Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

в липні 2015 року позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства закритого типу «ДВК», Приватного підприємства «Будінвестмонтаж» про захист прав споживачів та визнання майнових прав на об'єкт договору. В обґрунтування позову вказує, що 12.05.2015 року між АТ ЗТ «ДВК» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено договір на участь у пайовому будівництві [NUMBER]-[NUMBER], згідно умов якого відповідач приймає позивача у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS], шляхом фінансування позивачем цього будівництва в обсягах, визначених умовами договору. Відповідно до умов договору позивач фінансує однокімнатну квартиру [NUMBER] загальною площею 46,6 кв. м., тип секції [NUMBER], що розташована на 11 поверсі у будинку [ADDRESS]. Початок будівництва заплановано на 3 квартал 2005 року, дата введення в експлуатацію 4 квартал 2006 року. Пунктом 1.4.2 договору визначено графік фінансування будівництва житлового будинку. Позивач може отримати житло, що буде збудоване відповідачем за умов його повного фінансування у 100 % загальної площі відповідного об'єкту в терміни та на умовах вказаних в договорі. Позивач зобов'язується профінансувати загальну площу вказаної квартири шляхом безготівкового перерахування грошових коштів відповідно до п. 4.1 договору. Позивач виконав зобов'язання за договором здійснивши фінансування об'єкту інвестування в розмірі 115270, 00 грн. Відповідачем протягом 2006 року було побудовано 13 поверхів будинку першої черги будівництва житлового комплексу, після чого, з причин привласнення грошових коштів інвесторів інвесторів та їх нецільового використання посадовими особами АТЗТ «ДВК» будівництво зупинено та не введено по теперішній час. СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві по кримінально провадженню № 12013110050001739, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, визнано [PERSON] потерпілим. Враховуючи вищевикладене просить суд визнати за [PERSON] майнові права на об'єкт договору - однокімнатну квартиру [NUMBER], загальною площею 46,6 кв. м., тип секції [NUMBER], що розташована в будинку [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача АТ «ДВК» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Представник відповідача ПП «Будінвестмонтаж» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до положень ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою представника позивача, вважає, за можливе провести заочний розгляд без участі представників відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 12.05.2015 року між [PERSON] - членом Кредитної спілки «Кредитна спілка військовослужбовців України» та Акціонерним товариством закритого типу «ДВК» було укладено договір на участь у пайовому будівництві [NUMBER]-[NUMBER], згідно якого відповідач приймає позивача у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку у [ADDRESS] шляхом фінансування ним цього будівництва в обсягах, визначених умовами договорів. Згідно п. 1.3 договору [NUMBER]-[NUMBER] позивач фінансує однокімнатну квартиру [NUMBER] загальною площею 46,6 кв.м., тип секції [NUMBER], що розташована на 11 поверсі у будинку [ADDRESS], запланований початок будівництва - 3 квартал 2005 року, запланована дата введення будинку в експлуатацію - 4 квартал 2006 року, а п. 1.4.2. договору [NUMBER]-[NUMBER] визначено графік фінансування будівництва житлового будинку, відповідно до якого 1-й етап фінансування - 85% планової загальної площі об'єкта вноситься з моменту початку фінансування за ціною 2 897 грн. 00 коп. за 1 кв. м. до 25.05.2005 року, 2-й етап - залишок фінансування вноситься після кінцевого уточнення бюро технічної інвентаризації (БТІ) загальної площі об'єкту по ціні що діє на момент внесення коштів. Пунктом 1.5 [PERSON] може отримати у власність житло, що буде збудовано АТЗТ «ДВК» лише за умови повного фінансування у 100 % загальної площі відповідного об'єкту в термін та на умовах вказаних в п. 1.4.2 даного договору. На виконання зобов'язань за договорами позивач у встановлений строк та в повному обсязі здійснив фінансування об'єкту інвестування в розмірі 115270, 00 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера. Відповідачем протягом 2006 року було побудовано 13 поверхів будинку першої черги будівництва житлового комплексу, після чого, з причин привласнення грошових коштів інвесторів інвесторів та їх нецільового використання посадовими особами АТЗТ «ДВК» будівництво зупинено та не введено по теперішній час. Усі усні та письмові звернення позивача та інших інвесторів даного житлового комплексу до відповідача стосовно з'ясування причин зупинення будівництва, порушення умов укладених договорів на пайову участь у будівництві та повернення сплачених грошових коштів, були проігноровані. Відповідно до ст. ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкту, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору, якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. Ст. 190 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та інвестиційну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що майновими правами, які можуть передаватись, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Статтею 876 ЦК України передбачено, що власником об'єкта будівництва або результату будівельних робіт, є замовник, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 1 ч.1 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не передбачено договором або законом, а право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Представник позивача в судовому засіданні вказала, що [ADDRESS] не введений в експлуатацію, проте повне фінансування квартири позивачем здійснено в повному обсязі. 02.03.2009 року АТЗТ «ДВК» без згоди позивача, як інвестора уклав із Приватним підприємством «Будінвестмонтаж» договір про передачу функцій замовника № 1/09. Таким чином, відповідач з власної вини не виконав умови Договорів, зокрема з 2006 року по теперішній час, тобто на протязі дев'яти років, не завершив будівництво житлового багатоквартирного будинку у [ADDRESS], не ввели об'єкт інвестування в експлуатацію та не передали позивачеві необхідних документів для оформлення права власності на проінвестовану квартири [NUMBER] загальною площею 46, 6 кв. м., чим прострочив виконання взятих на себе договірних зобов'язань та що призвело до грубого порушення прав позивача як добросовісного інвестора, який належним чином виконав свої зобов'язання по сплаті інвестицій. Відповідачі належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України доводи позивача не спростували, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню , як законний та обґрунтований. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1152 грн. 70 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved