Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів. В позовній заяві вона вказала, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2014 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти в сумі 800,00 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 06 листопада 2014 року до досягнення ним 23-х річного віку на період навчання в Тернопільському державному медичному університеті імені [PERSON]. Виконавчий лист на виконання такого рішення суду [PERSON], як стягувач, отримала 21 січня 2015 року та 23 січня 2015 року пред'явила для виконання відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області. Того ж дня, 23 січня, заступником начальника відділу ДВС Павцюк Н.М. відкрито виконавче провадження серія та номер: ВП 46202603. На сьогодні рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2014 року не виконано, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], становить 19866,67 грн. За даними матеріалів виконавчого провадження, [PERSON] проігнорував усі виклики державного виконавця.На підставі вимог чинного законодавства позивачка просить стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], в користь [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS], неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], за рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2014 року, за період з листопада 2014 року по листопад 2016 року включно в розмірі 6014 (шість тисяч чотирнадцять) гривень 67 копійок. Представники позивачки [PERSON] - [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, не заперечують щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином через оголошення про виклик в суд. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2014 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти в сумі 800,00 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 06 листопада 2014 року до досягнення ним 23-х річного віку на період навчання в Тернопільському державному медичному університеті імені [PERSON]. Виконавчий лист на виконання такого рішення суду [PERSON] як стягувач отримала 21 січня 2015 року та 23 січня 2015 року пред'явила для виконання відділу ДВС Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області. Того ж дня, 23 січня, заступником начальника відділу ДВС Павцюк Н.М. відкрито виконавче провадження серія та номер: ВП 46202603, про що свідчить копія виконавчого листа та копія постанови про відкриття виконавчого провадження. Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2014 року не виконано, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], відповідно до довідки виданої старшим державним виконавцем Чортківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 01 грудня 2016 року, становить 19866,67 грн. За даними матеріалів виконавчого провадження, [PERSON] проігнорував усі виклики державного виконавця. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 196 Сімейного України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом та особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх заходів щодо належного виконання зобов'язання. Отже, головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів як в твердому грошовому виразі, так і в частині доходу (заробітної плати) платника. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], визначених рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2014 року. Тому суд приходить до висновку про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості за несплату аліментів, оскільки останній будучи зобов'язаним в силу закону та рішення суду сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини, даний обов'язок не виконує. Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір неустойки за несплату аліментів в сумі 6014,67 гривень за період з листопада 2014 року по листопад 2016 року включно, позивачкою визначений правильно і відповідає вимогам ст. 196 СК України, згідно з якими неустойка стягується в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення залежно від кількості днів у місяці. Така позиція щодо розрахунку неустойки викладена і в постанові судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2696цс15). Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved