overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третьої особи без самостійних вимог Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що 21 липня 1997 року в с. Угринь Чортківського району помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 1,81 умовних кадастрових гектарів, що належала йому на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 037348. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги та прийняла спадщину, так як фактично вступила в управління спадковим майном, бо постійно проживала з чоловіком однією сімєю до дня його смерті. Їхні діти, відповідачі по справі, спадщини після смерті батька не прийняли та не претендують на неї. В листопаді 2016 року позивачка звернулася в Чортківську районну державну нотаріальну контору, однак листом № 33/01-16 від 13 січня 2017 року нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки в неї відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, і їй рекомендовано звернутися до суду з даним позовом. За наведених обставин [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 1,81 умовних кадастрових гектарів, яка розташована в землях колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Угринське» Угринської сільської ради Чортківського району (в даний час Заводська селищна рада Чортківського району) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з мотивів, зазначених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви, з яких вбачається, що позов вони визнають, просять справу розглядати за їх відсутності. Представник третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, від нотаріальної контори до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вищезазначеного Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 21 липня 1997 року помер чоловік позивачки [PERSON], після його смерті вона відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (1963 року) є спадкоємцем його майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В позовній заяві позивачка вказала, що є власником 3/5 частин житлового будинку по вул. Середня, 32 в м. Чорткові Тернопільської області. Відповідач [PERSON], її колишній зять, зареєстрований у будинку, однак з лютого 2016 року він там не проживає, житлом не користується, добровільно не знімається з реєстрації. Тому [PERSON] просить визнати його таким, що втратив право користування житлом. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідка, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником 3/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. Середня, 32 в м. Чорткові Тернопільської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 25.06.1986 року. З копії будинкової книги вбачається, що в м. Чорткові по вул. Середня, 32 зареєстрований відповідач [PERSON] Актами про встановлення факту не проживання від 5 лютого 2016 року, 10 грудня 2016 року, 17 лютого 2017 року встановлено, що [PERSON] по місцю прописки не проживає, комунальними послугами не користується, особистих речей та іншого майна в будинку не утримує. Факт його не проживання в будинку позивачки понад один рік без поважних причин підтверджується і показами свідка [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] без поважних причин не користується житлом понад один рік. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Ромашівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третьої особи без самостійних вимог Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В позовній заяві позивачка вказала, що 7 січня 2013 року в с. Ромашівка Чортківського району померла її мати [PERSON]. За життя 19 лютого 2002 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд за № 10, що знаходиться по вул. Нагоринка в с. Ромашівка Чортківського району Тернопільської області. Позивачка звернулася в Чортківську районну державну нотаріальну контору з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак державним нотаріусом їй надано письмову відповідь № 313/02-14 від 22.02.2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача Ромашівської сільської ради Чортківського району в судове засідання не зявився, від сільської ради надійшла заява про слухання справи за відсутності представника, сільська рада позов [PERSON] визнає.. Представник третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, від нотаріальної контори до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, при розгляді справи нотаріальна контора покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 7 січня 2013 року померла [PERSON], після її смерті позивачка відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] в с. Свидова Чортківського району Тернопільської області померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала 13 квітня 1998 року заповіт, згідно якого заповіла все своє майно [PERSON]. Після укладення шлюбу із [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивачка звернулася в Чортківську районну державну нотаріальну контору з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак державним нотаріусом їй надано письмову відповідь № 2779/02-14 від 14.12.2016 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідачка [PERSON] є власником іншої 1/2 частини будинковолодіння по [ADDRESS], не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] також не з'явилась на розгляд справи, надала суду заяву, з якої вбачається, що з позовними вимогами вона погоджується, не заперечує щодо його задоволення. Представник третьої особи - Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від нотаріальної контори до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Згідно з ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після її смерті позивачка відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України (1963 року) є спадкоємцем її майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06 жовтня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітню доньку Крістіну, [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. На утримання доньки відповідач коштів не надає. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі ? частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 06 жовтня 2012 року перебувають в шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу мають доньку Крістіну, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка позов підтримала, проти примирення заперечувала, то суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід бюджету судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2000 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Фактично їх шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально, тому просила його розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 23 серпня 2000 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Дружнянською сільською радою Бородянського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.14). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Оскільки позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, і визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити і шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 05 листопада 2011 року, від спільного життя дітей не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивачка і відповідач вступили до шлюбу 05 листопада 2011 року (актовий запис № 613). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 16 грудня 2011 року, від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 16.12.2011 року (актовий запис № 724.) Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивачки при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25 листопада 2006 року, від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивачка і відповідач вступили до шлюбу 25 листопада 2006 року (актовий запис № 619). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 30 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №345, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду являється те, що вона з відповідачем більше півтора року не підтримує сімейно-шлюбні відносини, чоловік поїхав до Російської Федерації, місце його проживання невідоме, у них зовсім різні погляди на сім'ю, що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить задовільнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки невідомі. Позивачка [PERSON] на примирення не погодилась. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

В лютому 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживали у цивільному шлюбі. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], 13.05.2013 року, свідоцтво про народження видане виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 10.06.2013 року серії 1-КИ № 441598. На даний час з відповідачем по справі проживають окремо на протязі чотирьох років, копії паспорта та реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, у неї відсутні. Відповідач, як батько, не бере участь у вихованні дитини, добровільно кошти не надає на утримання сина. Відповідач фактично проживає за іншим місцем проживання. [PERSON] роботи та розмір заробітної плати їй невідомо. Добровільної згоди про стягнення аліментів між ними не досягнуто. Позивач у судове засідання не зявилась, до початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог позивач наполягає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 тієї ж статті зазначає, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає, що оскільки відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] та зобовязаний утримувати свою дитину, має можливість виплачувати позивачу на сина аліменти в розмірі 30% з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved