністрації 06.12.2017 року, неповнолітній [PERSON] проживає разом із своєю матір'ю [PERSON], вітчимом [PERSON], бабою [PERSON] та власником квартири (дідом) [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Мати самостійно займається вихованням сина. Батько дитини з сім'єю не проживає, дитину не навідує, бачив його лише один раз після народження, участі в його вихованні та утриманні не приймає. Судом також встановлено, що відповідач написав нотаріально засвідчену заяву, в якій вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO] року. Наведені позивачкою в обґрунтування позову обставини також в повній мірі підтверджуються висновком органу опіки та піклування Миронівської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] року за № 59/06/27-122 від 12.01.2018 року, з якого, крім того, вбачається, що 18.12.2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто заяву [PERSON] про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON]. Крім того, 10.01.2018 року відбулося засідання комісії з питання захисту праві дитини, в ході якого виявилося, що [PERSON] байдуже ставиться до дитини. Не приймає участі у вихованні малолітнього сина, ніколи не спілкувався з дитиною та матеріально не утримував. Із вказаного висновку також вбачається, що Миронівська райдержадміністрація Київської області як орган опіки та піклування вважає можливим та доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина. Таким чином, зазначеним вище висновком, підтриманим представником служби в справах дітей, та іншими наданими стороною позивача беззаперечними, переконливими та об'єктивними доказами повністю підтверджується доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов'язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Конвенцією про права дитини у ст. 18 визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню його сина [PERSON], [INFO], не проявляє батьківської турботи, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків суд вважає свідомим та умисним, а тому вважає, що позбавлення його батьківських прав є доцільним і відповідатиме інтересам дитини. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved