Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON]звернувся в суд з позовом до [PERSON], Старокостянтинівської міської ради про визнання недійсним п.28 рішення №27 сесії Старокостянтинівської міської ради від 30 березня 2012 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки площею 0,0625 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих по вул.Калініна,26 в м.Старокостянтинові та визнання недійсними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №960297 на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №960298 на земельну ділянку площею 0,0625 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вул.Калініна,26 в м.Старокостянтинові, виданих 22 червня 2012 року на імя [PERSON]. В обґрунтування заявленого позову вказував, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка по вул.Калініна,24 м.Старокостянтинові для обслуговування житлового будинку 0,100 га. та ведення особистого підсобного господарства 0,165 га., що підтверджується договором купівлі-продажу від 11 листопада 1997 р.. На підставі даного договору, 25 листопада 1997 року Старокостянтинівською міською радою йому видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ№01815. [PERSON] є власницею земельних ділянок площею 0,1000 га. та 0,0625 га. на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серія ЯК №960297 та серія ЯК №960298 від 22 червня 2012 року. У лютому 2014 року він звернувся до Старокостянтинівського районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» для проведення робіт з інвентаризації його земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру, а також внесення земельно-кадастрової інформації до бази даних АС ДЗК. При проведенні даних робіт, вказаною організацією, було встановлено, що частина його земельної ділянки площею 0,0075 га. увійшла до складу двох земельних ділянок площею 0,1000 га. та площею 0625 га., які належать [PERSON] на підставі, вищевказаних Державних актів від 22 червня 2012 року та які передані їй у власність рішенням сесії Старокостянтинівської міської ради від 30 березня 2012 року №27 п.28, чим порушено його право власності на земельну ділянку. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 12 лютого 2015р. залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету спору управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов у повному обсязі та наполягають на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, оспорюваним рішенням, Старокостянтинівська міська рада фактично припинила право власності [PERSON] та незаконно передала у власність [PERSON] частину його земельної ділянки площею 0,0075 га., а тому права позивача підлягають відновленню, шляхом скасування рішення Старокостянтинівської міської ради від 30 березня 2012 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки площею 0,0625 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих по вул.Калініна,26 в м.Старокостянтинові та визнання недійсними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №960297 на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №960298 на земельну ділянку площею 0,0625 га для ведення особистого селянського господарства, від 22 червня 2012 року на імя [PERSON]що розташовані по вул.Калініна,26 в м.Старокостянтинові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представники позов не визнали, заперечили проти його задоволення, з тих підстав, що межі земельних ділянок як позивача так і відповідача не змінювались і по фактичному землекористуванні сторін з боку [PERSON] відсутнє захоплення у [PERSON] земельної ділянки 0,0075 га., а тому права [PERSON] ніяким чином не порушені, а дії Старокостянтинівської міської ради щодо передачі у власність [PERSON] земельних ділянок є правомірними, тому провадження у справі підлягає закриттю через відсутність спору між сторонами. Представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради позов не визнав, посилаючись на те, що по фактичному землекористуванні сторін відсутнє захоплення у [PERSON] земельної ділянки 0,0075 га. [PERSON], а оспорюване рішення Старокостянтинівської міської ради щодо передачі у власність [PERSON] земельних ділянок є правомірним. Представник третьої особи на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету спору - управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі звернувсь до суду з письмовою заявою про те, що при вирішенні справи покладається на думку суду, просить справу слухати у його відсутності. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши надані докази, інвентарні справи до будинковолодіння №24 та №26 по вулиці Калініна в м.Старокостянтинові, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON]є власником земельної ділянки по вул.Калініна,24 м.Старокостянтинові для обслуговування житлового будинку 0,100 га. та ведення особистого підсобного господарства 0,165 га., що підтверджується договором купівлі-продажу від 11 листопада 1997 р. та на підставі вказаного договору, 25 листопада 1997 року Старокостянтинівською міською радою йому видано Державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ №01815. Пунктом 28 рішення №27 сесії Старокостянтинівської міської ради від 30 березня 2012 року [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,0625 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані по вул.Калініна,26 в м.Старокостянтинові. На підставі вищезазначеного рішення сесії Старокостянтинівської міської ради [PERSON] 22 червня 2012 року було видано Державний акт серії ЯК №960297 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №960298 площею 0,0625 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по вул.Калініна,26 в м.Старокостянтинові. Судом також встановлено, що земельна ділянка площею 0,0075 га по вул.Калініна,26 в м.Старокостянтинові, яка передавалась у власність [PERSON], є складовою частиною земельних ділянок, розташованих по вул.Калініна,24 в м.Старокостянтинові та належить на праві приватної власності [PERSON] Ця обставина підтверджується даними кадастрового плану земельних ділянок [PERSON] та [PERSON]; висновком судової будівельно-технічної експертизи №6-134-15 від 07.10.2015р., згідно якого: земельні ділянки, які розташовані по вул.Калініна,26 м.Старокостянтинові та належні [PERSON] накладаються на земельну ділянку, яка розташована вул.Калініна,24 м.Старокостянтинові та належить [PERSON]; максимальне накладення земельних ділянок знаходиться в районі городів і зменшується в південно-західному і північно-східному напряму, а в районі господарської будівлі по вул.Калініна,26 накладання складає (т.6) 0,73 м., (т.5) 1,14 м.; фактичний порядок користуванняземельними ділянками, розташованими по вул.Калініна,26 та по вул.Калініна,24 м.Старокостянтинові не відповідає правовстановлюючим документам на дані земельні ділянки та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою і землекористування; фактична площа та межі земельної ділянки, розташованої вул.Калініна,24 м.Старокостянтинові, переданої у власність [PERSON] не відповідають площі та межам, які вказані в Державному акті на право приватної власності на землю серії ХМ №01815; фактична площа та межі земельних ділянок, розташованої вул.Калініна,26 м.Старокостянтинові, переданої у власність [PERSON] не відповідають площі та межам, які вказані в Державних актах на право приватної власності на землю серії ЯК №960297 та серія ЯК №960298 від 22.06.2012р.; порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладання земельних ділянок, розташованих по вул.Калініна,26 та по вул.Калініна,24 м.Старокостянтинова, згідно правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимогам нормативно-правових актів має місце. Також, відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №0116 від 10.08.2016р. фактичний розмір земельної ділянки [PERSON] по вул.Калініна,24 м.Старокостянтинова становить 0,2559 га та не відповідає розміру земельної ділянки, зазначеному у Державному акті серії ХМ №01815 0,265 га; фактичний розмір земельної ділянки [PERSON] по вул.Калініна,26 м.Старокостянтинова становить 0,1594 га та не відповідає розміру земельної ділянки, зазначеному у Державних актах серії ЯК №960297 та серія ЯК №960298 0,1625 га. З вищенаведеного слідує, що земельні ділянки, які розташовані по вул.Калініна,26 м.Старокостянтинові та належні [PERSON] згідно Державних актів серії ЯК №960297 та серія ЯК №960298 від 22 червня 2012 року, накладаються на земельну ділянку, яка розташована вул.Калініна,24 м.Старокостянтинові та належить [PERSON] згідно Державного акту серії ХМ №01815 від 25 листопада 1997 року при тих обставинах, що по фактичному землекористуванні відсутнє накладення земельних ділянок №24 та №26 по вул.Калініна в м.Старокостянтинові при співставленні кадастрових планів фактичного землекористування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, відповідач та її представники, заперечуючи проти того, що земельна ділянка площею 0,0075 га по вул.Калініна,26 в м.Старокостянтинові, яка передавалась у власність [PERSON], є складовою частиною земельних ділянок, розташованих по вул.Калініна,24 в м.Старокостянтинові та належить на праві приватної власності [PERSON], жодних доказів, які б підтверджували ці заперечення та спростовували встановлені судом обставини, не надали. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності на землю гарантується - ч.2 ст.1 ЗК України. Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених цим Кодексом. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку передбаченому цим Кодексом. З цього слідує, що особа може набути безоплатно право власності лише на земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, і ніяк не на земельну ділянку, яка перебуває у власності іншої особи, без припинення права власності цієї особи на земельну ділянку у встановленому порядку. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (п.г) ч.3 ст.152 ЗК України). З огляду на вищезазначені нормативні положення, суд дійшов висновку про необхідність захисту прав власника [PERSON] шляхом скасування пункту 28 рішення №27 сесії Старокостянтинівської міської ради від 30 березня 2012 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельної ділянки площею 0,0625 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих по вул.Калініна,26 в м.Старокостянтинові та визнання недійсними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №960297 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №960298 0,0625 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані по вул.Калініна,26 в м.Старокостянтинові, виданих 22 червня 2012 року [PERSON]на підставі вищезазначеного рішення сесії Старокостянтинівської міської ради. Також, представництво в суді інтересів [PERSON] здійснював адвокат [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 07.07.2014р. та протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 12.02.2015р. її допущено до участі в даній справі, як особу, яка надає правову допомогу позивачу. Згідно довідки №3 від 15.05.2016р. за надання правової допомоги позивач сплатив адвокату [PERSON] 750 грн. (довідка №60/16 від 18.01.2016р.) Загальна кількість годин участі адвоката [PERSON] лише в судових засіданнях по даній справі становить 6 години 35 хвилин, а тому граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за участь у судових засіданнях по даній справі становить 3093,72 грн. (1218 грн. х 40 : 100 х 6 годин 35 хвилин). Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, а позивач сплатив адвокату за правову допомогу 750 грн., тому враховуючи положення ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути, з кожного, по 375 грн. (750 грн. : 2) витрат на правову допомогу. Також, відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню, з кожного, по 2121,8 грн. судових витрат (243,6 грн. /судового збору, сплаченого при подачі позову/ + 4000 грн. /сплачені за проведення судової будівельно-технічної експертизи №6-134-15 від 07.10.2015р. за товарним чеком від 16.09.2015р./ : 2). Всього з кожного відповідача на користь позивача підлягає стягненню по 2\~496,8 грн. судових витрат (/750 грн. + 243,6 грн. + 4000 грн./ : 2). Разом з тим вимоги позивача про стягнення з відповідачів 205 грн. судових витрат - сплачені ним судовому експерту за придбання бензину (фіскальний чек від 11.09.2015р.) задоволенню не підлягають, оскільки згідно рахунка експерта №1-/15 від 09.04.2015р. за проведення судової будівельно-технічної експертизи підлягало до сплати лише 4000 грн., які і були сплачені експерту за товарним чеком від 16.09.2015р. На підставі наведеного та

Outcome: approved