Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

В липні 2014 року ТОВ «ЖЕК Житлоексплуатація» звернулося з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення заборгованості по оплаті за користування комунальними послугами за період з 01.02.2012р. по 31.06.2014р. сумі 21085,89 гривень, посилаючись на те, що Відповідач є власником квартири [ADDRESS], не сплатив своєчасно і в повному обсязі плату за утримання житла та плату за комунальні послуги, внаслідок чого утворилась зазначена заборгованість. В подальшому Позивач збільшував розмір своїх вимог та період, за який нараховувалась заборгованість, а також просив стягнути з Відповідача нараховані штрафні санкції, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України за час прострочення виконання Відповідачем своїх зобов'язань. Ухвалою суду від 03 вересня 2015 року позовні вимоги ТОВ «ЖЕК Житлоексплуатація» про стягнення заборгованості за період з 01.05.2014р. по 28.02.2015р. та штрафних санкцій, нарахованих за її прострочення залишено без розгляду. В остаточній редакції позовних вимог Позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за комунальні послуг спожиті ним у період з 01.02.2012р. по 01.05.2014р. в розмірі 20495,89 грн., а також штрафні санкції прострочення сплати Відповідачем зазначеної заборгованості у вигляді 3%річних в сумі 1314,42 гривень та інфляційних втрат в сумі 14262,28 гривень. До початку розгляду справи по суті Відповідач заявив зустрічний позов (Том 1, а.с. 131), в якому пояснив, що на підставі судового наказу Солом'янського районного суду м. Києва від 17.04.2012р., яким з [PERSON] було стягнуто заборгованість за комунальні послуги за період з 01.06.2009р. по 31.01.2012р., ним було сплачено Позивачу суму в розмірі 15032,19 гривень. В той же час, не погоджуючись із зазначеним судовим наказом Відповідач оскаржив його, і ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.04.2013р. вказаний судовий наказ був скасований. Відповідач вказує, що заборгованість, нараховану Позивачем, він визнає частково, оскільки комунальні послуги, як він вважає, надаються не в повному обсязі, а тому безспірно погоджується з сумами, нарахованими за постачання гарячої та холодної води та централізованого опалення, і обгрунтованість інших нарахувань вимагає доведення Позивачем. Тому, не зважаючи на те, що судовий наказ від 16.04.2013р. був скасований, він не звертався до Позивача з вимогами про повернення йому сплачених коштів, а подав заяву про зарахування сплачених коштів на погашення заборгованості виключно за постачання гарячої та холодної води та централізованого опалення, в тому числі - за спірний період, який є предметом дослідження у даній справі. [PERSON] вказує, що Позивач у добровільному порядку відмовився здійснювати запропонований ним перерахунок, а тому просить суд зобов'язати ТОВ «ЖЕК Житлоексплуатація» здійснити його в примусовому порядку. У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав. Зазначив, що Відповідач ніколи не звертався до суду із заявою про поворот виконання судового наказу від 17.04.2012р., сума в розмірі 15032,19 гривень, сплачена Відповідачем, була зарахована на погашення його заборгованості за період 01.06.2009р. по 31.01.2012р., і підстав для задоволення заяви [PERSON] немає. Крім того, представник Позивача вказує, що у спірний період (з 01.02.2012р. по 01.05.2014р.) [PERSON] жодного разу не звертався до Позивача зі скаргами на якість комунальних послуг, а тому підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, на думку представника Позивача, немає. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи його відсутність, просив задовольнити зустрічний позов. Крім того, просив застосувати до вимог Позивача наслідки пропуску ним строків позовної давності. Заслухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов - залишенню без задоволення. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будниками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтями 156, 162 ЖК України власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Обов'язок на власника жилого приміщення по несенню витрат на утримання будинку і прибудинкової території, сплаті комунальних послуг покладений ст. 322 ЦК України, статтями 12, 13, 20, 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва від 18.01.2007р. Відповідачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. (а.с.20) Балансоутримувачем будинку [ADDRESS] ТОВ «ЖЕК «Житлоексплуатація». (Том 1, а.с.28) Згідно зі статями 66, 67 ЖК УРСР плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку), а плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Матеріали справи містять тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та їх структури, затверджені відповідними розпорядженнями Київської міської державної адміністрації щодо будинку [ADDRESS] (Том 2, а.с. 45) З наданого суду розрахунку заборгованості Відповідача за спожиті ним комунальні послуги за період з 01.02.2012р. по 01.05.2014р. вбачається, що вона становить 20495,89 грн. Матеріали справи також містять структуру нарахувань (деталізовану виписку по особовому рахунку) здійснених Позивачем за спожиті [PERSON] комунальні послуги протягом періоду (Том 1, а.с. 167-224) Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (п.5 ч.1 ст.20) визначені підстави для зменшення розміру плати за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, зокрема в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Згідно зі ст. 18 Закону у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Відповідач не навів суду будь-яких фактів, які б були підставою для перерахунку розміру плати за фактично надані послуги протягом періоду з 01 лютого 2012 року по 01 травня 2014 року, у відповідності до зазначених положень закону. Встановлено, що 17 грудня 2012 року [PERSON] сплатив на користь ТОВ «ЖЕК «Житлоексплуатація» суму в розмірі 15032,19 гривень на виконання судового наказу від 17.04.2012р. про стягнення з нього заборгованості за комунальні послуги за період з 01.06.2009р. по 31.01.2012р. Зазначений наказ був скасований, проте Відповідач не звертався до суду із заявою про поворот виконання судового рішення. У зв'язку з цим підстав для віднесення частини сплаченої Відповідачем суми на оплату комунальних послуг за інші періоди немає. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу (ЦК) України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений строк Позивачем не пропущений. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов'язання Відповідача з оплати вартості комунальних послуг є грошовими зобов'язаннями, а тому вимоги про стягнення з нього зазначених вище штрафних санкцій є обгрунтованими. Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних наданий суду Позивачем, він здійснений згідно з вимогами чинного законодавства, а тому може бути покладений в основу судового рішення. Таким чином, стягненню з [PERSON] підлягає сума заборгованості в розмірі 20495,89 грн., а також штрафні санкції прострочення сплати ним зазначеної заборгованості у вигляді 3% річних в сумі 1314,42 гривень та інфляційних втрат в сумі 14262,28 гривень. Крім того, стягненню з відповідача на користь Позивача підлягають судові витрати в сумі 243,60 гривні судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved