Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що звідповідачем по справі перебуває в шлюбі з 07 червня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідач належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків, дитина практично перебуває на її утриманні та проживає з нею. Відповідач працює, надає послуги по стяжці підлоги та отримує від цього дохід більше 20 000 грн. на місяць. Враховуючи те, що він працює не офіційно, вона не має змоги надати відповідні документи про його середній місячний дохід. Враховуючи необхідні та елементарні потреби сина на сьогоднішній день, ціни на продукти харчування, одяг речі необхідні для його зростання, розвитку та дозвілля, позивачка не має можливості забезпечити його усім необхідним. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, на виклик суду не з`явився, відзиву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 07 червня 2013 року відділом ДРАЦС Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 106, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 4). [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені сторони по страві (а.с. 5). Згідно довідки ЦНАП Дубенської міської ради від 07.05.2019 року № 07-01-20/1424, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивачка не надала відповідних доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно, а також рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, позов підлягає до часткового задоволення. Суд, враховуючи, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, вважає, що є підстави для призначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 768 гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: partial