Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів в сумі 600 грн. щомісячно відносно доньки - [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач не виконує батьківські обов'язки, ухиляється від виховання дитини, фінансово її не забезпечує, а тому просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали. Відповідач та його представник в судовому засіданні вимоги позову в частині стягнення аліментів визнали повністю, а в частині позбавлення батьківських прав заперечили, посилаючись на те, що позивач робить перешкоди у спілкуванні з дитиною. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Хмельницької міської ради, в судовому засіданні про задоволення позову щодо позбавлення відповідача батьківських прав заперечила, посилаючись на недостатні на те докази. Прокурор в судовому засіданні в частині щодо задоволення позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав заперечувала. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON]., [INFO]. Відповідач у вихованні дитини обмежений, оскільки позивачем та її родичами робляться перешкоди. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON]; рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 вересня 2011 року про розірвання шлюбу між сторонами; довідкою НВО №1 «Школа-дитячий садок» м. Хмельницького №222 від 06 серпня 2014 року з якої слідує, що [PERSON] відвідує дошкільний заклад з 2011 року, батько відвідує дитину на св'ята та вітав подарунками в день її народження; висновком органу опіки та піклування Хмельницької міської ради, про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у звязку з відсутністю доказів доцільності цьому. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно п.17 Постанови №3 від 30 березня 2007 року звернуто увагу на те, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Відповідно до п.18 цієї ж Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову. Оцінюючи встановлені обставини та надані докази суд приходить до висновку в частині стягнення аліментів, що в [PERSON] не надає матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому у відповідності до ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь останньої на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно. Визначаючи цей розмір суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має. Щодо вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав то на думку суду вона є передчасною, оскільки він проживає окремо від малолітньої дочки та не може виконувати батьківські обов'язки по її вихованню враховуючи, що позивач чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною, тому за відсутності його вини, а також за недоведеністю інших підстав визначених ст.164 СК України та враховуючи бажання батька приймати участь у вихованні доньки, позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав задоволенню не підлягають.

Outcome: partial