Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

В квітні 2018р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду. В шлюбі у сторін [INFO]. народилась донька - [PERSON], яка повністю знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини і самоусунувся від її виховання. Матеріальний дохід позивачки є недостатнім, щоб забезпечити гідне життя і розвиток доньки. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018р. у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду представник позички [PERSON] подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також провести судове засідання за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати дану справу у його відсутність за наявними у справі доказами. Відзив на позов не подавався. Суд, розглянувши подані позивачем документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 1997р., який за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 березня 2013р. було розірвано. В шлюбі у сторін [INFO]. народилась донька [PERSON]. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що спільна дитина сторін знаходиться на утриманні матері, батько дитини ухиляється від покладених на нього обов'язків щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5 цієї статті передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом достовірно встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яку дитина потребує. Як зазначено у ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання доньки судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) її батька - [PERSON], але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за необхідне, стягнення аліментів проводити з 10 квітня 2018р. Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved