Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-28 00:00:00

В лютому 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 червня 2016 року в розмірі 12460,34 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) б/н від 14 червня 2016 року відповідачка отримала кредит у розмірі 5681,03 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил банк має право проводили договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта в зв'язку з невиконанням зобов'язань перед банком. Відповідачка неналежним чином виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 16 січня 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 12460,34 грн., з яких: 5681,04 грн. - заборгованість за кредитом; 1193,95 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3863,08 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1722,27 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Представник позивача направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідачка, яка про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 06 червня 2018 року суд постановив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що 14 червня 2016 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № б/н шляхом підписання Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 5681,03 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві. Сторони при укладенні договору керувались положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил банк має право проводили договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта в зв'язку з невиконанням зобов'язань перед банком. Судом також встановлено, що заборгованість відповідачки по кредиту станом на 16 січня 2018 року складає 12460,34 грн., з яких: 5681,04 грн. - заборгованість за кредитом; 1193,95 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3863,08 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1722,27 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Вказані обставини підтверджуються: Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 14 червня 2016 року; витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк»; розрахунком заборгованості за договором № б/н від 14 червня 2016 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом - [PERSON], станом на 16 січня 2018 року. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За таких обставин, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 14 червня 2016 року, яка утворилась станом на 16 січня 2018 року, а саме: 5681,04 грн. - тіло кредиту; 1193,95 грн. - відсотки за користування кредитом При вирішенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідачки пені та штрафу, суд враховує наступне. Частиною 1 статті 546 цього Кодексу встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Разом з тим пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, визначених цим договором. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути лише пеню у розмірі 3863,08 грн. Всього з [PERSON] на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 червня 2016 року в розмірі 10738,07 грн., з яких: 5681,04 грн. - тіло кредиту; 1193,95 грн. - відсотки за користування кредитом; 3863,08 грн. - пеня. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1515,32 грн.

Outcome: partial