Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

В листопаді 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом, по 1/2 частці кожній, на житловий будинок з господарським будівлями, який розташований в с. Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області, по вулиці Гагаріна, 9 (далі Будинок). В обґрунтування своїх вимог зазначають, що після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина, що, окрім іншого, складається з Будинку. Вона, в свою чергу, прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка та їх батька [PERSON], не оформивши при цьому своїх спадкових прав. Як спадкоємці за законом, прийняли спадщину після смерті матері, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлому батьку [PERSON] Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачі позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, а представник відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.11.1995 року помер [PERSON] батько позивачів. Після його смерті відкрилася спадщина на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак належав померлому, що підтверджується записом погосподарської книги № 6 (номер обєкта по господарського обліку № 01-0270-3). 08.10.2015 року позивачем [PERSON] на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що він побудований до 1984 року та має наступні господарські будівлі: веранду, прибудову, два сараї, літню кухню, гараж, навіс та убиральню. Спадкоємцем за законом [PERSON] була його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] [PERSON], мати позивачів, в свій час прийняла спадщину померлого чоловіка, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, однак не оформила при цьому своїх спадкових прав. 10.11.2009 року [PERSON] померла. Її спадкоємці за законом, позивачі по справі, спадщину після смерті матері прийняли, уклали договір про поділ спадкового майна від 15.07.2011 року та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом в ? частці кожна на земельні ділянки, розташовані на території Орепівської сільської ради Новоград-Волинського району. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.06.2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в 1/2 частці кожній за законом на Будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації. Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1984 рік) законодавства, яке не повязувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах. Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном. Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачами своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті їх батьків. Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved