Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

В лютому 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] та на 1/3 частки вказаної квартири після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадкоємець першої черги відмовивися від прийняття на його користь. Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. На день відкриття спадщини після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] у вигляді частки спірної квартири він був неповнолітній та фактично прийняв вищевказану спадщину. 19 січня 2021 року [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] порядку спадкування за законом після [PERSON] . В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і постановою від 20.10.2020 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Представник позивача за первісним позовом надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Вимоги зустрічного позову не заперечує. Представник відповідача за первісним позовом надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Первинний позов визнає. Зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 вересня 1967 року [PERSON] одружився з [PERSON] , після чого остання змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис №845. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] [INFO] народився [PERSON] батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України №00025381141 від 28.01.2020 р. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько - [PERSON] мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №426. Згідно Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 02.04.1992 р., квартира [ADDRESS] належить [PERSON] [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько [PERSON] , мати - [PERSON] [INFO] помер [PERSON] . [INFO] [PERSON] одружилася з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №342. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №100/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеною Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області. Більше ніхто зі спадкоємців з заявою про прийняття спадщини не звертався. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , дружина спадкодавця, була зареєстрована з ним на момент смерті останнього, отже вважається такою, що фактично прийняла спадщину. [INFO] померла [PERSON] [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на користь неповнолтінього за віком онука померлої [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 459/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеною Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області. Більше ніхто зі спадкоємців з заявою про прийняття спадщини не звертався. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть серії 00024509428 від 11.11.2019 р. [PERSON] звернулася до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи №143/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Проте, постановою від 29.10.2020 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно. Позивач звернувся до Другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] , проте постановами від 21.11.2019 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Згідно Довідок ОСББ «50 років жовтня» від 22.01.2020 р., [PERSON] та [PERSON] з червня 1971 року проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено сторонами при подачі позову до суду.

Outcome: approved