Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

В лютому 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, який уточнив під час розгляду справи, та просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання за період з 1 лютого 2010 року по 31 травня 2013 року в розмірі 5 632,78 грн. та понесені судові витрати. Позивач зазначав, що між ним та відповідачами шляхом видачі розрахункової книжки укладено угоду на оплату за користування послугами з теплопостачання, яка здійснюється згідно з затвердженими тарифами, на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Проте відповідачі не оплачували послуги за поставлену теплову енергію, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Заочним рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 30 липня 2013 року позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» (далі ККП «Донецькміськтепломережа») задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ККП «Донецькміськтепломережа» суму заборгованості в розмірі 5 632,78 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 114 грн. 70 коп. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON], посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасування рішення суду та закрити провадження у справі. Апелянт зазначає, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження своїх вимог, а розрахунок, на підставі якого, суд визначав суми, що підлягає стягненню, зроблено неправильно. В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач [PERSON] підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача Чаус О.О. просила залишити рішення суду без змін, апеляційну скаргу відхилити. Відповідач [PERSON] в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки її матір'ю, причини неявки суду не повідомила і відповідно до частини 2 ст. 77 ЦПК України вважається, що відповідач не з'явилася у судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідачів солідарно суму заборгованості перед позивачем за надані послуги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами фактично існує договір про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS], які відповідачі отримують, але не здійснюють оплату за надані послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно. Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить встановленим у справі обставинам та вимогам закону. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], куди послуги з опалення та гарячого водопостачання надає позивач. Відповідно до ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.162 ЖК України та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності з п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 (зі змінами від 24 січня 2006 року № 45), власник квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладання договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін.. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги. Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що відповідачі, колишнє подружжя, шлюб між якими розірваний 16 січня 2004 року, є співвласниками квартири [ADDRESS], яка відповідно до рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 червня 2006 року належить відповідачам на праві спільної часткової власності по ? частці кожному.(а.с.103). Про це також свідчить технічний паспорт на вказану квартиру, виданий відповідачу [PERSON], згідно з яким на неї зареєстровано право власності на ? частку квартири [ADDRESS] на підставі вищевказаного рішення суду. Відповідно до рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 27 січня 2010 року, яким комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» зобов'язане укласти з [PERSON] договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на одну особу на ? частину квартири, 13 жовтня 2011 року з [PERSON] комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» уклало договір про надання послуг і утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на ? частку квартири [ADDRESS] Суд правильно встановив, що розмір заборгованості за надані позивачем послуги опалення та гарячого теплопостачання за період з 1 лютого 2010 року по 31 травня 2013 року складає 5 632,78 грн. і строк позовної давності переривався винесенням Ворошиловським районним судом м. Донецька судового наказу від 16 травня 2011 року. Але з урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що висновок суду про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за надані послуги не відповідає вимогам закону та вищевикладеним обставинам справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 24 листопада 1998 року по теперішній час, відповідач [PERSON] разом з сином [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою з 11 вересня 1998 року та зняті з реєстрації 27 листопада 2012 року. Оскільки тарифи на надані послуги за опалення встановлюються виходячи з опалювальної площі, а за гаряче водопостачання - з кількості зареєстрованих в квартирі осіб, апеляційний суд вважає, що заборгованість за гаряче водопостачання з відповідачки [PERSON] належить стягнути за період з 1 лютого 2010 року по 27 листопада 2012 року, а за опалення - за період з 1 лютого 2010 року по 31 травня 2013 року, як власника ? частки квартири. Таким чином на користь позивача належить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 1 лютого 2010 року по 31 травня 2013 року в розмірі 2 897 грн.15 коп., з яких 1 029,25 грн. заборгованість за послуги з опалення, 1 867,90 грн. заборгованість за послуги з гарячого водопостачання, та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 57 грн. 35 коп., з [PERSON] належить стягнути заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 1 лютого 2010 року по 31 травня 2013 року в розмірі 2 735 грн. 63 коп., з яких 1 029,25 грн. заборгованість за послуги з опалення, 1 706,38 грн. заборгованість за послуги з гарячого водопостачання за період з 1 лютого 2010 року по 27 листопада 2012 року, та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 57 грн. 35 коп. З урахуванням викладеного та вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Outcome: partial