Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вона вказала, що з відповідачем уклали шлюб 21 травня 2013 року, на даний час в суд подано заяву про розірвання шлюбу. За час шлюбу народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо утримання дітей, коштів не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, з`явитись в судове засідання не має можливості. Просить суд задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Відповідач \~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~неявки суд\~не повідомив,\~хоча про\~час та\~місце слухання\~справи повідомлений\~належним чином,\~через оголошення\~на веб\~порталі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 травня 2013 року в Заводській селищній раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №07. В шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] як батько відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» установлено, що у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 липня 2019 р. 1699 гривень, з 1 грудня 2019 р. 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2019 р. 2118 гривні, з 1 грудня 2019 р. 2218 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням\~вищенаведених вимог\~закону,\~матеріального становища\~відповідача,\~суд визначає\~розмір аліментів,\~які підлягають\~стягненню з\~ [PERSON] \~в розмірі\~2000\~грн.,\~але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця. Згідно\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 840,80 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved