Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

В липні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, Головного управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкоду-вання шкоди завданої незаконним рішенням у вигляді постанови про закриття кримінального провадження № 12017240010008856, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудового розслідування 15 грудня 2017 року за його заявою. Просить стягнути з державного бюджету на свою користь десять мільйонів гри-вень моральної, а також п'ятдесят тисяч п'ятдесят гривень матеріальної шкоди. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15 грудня 2017 року старший слідчий 2-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27 липня 2018 року вказану постанову скасовано. Моральна шкода позивача полягає в марнуванні свого ча-су, який він був змушений витрачати на скасування незаконної постанови, мо-ральних стражданнях, які він переніс під впливом цього незаконного рішення. Майнову шкоду аргументував співвідношенням витраченого часу на написання процесуальних документів та вартості однієї години часу, що оцінює в 10 000 грн., транспортними витратами, витратами на папір, фарбу картриджа та копію-вання документів, всього на суму сорок тисяч сорок дев'ять гривень 50 копійок. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав. Представник відповідача Головного управління Національної поліції про-ти позову заперечує та просить суд відмовити в позові. Вказує на те, що позивач не є учасником кримінального провадження № 12017240010008856, оскільки предметом дослідження вказаного кримінального провадження є відносини пов'язані із самовільним зайняттям земельної ділянки по [ADDRESS] та її забудовою (будь-якого відношення до вказаних спірних відносин заявник немає). У зв'язку із чим йому шкода не могла бути за-подіяна. Хмельницьким міськрайонним судом не визнано незаконність дій слід-чого під час здійснення ним досудового розслідування, а тому відсутній при-чинно-наслідковий зв'язок між діями які здійснив слідчий шляхом винесення постанови про закриття кримінального провадження та шкодою, яку позивач вважає йому було завдано внаслідок вказаних дій. Оскарження постанови про закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України є формою судового контролю за провадженням досудового розсліду-вання у кримінальному провадженні, а тому не може бути обставиною, що вста-новлює факт нанесення моральної чи майнової шкоди. Представник відповідача Головного управління державної казначейської служби України в Хмельницькій області в судове засідання не прибув, хоча на-лежним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юри-дичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудо-вого розслідування, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підста-вах. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірни-ми рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування мора-льної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з про-типравною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, за-вдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи без-діяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім ви-падків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 2 частини 2 статті 1167 цього ж Кодексу передбачено, що мора-льна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, орга-ну влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізи-чної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначені позивачем обставини не вказують на наявність в діях працівни-ків органів поліції та прокуратури ознак заподіяння йому майнової та (або) мо-ральної шкоди. Той факт, що прийнятий слідчим поліції в порядку КПК України процесу-альний документ про закриття кримінального провадження згодом був скасова-ний судом не свідчить про заподіяння шкоди позивачу. Хоча постанова слідчого про закриття кримінального провадження і була скасована судом з підстав її невідповідності процесуальним нормам КПК Украї-ни, однак жодних доказів, які б вказували на те, що внаслідок прийняття цієї по-станови було заподіяно шкоди правам та інтересам позивача справа не містить. Оцінюючи встановлені обставини та надані докази суд приходить до висновку про те, що позивач не являється стороною кримінального проваджен-ня, останній належними доказами не обґрунтував позовні вимоги, а тому в позо-ві слід відмовити.

Outcome: dismissed