Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.\~В позовній\~заяві позивач\~вказав, що є власником житлового будинку №15 по вул. Л. Українки в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області. В цьому ж будинку зареєстрований [PERSON], який є чоловіком його рідної сестри, однак останній в будинку не проживає більше року, а саме з вересня 2015 року, перебуває за кордоном. Те, що [PERSON] зареєстрований в будинку завдає незручностей, оскільки доводиться сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі. Відповідач в будинку №15 по вул. Л. Українки в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області не проживає більше як один рік, особистих речей не утримує, комунальними послугами не\~користується.\~ Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом, а саме: будинком №15 по вул. Л. Українки в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. У разі визнання позову відповідачем просить повернути йому 50% судового збору. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає. Вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних мотивів. Позивач [PERSON] проживає в [INFO] та є власником житлового будинку №15 по вул. Л. Українки в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ВРЕ №666223, виданим 28 січня 2011 року. У вказаному\~будинку зареєстрований\~[PERSON],\~який є чоловіком його рідної сестри, що стверджується витягом з будинкової книги. Однак відповідач в будинку позивача не проживає більше року, а саме з вересня 2015 року,\~так як\~перебуває за\~кордоном.\~Те,\~що [PERSON]\~зареєстрований в\~ будинку [PERSON] завдає незручностей, оскільки доводиться сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі. Відповідач в будинку №15 по вул. Л. Українки в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області не проживає більше як один рік, особистих речей не утримує, комунальними послугами не користується. Це підтверджують акти про встановлення факту не проживання, складені головою та депутатом Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в присутності сусідів 25.05.2016 року, 23.05.2017 року, 30.10.2018 року. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин. Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не користується вказаним житлом понад рік, а тому може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням по вул. Лесі Українки, 15 в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач не користується житлом понад один рік. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивача і повернення йому з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень згідно квитанції філії Тернопільське ОБУ АТ «Ощадбанк» про сплату №12 від 05 листопада 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок.

Outcome: approved