Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

В липні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом про усунення перешкод в здійсненні права власності та зняття арешту з нерухомого майна, вказуючи в позові на те, що після смерті сина вона звернулась для прийняття спадщини в вигляді належної йому 1/6 частини квартири [ADDRESS], однак їй було відмовлено на підставі того, що постановою виконавця ВДВС Приморського району ММУЮ від 08.12.2003 року було накладено арешт та заборону на відчуження до виконання обов'язків згідно виконавчого листа №2-1633 від 04.06.2003 року, який було видано Приморським районним судом м. Маріуполя про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь МКП «Маріупольтепломережа». На виконання свої зобов'язань позивач уклала з відповідачем договір реструктуризації заборгованості та виконала покладені обов'язки, фактично виконавши рішення суду. При зверненні до ВДВС Приморського району ММУЮ з заявою про зняття арешту позивачу стало відомо, що документи виконавчого провадження було знищено, однак арешт не знято, розпоряджатись майном він не має можливості. Прохав суд зняти арешт з 1/6 частини квартири [ADDRESS] та оголошену заборону на відчуження, накладені постановою державного виконавця ВДВС Приморського району ММУЮ від 08.12.2003 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, - Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду лист, в якому позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує, прохає справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного: За змістом ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, держава не втручається у здійснення власником права власності. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу належить 5/6 частини [ADDRESS], після смерті сина вона звернулась для прийняття спадщини в вигляді належної йому 1/6 частини вище вказаної квартири, однак в прийнятті заяви їй було відмовлено. 08.12.2003 року постановою державного виконавця ВДВС Приморського району ММУЮ було накладено арешт та оголошено заборону на відчуження [ADDRESS] для забезпечення примусового виконання виданого Приморським районним судом м. Маріуполя виконавчого листа №2-1633 від 04.06.2003 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь МКП «Маріупольтепломережа» (а .с 4) На виконання рішення суду [PERSON] було укладено договір реструктуризації заборгованості з МКП «Маріупольтепломережа» №806 від 11 жовтня 2003 року, який станом на 09.07.2011 року було виконано в повному обсязі. (а. с. 6, 7). Виконавчий документ згідно стягнення з [PERSON] на виконанні ВДВС Приморського району ММУЮ не знаходиться з 2009 по 2011 роки, згідно порядку роботи з документами був знищений після передачі до архіву, (а. с. 5). Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення суду, а за ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу до суду, або іншого державного органу ( посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Позивач фактично виконав рішення суду, заборгованість перед відповідачем відсутня, виконавчий документ знищено, відповідачем доцільність заходів забезпечення провадження не доведено. Враховуючи вище викладені обставини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved