Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

В квітні 2016 року позивач КП «Харківводоканал» в особі свого представника звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в загальній сумі 3328,94 грн., з яких: 2597,33 грн. - за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2004 по 29.02.2016, 258,76 грн. - за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2011 по 29.02.2016, 425,73 грн. - індекс інфляції, 47,12 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Позовні вимоги мотивувало тим, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . За споживачами утворилась заборгованість у сумі 2597,33 грн. - за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2004 по 29.02.2016, 258,76 грн. - за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2011 по 29.02.2016. Відповідно до ст.625 ЦК України відповідачам нараховано інфляційні втрати за час прострочення в сумі 425,73 грн. та 3% річних від простроченої суми 47,12 грн. Відповідачам було направлено рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги у 10-денний термін, проте вони не здійснили жодних заходів для погашення заборгованості. Відповідачами було подано заперечення на позов, в яких просили залишити позовні вимоги без задоволення. Зазначають, що раніше позивач неодноразово звертався до суду з вимогами про стягнення заборгованості за послуги холодного та гарячого водопостачання, проте судом вони залишалися без задоволення. В квартирі відповідачів відсутня холодна вода, каналізаційна система зруйнована. Відповідними підприємствами складалися акти про відсутність в квартирі холодної води. Відповідачі зверталися з приводу відсутності холодної води в квартирі до органів влади, житлових органів району і міста. Вже майже 30 років відповідачі не отримують послуги, в тому числі не знають де знаходиться водозбірна колонка. Також відповідачі вважають, що між позивачем і ними не можуть виникнути цивільні правовідносини оскільки не укладено договір і позивач не прийняв належних заходів для його укладення. Додатково заявою від 07.02.2017 відповідач [PERSON] повідомив суд, що позивач не здійснював свої обов'язки по контролю за технічним станом інженерного обладнання будинка, квартири. Позивачем також надавалися пояснення до позовної заяви, в яких підтримано позовні вимоги та зазначено таке. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , має ступінь благоустрою «вулична водозбірна колонка з каналізацією», що передбачає норму водоспоживання на 1 особу в місяць 2,0 куб.м. Позивачем розроблено типовий договір про надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення на основі типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630. Підприємство щомісяця в кожній квитанції пропонує абонентам письмово укласти договір та інші дані, необхідні для укладення такого договору. Відповідачі не здійснили жодних дій , спрямованих на укладення договору. Вважають, що відсутність письмового договору не свідчить про відсутність договірних відносин та відсутності у відповідачів зобов'язань по оплаті отриманих послуг. 22.04.2016 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 08.08.2016 було заявлено заяву відповідачів про відвід судді Міндарьової М.Ю. Ухвалою суду від 27.03.2017 зобов`язано КП «Харківводоканал» провести обстеження внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення будинку [ADDRESS] на предмет технічного стану та справності. Представником позивача подано заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Згідно з рішенням виконавчого комітету Червонозаводської районної ради депутатів №390/58 від 17.11.76 [PERSON] , сім'я 4 особи, надано трикімнатну квартиру [ADDRESS] а.с. 79 ). Відповідно до зведеної картки абонента [PERSON] з особовим рахунком [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] утворилася заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.12.2004 по 29.02.2016 у сумі 2597,33 грн., за послуги водовідведення за період з 01.10.2011 по 29.02.2016 в сумі 258,76 грн. (а.с.5-11). Згідно розрахунку 3% річних та індексу інфляції по заборгованості за послуги за період з 01.03.2013 по 29.02.2016 по особовому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за прострочення сплати послуг позивачем нараховано 3% річних в розмірі 47,12 грн. та індекс інфляції у сумі 425,73 грн. (а.с.12-13). З копій ухвал від 20.06.2008 у справі №2-477/08, від 21.12.2006 б/н, від 03.07.2006 у справі №2/8-2207/2006 вбачається, що до відповідачів неодноразово подавалися позови з вимогами про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Згідно з актом КП «Харківводоканал» від 12.01.2007 обстеження внутрішньобудинкових водопровідних мереж та водорозбірної арматури за адресою [ADDRESS] в квартирі є централізована система водовідведення, централізована система холодного водопостачання відсутня. В квартирі є мийка та унітаз. Відповідно до акту обстеження внутрішньобудинкових водопровідних мереж та водорозбірної арматури від 23.04.2009 за адресою [ADDRESS] , у квартирі відсутнє водопостачання - водопровідний ввід обрізаний, найближча колонка знаходиться по [ADDRESS] (а.с.47). Відповідно до акту обстеження складеного комісією представників ГКП КХ «Харківкоміночиствод» без дати по [ADDRESS] , станом на 01.04.2009 сума заборгованості 463,42 грн. Актом встановлено, що в квартирі відсутнє холодне та гаряче водопостачання, крани відсутні. Воду купують та зливають у міську каналізацію (а.с.48). Також актом дослідження газового обладнання за листом №416 від 19.11.2004 встановлено відсутність у квартирі [ADDRESS] води (а.с.108). 14.11.2001 [PERSON] звертався до керівництва «Харківкомунпромвод» з заявою, в якій повідомив, що не отримує послуги з водопостачання, а тому і сплачувати їх не буде (а.с.111). Споживач [PERSON] 26.03.2009 звертався до ДКП КГ «Харківкомуночиствод» з заявою про неотримання послуг від ДКП КГ «Харківкомуночиствод» та КП «ВТП «Вода» (а.с.49). 28.11.2014 [PERSON] звертався до генерального директора КП «Харківводоканал» про неотримання послуг водопостачання (а.с.83). [PERSON] неодноразово направлялися повідомлення про відключення квартири від системи водопостачання та водовідведення у разі несплати заборгованості за надані послуги (а.с.82, 109-110). Актом обстеження від 11.05.2017 встановлено, що квартира [ADDRESS] має внутрішньобудинкову систему водовідведення, яка знаходиться в технічно справному робочому стані. Внутрішньоквартирна розводка холодного водопостачання в квартирі відсутня. Технічна можливість подачі холодного водопостачання в квартиру є (а.с.124). Суд відхиляє як такий, що не стосуються предмета доказування, лист голови Червонозаводської районного ради м.Харкова №г-109 від 11.04.2002, оскільки не стосується періоду нарахування заборгованості (а.с.46). Відповідно до п.1 ч.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Ст.1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» містить наступне визначення споживача питної води - це юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору. Згідно з ч.2 ст.19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем. Хоча у ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв на час виникнення правовідносин, передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.1 ст.20 цього закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п.5 ч.3 ст.20 закону №1875-ІV обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 та підтриманий постановою Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц. Суду не надано доказів наявності договору про надання послуг з питного водопостачання між КП «Харківводоканал» та відповідачами як споживачами, відсутні докази щодо пропозиції споживачам укласти договір на отримання послуг з водопостачання. В той же час суду не надані докази надання послуг з питного водопостачання відповідачам. З актів, досліджених судом, встановлено, що в квартирі відповідачів відсутня холодна вода, відсутні крани, що спростовує надання такої послуги як централізоване водопостачання. Зазначення в актах про наявність водозбірної колонки за адресою: [ADDRESS] , не є підтвердженням користування зазначеною колонкою відповідачами, і як наслідок не свідчать про обов'язок сплачувати за користування водою з колонки. Оскільки позивачем не надано доказів фактичного користування послугами водопостачання відповідачами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 2597,33 грн. - за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2004 по 29.02.2016 та нараховані на заборгованість відповідно до ст.625 ЦК України 3% річних і індекс інфляції. Актом від 12.01.2007 встановлено, що в квартирі відповідачів є централізована система водовідведення, яка знаходиться в справному стані, наявні мийка, унітаз, що свідчить про можливість користування послугами водовідведення відповідачами. Відповідачем [PERSON] підписано акт, що свідчить про згоду з його змістом. Крім того, зі зведеної картки абонента вбачається, що відповідачами частково сплачувалися послуги з водовідведення, тим самим відповідачі визнали отримання ними послуг, проте сплатили їх не в повному обсязі. Отже позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2011 по 29.02.2016 в сумі 258,76 грн. є законними та такими, що підлягають задоволенню. Ч.2 ст.625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, нараховані на суму заборгованості за послуги водовідведення відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних в сумі 8,02 грн. та індекс інфляції в сумі 82,63 грн. за період прострочення з 01.03.2013 по 29.02.2016 підлягають стягненню з відповідачів. Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Ч.1 ст.68 ЖК УРСР покладає на наймача обов`язок своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2011 по 29.02.2016 в сумі 258,76 грн. та нараховані на цей борг за період прострочення з 01.03.2013 по 29.02.2016 3% річних в сумі 8,02 грн. та індекс інфляції в сумі 82,63 грн., загальна сума до стягнення складає 349,41 грн. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 144,64 грн. в рівних частках з кожного, що складає 36,16 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial