Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказав, що 05 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] укладено кредитний договір № 281/МК/2007-978, у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 45000 (сорок п'ять тисяч) євро зі сплатою 13 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 05 жовтня 2012 року включно, шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкогового переказу, згідно з графіком. Відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 01 листопада 2014р. заборгованість за договором становить 131598,89 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ 2147071,69 грн., яку позивач просить стягнути в повному обсязі, а також понесені судові витрати. В судове засіданні представник позивача не з'явився, але подав до суду заяву в якій просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі та слухати справу без його участі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилися про день та час слухання справи повідомлений належним чином, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 05 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] укладено кредитний договір № 281/МК/2007-978, у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 45000 (сорок п'ять тисяч) євро зі сплатою 13 % річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 05 жовтня 2012 року включно, шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкогового переказу, згідно з графіком. Банк виконав умови Договору, 08 жовтня 2007 року відповідно до квитанції №4 надав [PERSON] Кредит у розмірі 45000 (сорок п'ять тисяч) євро. У відповідності до п. 9.1. кредитного договору у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування Кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня. У відповідності до п. 9.2. Договору, у разі порушення Позичальником строку повернення Кредиту, Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. У відповідності до п. 9.3 Договору, за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню Кредиту та/чи сплати відсотків вказаних у Графіку і визначених на дату прострочення. Відповідач порушує умови договору, внаслідок чого станом на 01 листопада 2014р. становить 108945,31 Євро, що еквівалентно за курсом НБУ 1777472,37 грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту 39284,45 євро (640936,49 грн.), заборгованість по процентах 62045,87 євро (1012295,25 грн.), 3% від простроченої суми кредиту 3420,61 євро (55808,18грн.), 3% річних від простроченої суми процентів 4194,38 євро (68432,45 грн.). Крім, того, позивачем нарахована пеня за прострочення сплати кредиту 117273,52 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту 170381,69 грн., штраф 81944,11 грн., а всього 369599,32грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON], порушивши графік погашення заборгованості, неналежним чином виконує умови кредитного договору № 281/МК/2007-978 від 05.10.2007р., що є підставою для стягнення суми заборгованості за відповідним кредитним договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 3654грн. судового збору.

Outcome: approved