Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

В квітні 2018 року позивач звернулася в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь Галичина» (далі ТОВ «Промінь Галичина») про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 16.04.2010 року між її батьком [PERSON] та відповідачем був укладений договір № 665 оренди землі, відповідно до умов якого, [PERSON] надав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кочубіївської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, кадастровий номер [NUMBER], терміном на 10 років. [INFO] року [PERSON] помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявським В.Б. 18.03.2017 року, вона є власником вищевказаної земельної ділянки. З моменту успадкування земельної ділянки, ТОВ «Промінь Галичина» не виконує своїх зобов'язань за договором оренди землі по своєчасній сплаті орендної плати в повному розмірі з урахуванням індексів інфляції і протягом вказаного часу не виплачує належну їй орендну плату, що є підставою для розірвання вищевказаного договору оренди землі. Представник позивача вимоги позову підтримав. Представник відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні проти позову заперечив вказавши, що ТОВ «Промінь Галичина» належним чином виконує обов'язки по договору оренди землі. Позивач після набуття нею права власності на земельну ділянку, звернулася та надала документи, що підтверджують перехід права власності на земельну ділянку. У зв'язку із вказаним новому орендодавцю по договору [PERSON] було нараховано орендну плату за період з 2012 по 2017 роки в сумі 23478, 26 грн. та після відрахування податків і зборів виплачено 18900,00 грн. шляхом пересилання коштів поштовим переказом через ПАТ «Укрпошта» відповідно до Списку згрупованих поштових переказів № 197 від 05.05.2017 року - 6200 грн.; до Списку згрупованих поштових переказів № 428 від 25.10.2017 року - 12700 грн.. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.04.2010 року між [PERSON] та ТОВ «Промінь Галичина» укладено договір № 665 оренди землі. Відповідно до умов договору оренди [PERSON] надав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Кочубіївської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області загальною площею 2, 2656 га з кадастровим номером [NUMBER], строком на 10 років на умовах сплати орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексів інфляції. Договір зареєстровано у Чемеровецькому районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК. [INFO] року [PERSON] помер. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.03.2017 року, виданого приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявським В.Б., спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його донька - [PERSON]. Відповідно до п. 12.6 договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору. Аналогічне положення передбачено і в ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до умов договору до [PERSON], як нового власника земельної ділянки, перейшли всі права і обов'язки орендодавця. Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Пунктом 4.1 договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі готівкою через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту отримання готівки в день її одержання. Відповідно до п. 4.4 за домовленістю сторін орендна плата може сплачуватися у натуральній формі (зерно, сіно, олія та інше), або відробітковій формі (надання послуг: культивація, оранка, транспортні послуги та інше) по діючим цінам на продукцію, роботи та послуги. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. У відповідності до пункту 9.1 договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. В свою чергу, передбаченому умовами договору праву орендодавця кореспондується обов'язок орендаря - у відповідності до п. 9.4 договору оренди своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою. За умовами договору оренди після смерті [PERSON] до [PERSON] перейшло право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Пунктом 4.3 договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня кожного року оренди. Згідно ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. д ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Разом з тим, у відповідності до ч.3 ст. 148-1 Земельного кодексу України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Судом встановлено, що позивач після набуття нею права власності на земельну ділянку, звернулася до ТОВ «Промінь Галичина» та надала документи, що підтверджують перехід права власності на земельну ділянку. У зв'язку із вказаним новому орендодавцю по договору [PERSON] було нараховано орендну плату за період з 2012 по 2017 роки в сумі 23478, 26 грн. та після відрахування податків і зборів виплачено 18900,00 грн. шляхом пересилання коштів поштовим переказом через ПАТ «Укрпошта» відповідно до: - Списку згрупованих поштових переказів № 197 від 05.05.2017 року - 6200 грн.; - Списку згрупованих поштових переказів № 4287 від 25.10.2017 року - 12700 грн.. Таким чином невиконання відповідачем обов'язку щодо своєчасного внесення орендної плати не може бути підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки відповідач не має простроченої заборгованості по орендній платі перед позивачем. Частиною 4 ст. 14 ЦК України передбачено, що особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках встановлених договором або актами цивільного законодавства. Згідно вимог ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Стаття 81 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цих Кодексом. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, а саме що вона вживала заходів для отримання орендної плати та надала відповідачу документальні підтвердження на право вимоги. Виходячи з викладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed