Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заробітної плати за період з 09.12.2003 року по 09.03.2008 року та з 10.08.2009 року по 17.06.2010 року у розмірі 22997 гривень. В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що в періоди з 09.12.2003 року по 09.03.2008 року та з 10.08.2009 року по 17.06.2010 року [PERSON] працював водієм у приватного підприємця [PERSON] за трудовими договорами №1224 від 09 грудня 2003 року та №05400901120 від 10 серпня 2009 року, які були зареєстровані у державній службі зайнятості. Розмір його заробітної плати складав 205 гривень за місяць за договором №1224 від 09.12.2003 року та 630 гривен на місяць за договором №05400901120 від 10 серпня 2009 року. Проте у зазначені періоди відповідач не виплачував йому заробітну плату, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 22997 гривень, яку він просив стягнути на свою користь. Під час розгляду справи, з урахуванням документів, які були надані ПП [PERSON], представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути заробітну плату за період з 09.12.2003 року по 31.12.2006 року та з 10.08.2009 року по 17.06.2010 року у розмірі 13680 гривень. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що оскільки відповідач не надав розрахунково-платіжні відомості про отримання [PERSON] у зазначені періоди заробітної плати, то заявлена сума підлягає стягненню. У судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. Пояснили, що з 2003 року [PERSON] разом із [PERSON] та його братом [PERSON] здійснювали підприємницьку діяльність щодо надання послуг з транспортних перевезень. Вони в повному обсязі отримували заробітну плату, яку особисто видавав [PERSON] В 2011 році між ними виникло непорозуміння і вони припинили спільну діяльність і в той же час зникла частина фінансових документів. Вважають, що через наявність неприязних відносин [PERSON] та [PERSON] подали позови до суду в яких виклали відомості, які не відповідають дійсності. Стверджують, що підтвердженням виплати заробітної плати позивачу є документальне підтвердження сплати податків щодо працівників підприємства, а також неповідомлення з боку позивача Центру зайнятості населення Жовтневого району міста Маріуполя інформації щодо наявності заборгованості по заробітній платі при знятті з реєстрації трудових договорів. Допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що з 2009 року вона надавала бухгалтерські послуги ПП [PERSON] Стверджує, що всім працівникам підприємства відповідно до вимог законодавства була нарахована та виплачена заробітна плата в повному обсязі, а [PERSON] був компаньйоном [PERSON] та особисто виплачував заробітну плату працівникам. Допитавши осіб та дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. З копії трудової книжки [NUMBER], яка належить [PERSON], вбачається, що останній перебував у трудових відносинах з ПП [PERSON], а саме працював на посаді водія: за трудовим договором №1224 від 09 грудня 2003 року в період з 09.12.2003 року по 09.03.2008 року, за трудовим договором №05400901120 від 10 серпня 2009 року в період з 10.08.2009 року по 17.06.2010 року. Умовами трудового договору №1224 від 09 грудня 2003 року, який зареєстровано у Жовтневій міжрайонній філії Маріупольського міського центру зайнятості, передбачено, що [PERSON] (ІПН[NUMBER]) зобов'язується оплачувати працю [PERSON] (ІПН[NUMBER]) у розмірі 205 гривень на місяць, при цьому розмір заробітної плати визначається за згодою сторін, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Договір укладено на невизначений строк, а 09 березня 2008 року його було розірвано та [PERSON] звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. Умовами трудового договору №05400901120 від 10 серпня 2009 року, який зареєстровано у Жовтневій міжрайонній філії Маріупольського міського центру зайнятості, передбачено, що [PERSON] зобов'язується оплачувати працю [PERSON] у розмірі 630 гривень на місяць, при цьому розмір заробітної плати визначається за згодою сторін, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Договір укладено на невизначений строк, а 17 червня 2010 року його було розірвано та [PERSON] звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. Відповідач [PERSON] надав суду розрахунково-платіжні відомості на підтвердження виплати заробітної плати [PERSON] в період з січня 2007 року по березень 2008 року, відповідно з 01.01.2007 року по 01.01.2008 року по 500 гривен на місяць, з 01.01.2008 року по 01.04.2008 року по 515 гривень на місяць. Розрахунково-платіжні відомості про сплату [PERSON] заробітної плати [PERSON] в інші періоди працевлаштування, відсутні. Згідно з Відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів [PERSON], останній отримав такі доходи: у 4 кварталі 2003 року нараховане та виплачено 750 гривень ПП «Югтранс» (основне місце роботи) у 1 кварталі 2004 року інформація про доходи відсутня, у 2 кварталі 2004 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 615 гривень ПП [PERSON], у 3 кварталі 2004 року інформація про доходи відсутня, у 4 кварталі 2004 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 711 гривень ПП [PERSON], у 1 кварталі 2005 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 786 гривень ПП [PERSON], у 2 кварталі 2005 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 870 гривень ПП [PERSON], у 3 кварталі 2005 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 952 гривень ПП [PERSON], у 4 кварталі 2005 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 996 гривень ПП [PERSON], у 1 кварталі 2006 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 1050 гривень ПП [PERSON], у 2 кварталі 2006 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 1050 гривень ПП [PERSON], у 3 кварталі 2006 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 1125 гривень ПП [PERSON], у 4 кварталі 2006 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 1150 гривень ПП [PERSON], у 3 кварталі 2009 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 1102 гривень ПП [PERSON], у 4 кварталі 2009 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 2138 гривень ПП [PERSON], у 1 кварталі 2010 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 2610 гривень ПП [PERSON], у 2 кварталі 2010 року нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 2315 гривень ПП [PERSON] Інформація про виплату зазначених грошових сум також міститься з Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, які ПП [PERSON] подавав до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції міста Маріуполя. Розмір нарахованої та виплаченої заробітної повністю відповідає положенням законодавства про встановлений розмір мінімальної заробітної плати в період з 01.12.2003 року по 01.07.2010 року. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 24 лютого 2014 року було змінено рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 27.12.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заробітної плати. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнута заробітна плата за період з 01.11.2005 року по 31.12.2005 року у розмірі 664 гривні. У рішенні суду зазначено, що [PERSON] заявляв позовні вимоги про стягнення заробітної плати за періоди роботи з 01.11.2005 року по 07.08.2009 року, з 18.01.2010 року по 17.06.2010 року, з 06.07.2011 року по 08.08.2011 року, але в більшій частині вони виявилися безпідставними. Положеннями статей 94, 115, 116 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно, а при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вирішуючи справу суд враховує, що Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України та Жовтневої ОДПІ міста Маріуполя щодо отриманих [PERSON] доходів у вигляді заробітної плати в період роботи у відповідача містять інформацію щодо предмету доказування і є належними доказами, що підтверджують факт отримання позивачем заробітної плати. На думку суду, про безпідставність частини позовних вимог про стягнення заробітної плати в певні періоди, свідчить і те, що позивач двічі звільнявся за власним бажанням, а не з інших підстав, при укладанні нового договору та протягом тривалого часу після звільнення не заявляв вимог про невиплату заробітної плати. Також суд критично ставиться до тверджень позивача про невиплату заробітної плати, оскільки [PERSON] не навів належне обґрунтування причини заявлення первісних вимог про невиплату заробітної плати в період з 01.01.2007 року по 09.03.2008 року, від яких він відмовився під час розгляду справи з урахуванням наданих відповідачем документів. При цьому суд враховує наявність кримінального провадження за заявою [PERSON] про намагання з боку [PERSON] та [PERSON] шляхом шахрайства заволодіти його грошима через зникнення фінансових документів, які безпосередньо підтверджують виплату заробітної плати. Між тим, факт неотримання позивачем заробітної плати за період з 09 грудня 2003 року по 01 квітня 2004 року, а також за період з 01 липня 2004 року по 01 жовтня 2004 року, відповідачем не спростовано. Так, з досліджених матеріалів вбачається, що у 4 кварталі 2003 року [PERSON] отримав доходи у сумі 750 гривень в ПП «Югтранс», а в 1-му та 3-му кварталах 2004 року інформація про доходи відсутня. З урахуванням того, що мінімальна заробітна плата в період з 01.12.2003 року по 31.08.2004 року складала 205 гривень на місяць, а в період з 01.09.2004 року по 31.12.2004 року складала 237 гривень на місяць, то з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню заробітна плата у загальній сумі 1467 гривень (Розрахунок: 4 квартал 2003 року - 205 гривень, 1 квартал 2004 року - 615 гривень /205 гривень х 3 місяці/, 3 квартал 2004 року - 647 гривень /205 гривень х 2 місяці + 237 гривень х 1 місяць/). Відповідно до ст.88 ЦПК України з ПП [PERSON] у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial