Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 09 лютого 2018 року Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 20. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Причиною звернення до суду стало те, що уже з перших місяців життя відносини у них не склалися. Часто виникали сварки без будь яких причин. У 2018 році відповідачка залишила позивача та пішла жити до своєї матері. З того часу шлюбні відносини між ними припинилися. Позивач вважає, що на даний час повернення до спільного проживання є неприйнятним. Насамперед це пов`язано з тим, що відповідача постійно нехтує сімейними цінностями та зокрема його особистими інтересами та вподобаннями. З її ініціативи постійно виникали сварки та скандали. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюб носить лише формальний характер. Просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні повідомив, що впродовж двох років ніяких контактів з відповідачкою не підтримував. Під час спільного проживання вона постійно влаштовувала сварки. Окрім того, відповідачка не повідомила його про те, що вагітна, і про дитину він дізнався тільки після її народження. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідачка у судовому засіданні підтвердила факт народження дитини. Надала суду свідоцтво про народження дитини: [PERSON] , [INFO] . Повідомила, що позивач не йде з нею на контакт. Вважає, що розірвання шлюбу, є недоречним. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 09 лютого 2018 року Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 20, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . [PERSON] , народився [INFO] , його батьками зазначені сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Згідно ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач не бажає примирення та збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене\~ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, впродовж двох років їх не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає його збереження недоцільним та таким, що суперечило б його інтересам, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved