Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

В лютому 2020 року позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вищевказаною позовною заявою. Позовна заява мотивована тим, що з 2005 року позивач добросовісно, відкрито, безперешкодно та безперервно користуюся будівлею складу 1980 року побудови, яка розташована по [ADDRESS] . За час володіння вищезазначеним майном, жодних витрат на утримання приміщення, окрім позивача, ніхто не ніс та не цікавився складом, не утримував його, не претендував на нього раніше та не претендує на даний час. Вказане майно належало КСП «Чернятинське» Хмільницького району Вінницької області, яке на даний час є ліквідованим. Окрім того на балансовому обліку Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області склад по [ADDRESS] , не знаходився раніше та не знаходиться на даний час. Будучи членом КСП «Чернятинське» Хмільницького району Вінницької області та проживаючи у селі Чернятинці позивач добросовісно та з дозволу сільської ради заволодів складом в цілях збереження його від повної руйнації та розкрадання на будівельні матеріали, що й сталося з переважною більшістю нерухомого майна, яке належало раніше вищезазначеному КСП. У зв`язку із викладеним позивач вимушений звернутися із даним позовом до суду. В підготовче судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує, представник Пустовійтівської сільської ради не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності приходить до наступного. Відповідно до довідки Пустовійтівської сільської ради № 69 від 06.02.202 року (а.с.9) та технічного паспорту на нежитлові приміщенні від 15.03.2017 року (а.с.4-7), [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] та дійсно з 2005 року та по даний час відкрито, постійно та безперешкодно володіє приміщенням складу, що розташований по [ADDRESS] . Згідно звіту про незалежну оцінку складу 1980 року побудови, який розташований по [ADDRESS] від 06.02.2020 року, загальна вартість вищезазначого складу визначена у 112260 грн.(а.с.8) Приміщення складу по [ADDRESS] , яке знаходиться в постійному користуванні [PERSON] раніше належало КСП «Чернячтинецьке» Хмільницького району Вінницької області, яке є ліквідованим, що підтверджується довідкою Пустовійтівської сільської ради № 73 від 06.02.2020 року.(а.с.10) Нежитлове приміщення (склад) по [ADDRESS] , яким користується [PERSON] , не знаходиться на балансовому обліку Пустовійтівської сільської ради та не знаходилось раніше, що підтверджується довідкою Пустовійтівської сільської ради № 72 від 06.02.2020 року.(а.с.11) Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність). Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Крім того, особі, яка претендує на визнання права власності за набувальною давністю, необхідно довести суду наявність зазначених у ст.\~344\~ЦК України чотирьох необхідних умов: добросовісність володіння, відкритість володіння майном, безперервність володіння майном, володіння протягом встановленого законом строку. При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Враховуючи те, що позивач вважає, що на законних підставах заволодів, користується та управляє нежитловим приміщенням (склад) по [ADDRESS] з 2005 року,, з того часу він безперервно та відкрито володіє нерухомим майном вже більше десяти років, що підтверджується матеріалами справи, відповідач проти позовних вимог не заперечує, а тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі викладене, ст. ст. 328, 344 ЦК України та

Outcome: approved