Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 05 травня 2015 року. До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], входять земельні ділянки загальною площею 6,1632 гектарів. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв шляхом подачі заяви до Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області за згодою спадкоємця за законом, відповідача по справі, [PERSON]. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у позивача відсутня можливість в звязку з тим, що у заповіті мова йде про сертифікат на право на земельну частку/пай/, а не державний акт на право приватної власності на землю, який був дійсний на день смерті [PERSON] Крім того, в звязку з неоднаковим перекладом прізвищ з російської на українську мову, в заповіті прізвище позивача та прізвище заповідача вказано «Зверев», «Зверева», а в паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть «Звєрєв», «Звєрєва». Враховуючи вищенаведене, позивач просив встановити факт належності заповідачу та позивачу заповіту, тлумачити заповіт, а саме розтлумачити волевиявлення заповідача, що при складанні заповіту на ім'я позивача воно було спрямоване на заповідання земельних ділянок загальною площею 6,1632 гектарів та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки загальною площею 6,1632 гектарів, які входять до складу спадщини. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач, [PERSON], надав до суду заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести без його участі. Відповідач по справі, [PERSON], надала до суду заяву, в якій попросила справу розглядати без її участі, зазначила про визнання позовних вимог та не заперечувала проти задоволення позову. Суд, розглянув заяви позивача та відповідача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, баба позивача, [PERSON], померла 05 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 514844, виданим 25 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №116. Родинний зв'язок між позивачем та його померлою бабою підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія V-ВЛ №313448, виданим 22 серпня 1991 року Нововодолазьким районним відділом РАЦС Харківської області, актовий запис №130, свідоцтвом про народження батька позивача, [PERSON], серія ІІ-КР №144801, виданого 26 лютого 1965 року Купластовською сільською радою Єнбеки-Казахського району Алма-Атинської області, актовий запис №29. Судом встановлено, 27 липня 1999 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1186, яким заповіла позивачу належний їй сертифікат на право на земельну частку/пай/ серія ХР № 0110057, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП [PERSON]. Судом встановлено, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], входять земельні ділянки загальною площею 6,1632 гектарів, в тому числі площею 5,3930 гектарів кадастровий номер 6324255100:02:000:0034, площею 0,4000 гектарів кадастровий номер 6324255100:02:000:0076, площею 0,3702 гектарів кадастровий номер 6324255100:02:000:0131, розташовані на території Нововодолазької селищної ради Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №122856, виданого 04 березня 2004 року Нововодолазькою районною державною адміністрацією Харківської області на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області №159 від 15 травня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за №403 на імя [PERSON]. Суд зазначає, згідно довідки відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області №29-20.26-0.4-1495/2-16 від 06 червня 2016 року, виданої на адвокатський запит №113/16 від 02 червня 2016 року згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку/пай/ реформованого КСП ім. Щорса Нововодолазького району Харківської області за №895 від 01 жовтня 1996 року зареєстровано сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія ХР №0110057 на імя [PERSON], який видано на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 18 березня 2002 року №37. Взамін вказаного сертифікату на право на земельну частку/пай/ спадкодавець отримала державний акт на право власності на земельну ділянку ХР №122856 на імя [PERSON] Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області №29-20.26-0.4-1494/2-16 від 06 червня 2016 року, виданої на адвокатський запит №113/16 від 02 червня 2016 року згідно Книги реєстрації державних актів зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР №122856 за №403 від 04 березня 2004 року на імя [PERSON]. Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на підставі розпорядження Нововодолазької районної державної адміністрації від 15 травня 2003 року №159. Судом перевірено, спадщину після смерті баби, [PERSON], позивач прийняв шляхом подачі заяви до Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області за згодою спадкоємця за законом, відповідача по справі, [PERSON]. Інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину за заповітом чи за законом, або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, на звернення позивача до державного нотаріуса Нововодолазької Державної нотаріальної контори Харківської області щодо оформлення вищезазначеної спадщини за заповітом позивачу було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №442 від 09 червня 2016 року, в якій рекомендовано звернутись до суду з заявою про тлумачення заповіту, в звязку з тим, що у заповіті мова йде про сертифікат на право на земельну частку/пай/, а не державний акт на право приватної власності на землю, який був дійсний на день смерті [PERSON] Згідно Перехідних Положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-11 сертифікати на право на земельну частку /пай/ є дійсними до виділення власникам земельних часток /паїв/ у натурі /на місцевості/ земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Крім того, в звязку з неоднаковим перекладом прізвищ з російської на українську мову, в заповіті прізвище позивача та прізвище заповідача вказано «Зверев», «Зверева», а в паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть «Звєрєв», «Звєрєва». Судом встановлено, факт належності заповіту заповідачу підтверджується відповідністю імені та по батькові заповідача, а також довідкою відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області №29-20.26-0.4-1495/2-16 від 06 червня 2016 року, в якій зазначено що взамін вказаного в заповіті сертифікату на право на земельну частку/па, виданого на прізвище ,,[PERSON],, заповідач отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, який виданий на імя [PERSON]. Факт належності заповіту позивачу підтверджується відповідністю імені, по батькові та адреси проживання, вказаних в заповіті та в паспорті громадянина України. Відповідно до ст. 1256 ЦК України та ст. 213 ЦК України, нотаріус не має права тлумачити заповіт. Згідно ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. Відповідно до ст.213 ЦК України на вимогу однієї або двох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, яким є заповіт. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Як передбачено ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1299 ЦК України передбачено обовязок спадкоємця зареєструвати право на спадщину в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, одним із способів якого є встановлення фактів, які мають юридичне значення. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлений факт належності заповідачу та позивачу заповіту, розтлумачено волевиявлення заповідача, що при складанні заповіту на ім'я позивача воно було спрямоване на заповідання земельних ділянок загальною площею 6,1632 гектарів, в звязку з чим суд вважає за доцільне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки загальною площею 6,1632 гектарів, які входять до складу спадщини. Враховуючи вищевикладене, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-61, 114, 174, 175, 212, 214-215, 218, 234, 256 ЦПК України, ст. ст. 16, 213, 1217, 1225, 1256, 1268, 1270, 1299 ЦК України, суд

Outcome: approved