Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

В липні 2016 року позивач ПАТ КБ «Надра» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ВАТ КБ «Надра», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» та [PERSON] 19 березня 2007 року був укладений кредитний договір № 8/2007/840-К/119-АП, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10 289,11 доларів США в порядку та на умовах, встановлених договором. Відповідач-1 не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 01.10.2015 року заборгованість відповідача-1 перед позивачем за кредитним договором становить 14 074,07 доларів США, що в еквіваленті становить 299 716,27 гривень, та 156 001,41 грн., в тому числі: -заборгованість за сумою кредиту - 8 377,40 доларів США; -заборгованість по процентам - 5696,69 доларів США; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 134 090,10 грн.; -штраф за порушення умов кредитного договору - 21 911,31 грн. В якості забезпечення зобов'язань позичальника за кредитним договором поручителем виступає [PERSON], яка зобов'язалась перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 14 074,07 доларів США, що в еквіваленті становить 299 716,27 гривень, та 156 001,41 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про явку в судове засідання були повідомлені належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що між ВАТ КБ «Надра», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» та [PERSON] 19 березня 2007 року був укладений кредитний договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/119-АП, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10 289,11 доларів США в порядку та на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.1.1.3.1 договору, відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 14,40% річних. Відповідно до п.1.1.4 договору, банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 18 березня 2014 року. Відповідно до п.5.1 договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.5.2 договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1 цього договору, за кожен випадок. Крім того, відповідно до п.п. 3.2.1, 3.2.2, 3.2.3 кредитного договору, поручитель безвідривно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору. Поручитель відповідає перед банком в тому ж об'ємі, що і позичальник. Поручитель і позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банка вимагати виконання зобов'язань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, тк і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, зміна умов зобов'язання тощо. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач надав відповідачу-1 грошові кошти, у розмірі, обумовленому кредитним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки від 19.03.2007 року. Проте взяті на себе зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконує стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені договором терміни. Станом на 01.10.2015 року заборгованість відповідача-1 перед позивачем за кредитним договором становить 14 074,07 доларів США, що в еквіваленті становить 299 716,27 гривень, та 156 001,41 грн., в тому числі: -заборгованість за сумою кредиту - 8 377,40 доларів США; -заборгованість по процентам - 5696,69 доларів США; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 134 090,10 грн.; -штраф за порушення умов кредитного договору - 21 911,31 грн. Розмір боргу [PERSON] перед позивачем підтверджується Розрахунком заборгованості за договором № 8/2007/840-К/119-АП від 19.03.2007 року. Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved