Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

В лютому 2015 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 28.07.2007 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO] З 17.12.2014 р.відповідач проживає окремо від дитини,має можливість приймати участь в утриманні дитини,однак від виконання свого батьківського обов*язку ухиляється. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,з дати подачі позову до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові.Пояснила,що відповідач,з яким вона перебуває у зареєстрованому шлюбі,є батьком їх спільного сина [PERSON],проте у грудні 2014 р.пішов із сім*ї,залишивши дитину на утриманні позивачки та нічим дитині не допомагає. Стан здоров*я та доходи відповідача від підприємницької діяльності дозволяють йому належним чином утримувати дитину,інших утриманців відповідач не має. Позивачка щойно працевлаштувалася та не може самостійно забезпечити дитині гідні умови та все необхідне. Просила суд задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник позивача адвокат Дерев*янко І.О.просила суд позов задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив,що він дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою,є батьком [PERSON] ,[INFO].В січні 2015 р.відповідач повністю припинив відносини з позивачкою та проживає окремо від дитини,проте щотижня привозив продукти для сім*ї,пропонує позивачці укласти договір про добровільну сплату ним аліментів у визначеному розмірі. Заробітної плати та дивідендів як директор та засновник ТОВ «Голден Лінкс» не отримує,засобами існування для нього є доходи від приватної підприємницької діяльності,розмір яких йому невідомий. Представник відповідача адвокат Яма Д.М.вважає,що вимоги,заявлені позивачкою,не можуть бути задоволені,оскільки розмір доходу відповідача є мінливим,визначити його щомісяця неможливо,а стягнення аліментів у частині від доходу призведе до порушення прав дитини,оскільки у такому випадку сума аліментів буде мінімальною. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,з урахуванням пояснень сторін про обставини справи,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як встановлено з матеріалів справи, з 28.07.2007 р. позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO],який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не заперечував тих обставин,що в січні 2015 р.він припинив спілкування з сім*єю та з цього часу проживає окремо від дитини. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обов*язки по утриманню дитини на час розгляду справи виконує позивачка. Таким чином,вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини сторін узгоджуються з вимогами законодавства ,підстав для звільнення відповідача від участі у належному утриманні сина суд не встановив,розмір заявлених до стягнення аліментів чинному законодавству не протирічить і є достатнім для забезпечення нормальних умов проживання дитини сторін,за участю матері в утриманні сина. Відповідач отримує доходи як від підприємницької діяльності ,так і з інших джерел,їх розмір є мінливим,тому доцільно стягнути аліменти саме у частині від доходу (заробітку)відповідача. Заперечення відповідача про намір добровільно утримувати дитину шляхом укладання з позивачкою відповідного договору на висновки суду не впливають,оскільки на час розгляду справи такий договір не був укладений і відповідач не запропонував у судовому засіданні позивачці ніяких інших умов участі в утриманні дитини,ніж ті,що були заявлені позивачкою. Посилання відповідача на те,що протягом 2014 р.він переказував на картковий рахунок позивачки певні грошові кошти також не є підставою для звільнення відповідача від обов*язку отримувати неповнолітню дитину,оскільки вказані перекази мали місце протягом часу спільного проживання відповідача з дружиною та сином. З огляду на вказані обставини, з наданих та досліджених доказів суд встановив передбачені законом підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України,з відповідача на користь держави суд стягує судовий збір у розмірі 243 гр.60 коп.,від попередньої сплати якого позивач звільнена.

Outcome: approved