Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності йому належить на праві приватної власності житловий будинок №26 з господарськими будівлями по вул. Садова, що в селі Городок Рівненського району Рівненської області. В цьому помешканні зареєстрований відповідач. Але він не проживає в будинку з 2014 року. Відповідач не сплачує за комунальні послуги, не є членом сімї позивача. Покликаючись на положення ЦК України, ЖК України позивач просить суд задоволити заявлений позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач позов підтримав та пояснив суду про обставини, описані вище. Додав, що він не чинить відповідачеві перешкод в користуванні будинком. Відповідач не надає допомоги на утримання будинку, не користується будинком з 2014 року, на даний час місце проживання його не відоме. Відповідач не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Відповідач не подав відзив. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником житлового будинку № 26, по вул. Садова, в с. Городок Рівненського району Рівненської області. Відповідач є зареєстрованим в даному помешканні, проте з 2014 року не проживає та не користується зазначеним житловим приміщення. В будинку відсутні його речі. Спільне господарство не ведеться. Про дані обставини повідомив позивач, та вони підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Також у справі наявні акти про не проживання, які засвідчують, що в будинку позивача відповідач не проживає більше року. Суд зважає, що при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї; колишніми членами його сімї; а також членами сімї колишнього власника житла. Відповідач, як колишній член сімї власника житла, за вказаною адресою не проживає з 2014 року. Він не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги. Він не веде з позивачем спільне господарство, вони не повязані спільним побутом. Таким чином відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачу. Отже, є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При прийнятті рішення суд зважає на приписи ч.2 ст. 405 ЦК України. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved