Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] (далі також позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] (далі також відповідач), в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2010 у справі №2-4862/10 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, отриманих в якості авансу, процентів за користування грошима. Згідно вказаного рішення суду та ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 06.02.14, якою виправлено описку в резолютивній частині рішення, вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 1230343,50 грн. отриманого авансу, 270405,50 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами. Рішення суду відповідач в повному обсязі не виконав, лише частково розрахувався з позивачем, у звязку з чим сума основного боргу становить 119156 доларів США, а тому у позивача зберігається право на отримання процентів в розмірі 2 % від неповерненої суми за кожен місяць користування грошима за період, починаючи з 23.11.2010 р. по 23.04.2014 р. З урахуванням заяв про уточнення та збільшення позовних вимог (а.с.28,48-49) позивач остаточно просив стягнути з відповідача 1 248 752 грн. процентів за користування коштами. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач під час розгляду справи позов не визнав, пояснив, що частково розрахувався з позивачем, шляхом повернення коштів по розпискам в сумі 83805 доларів США та 4000 грн., а також шляхом передачі позивачу вилученого державним виконавцем майна на загальну суму 27527,68 грн. на підтвердження своїх заперечень подав суду фотокопії розписок, складених [PERSON], акт опису та арешту майна від 25.07.2013 р., перелік вилученого майна та узгодження результатів оцінки вилученого майна на суму 27527,68 грн. Просив відмовити позивачу в задоволенні позову. В судове засідання 13.05.2014 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд закінчував розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2010 у справі №2-4862/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] встановлено, що сторони 26.11.2009 уклали угоду, відповідно до якої відповідач зобов'язується до 02 лютого 2010 року продати позивачу будинок, який знаходиться в м. Житомирі по пров. 1-му Кармелюка, 35-В, земельну ділянку за цією ж адресою площею 0,05га, а також земельну ділянку площею 0,05га, що знаходиться за адресою м. Житомирі пров. 1-му Кармелюка, 35. На виконання та на підтвердження цієї домовленості відповідач отримав від позивача 160000 доларів США в якості авансу. До 01.02.2010, як було передбачено угодою, відповідач не виконав свої зобов'язання, тобто не продав позивачу вказані ділянки та будинок. Також встановлено, що відповідач не є власником вказаного будинку та земельних ділянок. Розпискою відповідач зобов'язався в разі не виконання ним зобов'язання щодо продажу негайно повернути позивачу 160000 доларів США та сплатити 2% від неповерненої суми за кожен місяць користування грошима починаючи з дати складання розписки. Вказаним рішенням задоволено позов та стягнуто з відповідача на користь позивача 1500749 грн. отриманого авансу, з яких сума основного боргу по вказаній розписці від 26.11.09 на день постановлення рішення - 155000 доларів США, та проценти за період до 22.11.2010 в розмірі 34066 доларів США. Загальна сума боргу визначена судом як 189066 доларів США, або 1500749 грн. (а.с.3). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 06.02.14 у резолютивній частині вказаного рішення виправлено описку, а саме, слова і цифри «1500749 грн. отриманого авансу» замінено на слова і цифри «1230343,50 грн. отриманого авансу, 270405,50 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами» (а.с.26-27). Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Таким чином, у позивача зберігається право на отримання процентів за період, починаючи з 23.11.2010 та право позивача на отримання процентів ґрунтується на нормах ст. 1212, 1214, 536 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1214 ч.2 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу проценти користування коштами, виходячи із суми боргу 155000 доларів США за період з 23.11.2010 по 23.01.2012. (155000 доларів США х2% х 14 місяців = 43400 доларів США). З матеріалів справи вбачається, що згідно договору від 24.01.2012 р. сторони узгодили шляхом зустрічних розрахунків та шляхом часткової оплати боргу, що сума боргу відповідача по розписці від 26.11.2009 станом на 24.01.2012 становила 140 000 доларів США (а.с.50-51). Також, цього ж дня відповідач сплатив позивачу 15000 доларів США, що не заперечується позивачем та підтверджується розпискою, поданою відповідачем суду, з якої вбачається, що відповідач сплатив позивачу 24.01.2012 15 000 доларів США. Тобто, 14000-15000 = 125000. Вказана сума врахована позивачем при подачі позову. Також відповідачем подані розписки, з яких вбачається, що відповідач сплатив позивачу наступні суми: 17.04.2013 3500 грн. та 500 грн. (що еквівалентно 500 доларів США по курсу на вказану дату) 31.01.2013 200 доларів США 29.02.2013 200 доларів США 23.03.2013 300 доларів США 11.04.2013 200 доларів США 09.07.2013 1000 доларів США Тобто всього сплачено відповідачем 2400 доларів США. Отже, сума основного боргу становить 125000-2400=122600 доларів США. Суд не приймає до уваги розписки, на суми 27000 та 19905 доларів США, подані відповідачем у вигляді фотокопій, оскільки позивач заперечує факт отримання вказаних сум від відповідача, а останній не надав суду оригіналів зазначених розписок. Також, у судовому засіданні відповідач пояснив, що державні виконавці 25.05.2012 вилучили у нього майно на суму 27527,68 грн., яке передали позивачу. При цьому суд враховує, що позивач в заяві про збільшення позовних вимог не заперечував факту передачі йому майна на вказану суму, і не просив нараховувати проценти на цю суму. Отже, за курсом НБУ станом на 25.05.2012 року (1 долар=7.9925 грн.) 27527,68 грн. становить 3444 долари США. Таким чином, сума основного боргу, на яку нараховуються проценти становить 119156 доларів США. (122600-3444=119156) На вказану суму мають бути нараховані проценти. Розрахунок процентів за період з 24.01.2012 по 23.04.2014 із суми 119156 доларів США становить: 119156 доларів США х2% х 27 місяців = 64344 доларів США. Загальний розмір процентів за період з 23.11.2010 по 23.04.2014: 43400 + 64344 = 107744 доларів США. Станом на 12.05.14 НБУ встановлено такий курс долара США до гривни: 1 долар США = 11,59 грн. За таких обставин, сума боргу відповідача по процентам, виражена в гривнах, становить 1255217,00 грн. (107744х11,65=1248752). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають до задоволення. На користь позивача з відповідача підлягає стягненню 1255217,00 грн. процентів за користування коштами позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved