Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Військова частина [NUMBER] звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] збитки, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сумі 192736,19 грн та понесені судові витрати у сумі 2891,05 грн. \~ \~ \~ \~Заявлені вимоги вмотивовані тим, що [PERSON] , обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України. Постановою Військового місцевого суду Київського гарнізону від 27.08.2009 [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.425 КК України на підставі п. «в» ст.1 та ст.6 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008, кримінальну справу відносно останнього закрито на підставі п.4 ч.1 ст.6 КПК України внаслідок акту амністії, а цивільний позов військового прокурора Чернігівського гарнізону про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, залишено без розгляду. Крім того, позивач прохає визнати причини пропущення терміну позовної давності поважними та поновити строк перебігу позовної давності на подання позов для відшкодування збитків. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 28.01.2021 позовну заяву військової частини прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.28). \~ \~ \~ \~Підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду за ухвалою суду від 22.04.2021 (а.с.54). \~ \~ \~ \~03.09.2021 на адресу суду надійшов відзив на позов де представник відповідача зазначила, що відповідач позов не визнає та прохає відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав зазначених у відзиві (а.с.81-85). Крім того, представником відповідача надано суду заяву, в якій остання прохає застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин (а.с.86-87). \~ \~ \~ \~Суд вказує, що відзив на позовну заяву є заявою по суті справи і їх подання є правом учасника справи. Заяви по суті справи учасники мають право подати у строк, що встановлений судом. \~ \~ \~ \~Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом. \~ \~ \~ \~Водночас, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (ч.5 ст.12 ЦПК України). Згідно з матеріалами справи, копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі було фактично отримано відповідачем 16.08.2021 (а.с.78), з огляду на що подані ним відзив та заява про застосування строку позовної давності, прийняті судом до розгляду. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримані повністю. Представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про проведення розгляду справи за його відсутності та відсутності відповідача та при вирішенні спору просив врахувати доводи, викладені у відзиві на позов та заяві про застосування строків позовної давності. \~ \~ \~ \~Перевіривши приєднані до справи матеріали, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Судом встановлено, що на підставі рапорту від 15.12.2018 було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності з окремих питань військової частини [NUMBER] за період з 09.04.2008 по 22.12.2008 та складено відповідний акт №1328 від 26.12.2008 щодо нестачі мазуту у військовій частині (а.с.11, 12-20). Зі змісту постанови Військового місцевого суду Київського гарнізону від 27.08.2009 убачається, що органами досудового слідства [PERSON] обвинувачується у тому, що він, тимчасово виконуючи обов`язки помічника командира військової частини [NUMBER] з матеріально-технічного забезпечення, тобто, являючись військовою службовою особою, у порушення вимог п.п.3.1.9, 3.2.1 «Положення про військове (корабельне) господарство» і ст.ст.16.17 Статуту внутрішньої служби ЗС України, в період з 22.09.2008 по 22.11.2008 неналежно виконував свої посадові обов`язки, внаслідок чого у військовій частині [NUMBER] утворилась нестача мазуту топкового, марки М-100 на загальну суму 192736,19 коп. Тобто, [PERSON] обвинувачувався у злочині, передбаченому ч.2 ст.425 КК України. За постановою\~Військового місцевого\~суду Київського\~гарнізону від\~27.08.2009\~кримінальну справу\~за обвинуваченням\~ [PERSON] \~у вчиненні\~злочину,\~передбаченого ч.2\~ст.425\~КК України\~закрито на\~підставі п.\~«в» ст.1\~та ст.6\~Закону України\~«Про амністію»\~від 12.12.2008.\~ [PERSON] \~звільнено від\~кримінальної відповідальності,\~а цивільний\~позов військового\~прокурора Чернігівського\~гарнізону про\~відшкодування збитків,\~завданих внаслідок\~вчинення злочину, у кримінальній справі залишено без розгляду. Відповідно до ч.3 ст.6 КПК України закриття кримінальної справи внаслідок амністії не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі провадження у справі продовжується в звичайному порядку. Встановлено, що [PERSON] під час судового розгляду кримінальної справи заявив письмове клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію» і він не наполягав на продовженні провадження в справі. В апеляційному та касаційному порядку постанова суду не оскаржувалася. Водночас, амністія не звільняє від обов`язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду (ст.86 КК України та ст.14 Закону України «Про амністію»), а звільняє лише від покарання. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що [PERSON] був звільнений від покарання, а не від обов`язку відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину. Представником відповідача було заявлено клопотання, де остання прохала застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин. Натомість, у позовній заяві позивачем заявлено вимогу про визнання причин пропущення терміну позовної давності та поновлення строку перебігу позовної давності на подання позову для відшкодування збитків. Вирішуючи заявлені вимоги позивача та клопотання представника відповідача щодо застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. З цього приводу суд вказує, що реалізація права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Основним нормативним актом, що регулює строки звернення до суду про вирішення спорів у порядку цивільного судочинства, є Цивільний кодекс України, який установлює інститут позовної давності і містить положення щодо часових меж, упродовж яких особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Згідно ст.256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У свою чергу, відповідно до ст.251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до\~ч.4,\~ч.5\~ст.267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. В даному випадку, відповідач має нести відповідальність, оскільки застосування акту амністії не звільняє особу від обов`язку відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). При цьому, відповідно до ч.1 та ч.5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач у позовній заяві вказує, що з 22.12.2008 по 26.12.2008 було проведено документальну ревізію фінансово-господарської діяльності з окремих питань військової частини [NUMBER] за період з 09.04.2008 по 22.12.2008. У ході даної перевірки було виявлено, що капітан [PERSON] тимчасово виконуючи обов`язки помічника командира військової частини [NUMBER] тобто, являючись військовою службовою особою, порушив вимоги п.п.3.1.9, 3.2.1 «Положення про військове (корабельне) господарство» і ст.ст.16.17 Статуту внутрішньої служби ЗС України, в період з 22.09.2008 по 23.11.2008 неналежно виконував свої посадові обов`язки, внаслідок чого у військовій частині [NUMBER] утворилась нестача мазуту топкового, марки М-100 на загальну суму 192736,19 коп. в кількості 70 тон, на підставі чого був складений акт №1328 від 26.12.2008. Відповідно до ч.1, ч.4 та ч.7\~ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого\~або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Отже, початок перебігу позовної давності для потерпілого у кримінальному провадженні за вимогами про відшкодування шкоди співпадає з моментом появи у кримінальному провадженні особи у статусі підозрюваного чи обвинуваченого, тобто коли у потерпілого виникає право на пред`явлення позову до конкретної особи. \~ \~ \~ \~Разом із тим, суд вказує, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч.5 ст.267 ЦК України\~позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати, зокрема, можливість поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права. \~ \~ \~ \~Питання поважності причин пропущення позовної давності (наявність обставин, які з об`єктивних, незалежних підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову) вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. \~ \~ \~ \~При вирішенні питання про захист порушеного права, у разі пропущення позовної давності суд: а) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які обґрунтовують поважність причин пропущення позовної давності; б) вирішує дане питання у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини; в) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставини справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed