Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

В інтересах малолітніх дітей до суду звернувся орган опіки та піклування з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в свою чергу відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При цьому, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконують своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, щодо виховання, утримання та розвитку своїх дітей. В свою чергу орган опіки та піклування зазначає, що сім`я [PERSON] перебуває на обліку центру соціальних служб Кодимської міської ради, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах і над даною сім`єю здійснюється соціальний супровід, а малолітні діти перебувають на обліку дітей, що перебувають в складних життєвих обставинах. Як зазначає орган опіки та піклування, за час проживання в м. Кодима [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, оскільки схильна до систематичного вживання алкогольних напоїв; веде аморальний спосіб життя; вихованням та доглядом своїх дітей займається частково; часто в помешканні відсутні продукти харчування, хоча отримує соціальні виплати на утримання дітей; не слідкує за дітьми належним чином, внаслідок чого діти ходять брудні; в будинку за адресою: [ADDRESS] , де проживають діти разом з [PERSON] , брудно, холодно, антисанітарні умови проживання. При цьому, [PERSON] , не працює, перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років. В свою чергу відповідач [PERSON] проживає в будинку своєї баби - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де також зареєстрована та проживає малолітня [PERSON] . При цьому, відповідач [PERSON] не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітний; зловживає алкогольними напоями; не дбає, не виховує та не утримує своїх дітей. Батько малолітньої [PERSON] - [PERSON] проживає в с. Олексіївка Подільського району Одеської області. 28.03.2021 року о 19.40 годині службою у справах дітей спільно з директором центру соціальних служб Кодимської міської ради та працівниками поліції було прийнято рішення про доставлення дітей до Кодимської міської лікарні для їх обстеження і лікування у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дітей, оскільки під час обстеження житлово-побутових умов проживання було виявлено, що малолітня [PERSON] була з ознаками побиття, а саме синяком в області носової перегородки, а малолітня [PERSON] лежала в ліжку, важко дихала через закладений ніс, мала сухий кашель, мала ознаки підвищеної температури тіла, при цьому відповідач [PERSON] перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, які не дозволяли реагувати на навколишні події. Водночас із цим в будинку було брудно, продукти харчування відсутні. Відповідно до наказу служби у справах дітей Кодимської міської ради від 29.03.2021 року № 184-2021 малолітня [PERSON] влаштована на тимчасове проживання, виховання та утримання в сім`ю своєї баби - [PERSON] , а малолітня [PERSON] тимчасово влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Подільської райдержадміністрації Одеської області у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей, неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків. 02.04.2021 року виконавчим комітетом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області було прийняте рішення про відібрання згаданих вище малолітніх дітей у відповідачів. При цьому, малолітня [PERSON] після виписки з дитячого відділення лікарні проживає зі своїм батьком - [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не притягувались до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Як зазначає орган опіки та піклування, з відповідачем [PERSON] неодноразово були проведені бесіди щодо зміни свого ставлення до виховання та розвитку дітей, ведення належного способу життя, недопустимості вживання спиртних напоїв, роз`яснювалось, що за неналежне виконання батьківських обов`язків, ведення асоціального способу життя може призвести до можливості відібрання дітей без позбавлення батьківських прав у разі незміни свого відношення до виховання, розвитку та утримання своїх дітей, але належних висновків мати дітей не зробила. Таким чином орган опіки вважає, що відповідачі не забезпечують харчування, належного медичного догляду та лікування малолітніх дітей, свідомо ухиляються від створення належних умов для проживання і розвитку дітей, зловживають алкогольними напоями та тютюновими виробами. У зв`язку з чим та з метою захисту інтересів малолітніх дітей орган опіки та піклування пред`явив до відповідачів відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить відібрати у матері - [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; відібрати у батька - [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; а також стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 29.04.2021 року ухвалою суду (а.с.24-25) позовну заяву органу опіки та піклування було залишено без руху та визначено строк для усунення недоліків позовної заяви. 12.05.2021 року ухвалою суду (а.с.51) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження. У встановлений судом строк відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами учасників справи, відзиви на позовну заяву не подали. 08.07.2021 року ухвалою суду (а.с.95) строк підготовчого провадження у даній справі був продовжений на тридцять днів. 29.07.2021 року ухвалами суду (а.с.117-120) було витребувано докази і закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області Рожко О.М. підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. При цьому, також відзначила наявність позитивних змін у відношеннях батьків до виконання батьківських обов`язків щодо дітей, але водночас вважала, що підстави для відібрання дітей на теперішній час продовжують існувати, внаслідок чого повернення дітей є зараз передчасним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог пред`явлених до них та просили відмовити у їх задоволенні. При цьому, відповідач [PERSON] також повідомив суду, що будучи військовослужбовцем у запасі є учасником бойових дій. Заслухавши представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 29.09.2017 року, актовий запис № 4965 від 16.06.2012 року (а.с.7). [INFO] у [PERSON] народилась дитина - дочка [PERSON] , батьком якої зазначено [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 13.09.2017 року, актовий запис № 182 від 13.09.2017 року (а.с.9). 10.07.2020 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Кодимської РДА Рожко О.М., директора центру соціальних служб міської Кодимської РДА Медлярської Л.І. і провідного спеціаліста з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей Кодимської РДА Чегурко О.В. , було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї за адресою: [ADDRESS] зі складенням відповідного акту (а.с.16), згідно якого в кімнатах будинку брудно, речі розкидані, затхле повітря, брудний посуд, речі і одяг дітей брудні, дитина - [PERSON] брудна, волосся останньої не розчесане брудне. При цьому, відзначено, що батько - [PERSON] в даному помешканні не проживає, є військовим, який перебуває в зоні ООС, дитина - [PERSON] проживає у батька за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу [PERSON] не належним чином виконує батьківські обов`язки, оскільки виконує останні частково, веде асоціальний спосіб життя, вживає алкогольні напої та тютюнові вироби, не слідкує за гігієною дитини - [PERSON] , отриманні від держави кошти не використовує на дитину. Пропозиціями за результатом обстеження стало проведення прибирання в кімнатах, розкладення речей в шафи, вимити підлогу і посуд, привести кімнати в охайний вигляд, влаштувати дитину до дитячого садочка, слідкувати і навчати дитину до гігієни власного тіла. 30.07.2020 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Кодимської РДА Рожко О.М., директора центру соціальних служб міської Кодимської РДА Медлярської Л.І. і завідувача сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей Кодимської РДА Гури С.А. , було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї за адресою: [ADDRESS] зі складенням відповідного акту (а.с.17), згідно якого вказане житло є винайманим, в будинку не прибрано, підлога давно не мита, речі розкидані, в кімнатах затхле повітря, дитина в приміщенні у брудному одязі. При цьому, відзначено, що батько - [PERSON] проживає окремо, є військовим, який перебуває в зоні ООС, дитина - [PERSON] проживає прабабою по лінії батька за адресою: [ADDRESS] , її вихованням і утриманням займаються батько, бабуся і прабабуся по лінії батька. В свою чергу [PERSON] не завжди з відповідальністю ставиться до батьківських обов`язків, веде асоціальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, не приділяє належної уваги санітарно-гігієнічним умовам проживання. Пропозиціями за результатом обстеження стало налагодити побутові умови проживання, прибрати в будинку і на прибудинковій території, влаштувати дочку - [PERSON] до дитячого садка. Суд звертає увагу на ту обставину, що даний акт не був підписаний всіма членами комісії, а саме завідувачем сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей Кодимської РДА Гурою С.А . [INFO] у [PERSON] народилась дитина - дочка [PERSON] , батьком якої зазначено [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02.12.2020 року, актовий запис № 167 від 02.12.2020 року (а.с.11). 28.03.2021 року (неділя) о 20.05 годині комісією у складі начальника служби у справах дітей Кодимської міської ради Рожко О.М. та директора центру соціальних служб міської Кодимської міської ради Медлярської Л.І., із залученням інспектора сектору реагування патрульної поліції Тарнаруцького С.В., було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї за адресою: [ADDRESS] зі складенням відповідного акту (а.с.18), згідно якого санітарний стан житлового приміщення умовно задовільний, в будинку холодно, пічка не придатна для опалення, в будинку відсутні продукти харчування (зовсім не має продуктів), немитий посуд, повітря затхле, брудно. При цьому, відзначено, що батько - [PERSON] перебуває на обліку у Кодимському центрі зайнятості як безробітний, а дитина - [PERSON] проживає прабабою за адресою: [ADDRESS] . В свою чергу [PERSON] не належним чином виконує батьківські обов`язки, не забезпеччує дітей продуктами харчування, не слідку за їх здоров`ям та розвитком, малолітня [PERSON] важко дихає і кашляє, а малолітня [PERSON] в області переносиці має великий синяк, матір не зверталась за допомогою до лікарів, хоча діти хворі близько 5-7 днів. За результатом обстеження було прийнято рішення дітей разом із матір`ю доставити до Кодимської міської лікарні для обстеження дітей, а [PERSON] рекомендовано прибрати в кімнатах, придбати продукти харчування і ліки для дітей, але [PERSON] повідомила, що кошти на придбання продуктів і ліків відсутні, на підставі чого було зроблено висновок, що подальше проживання дітей з [PERSON] загрожуватиме їх життю та здоров`ю. Крім того, 28.03.2021 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Кодимської міської ради Рожко О.М. та директора центру соціальних служб міської Кодимської міської ради Медлярської Л.І., із залученням інспектора сектору реагування патрульної поліції Тарнаруцького С.В. , було також проведено оцінку рівня безпеки для малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зі складенням відповідних актів (а.с.41-50), в яких рівень небезпеки для дітей був визначений як дуже небезпечно внаслідок того, що наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням і необхідною медичною допомогою; помешкання в якому проживають діти, не пристосоване для їх проживання внаслідок перебування в антисанітарному стані, відсутності тепла і існування небезпеки пожежі. При цьому, у малолітньої [PERSON] , [INFO] , було наявні фізичні ознаки - травма на обличчі, що можуть свідчити про жорстоке поводження з нею; наявні зовнішні ознаки недогляду чи занедбаності, а саме низький рівень гігієни дитини і дитина була одягнута в брудний одяг; а у малолітньої [PERSON] , [INFO] , наявні ознаки погіршення стану здоров`я (хворіє з 26.03.2021 року). При цьому, у зазначених актах відзначене перебування у помешканні особи з ймовірним станом алкогольного сп`яніння, але при цьому зазначено, що батьки, які фактично здійснюють догляд за дітьми не перебувають у стані сп`яніння. В період з 28.03.2021 року по 31.03.2021 року малолітня [PERSON] , [INFO] , перебувала в дитячому відділенні КНП «Кодимська лікарня» Кодимської міської ради Одеської області з діагнозом: забиття носової перегородки, що підтверджується копією відповідної медичної довідки лікаря [PERSON] (а.с.22), а також медичною картою стаціонарного хворого № 415 КНП «Кодимська лікарня» Кодимської міської ради Одеської області. У період з 28.03.2021 року по 12.04.2021 року малолітня [PERSON] , [INFO] , перебувала в дитячому відділенні КНП «Кодимська лікарня» Кодимської міської ради Одеської області з діагнозом: гострий бронхіт, що підтверджується копією відповідної медичної довідки лікаря [PERSON] (а.с.21), а також медичною картою стаціонарного хворого № 414 КНП «Кодимська лікарня» Кодимської міської ради Одеської області. 29.03.2021 року службою у справах дітей Кодимської міської ради Одеської області з метою подальшого захисту прав дітей було видано накази № 181-2021 - 183-2021 (а.с.13-15) про взяття малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на облік, як таких, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку із неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків. Крім того, 29.03.2021 року служби у справах дітей Кодимської міської ради звернулась до виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області із клопотанням про відібрання дітей у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю і неналежним виконанням батьками [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків, про що свідчить зміст рішення виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 02.04.2021 року № 48 (а.с.20). В подальшому у актові записи № 182 від 13.09.2017 про народження [PERSON] та № 167 від 02.12.2020 року про народження [PERSON] були внесенні зміни, внаслідок чого 01.04.2021 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) були видані повторні свідоцтва про їх народження (а.с.8, 10), згідно змісту яких батьком народженої [PERSON] [INFO] дочки - [PERSON] є [PERSON] , а батьком народженої [PERSON] [INFO] дочки - [PERSON] є [PERSON] . Матеріали позову органу опіки та піклування не містять в собі ніяких доказів про стан здоров`я малолітньої [PERSON] , [INFO] , здійснення оцінки рівня її безпеки та про житлово-побутові умови її проживання у своєї прабабусі - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в обґрунтування підстав наявності загрози для її життя та здоров`я, а також щодо відсутності батьківського піклування щодо неї. 02.04.2021 року виконавчим комітетом Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, за клопотанням служби у справах дітей Кодимської міської ради від 29.03.2021 року, було прийнято рішення № 48 «Про відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у батьків» (а.с.20), згідно змісту якого від матері [PERSON] відібрано малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а від батька [PERSON] відібрано малолітню [PERSON] , [INFO] . При цьому, вказаним рішенням також було вирішено питання про тимчасового влаштування малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області, а в свою чергу малолітньої [PERSON] , [INFO] , до дитячого відділення комунального некомерційного підприємства «Кодимська лікарня» Кодимської міської ради Одеської області. Крім того, 02.04.2021 року в.о. начальника служби у справах дітей міської ради О. Чегурко було складено повідомлення за № 51 (а.с.40) адресоване Міжрайонному прокурору стосовно прийняття рішення про відібрання малолітніх дітей у батьків. Однак, до матеріалів позовної заяви не додано доказів на підтвердження фактичного направлення даного повідомлення прокурору (найменування якого зазначено невірно). При цьому, згідно повідомлення Подільської окружної прокуратури Одеської області від 31.08.2021 року № 61-3436ВИХ-21, повідомлення в.о. начальника служби у справах дітей міської ради О. Чегурко від 02.04.2021 року № 51 на адресу прокуратури не надходило. 08.04.2021 року депутатом Кодимської міської ради Бородіною Т.І. та секретарем Кодимської міської ради Заболотною Л.О. було складено характеристику, зареєстровану 12.04.2021 року за № 290 (а.с.12), на [PERSON] , яка винаймає житло за адресою: [ADDRESS] , в якій остання охарактеризована як особа, яка не виконує свої материнські обов`язки, періодично зловживає спиртними напоями, неодноразово надходили скарги від сусідів щодо сумнівного оточення, гостей чоловічої статті, знаходиться на обліку Центру соціальних служб Кодимської міської ради, як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах, проводилися бесіди, як депутатом так і службами на, що [PERSON] не реагувала. Також надходили неодноразові звернення від громадян про борги. Водночас із цим суд звертає увагу на те, що до позовної заяви органом опіки та піклування не додано жодної копії скарги сусідів або копії звернень громадян щодо [PERSON] про які зазначено у згаданій вище характеристиці. Також матеріали позову не містять конкретної інформації або документів про повернення дітей після їх відібрання. В свою чергу в судовому засіданні представник позивача відзначила, що [PERSON] продовжує проживати разом зі своєю прабабою - [PERSON] , [PERSON] знаходиться у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, а [PERSON] було передано її батьку - [PERSON] , 15.04.2021 року комісією у складі головного спеціаліста служби у справах дітей Кодимської міської ради Голодна Т.В. та ФСР Юренко О.Ф. , було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї за адресою: [ADDRESS] зі складенням відповідного акту (а.с.19), згідно якого сім`я складається з п`ятьох осіб, а саме матері [PERSON] , батька [PERSON] та дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що проживають в будинку, який знаходиться у нормальному санітарному стані, придатному для проживання, в будинку є всі умови для проживання родини з трьома дітьми, родина не має статусу такої, що перебуває у складних життєвих обставинах та не виявлено причин для надання соціальних послуг та взяття під соціальний супровід, батьки займаються вихованням дітей та їх психологічним розвитком, діти завжди знаходяться під наглядом батьків, мати та батько не мають шкідливих звичок, ведуть здоровий спосіб життя, батьки не мають проблем з вихованням дочок, а єдиними пропозиціями за результатом обстеження стало слідкування за здоров`ям дітей та їх зовнішнім виглядом, батькові рекомендовано офіційно працевлаштуватись на роботу з кращім заробітком та здійснити оформлення дітей до місцевого сімейного лікаря. Суд звертає увагу на ту обставину, що даний акт не був підписаний жодним із членів комісії. Згідно документів Громадської організації «Покликані жити» в період з 17.04.2021 року по 01.08.2021 року [PERSON] проходила курс реабілітації у Центрі відновлення особистості, а з 01.08.2021 року проживає в будинку [ADDRESS] та працює в СФГ «Круіз» у с. Олексіївка, про що свідчать відповідний акт обстеження по факту проживання та довідка від 14.09.2021 року. Нормативно-правове застосування: У відповідності до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачено ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 зазначеного Закону, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до абзацу першого ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. В свою чергу пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 СК України передбачено підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: - ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Згідно ч.4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. В позовній заяві органом опіки та піклування заявлені позовні вимоги про відібрання дітей від батьків обґрунтовані наявністю виключно двох підстав: - ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей (пункт 2 ч.1 ст. 164 та ч.1 ст. 170 СК України); - небезпеки для їх життя і здоров`я у випадку їх залишення у батьків (ч.1 ст. 170 СК України). Водночас із цим, згідно ч.2 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Висновки суду - щодо належності і допустимості доказів: Відповідно першого речення ч.2 ст. 95 ЦПК Україна, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Згідно ч.4 ст. 95 ЦПК Україна, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. В свою чергу, згідно абзацу другого ч.5 ст. 95 ЦПК Україна, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Копії характеристики від 08.04.2021 року (а.с.12), наказів від 29.03.2021 року № 181-2021 - 183-2021 (а.с.13-15), актів обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 10 і 30.07.2020 року та 28.03.2021 року (а.с.16-19), рішення виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 02.04.2021 року № 48 (а.с.20), а також медичних довідок лікаря [PERSON] (а.с.21-22) не містять підпису представника позивача із зазначенням дати засвідчення даних копій, у відповідності до вимог ч.2, 4-5 ст. 95 ЦПК України. Крім того, копії актів проведення оцінки рівня безпеки дітей (а.с.41-50) не містять дати їх засвідчення. При цьому, на виконання вимог пункту 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України, в змісті позовної заяви зазначено, що оригінали документів знаходяться у службі у справах дітей Кодимської міської ради, окрім паспортів та свідоцтв про народження дітей, які знаходяться у відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином суд вважає, що не може прийняти копії (ксерокопії) зазначених вище документів, оригінали яких були наявні у розпорядженні позивача, але не надані суду при поданні позовної заяви, оскільки такі документи (копії документів), хоча і є належними доказами, про те не є допустимими доказами. Водночас із цим суд приймає копії документів оригінали, яких знаходяться у відповідачів [PERSON] та [PERSON] , зокрема копії свідоцтв про народження дітей, оскільки протягом судового розгляду відповідачами не заперечувались обставини, які підтверджують дані копії, а суд не ставить під сумнів їх відповідність оригіналам. - щодо обґрунтованості позовної вимоги про відібрання у відповідачів [PERSON] і [PERSON] малолітньої дитини - дочки [PERSON] : Згідно змісту позовної заяви малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] у сім`ї своєї прабабусі - [PERSON] , де також зареєстрований та проживає її батько - відповідач [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 151 СК України, батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. При цьому, ч.1 ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Згідно ч.5 ст. 150 СК України, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Однак, як зазначалось вище матеріали позову органу опіки та піклування не містять в собі ніяких доказів про стан здоров`я малолітньої [PERSON] , [INFO] , здійснення оцінки рівня її безпеки та про житлово-побутові умови її проживання у своєї прабабусі - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим суду не надано жодних доказів того, що були наявні підстави для постановлення 02.04.2021 року рішення № 48 про негайне відібрання [PERSON] , [INFO] , у її батьків - відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а саме безпосередня загроза для її життя або здоров`я. Крім того, суду не надано жодних доказів і того, що для відібрання від батьків малолітньої [PERSON] , [INFO] , наявні підстави передбачені пунктами 2-5 ч.1 ст. 164 та ч.1 ст. 170 СК України, з урахуванням положень ст. 151 ч.2, 257 ч.1 СК України та тієї обставини, що зазначена малолітня проживала у сім`ї своєї прабабусі - [PERSON] . У зв`язку з чим суд вважає необґрунтованими позовні вимоги пред`явлені органом опіки та піклування до відповідачів [PERSON] і [PERSON] про відібрання від них малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим дана частина позову задоволенню не підлягає. - щодо обґрунтованості позовної вимоги про відібрання у відповідача [PERSON] малолітньої дитини - дочки [PERSON] : Згідно змісту позовної заяви малолітня [PERSON] , [INFO] , проживала разом із матір`ю - відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , окремо від батька - відповідача [PERSON] , який в свою чергу проживає за адресою: [ADDRESS] . У випадку відсутності безпосереднього контакту між дітьми та з тим з батьків, про відібрання дітей у якого порушується питання, обставини щодо належного чи неналежного виконання цим з батьків батьківських обов`язків не можуть давати підстав для відібрання дітей у порядку ст. 170 СК України. Такий висновок зроблений в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 708/72/17 (провадження № 61-32463св18). У зв`язку з чим суд вважає необґрунтованими позовні вимоги пред`явлені органом опіки та піклування до відповідача [PERSON] про відібрання від нього малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим дана частина позову задоволенню не підлягає. - щодо обґрунтованості позовної вимоги про відібрання у відповідача [PERSON] малолітніх дітей - дочок [PERSON] та [PERSON] з підстав ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання даних дітей, передбаченої пунктом 2 ч.1 ст. 164 та ч.1 ст. 170 СК України: Судом раніше вже було зазначено підстави не прийняття копій письмових доказів внаслідок їх недопустимості. Інших доказів суду органом опіки та піклування надано не було. Суд вважає, що органом опіки та піклування до свого позову не додано належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів ухилення відповідача [PERSON] від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання малолітніх [PERSON] та [PERSON] на підставі, яких суд мав би змогу дійти обґрунтованого висновку про наявність зазначеного ухилення. У зв`язку з чим суд вважає необґрунтованими позовні вимоги пред`явлені органом опіки та піклування до відповідача [PERSON] про відібрання від неї малолітніх дочок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим дана частина позову задоволенню не підлягає. - щодо обґрунтованості позовної вимоги про відібрання у відповідача [PERSON] малолітніх дітей - дочок [PERSON] та [PERSON] з підстав того, що їх залишення є небезпечним для їх життя і здоров`я: Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»). Судом під час судового розгляду було досліджено медичні карти стаціонарних хворих заведених КП «Кодимська районна центральна лікарня» на малолітню [PERSON] , [INFO] за № 414 і на малолітню [PERSON] , [INFO] за № 415, які містять відомості про стан здоров`я зазначених дітей на час їх надходження 28.03.2021 року до вказаного вище закладу охорони здоров`я та на нас їх виписки з відти, відповідно 14 квітня і 31 березня 2021 року. При цьому, для з`ясування дійсного змісту нерозбірливих рукописних записів у вказаних медичних картках та роз`яснення суті використаної у них медичної термінології їх в порядку ч.3 ст. 229 ЦПК України було пред`явлено під час допиту в судовому засіданні свідку [PERSON] , яка робила відповідні записи в них як лікуючий лікар. Свідок [PERSON] , використовуючи записи зроблені нею в медичних картках № 414 і № 415, надала суду покази про стан здоров`я дітей, згідно до яких тілесне ушкодження наявне на той час у малолітньої [PERSON] , 2017 року народження, не становили загрози для її життя і здоров`я, а саме лікування забою носової перегородки не вимагало стаціонарного лікування та могло бути проведено амбулаторно в домашніх умовах. При цьому, саму згадану травму охарактеризувала як побутову, оскільки за час нагляду за [PERSON] в умовах закладу охорони здоров`я остання проявляла себе як розвинена і активна дитина. В свою чергу стан здоров`я малолітньої [PERSON] , 2020 року народження, на момент надходження свідок [PERSON] охарактеризувала як загрозливий для життя і здоров`я даної дитини. Відзначила, що за час знаходження дітей на стаціонарному лікуванні відповідач [PERSON] виконувала всі медичні рекомендації та забезпечувала піклування. Також зазначила, що раніше відповідач [PERSON] також перебувала у відділенні з приводу стаціонарного лікування малолітньої [PERSON] , 2017 року народження. Окрім того, свідок [PERSON] зазначила, що при надходженні до закладу охорони здоров`я малолітні [PERSON] , 2017 року народження, і [PERSON] , 2020 року народження, не мали ознак які б вказували на їх не догляд або не забезпечення належного харчування. Крім того, свідок [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні, дала покази проте, що близько останніх двох років знає відповідача [PERSON] , яка підтримує фактичні шлюбні відносини з її братом. Протягом цього часу відповідач [PERSON] регулярно приїздила до місця її проживання разом зі своїми дітьми. При цьому, діти завжди виглядали доглянутими та такими, що отримували належне харчування. Додатково відзначила, що [PERSON] не зловживала алкогольними напоями та не мала ознак вживання наркотичних речовин. Взаємовідносини [PERSON] з дітьми останньої охарактеризувала позитивно. На підставі вказаних вище письмових доказів та показання свідка суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог про відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у відповідача [PERSON] з підстав того, що їх залишення є небезпечним для їх життя і здоров`я, оскільки жодної загрози для її життя і здоров`я малолітньої [PERSON] , 2017 року народження, не існувало. Водночас суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що проведене 28.03.2021 року обстеження матеріально-побутових умов в ході якого дітей було доставлено до закладу охорони здоров`я спів пало у часі із виникненням самої необхідності в наданні малолітній [PERSON] , 2020 року народження, медичної допомоги в умовах стаціонару. В свою чергу належних, допустимих і достатніх доказів того, що відповідач [PERSON] не забезпечує дітям належне батьківське піклування, зокрема надання необхідної медичної допомоги, внаслідок чого лише вжиття службовими особами служби у справах дітей було відвернене небезпеку для їх життя і здоров`я, суду також не надано. Також суд враховує думку та побажання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яку суд заслухав в судовому засіданні у присутності її прабабусі - [PERSON] на виконання вимог ч.2 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства». Малолітня [PERSON] , у віці дев`яти років, в судовому засіданні зазначила, що зараз проживає з бабою (прабабою), що їй взагалі подобається, але при цьому вона сумує за матір`ю, батьком та своїми сестрами, тому бажає жити з ними і також бачити бабу (прабабу). Водночас із цим суд визнав не можливим виконати положення ч.2 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» у відношенні малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , внаслідок їх віку, відповідно, чотири роки і до одного року. ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Ураховуючи вищевикладене суд вважає, що пред`явлений до відповідачів позов в частині вимог про відібрання дітей у відповідачів [PERSON] і [PERSON] без позбавлення батьківських прав є необґрунтований, у зв`язку з чим в цій частині задоволенню не підлягає. - щодо стягнення аліментів: З урахуванням того, що судом встановлено відсутність підстав для відібрання у відповідачів дітей без позбавлення їх батьківських прав, то суд не вбачає підстав обґрунтованості вимог про стягнення з відповідачів і самих аліментів, оскільки згідно положень ч.4 ст. 170 СК України вирішення судом питання про стягнення з батьків аліментів на дітей відбувається виключно у разі задоволення позову в частині основної позовної вимоги - про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів є необґрунтований, у зв`язку з чим в даній частині також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed