Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

В липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» ( далі ПАТ КБ « Приватбанк») звернулось до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 10.10.2006 року відповідачка отримала кредит у розмірі 8 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на термін до 07.10.2016 року і до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. На порушення норм ЦК України та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 3 332,61 долари США, яка складається з наступного: -2 773,27 доларів США заборгованість за кредитом; 285,23 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 97,37 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 176,74 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 3 332,61 долар США, що становить 70 118,11 гривню і судовий збір. Відповідачка позов не визнала посилаючись на його необґрунтованість, оскільки сам договір є несправедливим в розумінні ст.ст. 11,18 Закону України « Про захист прав споживачів». Позивачем не враховано, що спірний будинок є єдиним житлом для двох неповнолітніх дітей, який перебуває в іпотеці банку. Позивач відмовляє в реструктуризації боргу, хоча сплачує щомісячно, заборгованість за кредитом. Подання заяви позивачем про стягнення боргу пов'язане з позбавленням житлового приміщення, яке перебуває в іпотеці. Просить суд застосувати строки позовної давності. Судовим розглядом встановлено, що 10.10.2006 року між сторонами укладено кредитний договір № HAZ0GK00000017. Згідно умов кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 8 000,00 доларів США у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 8 860,00 доларів США на придбання житлового будинку, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості, на строк з 10.10.2006 року по 07.10.2016 року включно, до повного виконання сторонами зобов'язання за цим договором, місячний платіж складає 132,00 долара США, погашення за кредитним договором здійснюється в строк з « 10» по « 15» число ( а.с.13-14). Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,зокрема заміна умов зобов'язання і сплати неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Розмір заборгованості розрахований правильно і станом на 28 травня 2015 року становить 3 332,61 долар США, яка складається з наступного: -2 773,27 доларів США заборгованість за кредитом; -285,23 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; -97,37 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; -176,74 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. За положеннями ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів» до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни будь - яких витрат за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміну витрат, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Оскільки в спірному договорі плата за користування кредитом визначена в процентному співвідношенні і складає 1 % на місяць на суму залишку кредиту, що є сталою величиною, тому у суду немає підстав вважати, що були порушені права [PERSON] при укладенні кредитного договору. 07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуто ( відчуження без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке визнається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України « Про заставу», та/або предметом іпотеки , згідно із ст. 5 Закону України « Про іпотеку», якщо таке майно виступає забезпеченням зобов'язання громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується, як місце постійного проживання позичальника/ майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна ( об'єкта незавершеного будівництва нерухомого майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Поняття мораторій у цивільному законодавстві визнається, як відстрочення виконання зобов'язання ( пунктом 2 частини 1 статті 263 ЦК України). Установлений Законом України « Про мораторій», мораторій на стягнення майна, покладено як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язання за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати ( відчужувати без згоди власника). З метою забезпечення повного та своєчасного виконання кредитних зобов'язань 10 жовтня 2006 року між [PERSON] і ПАТ КБ « Приватбанк» було укладено договір іпотеки № HAZ0GK00000017, відповідно до якого предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 76,2 кв. метра,житлова площа 61,4 кв. метра ( а.с.45-50). При таких даних суд вважає безпідставними вимоги відповідачки про примусове стягнення предмету іпотеки. Крім цього суд вважає необґрунтованими вимоги відповідача про застосування строку позовної давності, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору строк дії договору з 10.10.2006 року по 07.10.2016 року включно ( а.с.13). За зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч. 5 ст. 261 ЦК України). Строк виконання договору визначений в пункті 5.1.: «до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором». При таких даних позовні вимоги ПАТ КБ « Приватбанк» підлягають задоволенню.

Outcome: approved