Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що є спадкоємцями майна за законом після смерті [PERSON] За життя спадкодавець в своїх інтересах та в інтересах дитини - позивача у справі [PERSON] набула у спільну сумісну власність майно у виді квартири. Оскільки долі кожного з співвласників майна не визначені, позивачі не можуть оформити спадщину через нотаріуса. Через ці обставини звернулися до суду з позовом та просять суд його задовольнити, визнавши за ним право власності на майно в порядку спадкування. До суду надійшла заява від позивачів, згідно до яких просять справу розглядати без їх участі, позов підтримують. Від представника відповідача - Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області надійшла заяви про слухання справи без їх участі, позов визнають. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення розгляду справи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 29.09.2004 року між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах свого неповнолітнього сина, [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу квартири. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №4262. Квартира, яка відчужувалась за вказаним договором розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помирає [PERSON], яка являлася матір'ю [PERSON] та дочкою [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, в т ому числі й на частку в квартирі за [ADDRESS]. Спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] зазначене нерухоме майно було набуте у спільну сумісну власність. За положеннями ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 (одну другу) частину зазначеної квартири. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України право на спадкування після смерті [PERSON] виникло в позивачки [PERSON], матері померлої; та в сина померлої [PERSON], як спадкоємців першої черги. Позивачі, дотримуючись строку для прийняття спадщини, визначеного чинним законодавством України, особисто звернулись до державного нотаріуса Рівненської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про спадщину на нерухоме майно, однак отримали відмову, оскільки відсутній виділ у натурі частки в спадковій квартирі. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на спадкове майно, немає. Згідно витягу від 10.07.2012 року, відомості про батька позивача [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Підтвердженням також того, що вищевказана квартира належала [PERSON] та позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності є довідка, видана комунальним підприємством «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» від 03.02.2014 року за №698. На даний час виникла потреба у оформленні спадщини після померлої [PERSON] та отриманні свідоцтва про право на спадщину, але в нотаріальному порядку це зробити неможливо, оскільки відсутній виділ у натурі частки в спадковій квартирі. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено: 4.18. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Стаття 1299 проголошує, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Зважаючи, що позивачі не можуть оформити право на спадщину на цю частину майна через нотаріуса, то їх права підлягають захисту в судовому порядку. Отже суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved