Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідно до укладеного кредитного договору №20343к від 09.07.2013 року він надав відповідачці [PERSON] як позичальнику кредит на суму 13 200 грн. на строк 24 місяці (до 09.07.2015 року) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів за користування останнім здійснюється щомісячними виплатами в розмірі, порядку та строки, що встановлюються графіком повернення кредиту та сплати процентів, який міститься в Додатку №1 до договору і є його невід'ємною частиною. Проценти нараховуються за фактичний строк користування кредитом. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за вказаним договором між позивачем (як кредитором) та відповідачами [PERSON] та [PERSON] (як поручителями) того ж дня (09.07.2013 року) укладено договори поруки, відповідно до яких ці відповідачі зобов'язалася відповідати усім своїм майном за зобов'язаннями позичальника [PERSON], які випливають із вказаного кредитного договору. Однак, позичальник порушила свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами, розмір якої станом на 01.03.2016 року становить 18\~804, 15 грн. Останню позивач просить стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку, а також присудити з відповідачів на його користь судові витрати в розмірі 1\~378 грн. Представники позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. При цьому представник позивача [PERSON] також пояснив, що позичальник, починаючи з періоду сплати першого платежу, систематично порушувала строки повернення кредиту, зовсім не дотримуючись графіку його повернення. Тому позивачем до 28.07.2014 року нараховувалися підвищені проценти за періоди прострочення сплати чергових платежів. Однак, після того, як позичальник звернулася до позивача та повідомила, що її син є інвалідом, то позивач припинив нарахування підвищеного розміру процентів, про що свідчить долучений до позову розрахунок заборгованості. Тому представники позивача просять позовні вимоги задовольнити та присудити на користь позивача з відповідачів судові витрати в рівних частинах. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги по суті визнала частково, пояснивши, що згідно з графіком повернення кредитних коштів загальна сума повернення становить 19 714, 77 грн. Оскільки позивачкою оплачено 10\~266 грн. і вона має в позивача депозит в розмірі близько 2\~000 грн., то ця відповідачка вважає, що її заборгованість перед позивачем становить близько 7\~ 000 грн. Тому вона просить позовні вимоги задовольнити частково, врахувавши, що з нею разом проживає син, який є інвалідом. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги по суті не визнала, зазначивши, що її порука за повернення відповідачкою [PERSON] кредиту носила виключно формальний характер. Оскільки [PERSON] є одинокою особою, її єдиним доходом є лише пенсія, то вона не має змоги здійснювати погашення заборгованості за коредитом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить здійснювати розгляд справи у його відсутності у зв'язку з його похилим віком та станом здоров'я (а.с.45). Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 зазначеного Кодексу якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 вказаного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 09.07.2013 року позивач та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір №20343к, відповідно до якого позивачем надано цій відповідачці кредит в розмірі 13 200 грн. Повернення кредиту та сплата процентів за користування останньою здійснюється щомісячними виплатами в розмірі, порядку та строки, що встановлюються графіком повернення кредиту та сплати процентів (відсотків) за користування кредитом (Додаток №1, що є невід'ємною частиною договору). Строк користування кредитом - до 09.07.2015 року (а.с.3-5). Відповідно до п.2.1 кредитного договору проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 40 % річних. Згідно з п.2.2.1 вказаного договору у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів, якщо час прострочення становить більше 30 днів, позичальник сплачує кредитодавцеві підвищений процент у розмірі 60 % річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення простроченого платежу і до дати сплати останнього. Відповідно до п.2.5 кредитного договору нарахування процентів здійснюється за кожен календарний день фактичного користування кредитом, а позичальник сплачує ці проценти щомісячно не пізніше 25-го числа. Відповідно до п.2.6 кредитного договору прострочення сплати кредиту та процентів згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів (відсотків) за користування кредитом не зупиняє нарахування процентів. Згідно з п.4.2 договору позичальник зобов'язався повністю повернути кредит не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого п.1.2 договору. П.4.5 кредитного договору передбачає, що повернення кредиту кредитодавцеві та сплата відсотків здійснюється у такій черговості: у першу чергу позичальник сплачує нараховані проценти (відсотки) за користування кредитом (заборгованість за процентами та поточний платіж); у другу чергу сплачує суму кредиту ( заборгованість за кредитом та поточний платіж). Відповідно до п.5.2.2 вказаного договору позичальник зобов'язався своєчасно здійснювати всі платежі за цим договором. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила свої зобовязання за даним кредитним договором і станом на 01.03.2016 року загальний розмір заборгованості позивачем визначено як 18\~804,15 грн., в тому числі за кредитом 13 200 грн. та за процентами за користування кредитом 5\~604,15 грн., про що зазначено у наданому позивачем розрахунку заборгованості (а.с.5). Судом також встановлено, що з метою забезпечення виконання позичальником зобовязань за вказаним кредитним договором позивач 09.07.2013 року уклав з відповідачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] як з поручителями договори поруки (а.с.7, 9). Відповідно до п.1.1 цих договорів поручителі зобов'язались перед позивачем відповідати усім своїм майном за зобовязаннями позичальника [PERSON], які виникають з кредитного договору №20343к від 09.07.2013 року. Відповідно до п.2.1 договорів поруки відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання за вказаним кредитним договором. Відповідно до п.2.2 договорів поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів (відсотків), відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору і інші витрати. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, оскільки відповідачка [PERSON] як позичальник належно та своєчасно не виконує взяті на себе договірні зобов'язання, суд вважає, що з неї та з відповідачів [PERSON] та [PERSON] як з поручителів необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 18\~804, 15 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що твердження відповідачки [PERSON] про те, що її заборгованість перед позивачем становить лише близько 7\~000 грн. є безпідставною, адже передбачений вищевказаним графіком повернення тіла кредиту та процентів в загальному розмірі 19\~714, 77 грн. у разі дотримання визначених графіком повернення кредиту строків сплати щомісячних платежів в належних розмірах. Однак, згідно з розрахунком заборгованості, і цього не заперечила відповідачка [PERSON], що вона вносила платежі по мірі можливості і довільних розмірах. Позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1 378 грн., що стверджується платіжним дорученням від 02.03.2016 року (а.с.1 ). Вказані судові витрати підлягають присудженню в рівних частинах з відповідачів на користь позивача в звязку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст.526, 530, 543, 553, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved