Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

В липні 2019 р. позивач [PERSON] , інтереси якого представлені адвокатом Красносільським М.І., звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить звільнити від сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються з нього на підставі рішення Подільського районного суду м.Києва від 21.07.2009 р. по справі № 2-2605. Позов мотивований тим, що [INFO] у шлюбі сторін народилась спільна дитина [PERSON] . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.07.2009 року було задоволено позов Відповідача та присуджено стягнення з Позивача аліментні платежі у розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень щомісячно, наразі здійснюються такі відрахування. 26.05.2011 року шлюб був розірваний. Рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі №758/1679/16-п від 03.04.2017 року Позивача було позбавлено батьківських прав, та від знайомих дізнався інформацію, що його сина малолітнього [PERSON] було усиновлено невідомою особою. Про вказані обставини Відповідач Позивача жодним чином не повідомляла. А відтак, посилаючись на припинення особистих майнових та немайнових прав та обов`язків щодо дитини, просив звільнити його від сплати аліментів на утримання такої дитини, з моменту її усиновлення. Ухвалою суду від 12.09.2019 р. провадження по вказаній справі відкрито, призначено розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.02.2021 р. у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення його позову до [PERSON] , третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення від сплати аліментів - відмовлено. Ухвалою суду від 22.06.2021 р. у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення його позову до [PERSON] , третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві про звільнення від сплати аліментів - відмовлено. Відзив на позовну заяву не надходив. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, правом подачі відзиву скористалася, в зв`язку з чим суд на підставі ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про суті справи та з процесуальних питань не подано. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.03.2008 р., в якому [INFO] народилась спільна дитина - [PERSON] . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.07.2009 року було задоволено позов Відповідача та присуджено стягнення з Позивача аліментні платежі у розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень щомісячно. На виконання рішення суду про стягнення аліментних щомісячних платежів Подільським ВДВС ГТУЮ у м. Києві було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №13993696 від 30.07.2009 року, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 13). У подальшому 26.05.2011 року шлюб між Позивачем та Відповідачем був розірваний, про що був зроблений відповідний актовий запис за №143 в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 12). Рішенням Подільського районного суду м. Києва у справі №758/1679/16-ц від 03.04.2017 року (суддя Декаленко В.С.) Позивача було позбавлено батьківських прав, копія даного рішення міститься в матеріалах справи. Позбавлення батьківських прав на підставі ст.166 ч.2 СК України не припиняло обов`язку [PERSON] по утриманню свого сина. На підтвердження виконання своїх аліментних зобов`язань Позивач надав низку копій квитанцій (а.с. 16-39). Як вбачається з повідомлення Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 1399/21.9-09 від 09.06.2020 р. - 01.08.2008 Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1413; 10.02.2018 року у вище зазначеному актовому записі про народження проставлена відмітка про позбавлення батька, [PERSON] , батьківських прав на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2017 (справа № 758/6179/16-ц), та 10.02.2018 також були внесені зміни до актового запису про народження на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва. Так, вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого. Згідно ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.8,9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. У даній справі позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, на те, що судовим рішенням усиновлено його сина - дитину [PERSON] із записом як батька іншої особи. Статтею 228 СК України визначено забезпечення таємниці усиновлення. Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових міститься електронна копія рішення Подільського районного суду м.Києва від 14.12.2017 р. у цивільній справі № 758/13922/17, що розглянута в закритому судовому засіданні, яким задоволена заява фізичної особи про усиновлення ним малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з вищевказаного рішення суду, заявника у даній справи оголошено усиновлювачем дитини, його записано батьком усиновленої дитини та внесено зміни до актового запису № 1413 від 01.08.2008 р., складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , із записом заявника батьком дитини. Згідно з ЄДРСР, рішення суду у справі № 758/13922/17 набрало законної сили 16.01.2018 р. Отже, аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства щодо сина, а внесення до актового запису про народження дитини відомостей про іншу особу, як батька, на підставі судового рішення про усиновлення припиняє такий його обов`язок, оскільки при усиновленні дитини інша особа була записана батьком дитини та саме у цієї особи виник обов`язок щодо її утримання. Наслідком ухвалення судом рішення про усиновлення малолітнього сина позивача - [PERSON] та виключення з актового запису про народження відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача з часу набуття даним рішення законної сили обов`язку утримання усиновленого дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Таким чином, обов`язок по утриманню та вихованню дітей, а також аліментні обов`язки у разі необхідності, законом покладаються на особу, яка зазначена батьком дитини відповідно до рішення суду. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами. Що стосується вимоги позивача звільнення стягнення від сплати аліментів з 03.04.2017 р., суд вважає, що звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами має відбуватись саме з часу набрання законної сили рішення у цивільній справі № 758/13922/17 про усиновлення дитини - [PERSON] , тобто з 16.01.2018 р., оскільки саме з цього часу у іншої особи (заявника у справі № 758/13922/17, як батька, виникли обов`язки щодо утримання дитини), що не призведе до порушення якнайкращих інтересів дитини. Так, відповідно до вищевикладеного, суд вважає, що, починаючи з часу набрання законної сили рішення суду від 14.12.2017 р., тобто з 16.01.2018 р., відсутні підстави вважати позивача [PERSON] батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим відповідно до норм Сімейного кодексу України, відсутні підстави продовження стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим за рішенням суду від 21.07.2009 року у справі № 2-2605, тобто виконання слід припинити з 16.01.2018 р. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, з урахуванням періоду, з якого слід звільнити позивача від сплати аліментів, підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.ст.5, 7, 141, 180, 197 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial