Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, обґрунтовує тим, що 17 липня 2008 року помер його дід [PERSON] На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Рогозівської сільської ради Бориспільського району [PERSON] 02 березня 2007 року, яким заповів [PERSON] право на земельну (частку) пай, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №380444, виданий Бориспільським районним відділом земельних ресурсів 02 лютого 2007 року. На дану земельну ділянку за життя спадкодавця був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №380444. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Оскільки, після смерті спадкодавця йому було невідомо про існування заповіту та спадкового майна. 16 березня 2014 року померла баба позивача, дружина спадкодавця [PERSON] та 24 березня 2015 року померла мати позивача [PERSON] Лише після смерті [PERSON], оформлюючи спадщину, позивачу стало відомо про існування заповіту, складеного [PERSON] на його користь. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому [PERSON] просив суд визначити йому строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер 17 липня 2008 року, та визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,0754 га з кадастровим номером 3220886400:03:004:0039 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в Бориспільському районі на території Рогозівської сільської ради. У судове засідання учасники цивільного процесу не зявились. Представник позивача [PERSON] подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, а також слухати справу за його відсутності. Представник Бориспільської РДА у судове засідання не зявився та про своє ставлення до предявленого позову суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (а.с.38). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 липня 2008 помер [PERSON] Це підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №119324 (а.с.8). За час свого життя, а саме 02 березня 2007 року, він склав заповіт, посвідчений секретарем Рогозівської сільської ради [PERSON], яким заповів [PERSON] належну йому земельну частку (пай), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №380444, виданим Бориспільським районним відділом земельних ресурсів 02 лютого 2007 року (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] не проживав разом з спадкодавцем. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини з пропуском встановленого шестимісячного строку, а тому йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.42). Зважаючи на вказане [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] За правилом ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлено, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті [PERSON] він не знав про наявність заповіту, складеного на його користь, та про наявність спадкового майна, а саме: земельної ділянки площею 3,0754 га з кадастровим номером 3220886400:03:004:0039 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в Бориспільському районі на території Рогозівської сільської ради. Про наявність вказаного спадкового майна та заповіту позивачу стало відомо після смерті матері [PERSON], яка померла 24 березня 2015 року (а.с.10). При оформленні спадщини після смерті матері було виявлено заповіт від 02 березня 2007 року, яким [PERSON] заповів [PERSON] зазначену земельну ділянку. Враховуючи зазначене, суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у звязку з тим, що не знав про існування спадкового майна. Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Судом встановлено, що [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,0754 га з кадастровим номером 3220886400:03:004:0039 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Рогозівської сільської ради Бориспільського району, що підтверджується копією державного акта серії ЯА №380444 (а.с.15). Проте оригінал даного державного акта був втрачений ще за час життя спадкодавця, що підтверджується оголошенням в газеті «Вісті» (а.с.16). Вказана обставина перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. З огляду на це, суд вважає допустимим визнати за [PERSON] право власності на вищевказану земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved