Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернувся з позовом [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом в якому зазначив, що після смерті брата, [PERSON], який помер [INFO], він не звернувся в установлений строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і тому позбавлений можливості оформити своє право на спадкове майно через нотаріальну контору. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Відповідач по справі, Станичненська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, в наданій до суду заяві зазначив про визнання позову та не заперечує проти його задоволення, просив слухання справи провести без участі представника відповідача. Суд заслухав пояснення представника позивача, розглянув заяву відповідача по справі, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, [PERSON], помер [INFO], свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 14 червня 2002 року Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, актовий запис № 32. Родинний зв'язок між позивачем та братом позивача підтверджується свідоцтвом про народження позивача [INFO] та Витягом з ДРАЦС про державну реєстрацію народження брата позивача [INFO], наявними в матеріалах справи. Суд зазначає, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку /пай/ розміром 6,53 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Дзержинського, відповідно до сертифікату на право на земельну частку /пай/ серія ХР № 001182, виданого на підставі рішення Нововодолазької райдержадміністрації від 21 березня 1996 року № 186 на ім'я [PERSON]. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК Української РСР (1963 р.) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до статті 530 ЦК Української РСР/1963 року/ при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також у разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого. Судом встановлено, спадщину за законом після смерті [PERSON] позивач прийняв фактично, через юридичну необізнаність до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, вважав, що оскільки сертифікат на право на земельну частку / пай/ знаходиться у нього, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до довідки, виданої Станичненською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 21 жовтня 2013 року № 1014, [PERSON] фактично проживав на момент його смерті [INFO] в [ADDRESS] з [PERSON], яка померла [INFO]. Судом перевірено, інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину, чи зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], немає. Суд зазначає, [PERSON], яка померла [INFO], не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], протягом семи років з моменту смерті [PERSON] не вчинила жодних з дій, передбачених ст.549 ЦК Української РСР /1963 року/, не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Тому відповідно до частини другої статті 553 ЦК Української РСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року №4 ,,Про практику розгляду судами України справ про спадкування,, зазначено, якщо в шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб. Отже є підстави ухвалити рішення про задоволення позову з урахуванням визнання позову відповідачем та на підставі з'ясованих та досліджених обставин справи. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Судом встановлено право власності спадкодавця, [PERSON], який помер [INFO], на спадкове майно, позивачем по справі строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON].

Outcome: approved