Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

В лютому 2016 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування житловим будинком № 13 по вул. Окружна в м. Дніпропетровську відповідно до договору безкоштовного користування жилим приміщенням від 05.07.2007 року; зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] та її дітям [PERSON] та [PERSON] перешкоди в користуванні житловим будинком № 13 по вул. Окружна в м. Дніпропетровську, не здійснювати без погодження з нею заміну замків на вхідних дверях в будинок та домоволодіння. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що 05 липня 2007 року між нею, [PERSON], та [PERSON] був укладений Договір безкоштовного користування житловим приміщенням, відповідно до п.1.1 якого, наймодавець зобовязався надати наймачу в безкоштовне користування для постійного проживання з правом реєстрації місця проживання належний наймодавцю на праві власності житловий будинок № 13 по вул. Окружна в м. Дніпропетровську, загальною площею 60,7 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці 1649 кв.м. Уклавши вказаний договір оренди вона разом зі своєю донькою [PERSON], [INFO], вселилась у вказаний будинок та проживає по теперішній час. В жовтні 2007 року вказаний будинок відповідно до Договору купівлі-продажу від 02.10.2007 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON], було продано [PERSON]. При цьому, укладений Договір оренди ні позивачкою, ні [PERSON] не розривався. [PERSON] є батьком позивачки, а [PERSON] матірю позивачки та дружиною [PERSON], а тому після укладення вказаного договору купівлі-продажу та зважаючи на чинний договір оренди, між позивачкою та відповідачами було в усній формі досягнуто домовленості щодо порядку користування житловим будинком, а саме: позивачці та її дочці було виділено в користування житлову кімнату площею 17,6 кв.м. 06 травня 2009 року в позивачки народилась друга донька [PERSON], [INFO], яка також проживає з нею в будинку. Протягом 2007-2015 років позивачка, її діти та відповідачі постійно проживають у вказаному будинку і користуються ним. Зважаючи на вказане позивачка та члени її сімї на законних підставах вселились та користуються вказаним будинком. Позивачка разом з відповідачами несе витрати на утримання будинку, здійснює оплату за комунальні послуги. Однак, в листопаді 2015 року відносини між ними погіршились, [PERSON] повідомила її, що будинок вона та її чоловік планують продати, а тому позивачка має разом зі своїми дітьми виселитись з будинку та забрати свої речі. 17 грудня 2015 року [PERSON] змінила замок на воротах у двір будинку, щоб позивачка не змогла потрапити в будинок. За вказаних обставин вона була змушена телефонувати в міліцію, працівники якої їй повідомили, що в даному випадку наявний цивільно-правовий спір, а тому вона має звертатись із відповідним позовом до суду. Ухвалою суду до участі у дану справу був залучений [PERSON] в якості співвідповідача. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги позивачки та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, [PERSON] причину своєї неявки суду не повідомив, а [PERSON] раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки. Також, ще раніше, в попередньому судовому засіданні, [PERSON] визнавала позовні вимоги позивачки та вказані нею обставини у її позовній заяві. Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що 05 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір безкоштовного користування житловим приміщенням (будинком), згідно з умовами якого, наймодавець зобовязався надати наймачу в безкоштовне користування для постійного проживання з правом реєстрації місця проживання належний наймодавцю на праві власності житловий будинок № 13 по вул. Окружна в м. Дніпропетровську, загальною площею 60,7 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці 1649 кв.м. (а.с.5). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. В силу ч. 1 ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі. На підставі вищевказаного договору, позивачка та її малолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були вселені у житловий будинок № 13 по вул. Окружна в м. Дніпропетровську, а також зареєстровані в ньому, що підтверджується довідкою, виданою Головою квартального комітету Красногвардійського району № 58, та копією адресної картки по вказаному будинку (а.с.9). При цьому, 02 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу, згідно з яким [PERSON] відчужила на користь [PERSON] житловий будинок № 13 по вул. Окружна в м. Дніпропетровську. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1696 (а.с.6). Таким чином, на теперішній час власником житлового будинку № 13 по вул. Окружна в м. Дніпропетровську є [PERSON]. Вищевказані обставини визнавалися та не заперечувалися сторонами у справі. А тому, дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, факт вселення позивачки з дітьми у вказаний будинок та їхнє проживання у цьому будинку підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] Згідно з положеннями ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. З вищевказаного вбачається, що до [PERSON] перейшли права та обов'язки наймодавця по договору безкоштовного користування жилим приміщенням від 05.07.2007 року. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Так, сторони договору безкоштовного користування жилим приміщенням від 05.07.2007 року та правонаступник наймодавця - [PERSON] не розривали, не змінювали та не відмовлялися від вказаного договору, а також не зверталися з цього приводу до суду, що не заперечувалося сторонами і доказів іншого суду не надано. Разом з тим, з листопада 2015 року відповідачка [PERSON], яка є дружиною [PERSON] (власника житлового будинку), чинить позивачці та її дітям перешкоди у здійсненні права користування житловим будинком № 13 по вул. Окружна в м. Дніпропетровську відповідно до договору безкоштовного користування жилим приміщенням від 05.07.2007 року, який не розірваний та не визнаний недійсним, тощо. Вищевказані обставини визнавалися самою [PERSON], яка в судовому засіданні сама вказала, що вона дійсно чинить позивачці та її дітям перешкоди у користуванні спірним житловим будинком, у звязку з чим, дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого\~приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. При цьому, відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги позивачки та не заперечувала проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідачка визнає позовні вимоги позивачки, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави, суд вважає заявлені позивачкою позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. За таких обставин, з огляду на вищевказане, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування житловим будинком № 13 по вул. Окружна в м. Дніпропетровську відповідно до договору безкоштовного користування жилим приміщенням від 05.07.2007 року, та не чинити [PERSON] та її дітям [PERSON] та [PERSON] перешкоди в користуванні житловим будинком № 13 по вул. Окружна в м. Дніпропетровську. Що стосується позовних вимог позивачки в частині зобов'язання [PERSON] не здійснювати без погодження з нею заміну замків на вхідних дверях в будинок та домоволодіння, то ці вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, захист цивільного права у судовому порядку можливий у разі його порушення, невизнання або оспорювання, але ж права позивачки в даному випадку не порушені, а захист непорушеного права чи захист на майбутнє чинним законодавством не передбачений. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог в частині зобов'язання [PERSON] не здійснювати без погодження з нею заміну замків на вхідних дверях в будинок та домоволодіння. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial