Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем на час його смерті, заінтересована особа: Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. В обґрунтування доводів позовної заяви зазначила, що вона є пенсіонером за віком з повним стажем. З 30 серпня 1969 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO] Вона спільно проживала з [PERSON] та знаходилась на його утриманні. Розмір пенсії [PERSON] станом на січень 2015 року складав 3396,03 грн. Після вказаної дати і по день смерті [PERSON] пенсію не отримував, заборгованість з пенсії складає 61668,59 грн. Розмір її пенсії станом на березень 2018 року складає 1576,56 грн. Таким чином, розмір пенсії [PERSON] значно перевищував її розмір, тому пенсія померлого чоловіка була основним джерелом засобів до її існування. Рішенням Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 травня 2018 року їй було відмовлено у призначенні пенсії в зв'язку з втратою годувальника згідно статей 36, 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки відсутній документ, який засвідчує факт перебування на утриманні, а саме довідка з місця проживання (реєстрації) її разом з годувальником [PERSON], померлим [INFO] Таким чином, встановити факт спільного проживання її з чоловіком в позасудовому порядку не надається можливим. Встановлення факту спільного проживання з [PERSON] на день йог смерті їй необхідно для звернення до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала клопотання, в якому підтримала заяву, просила справу розглянути за її відсутності за участю її представника [PERSON] (а.с.17). В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, її представник в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставині та відповідна суть спірних правовідносини. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 25 травня 2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 3574 (а.с.4). [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з неотриманої пенсії в розмірі 61668,59 грн. та з заборгованості по щомісячним страховим виплатам в сумі 133872,03 грн. Заявнику державним нотаріусом Шахтарської державної нотаріальної контори Шеверою О.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 16 серпня 2017 року на неотриману пенсію в розмірі 61668,59 грн. та заборгованість по щомісячним страховим виплатам в сумі 133872,03 грн. (а.с.7). 15 травня 2018 року [PERSON] звернулась до Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника. Згідно рішення Покровського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 травня 2018 року заявнику відмовлено у призначенні пенсії в зв'язку з втратою годувальника згідно ст.ст. 36, 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки відсутній документ, який засвідчує факт перебування на утриманні, а саме довідка з місця проживання (реєстрації) [PERSON] разом з годувальником [PERSON], померлим [INFO], за однією адресою (а.с.13-14). Згідно повідомлення державного нотаріуса Шахтарської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. від 11 грудня 2018 року № 468/01-16, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена 16.08.2017 року за № 61/2017 Шахтарською державною нотаріальною конторою, заповіт від імені [PERSON], [INFO], не посвідчувався. На підставі відомостей, що знаходяться у спадковій справі, 16.08.2017 року дружина померлого [PERSON] подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі якої 16 серпня 2017 року за реєстровими № 1-451 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на заборгованість по щомісячним страховим виплатам в УВД ФССНВ ВПЗ та недоотриману пенсію. Поняття спадкування визначено у ст.1216 ЦК України, згідно якої спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців. Згідно п.211 Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, що містяться в абз.1 п.23 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, якщо постійне місце проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Як зазначено в ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті - [INFO], підтверджується довідкою Управління житлово-комунального господарства та муніципальної власності Адміністрації міста Шахтарська № 3163 від 03.04.2017 року, витягом з домової книги за адресою: [ADDRESS] згідно яких згідно якої на день смерті [PERSON] [PERSON] проживала разом з чоловіком за адресою: [ADDRESS] а також показаннями допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON] Від встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав заявника на спадкове майно, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Відповідно до ст. ст. 1216, 1268, 1270, 1276 ЦК України,

Outcome: approved