Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 03 січня 2018 року. Від спільного подружнього ждиття у них народився син [PERSON] , [INFO] . Близько двох місяців подружжя разом не проживає. Дитина проживає з позивачкою. Відповідач працює за кордоном та отримує щомісячний дохід. Однак жодної допомоги на утомання їхньої спільної дитини не надає. За останні два місяці сплатив лише 185 гривень. Тому позивачка змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, згідно якого [PERSON] позовні вимоги визнає частково, згідний сплачути аліменти на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідногов віку, оскільки на даний час він є безробітним. Вважає, що такий розмір буде виправданим. Крім того, зазначив, що щомісячно перераховує кошти на рахунок позивачки в розмірі 1000 грн. на утримання їхнього сина, а також допомагає додатково у вигляді дитячого одягу, харчування, памперсів, дитячих іграшок, та ходунків. Просить позов задоволити частково. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду позивачкою було подано заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, але не манше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Справу просить розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.Про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 січня 2018 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про його народження сторони зазначені батьками (а.с.8). Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою по справі, що підтверджується довідкою Мирогощанської сільської ради №1232/10-06 від 25 листопада 2020 року (а.с.9). Згідно довідки Нетішинської міської філії Хмельницького обласного центру зайнятості від 11.03.2021 року, [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Нетішинській міській філії Хмельницького ОЦЗ з 10 березня 2021 року. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач не має непостійного місця праці та доходу, однак є працездатним, може надавати матеріальну допомогу дитині, інших обставин, які б звільнили відповідача від аліментного обов`язку не встановлено, визнає позов частково, а тому на утримання дитини з нього слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 840 гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: approved