overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2014 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння та поваги одне до одного. Через сварки вони стали зовсім чужими людьми та припинили подружні відносини. Оскільки протягом останнього року проживають окремо, спільного господарства не ведуть вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 червня 2014 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого нею судового збору, що становить 352,40 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 352,40 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В зв'язку з відсутністю взаєморозуміння шлюбні відносини з відповідачем припинені, протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, від її представника [PERSON] надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що сторони з 31 жовтня 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.09.1997р. Чорнянською сільською Радою народних депутатів в Красноокнянському районі Одеської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №12, посилаючись на те, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] народження, та донька - [PERSON] ,[INFO]. народження, яка на даний час є неповнолітньою. Як вказує позивачка, з відповідачем вони не мешкають разом уже більше року, а діти знаходяться на її утриманні. На даний час, стверджує позивачка, вони з відповідачем не пов'язані спільним побутом та спільним господарством, та за переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. На думку позивачки, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечило би їх спільним інтересам. Учасники справи в у підготовче засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності. В наданих заявах-клопотаннях, позивачка наполягала на своїх вимогах, щодо розірвання шлюбу та просила в позовній заяві відновити їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]», а відповідач визнавав позов в повному обсязі, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, без присутності учасників, що не суперечить положенням ст.211 ЦПК України. /ар.сп. 21, 29 / Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті немайнові та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112, 113 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Протягом останніх п'яти років відповідач проживає окремо, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей не приймає. Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень, щомісячно, на кожну дитину до їх повноліття та витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу сторони по справі мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про одруження та про народження (а.с.4-5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи, що доказів, які підтверджують наявність доходу у відповідача, який дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно, суду не надано, то суд, частково задовольняючи позов, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 930 гривень на кожну дитину (Ѕ частина прожиткового мінімуму), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 500,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON] проживає окремо та жодного з покладених на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової та посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Він не цікавиться життям доньки, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день донька не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки протягом тривалого часу його не бачила. Відповідно до рішення суду від 14 липня 2011 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, однак аліменти не сплачує, в зв'язку з чим має заборгованість у розмірі 28864,66 грн. Тому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Бородянської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про шлюб (а.с.5,6,7). Рішенням Бородянського районного суду від 14 липня 2011 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 500 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття (а.с.8). Станом на 01 січня 2018 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 28864,66 грн., що підтверджується копією довідки-розрахунку заборгованості (а.с.10) З копії акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] складеного 07 лютого 2018 року депутатом Мирчанської сільської ради вбачається, що [PERSON], батько [PERSON] з червня 2011 року з дитиною не спілкується, не цікавиться її здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальної допомоги на дитину не надає (а.с.12). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], затвердженого розпорядженням т.в.о.голови Бородянської РДА №151 від 07 травня 2018 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки він фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.34). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 399,50 грн. щомісячно. На сьогоднішній день відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату. Оскільки розмір аліментів присуджених відповідачу на сьогоднішній день недостатній для повноцінного утримання дитини просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів не заперечував, за умови надання можливості спілкування з дитиною. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], на утримання якої рішенням Бородянського районного суду від 08 грудня 2010 року, з відповідача стягнуті аліменти у розмірі 399,50 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копіями свідоцтва про про народження та рішення Бородянського районного суду (а.с.6, 8). Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів не заперечував, то суд вважає за необхідне позов задовольнити. При цьому посилання відповідача на наявність перешкод у спілкуванні з дитиною, судом до уваги при вирішенні питання зміни розміру аліментів не приймаються, оскільки реалізація батьківських прав не впливає на виконання обов'язків щодо утримання дитини. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги необхідної для утримання та виховання доньки не надає просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1250 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі, позов не визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу сторони по справі мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб, рішення суду, свідоцтва про народження, довідки виконавчого комітету Загальцівської сільської ради (а.с.7-10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Враховуючи, що доказів, які підтверджують наявність доходу у відповідача, який дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 1250 гривень, щомісячно, суду не надано, то суд, частково задовольняючи позов, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 930 гривень (? частина прожиткового мінімуму), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 грудня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Дітей від шлюбу не мають. Вона має дитину від першого шлюбу - сина, [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на спільне сімейне життя їх шлюб фактично розпався, у неї зникли почуття любові та поваги до відповідача. Протягом тривалого часу сімейно-шлюбні відносини вони не підтримують, оскільки з 2009 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 10 грудня 2007 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.29). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 12 вересня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на сімейні стосунки та на життя їх шлюб фактично розпався, відповідач ніде не працює, не утримує сім'ю матеріально та не приймає участі у вихованні дитини. Всі її прохання до відповідача змінитися залишилися поза його увагою. Зараз вони хоча і проживають в одній квартирі, але протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть та не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 12 вересня 2009 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції Київської області, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження (а.с.9-10). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач проти позову не заперечував, заяв про надання часу для примирення не подавав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2016 року. Дітей від шлюбу не мають. Через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства їх шлюб розпався, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені. Протягом тривалого часу проживають окремо. Вважала, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню Судом встановлено, що сторони з 26 липня 2016 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Солом'янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач відзиву на позов не надіслав, клопотань про надання часу для примирення не подавав, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.08.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №36, посилаючись на те, що від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], 09.08.2013р. народження. Як вказує позивачка, спільне життя з відповідачем останнім часом не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки, вже більше трьох місяців вони з відповідачем не проживають разом. Як стверджує позивачка, між ними відбувалися конфлікти, які залагодити не вдається, та на теперішній час вони з відповідачем стали зовсім чужими людьми, тому позивачка дійшла висновку про неможливість збереження сімейних стосунків в тому вигляді який вони набули. За таких обставинах, на думку позивачки, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її волі та інтересам. Учасники справи в у підготовче засідання не зявились, надавши, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності. В наданих заявах-клопотаннях, позивачка наполягала на своїх вимогах, щодо розірвання шлюбу та просила в позовній заяві залишити її прізвище набуте у шлюбі - «Шаєвська», а відповідач визнавав позов в повному обсязі, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, без присутності учасників, що не суперечить положенням ст.211 ЦПК України. /ар.сп. 3, 18, 23/ Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті немайнові та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню відповідно до ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112, 113 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved