Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі розірвали шлюб 21 лютого 2014 року. Діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати з позивачкою. На даний час діти і надалі проживають з нею та практично перебувають на її утримані. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 16 вересня 2014 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку недостатньо для матеріального утримання дітей, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. На даний час діти навчаються в Дубенській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №1, [PERSON] - в 11 класі, [PERSON] - в 5 класі, а тому потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються потреби в навчанні та розвитку. [PERSON] вже підліток і як будь-яка дівчина такого віку потребує додаткових затрат відповідно до потреб її фізіологічного розвитку. Позивачці не завжди вдається самостійно забезпечити її та молодшу доньку навіть самим необхідним, не говорячи вже про додаткові бажання та потреби. На даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби спільних з відповідачем дітей. Відповідач залишив без належної батьківської уваги своїх дітей, ніякої участі у їх вихованні не бере, останні три роки вони його бачили та спілкувались лише по Скайпу, адже він 4 останні роки перебуває за кордоном в Польщі, має професію «слюсар-зварювальник». Маючи чималий рівень заробітку, відповідач більше ніж 400 грн. в місяць на кожну дитину не висилає. На даний час позивачка є офіційно непрацюючою, проте за освітою та професією вона бухгалтер, займається підробітками у цій сфері, проте цього замало, щоб самостійно утримувати двох доньок. Просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання доньок - 400 грн. щомісячно на кожну дитину, до 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Її представником - адвокатом Іваницькою Н.О. була подана заява, згідно якої просить розгляд справи провести за її відсутності та відсутності позивачки. Просить позовні вимоги задовольнити частково, змінити розмір аліментів, які стягують з відповідача на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі з 400 грн. до 1500 грн., на кожну дитину щомісячно, інші позовні вимоги залишити в силі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, відзив на позовну заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками відповідачу було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. До суду повернулися конверти з поштовою відміткою «відсутність адресата». Суд дослідивши докази, прийшов до наступних висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , їхніми батьками зазначені сторони по справі (а.с. 6, 7). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 21 лютого 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дітей: [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матір`ю (а.с. 9). [PERSON] та її діти: [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки виданої ЦНАП від 25.11.20019 № 07-01-20/2838 (а.с. 10). Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 16 вересня 2014 року з відповідача вирішено стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8). Як зазначено у довідках Дубенської міської ради № 120, № 121 від 25.11.2019, [PERSON] та [PERSON] навчаються у Дубенській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 1 рівненської області (а.с. 11). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що є підстави для збільшення розміру визначених раніше судом аліментів з 400 гривень до 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даний розмір аліментів не буде завищеним в теперішніх умовах проживання та не створить для відповідача додаткових труднощів матеріального характеру. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стосовно судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768, 40 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПУ України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою була оплачена правнича допомога у сумі 1819 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 18 (а.с. 29). За таких обставин,

Outcome: partial