Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

В лютому 2018 р.[PERSON]звернувся до суду з позовом,в якому зазначає, що з 2011 р.по грудень 2017 р. він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою [PERSON],сторони є батьками неповнолітнього [PERSON],[INFO] В грудні 2017 р.[PERSON]пішла із сімї,залишивши сина проживати з позивачем та його батьком,а з січня 2018 р.припинила спілкування з позивачем та сином,зі слів спільних знайомих,виїхала з міста на заробітки,допомоги батьку в утриманні дитини не надає. Посилаючись на те,що власних заробітків на теперішній час не достатньо для забезпечення дитині належного та необхідного утримання,її потреби з віком зростають,відповідач має матеріальну можливість приймати участь в утриманні сина,однак добровільно цього не робить,позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку(доходу),але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до його повноліття. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 26.06.2018 р. Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України,справа розглянута в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не зявились,надали письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач в судове засідання не з*явився,викликався шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місце проживання та через оголошення на офіційному сайті «Судова влада» ,відзиву на позов не надав. Відповідно до ст.128 ЦПК України,відповідач вважається таким,що належним чином повідомлений про дату,час та місце розгляду справи. Як передбачено ст.280 ЦПК України ,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таки умов:відповідач належним чином повідомлений про дату,час та місце судового засідання,відповідач не з*явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин,відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти розгляду справи без участі відповідача на підставі наявних доказів. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату,час та місце судового засідання,неявку відповідача в судове засідання без повідомлення причин,неподання відповідачем відзиву та згоду позивача на розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних доказів,суд на підставі ст.280 ЦПК України розглядає справу без участі відповідача та ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів. Оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню з таких підстав Як встановлено з матеріалів справи, позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON],[INFO],який зареєстрований та проживає з батьком,на його утримання відповідач у добровільному порядку коштів не надає. Конституцією України\~проголошено, що сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою\~де визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначені розміру аліментів,які підлягають стягненню, суд враховує відсутність відомостей про офіційні доходи відповідача,розмір яких визначити об*єктивно неможливо,відсутність з її боку участі в матеріальному забезпеченні спільної з позивачем дитини у будь-який спосіб. За таких обставин,доцільним в інтересах дитини для забезпечення їй матеріальної підтримки від матері є визначення аліментів у твердій грошовій сумі,виходячи з рівності обов*язків батьків утримувати дітей,у розмірі 1100 гр.щомісячно,що відповідає половині розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 2019 рік(для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.),що з урахуванням коштів від батька дає можливість утримувати дитину на належному гідному рівні. Доказів про наявність у відповідача інших утриманців,стягнень по виконавчим листам,обмеженість у можливості отримувати доходи за станом здоров*я,суду не надано. З урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку про часткове задоволення позову як ґрунтованого на законі та доведеного доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги.Розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв*язку з розглядом справи,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказі,які подаються до закінчення судових дебатів або протягом п*яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивач при зверненні до суду від попередньої сплати судового збору звільнений,при задоволенні позову суд стягує судовий збір у розмірі 704 гр.80 коп.з відповідача на користь держави. На підставі ст.180,182,192 Сімейного Кодексу України,ст.ст.12,13,76,81,141,258,259,263,265,279,353,355 ЦПК України,суд-

Outcome: partial