Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В листопаді 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовом, за змістом заяви просить стягнути з [PERSON] суму надмірно виплаченої державної допомоги на дитину одинокій матері у розмірі 309,60 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В позові зазначено, що відповідач перебувала на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, облікова справа № 434914, отримувала державну допомогу на сина [PERSON], [INFO], як одинока матір. Втім, стало відомо, що до актового запису № 375 від 03.06.2010 року про народження дитини на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства внесено відомості про батька. Тому з квітня 2014 року відповідач втратила право на утримання допомоги на дитину одинокій матері, але позивача про ці обставини не повідомила, отримавши надміру нараховані кошти за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року в розмірі 309,60 грн. На час подання позовної заяви зазначена сума повернута відповідачкою не була, тому з підстав, передбачених п. 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми, затвердженим Постановою КМУ від 27.12.2001 року № 1751, у звязку із приховуванням відповідачкою обставин, які впливають на виплату державної допомоги, позивач просить задовольнити позов. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилась, згідно заяви від 04.04.2017 року підтримує заявлені позовні вимоги, та обставини, викладені в позовній заяві, просить задовольнити позов. Відповідач до суду повторно не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Частиною 1 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідачці, як одинокій матері,\~яка перебувала на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району, була призначена та виплачена державна допомога\~на сина [PERSON], [INFO], за квітень 2014 року в розмірі 309,60 грн. (а.с. 12,13). Статтею 18-1 Закону України «Про державну допомогу\~сімям з дітьми» та п. 33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751 (далі Порядку), передбачено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (якщо не перебувають у шлюбі), якщо у свідоцтві про народження дитини відсутній запис про батька або запис про батька проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері дитини. Як вбачається з заяви [PERSON] нею 15.04.2014 року до відділення УПСЗН подана заява про припинення виплати допомоги одинокій матері у звязку з визнанням батьківства що відбулось 01.04.2017 року. За положеннями ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та п. 49 Порядку одержувачі державної допомоги зобовязані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру, внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сімї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Оскільки відповідач повідомила позивача про факт визнання батьківства що відбувся 01.04.2014 року лише 15.04.2014 року їй була нарахована та отримана надмірна державна допомога в розмірі 309,60 грн. Враховуючи той факт, що вказана сума надмірної державної допомоги відповідачем повернута чи компенсована не була, суд вбачає підстави для задоволення позову. За змістом ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial