Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

В листопаді 2020 АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.11.2018 року між позивачем та відповідачем укладено кредитним договір 18946 та відповідачу було надано кредит в сумі 50 000 грн для придбання світлопрозорих конструкцій з енергозберігаючим склом, в тому числі вікна та балконні двері, та відповідне додаткове обладнання до них, строком на 36 місяців, т.т. не пізніше 13.11.2021 року. Відповідач порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. 13.11.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №18946 (а.с.4-10). Відповідно до п.п.2.1 - 2.4.1 Договору про споживчий кредит, банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується належним чином використати і повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 17,99 річних в порядку та строки, визначені договором. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що кредит надається на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення кредитну на пізніше 13.11.2021. Згідно п.3.3.3 Договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1388,89 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 13 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з 13.12.2018 року. Згідно з п. п. 4.3.1 - 4.3.4 Договору, позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківській послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором. У випадку порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язання, що випливають з цього договору. В зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 26.10.2020 року виникла заборгованість за договором про споживчий кредит на загальну суму 33555,06 грн., з яких: 21234,48 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 2320,69 грн. проценти за користування кредитом; 8235,18 пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту та процентів; 1160,06 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 102,77 грн. розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 437,93 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 63,95 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.15-16). Разом із тим, 15.01.2021 року до Хмільницького міськрайонного суду надійшов лист від АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (а.с.46, відповідно до якого встановлено, що 16.12.2020 року відповідачем [PERSON] було здійснено часткове погашення кредиту в сумі 10 000 грн та 28.12.2020 року здійснено погашення боргу в сумі 13 555, 17 грн за рахунок страхового відшкодування, а тому залишок боргу відповідно до заявлених позовних вимог складає 0,00 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом); 0,00 грн. проценти за користування кредитом; 0, 00 грн комісія, 8235,18 пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту та процентів); 1160,06 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 102,77 грн. розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 437,93 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 63,95 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, в загальній сумі 9999,89 грн. (а.с.46) Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, суд враховує, що у відповідності до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15 та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 366/1358/16-ц. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 215, 526, 549, 611, 612, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: partial