Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

В квітні 2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування позову позивачі вказали, що 24 січня 1997 року квартира [ADDRESS] , була набута ними та [PERSON] , [PERSON] у спільну часткову власність в рівних частках в порядку приватизації, про що відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому було видане свідоцтво про право власності на житло. В подальшому, на 1/4 частку квартири, що належала [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом їм та [PERSON] в рівних частках кожному, про що на свідоцтві про право власності на житло 07.03.2001 року вчинено відповідний запис. 30.03.2001 року [PERSON] за договором дарування посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лучковською Т.М., зареєстрованим в реєстрі за №1703, подарував позивачу [PERSON] належну йому 1/3 частину квартири. На даний час вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . [PERSON] належить 1/3 частка, а [PERSON] належить 2/3 частки, що підтверджується технічним паспортом № [NUMBER] та свідоцтвом про право власності на житло від 24.01.1997 року. 18.04.2002 року [PERSON] , зареєструвала своє місце проживання у квартирі [ADDRESS] , проте фактично ніколи там не проживала. Після розлучення з [PERSON] в 2005 році він, [PERSON] хоч і сплачував їй аліменти на утримання дитини - [PERSON] , проте жодних зв`язків із нею та дитиною не підтримував. Актом від 09.04.2019 року складеним КП «Управляюча муніципальна компанія «Озерна» встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає. Таким чином, вона відсутня за місцем реєстрації без поважних причин. Реєстрація відповідача в їх квартирі суттєво впливає на розмір комунальних платежів, унеможливлює оформлення субсидії на сплату комунальних послуг, тим самим порушує їх права на володіння та розпорядження майном. Тому позивачі просять позов задоволити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, суду пояснив, що [PERSON] є донькою [PERSON] , однак у квартирі позивачів не проживає тривалий час, більше одного року. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивачів не заперечив проти заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивачів, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/3 та 2/3 частини відповідно належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується: договором дарування від 30.03.2001 року; свідоцтвом про право власності на житло від 24.01.1997 року; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] . Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради №7417 від 09.04.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (власник), [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (онука). Згідно акту Комунального підприємства «Управляюча муніципальна компанія «Озерна» Хмельницької міської ради від 09.04.2019 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила вказані обставини, пояснивши, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] десь з 2001 року. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України - зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не здобуто доказів того, що відповідач відсутня з поважних причин чи їй створювались перешкоди у проживанні у вказаній квартирі, а також, що між позивачами та відповідачем були будь-які договірні відносини з приводу користування квартирою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право на користування квартирою [ADDRESS] , а позов слід задоволити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40грн. на користь [PERSON] , а також 768,40 грн. судового збору на користь [PERSON] .. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved