Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], органу опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO], встановити опіку над нею та призначити її опікуном над дитиною, мотивуючи тим, що відповідачі, маючи дочку, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, покладених на них ст. 150 СК України, не піклуються про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, вихованням дитини не займаються. В судове засідання позивач не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають повністю. Представник відповідача - органу опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Руденківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 12.05.2000 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до довідки виконкому Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області№ 02-14/748 від 11.09.2015 року, [PERSON], [INFO],є бабою [PERSON], 2000 року народження (а.с. 7). Прізвище [PERSON] після державної реєстрації шлюбу - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Руденківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 19.09.2014 року (а.с. 20). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї позивача, довідки виконкому Руденківськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-14/748 від 11.09.2015 року вбачається, що онука позивача [PERSON] проживає разом з нею без реєстрації за адресою: [ADDRESS], зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 7, 10, 88). З характеристики [PERSON] вбачається, що вона є ученицею 9 класу Лелюхівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Новосанжарської районної ради Полтавської області (а.с. 25). Згідно висновку, наданого службою у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] (а.с. 86, 87). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] разом з дочкою не проживають, не піклуються про неї, матеріально не забезпечують та ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивача до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити вимоги [PERSON] та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. Частина 3 статті 60 ЦК України передбачає, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку служби у справах дітей Новосанжарської районної державної адміністраціївід 18.04.2016 року, опікуном [PERSON], [INFO], може бути призначена її баба [PERSON], 1963 року народження. Суд, виходячи з інтересів дитини, враховуючи подання служби у справах дітей Новосанжарської РДА, той факт, що дитина проживає разом з бабою [PERSON], вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 1218 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved