Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], із тих підстав, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання дитини, не здійснює будь-якого догляду за нею та не надає матеріальної допомоги. У зв'язку з даними обставинами, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивачка в судовому засіданні підтримала возовні вимоги. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, яка була передана через його сестру [PERSON] Представник третьої особи - органу опіки та піклування Деражнянської районної державної адміністрації в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову. З огляду на викладене та при відсутності заперечень позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як встановлено судом, сторони з 06.06.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14.07.2008 року. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції. Наявною в матеріалах справи довідкою про склад сім»ї видану Деражнянською міською радою Хмельницької області підтверджується, що на утриманні [PERSON] перебуває її дочка [PERSON] 2006 року. Судом також встановлено, що [PERSON] дійсно навчається в Деражнянській ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 в 6-Б класі. Мати виховує доньку сама, батько [PERSON] протягом 2011-2018 років в вихованні доньки участі не бере, батьківських зборів не відвідує, навчанням і вихованням дитини не цікавиться, що підтверджується довідкою виданою Деражнянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 імені героя Радянського союзу П.Ф. Стрілецького Деражнянської районної ради Хмельницької області №10 від 23.02.2018 року. Наведені позивачкою в обґрунтування позову обставини також в повній мірі підтверджуються висновком органу опіки та піклування Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO] за № 46/26-11-926/2018 року від 10.09.2018 року, з якого, крім того, вбачається, що батько тривалий час не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком. Із вказаного висновку також вбачається, що Деражнянська районна державна адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування вважає можливим та доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дочки. Також вище викладене підтверджується письмовими свідченнями вчительки малолітньої [PERSON] [PERSON], де вона зазначає, що 01.09.2012 року по 25.05.2016 року була класним керівником класу, де навчається [PERSON]. Протягом 4 навчальних років батько дівчинки [PERSON] у школу не приходив, не відвідував класні виховні збори, не платив за шкільні обіди. Відповідно до довідки виконавчої служби станом на 01.02.2018 року в [PERSON] існує заборгованість по сплаті аліментів в сумі 28773,33 грн. Таким чином, зазначеним вище висновком, підтриманим представником служби в справах дітей, та іншими наданими стороною позивача беззаперечними, переконливими та об'єктивними доказами повністю підтверджується доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дочки [PERSON]. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов'язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Конвенцією про права дитини у ст. 18 визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню його дочки [PERSON], не проявляє батьківської турботи, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків суд вважає свідомим та умисним, а тому вважає, що позбавлення його батьківських прав є доцільним і відповідатиме інтересам дитини. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved