overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

В квітні 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. В даний час вони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дітей та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей щомісяця в розмірі 850 грн. та понесені нею витрати на юридичне оформлення позову в розмірі 300 грн.. В судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просила суду стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей щомісяця розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину. Відповідач позов визнав в повному обсязі, пояснівши суду, що готовий сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у розмірі передбаченому чинним законодавством. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які перебувають на утриманні позивачки. Діти на диспансерному обліку в лікарні не перебувають. Сторони подружніх відносин фактично не підтримують, мешкають окремо. Відповідач як батько зобовязаний приймати участь в утри манні своїх неповнолітніх дітей. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

В квітні 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2002 року. Відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. В даний час вони спільно не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дітей та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісяця в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Відповідач позов визнав у повному обсязі та пояснив суду, що готовий сплачувати позивачці аліменти на утримання своїх дітей в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 17 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки. Діти на диспансерному обліку в лікарні не перебувають. Сторони подружніх відносин фактично не підтримують, мешкають окремо. Відповідач як батько зобов'язаний приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В квітні 2012 року позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . В даному будинку зареєстрована відповідачка. З 2011 року відповідачка в квартирі не проживає. Просили визнати відповідачку такою що втратила право користуватися житлом та зняти її з реєстрації у квартирі [ADDRESS], який належить позивачу. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Просили задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася двічі, до суду надала заяву, де просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає. Представник відділу у справах громадянства, міграції і реєстрації фізичних осіб до суду не зявився, до суду надіслали заяву про слухання справи у відсутність їх представника. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивачам на підставі договору купівлі-продажу серії ВМО №670387 від 13.11.2009 року належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована відповідачка. З 2011 року відповідачка в квартирі не проживає, це підтверджується актами депутата Тарасівської сільської ради [PERSON] від 19.10.2011 року, 20.11.2011 року, 18.12.2011 року, 18.02.2012 року та від 18.03.2012 року. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Названі вище обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

В квітні 2013 позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в обґрунтування своїх вимог, вказавши, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з лютого 2012 року, ніяких спільних інтересів не мають, намір примиритись відсутній, тому просить їх шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Судом встановлено, що сторони в справі одружені, шлюб зареєстрований 12 грудня 1998 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Луганська, актовий запис № 739, дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З 2012 року чоловік і жінка перестали підтримувати шлюбні відносини. Зберігати свою родину сторони не мають наміру, наданий судом термін для примирення бажаних наслідків не дав. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження даної родини стали неможливими, а також, що це суперечить інтересам обох з подружжя. Тому такий шлюб відповідно до ст. 112 СК України необхідно розірвати, а позов - задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

В квітні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.04.2008 року, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №180. Шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2013 року, підставою розпаду сім`ї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, та принижує честь та гідність позивачки. Між сторонами втрачена взаємна повага та довіра один до одного. Це призвело до того, що подружжя перестало бути однією родиною, мешкає окремо, спільного господарства не веде. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, свої вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Присутній в судовому засіданні відповідач не визнала заявлені позовні вимоги, проти розірвання шлюбу заперечував, вважав можливим зберегти сім*ю з позивачкою. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.04.2008 року, шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №180 (а.с.6), шлюб у сторін перший, в шлюбі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Подружні стосунки припинено з січня 2013 року, подружжя проживає окремо, спільного господарства не веде. На момент розгляду справи між подружжям майнового спору не існує. Ухвалою суду від 22.01.2014 року подружжю надано строк для примирення один місяць, - проте після відкладення розгляду справи примирення не відбулося, позивачка наполягає на свої вимогах про розірвання шлюбу. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, відновити їх бажання не мають, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В квітні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, вказавши, що 22.07.2012 року він позичив відповідачам кошти в сумі 70 000,00 доларів США, які передав [PERSON], про що була власноручно написана розписка. В подальшому відповідачами борг частково був повернутий в сумі 20 000,00 доларів США, а 50 000,00 доларів США до цього часу не повернуті. На неодноразові звернення з проханням повернути кошти відповідачі борг не заперечують, але кошти не повертають, пояснюючи це їхньою відсутністю. Просить стягнути з відповідачів солідарно борг в сумі 50 000,00 доларів США та моральні збитки в сумі 20 000,00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному об*ємі та просять їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, вказавши, що дійсно разом з [PERSON] позичали гроші у [PERSON] Останній раз в борг було взято 70 000,00 доларів США, з яких 50 000,00 доларів США не повернуто у зв*язку з скрутним матеріальним становищем. Не заперечує проти стягнення з нього солідарно з [PERSON] вказаного боргу за рішенням суду. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вказав, що відповідач [PERSON] позов не визнав. Не заперечуючи факту отримання коштів в борг у позивача для розвитку бізнесу, вважає що відповідальність за отриманні кошти повинен нести [PERSON] Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 22.07.2012 року [PERSON] передав в борг [PERSON] та [PERSON] в борг кошти в сумі 70 000,00 доларів США, що підтверджується власноручно написаною розпискою та підписаною відповідачами. 50 000,00 доларів США на день розгляду справи позивачу не повернуто. Вказані обставини не оспорюються та підтверджуються сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При таких обставинах суд вважає, що позов в частині стягнення суми боргу в розмірі 50 000,00 доларів США підлягає задоволенню. Позивачем в судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів в підтвердження спричинення йому моральної шкоди, а тому суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі по 1720,50 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

В квітні 2013 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем в зв'язку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку в зв'язку з тим, що вона з відповідачем мають доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просить позовні вимоги визнати в повному обсязі. Відповідач в суд не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд дослідив докази, які були надані суду. Суд приходить до наступного: Сторони в 2002 році уклали шлюб, від цього шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини припинені з осені 2010 року, в зв'язку з психологічною несумісністю. Спільне життя у них не склалося, оскільки постійно в сім'ї виникали сварки, непорозуміння. Спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача на підставі ст.112 Сімейного кодексу України. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина знаходяться на утриманні позивача. За ст..180,181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які можуть бути стягнуті у частці від доходу за ст. 183 СК України. Відповідач є працездатним, тому він має змогу сплачувати аліменти. Тому суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

В квітні 2013 року Приватний підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» про визнання правочину недійсним. Позивач своєму позові та його представник - [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги обґрунтовують тим, що 07.08.2004 року ПП [PERSON] уклав з [PERSON] договір оренди належних останній на праві власності двох земельних ділянок, загальною площею 11,9148 га, які знаходяться на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Договір було укладено строком на десять років та зареєстровано в порядку, встановленому законом. Проте, [INFO] [PERSON] померла і її донька [PERSON] (яку залучено до участі в справі в якості відповідача) успадкувала належні матері вищезазначені земельні ділянки, площею 5,5012 га та 6,4136 га (загальною площею 11,9148 га). Без розірвання існуючих договорів оренди, 10.01.2010 року [PERSON] уклала з ТОВ «Компанія Фенікс 2009» нові договори оренди вказаних земельних ділянок, згідно яких передала земельні ділянки в оренду товариству строком на 10 років, та здійснила державну реєстрацію укладених правочинів. В своєму позові [PERSON] зазначає, що такі дії відповідачів порушують його права як землекористувача за договором оренди, і прохає суд з підстав, передбачених ст. 215 ЦК України, визнати недійсним договір оренди землі від 25 травня 2010 року, укладений між [PERSON] та Товариством з Обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» щодо передачі в оренду однієї в вищезазначених земельних ділянок: загальною площею 6,4136 га, кадастровий номер 2321587300:03:004:0018 В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов. Посилаючись на те, що оспорюваний договір був укладений відповідачами без розірвання попереднього договору оренди, укладеного 07.08.2004 року між позивачем та [PERSON], прохає суд захисти права позивача та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» в судові засідання неодноразово не з'являлись, про дату та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. В зв'язку з вищенаведеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

В квітні 2013 року Приватний підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» про визнання правочину недійсним. Позивач своєму позові та його представник - [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги обґрунтовують тим, що 07.08.2004 року ПП [PERSON] уклав з [PERSON] договір оренди належних останній на праві власності двох земельних ділянок, загальною площею 11,9148 га, які знаходяться на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Договір було укладено строком на десять років та зареєстровано в порядку, встановленому законом. Проте, [INFO] [PERSON] померла і її донька [PERSON] (яку залучено до участі в справі в якості відповідача) успадкувала належні матері вищезазначені земельні ділянки, площею 5,5012 га та 6,4136 га (загальною площею 11,9148 га). Без розірвання існуючих договорів оренди, 13.05.2010 року [PERSON] уклала з ТОВ «Компанія Фенікс 2009» нові договори оренди вказаних земельних ділянок, згідно яких передала земельні ділянки в оренду товариству строком на 10 років, та здійснила державну реєстрацію укладених правочинів. В своєму позові [PERSON] зазначає, що такі дії відповідачів порушують його права як землекористувача за договором оренди, і прохає суд з підстав, передбачених ст. 215 ЦК України, визнати недійсним договір оренди землі від 13 травня 2010 року, укладений між [PERSON] та Товариством з Обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» щодо передачі в оренду однієї в вищезазначених земельних ділянок: загальною площею 5,5012 га, кадастровий номер 2321587300:03:004:0017. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлений позов. Посилаючись на те, що оспорюваний договір був укладений відповідачами без розірвання попереднього договору оренди, укладеного 07.08.2004 року між позивачем та [PERSON], прохає суд захисти права позивача та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» в судові засідання неодноразово не з'являлись, про дату та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином. В зв'язку з вищенаведеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

В квітні 2013 року Селянське (фермерське) господарство «Лещенко Віктор Миколайович» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» про визнання правочину недійсним. Позивач в своєму позові та його представник - Салімонов Р.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги обґрунтовують тим, що 25.05.2010 року С(Ф)Г «Лещенко Віктор Миколайович» уклав з [PERSON] договір оренди належної останньому на праві власності земельної ділянки, загальною площею 5,2490 га, яка знаходяться на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Договір було укладено строком на десять років та зареєстровано в порядку, встановленому законом. Проте, в березні 2013 року позивачу стало відомо, що Відділом Держкомзему у Вільнянському районі також був зареєстрований Договір оренди землі від 25 травня 2010 року, укладений між відповідачами, згідно якого [PERSON] одночасно передав вказану земельну ділянку ТОВ «Компанія Фенікс 2009» строком на 10 років, та здійснив державну реєстрацію укладеного правочину. При цьому існуючий договір оренди № 1076 від 25.05.2010 р., укладений між позивачем та [PERSON], - розірвано не було. Позивач в своєму позові зазначає, що земельна ділянка, яка є предметом обох договорів, - не вибувала з його користування, а такі дії відповідачів порушують його права як землекористувача за договором оренди, і прохає суд з підстав, передбачених ст. 215 ЦК України, визнати недійсним договір оренди землі від 25 травня 2010 року, укладений між [PERSON] та Товариством з Обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» щодо передачі в оренду земельної ділянки, площею 5,2490 га, кадастровий номер 2321587300:03:005:0074. В судовому засіданні представник позивача Салімонов Р.Є. підтримав заявлений позов. Посилаючись на те, що оспорюваний договір був укладений відповідачами без розірвання попереднього договору оренди № 1076, укладеного 25.05.2010 року між позивачем та [PERSON], прохає суд захисти права позивача та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав суду заяву, в якій зазначив, що визнає позов в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, та прохає розглянути справу за його відсутності. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» в судові засідання неодноразово не з'являлась, про дату та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином. В зв'язку з вищенаведеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

В квітні 2013 року Селянське (фермерське) господарство «Лещенко Віктор Миколайович» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» про визнання правочину недійсним. Позивач своєму позові та його представник - Салімонов Р.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги обґрунтовують тим, що 11.03.2010 року С(Ф)Г «Лещенко Віктор Миколайович» уклав з [PERSON] договір оренди належної останній на праві власності земельної ділянки, загальною площею 4,9717 га, яка знаходяться на території Тернівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області. Договір було укладено строком на десять років та зареєстровано в порядку, встановленому законом. Проте, в березні 2013 року позивачу стало відомо, що Відділом Держкомзему у Вільнянському районі був зареєстрований Договір оренди землі від 25 травня 2010 року, укладений між відповідачами, згідно якого [PERSON] передала вказану земельну ділянку ТОВ «Компанія Фенікс 2009» строком на 10 років, та здійснила державну реєстрацію укладеного правочину. При цьому існуючий договір оренди № 1033 від 11.03.2010 р., укладений між позивачем та [PERSON], - розірвано не було. Позивач в своєму позові зазначає, що земельна ділянка, яка є предметом обох договорів, - не вибувала з його користування, а такі дії відповідачів порушують його права як землекористувача за договором оренди, і прохає суд з підстав, передбачених ст. 215 ЦК України, визнати недійсним договір оренди землі від 25 травня 2010 року, укладений між [PERSON] та Товариством з Обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» щодо передачі в оренду земельної ділянки, площею 4,9718 га, кадастровий номер 2321587300:01:001:0006. В судовому засіданні представник позивача Салімонов Р.Є. підтримав заявлений позов. Посилаючись на те, що оспорюваний договір був укладений відповідачами без розірвання попереднього договору оренди, укладеного 11.03.2010 року між позивачем та [PERSON], прохає суд захисти права позивача та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подала суду заяву, в якій зазначила, що визнає позов в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення, та прохає розглянути справу за її відсутності. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Фенікс 2009» в судові засідання неодноразово не з'являлась, про дату та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином. В зв'язку з вищенаведеним,

Outcome: approved