overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 11 липня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя [PERSON] з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння та сварок, спільне господарство вони не ведуть. Тому подальше спільне життя та збереження шлюбу, на думку позивача є неможливим та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися. Надали до суду заяви, в яких зазначили, що просять проводити розгляд справи за їхньої відсутності. Крім цього, [PERSON] вказала, що на позові наполягає та просить його задовольнити, а [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 липня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між [PERSON] та [PERSON], був зареєстрований шлюб (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не можуть жити однією сімєю. Відновлювати відносини не бажають, мають намір в подальшому створити окремі сімї. Викладене свідчить про те, що подальше існування шлюбу порушуватиме права та інтереси сторін. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.1), вбачається, що при предявленні позову до суду [PERSON] сплатила судовий збір. Предявлений нею позов задоволений. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про звільнення від повноважень опікуна. В обґрунтування даної заяви зазначено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.09.2013 року [PERSON] визнано недієздатним, призначено його опікуном [PERSON]. Проте, [PERSON], вказуючи на те, що в зв`язку зі значним погіршенням стану здоров`я вона не може виконувати обов`язки опікуна, просила звільнити її від повноважень опікуна та призначити опікуном племінника недієздатної особи, який виявив таке бажання та за станом здоров`я, а також особистими та моральними якостями може виконувати опікунські функції. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у заяві. Заінтересована особа [PERSON] та представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування - Бузилова К.В. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, судом прийшов до наступного. Згідно ч. 1 ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. Так, як встановлено судом, [PERSON] визнано недієздатним та призначено його опікуном [PERSON], відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.09.2013 року. Проте, з довідки поліклінічного відділення КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» від 20.01.2015 року вбачається те, що стан здоров'я [PERSON] значно погіршився, остання має ряд захворювань, внаслідок чого періодично потребує лікування та не може виконувати опікунські функції. За такого, на підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги висновок опікунського органу від 11.02.2015 року, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів недієздатного [PERSON], [PERSON] підлягає звільненню від повноважень опікуна. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи наведені положення та те, що [PERSON] є єдиним близьким родичем недієздатного, який виявив бажання виконувати опікунські функції, а також є дієздатною особою, за станом здоров'я, сімейним становищем, особистими та моральними якостями може виконувати функції опікуна та забезпечити належні житлово-побутові умови [PERSON], належний його догляд, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування від 19.02.2015 року, суд вбачає підстави для призначення саме його опікуном недієздатного [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в позові зазначає, що 19.12.2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 644. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Підставою розпаду шлюбу є відсутність взаєморозуміння, яке призвело до взаємного відчудження, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини сторони припинили у 2010 році, проживають окремо, стосунків не підтримують. Посилаючись на те, що подальше збереження сім'ї не можливе, просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих причин,викликався шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до свідоцтва про одруження 19.12.2009 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після одруження прізвище останньої [PERSON]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя і збереження сім*ї неможливе,оскільки збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу. Конкретні обставини даної справи вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та відповідача,порушує особисті інтереси, що мають істотне значення, протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому вказувала, що 14 лютого 2004 року у Прибужанській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сім'ї, скандали. В зв'язку з цим позивачка просила розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте на час судового засідання від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, оскільки наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс, а тому просила про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причина його неявки суду не відома. Оскільки матеріали містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без їх особистої участі. Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 14 лютого 2004 року у Прибужанській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім'ю, позивачка в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, наданий судом строк на примирення позитивних результатів не приніс. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них бажання досягти примирення, відсутність позитивних результатів наданого строку на примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 13 серпня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, почуття любові, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 серпня 2010 року виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 18, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, почуття любові, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Що стосується посилань відповідача на відсутність його згоди на розірвання шлюбу, то згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 14 листопада 1998 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги, різні та погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 листопада 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району міста Миколаєва Миколаївської області, актовий запис № 657, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги, різні та погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 18 квітня 2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 квітня 2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 156, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Спільного господарства не ведуть. . На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 22 серпня 2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. Позивачка та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 серпня 2008 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 464, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось через різні характери та погляди на обов'язки подружжя. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка вказує на те, що 4 червня 2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 2011 року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, несумісність характерів. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 4 червня 2011 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 259, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 2011 року народження. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, несумісність характерів. Спільного господарства не ведуть, разом не проживають. На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 2006 року. Однак з січня 2015 року їхні сімейні стосунки припинено, спільно не проживають , а з квітня 2015 року вона проживає з іншим чоловіком та має намір створити нову сім`ю. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу змінити прізвище на Гендрюк. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, миритись не бажає. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 лютого 2006 року [PERSON], [INFO] та Гендрюк ( після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO] у Воронівській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №1 . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серія I-НМ № 017122. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Сімейний союз підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення, це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони з січня 2015 року разом не проживають, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, позивачка перебуває в подружніх стосунках з іншим чоловіком та має намір створити нову сім`ю . На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] змінити прізвище на Гендрюк.

Outcome: approved