Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В лютому 2014 року позивачі звернулися із позовною заявою до суду до відповідача, [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті ради, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про вселення та зобов'язання вчинити певні дії. В своїй позовній заяві позивачі посилалися на те, що відповідач перешкоджає їм користуватися квартирою [ADDRESS] і вони вимушені тимчасово проживати в дачному будинку. Причиною тимчасового мешкання [PERSON] і неповнолітньої [PERSON] стало те, що відповідач забрав ключі від вхідних дверей квартири та змінив замки. В подальшому на всі звернення [PERSON] надати ключі, відповідач їх не надає. В квартирі знаходяться всі їхні речі. Просили суд: вселити [PERSON] та малолітню [PERSON] у квартиру [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] надати їй ключі та припинити чинити перешкоди [PERSON] та малолітні [PERSON] у користуванні житлом - квартирою [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача та позивачка [PERSON] в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання з'явилися, позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволені позовних вимог. Вказали на неможливість спільного проживання в однокімнатній квартирі, та те що у позивачки є дачний будинок, який підходить для проживання позивачки та неповнолітньої дитини, оскільки він має всі необхідні зручності. Представник третьої особи Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті ради в судовому засіданні просив суд позов задовольнити. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до листа просили суд розглядати справу в їх відсутності. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 01.08.1987 року. За рішенням відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради у місті Дніпропетровськ від 21 листопада 2000 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.15 зв. ). 06 лютого 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Індустріальної райради народних депутатів міста Дніпропетровськ №16 від 19.01.2001 року [PERSON] була надана службова, окрема однокімнатна квартира [ADDRESS] житловою площею 14,8/28,7 м2 на склад сім'ї із двох осіб - [PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] - дружина ( а.с.28) . Рішенням Виконавчого комітету Індустріальної районної Ради від 17.08.2001 року №695 однокімнатна квартира [ADDRESS] була виключна із числа службових ( а.с.32). Відповідно до довідки КЖЕП №21 від 16.01.2014 року №111 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], колишня дружина [PERSON] та дитина [PERSON], [INFO] ( а.с.49). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] батьками є: батько - [PERSON], матір - [PERSON] ( а.с.67). Відповідно до висновку Управління по опіці та піклуванні Адміністрації міста Нижньовартівська про можливість встановлення опіки над неповнолітньою [PERSON] від 07.06.2006 року, правовими підставами для встановлення опіки є те, що мати дитини померла 19 березня 2005 року (а.с. 78), а батько позбавлений батьківських прав (а.с.79), [PERSON] є тіткою дитини, адміністрація міста вважає, що встановлення опіки над неповнолітньою відповідає інтересам дитини (а.с.68). Згідно до постанови голови м. Нижньовартівська Ханти-Мансійського автономного округу - [PERSON] від 15.06.2006 року за №505 « Об освобождении гражданки [PERSON] от обязанностей опекуна и об утверждении опеки над несовершеннолетней [PERSON]» [PERSON] призначена опікуном над дитиною [PERSON] ( а.с.80). Згідно до висновку Органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 23.05.2006 року за №18/4-159 громадянці [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] про можливість бути опікуном по відношенню до малолітньої дитини [PERSON], [INFO]., яка мешкає за адресою:[ADDRESS] [PERSON] може бути опікуном ( а.с.69). Відповідно до Рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 17.11.2006 року №905 про надання дозволу гр. [PERSON], [INFO] на реєстрацію. [PERSON], [INFO], надано дозвіл [PERSON], [INFO], яка є опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO], на реєстрацію підопічної за адресою: [ADDRESS] (а.с.75). Рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.05.2011 року №214 про надання дозволу [PERSON],[INFO] і [PERSON].[INFO] р.н. на здійснення приватизації квартири за наявності реєстрації місця проживання та права користування житлом підопічної дитини [PERSON].[INFO] р.н. надано дозвіл на приватизацію квартири ( а.с. 73-74). Згідно до Рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 25.01.2013 року №12 про закріплення житла за дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON], [INFO], закріплено житло за адресою: [ADDRESS] за дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON], [INFO], де вона має право користуватися житловим приміщенням. Відповідно до п.2 Рішення призначено опікуна [PERSON] відповідальною за збереження житла в належному стані, за адресою: [ADDRESS] та інформувати раз на рік службу у справах дітей Індустріальної районної у місті ради щодо збереження житла за вказаною адресою (а.с.12-13,71-72). В судовому засіданні встановлено, що на даний час квартира не приватизована, відповідач не заперечував, що ним були змінені замки в квартирі, і позивачка та неповнолітня дитина не мають доступу в квартиру, позивачка неодноразово зверталася до Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявами про неможливість користування спірною квартирою у зв'язку з чиненням перешкод відповідача, що підтверджується письмовими доказами ( а.с.6,7,8,9,10) та показаннями сторін та те, що в спірній квартирі знаходяться речі позивачів. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Якщо особи, вказані в ч.2 цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Згідно до ст.247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування має право: на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку. Виходячи із приписів ст.247 СК України якщо опікун проживає у квартирі державного житлового фонду, поселення підопічного не створює для нього самостійного права на житло. Тому у разі звільнення особи від обов'язків опікуна колишній підопічний втрачає право на проживання в помешканні. Виходячи із вищевикладеного, та беручи до уваги той факт, що відповідач перешкоджає позивачам проживати в спірній квартирі та те, що за неповнолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування закріплено спірне житло, від обов'язків опікуна [PERSON] не звільнена, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в частині усунення перешкод у користуванні житлом та вселенні законні та такі, що підлягають задоволенню в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial