Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. В позовній заяві позивачка вказала, що з 21 жовтня 2000 року по 20 червня 2009 року перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони відновили сімейні відносини, і [INFO] у них народився син [PERSON]. Відповідач перестав допомагати в утриманні дітей, цікавитись їхнім життям, інтересами, приймати будь-яку участь у їх вихованні. Він фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тим самим зневажаючи вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України. [PERSON] зазначила, що відповідач неофіційно займається транспортними перевезеннями, його дохід в середньому становить 5000 гривень на місяць, аліментів він не платить, недієздатних осіб на утриманні не має. Тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно на одну дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, від них надійшло заперечення проти позову, в якому вони просять справу розглядати за їх відсутності, вважають позовні вимоги [PERSON] частково необґрунтованими та недоведеними, так як відповідач офіційно ніде не працевлаштований, отримує мінливий нерегулярний дохід в розмірі 1300 гривень щомісячно. Відповідно до чинного законодавства України максимальний розмір аліментів на неповнолітніх дітей, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Тому просить визначити адекватний і обґрунтований розмір аліментів на утримання дітей в сумі по 450 гривень щомісячно на кожну дитину. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідка, беручи до уваги заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 21 жовтня 2000 року по 20 червня 2009 року. За час перебування в шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки [PERSON] коштів на утримання дітей не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України як батько зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює на автозаправній станції і бачить, що кожний день, а інколи і двічі на день, відповідач заправляє на цій станції свій автомобіль. Такі показання свідка підтверджують певний рівень матеріального забезпечення відповідача. Проаналізувавши матеріали справи та показання свідка, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень на кожну дитину щомісячно. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 гривень судового збору.

Outcome: partial