Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому посилаючись на ст. 182 Сімейного кодексу України, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частині всіх видів його заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитини повноліття з дня подачі позову до суду. В обґрунтування позову вказувала, що з 02.08.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час з відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Син залишився проживати з нею та знаходиться на повному її утриманні. В добровільному порядку відповідач не згоден сплачувати аліменти, тому з метою забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 02.08.2018 року судом відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Позивач в своїй заяві від 25.09.2018 року розгляд справи просила проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе зі згоди позивача провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 02.08.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про місце проживання та склад сім'ї № 178 від 12.06.2018 року, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області, [PERSON], [INFO] та її син [PERSON], [INFO] зареєстровані та проживають за однвєю адресою. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17.05.2017 р. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Вказана норма передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватися з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом № 2037-VІІІ від 17.05.2017, держава тим самим підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини та що узгоджується із положеннями ст.3 Конвенції про права дитини в тім, що: в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відзив на позовну заяву та докази, які б спростовували викладені в позові обставини відповідач суду не надав. Таким чином, з метою достатнього забезпечення гармонійного розвитку дитини суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн. Згідно ст. 430 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved