Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

в липні 2020 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації ) про стягнення майнової шкодив якому просив солідарно стягнути із відповідачів на свою користь майнову шкоду 736000,00 грн. майнової шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником нерухомого майна згідно Договору купівлі-продажу нежилих приміщень, згідно якого ТОВ«МЕДИЧНІ ІНОВАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ`передало Позивачу у власність групу нежитлових приміщень № 6 (літера «А»), загальною площею 172,30 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] (надалі - нежитлові приміщення № 6). 31 липня 2017 року Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (після перейменування - Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - Відповідач-2) винесено доручення №390/07-17, яким доручено Відповідачу-1 вжити заходи шляхом демонтажу встановлених з порушенням тимчасових споруд та елементів благоустрою, а саме, літнього майданчику при кафе, барі чи ресторані (всесезонного), розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту проведення демонтажу (переміщення) від 31.07.2017 №03-434 та акту проведення демонтажу (переміщення) від 01.08.2017 №03-439, були демонтовані не тільки літній майданчик при кафе, барі чи ресторані (всесезонного), розташованого за адресою: [ADDRESS] , а повністю вся група нежитлових приміщень № 6 (літера «А»), загальною площею 172,30 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що складається з тамбура (заг. пл. 9,9 кв.м.), основного приміщення (108,9 кв.м.), основного приміщення (26,8 кв.м.), санвузла (7,0 кв.м.), підсобного приміщення (0,5 кв.м.) та тераси (19,2 кв.м.). Не погоджуючись з вищевказаними діями відповідачів, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва, яким 19 березня 2018 року було ухвалене рішення у справі № 826/10517/17, яким позовні вимоги було задоволено повністю, а саме: визнано протиправним та скасовано припис Комунального Підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.07.2017 №1715925 та доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.07.2017 №390/07-17; визнано протиправними дії комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації-) по демонтажу (знесенню) частини нерухомого майна, за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 18Б, приміщення 6. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2018 року у справі № 826/10517/17 було залишено в силі. Згідно Звіту, складеного 04 травня 2017 року, про незалежну оцінку нежитлових приміщень (група нежитлових приміщень № 6) (в літ. «А»), загальною площею 172,30 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , ринкова вартість нерухомого майна - нежитлових приміщень (група нежитлових приміщень № 6) (в літ. «А»), загальною площею 172,30 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , приміщення 6 становила 736 000 гривень 00 копійок. Отже, позивач вважає, що протиправним демонтажем (знесенням) відповідачами групи нежитлових приміщень № 6 (літера «А»), загальною площею 172,30 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , йому була заподіяна матеріальна шкода у повній вартості протиправно знесеного нерухомого майна у розмірі 736 000 (сімсот тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок. За вказаних обставин, посилаючись, зокрема, на вимоги ст.22 ЦК України, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 31.07.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 17.11.2020 надійшов відзив від повідача Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якому зауважує, що саме Департамент міського благоустрою виконавчогооргану Київської міської ради ГКМЛАЇ є єдиним органом, який приймає рішення про демонтаж тієї чи іншої споруди у м. Києві. Фактично цей орган визначає долю такої споруди, її статус самовільно розмішеної, інше. Вказаний відповідач вважає, що із вишенаведеного слідує відсутність правових підстав для застосування ст. 1166 ЦК України щодо Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради ГКМДА), та Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), оскільки рішення щодо демонтажу приймалося Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) як суб`єктом владних повноважень, безпосередній демонтаж споруди здійснювався КП «Київблагоустрій» на виконання рішення суб`єкту владних повноважень, яке зобов`язувало (покладало обов`язок) вчинити цідії, а тому КП «Київблагоустрій» не може нести відповідальності за завдану шкоду зпричин відсутності всіх складових цивільно-правової відповідальності, зокремапротиправної поведінки, а відтак відсутній і причинний зв`язок між протиправноюповедінкою та шкодою та. у будь-якому разі, необхідності застосування ст. 1173 ЦКУкраїни у спірних правовідносинах. Крім того зазначає, що предметом розгляду даної справи є стягнення майнової шкоди завданої внаслідок ніби-то знищенням нерухомого майна під літерою А, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 19.03.2018 у справі № 826/10517/17 (згідно тексту рішення) не встановлено жодних обставин здійснення КП «Київблагоустрій» демонтажу нежитлового приміщення (в літ. А) площею 172,30 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] і така обставина, оскільки на неї посилається Позивач, підлягає доведенню на загальних підставах. Однак жодних доказів на обґрунтування таких фактичних даних позивачем не надано. Окрім вказаного, відповідач також посилається на те, що в обґрунтування вимог позовної заяви щодо розміру завданої шкоди позивач посилається на Звіт про незалежну оцінку нежитлових приміщень (група нежилих приміщень №6) ( в літ. «А», загальною площею 172,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та просить стягнути кошти для відшкодування завданих збитків у розмірі 736 000,00 грн. Однак, відповідач вважає, що термін дії звіту сплив 04 листопада 2017 року, а саме після спливу шести місяців з дати проведення оцінку і складання звіту. Окрім того, метою оцінки є визначення ринкової вартості для укладення цивільно- правової угоди (стор. 2 Звіту), а не визнання розміру завданої шкоди внаслідок демонтажу металевого каркасу демонтованого згідно наданих позивачем Актів проведення демонтажу (переміщення) від 31 липня 2017 та 01 серпня 2017. Отже, у відзиві зазначено, що звіт наданий позивачем не може бути використаний для визначення завданої майнової шкоди, оскільки метою оформлення даного звіту є визначення ринкової вартості для укладення угод, про що зазначено в самому звіті. Відповідач також вважає, що доводи позивача про повний демонтаж належного йому нерухомого майна не відповідає дійсності, оскільки дане нерухоме майно було відчужено ПП «Добро Квантум», яке на даний момент є власником цього майна (Рішення Шостого апеляційного адміністративного суду м.Києва від 29.07.2020 у справі № 640/15364/19). 20.11.2021 надійшов відзив Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації ) в якому вказаний відповідач заперечуючи проти позову зазначав, зокрема, на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2018 визнано протиправним, зокрема, дії комунального підприємства «Київблагоустрій» по демонтажу (знесенню) частини нерухомого майна за адресою: [ADDRESS]. Однак, адреса в рішення суду та в приписі не співпадають, а тому позивачем не доведено, що оскаржувані дії відповідача стосувались спірного майна та не доведено в установленому порядку завдану шкоду. Адже, як вбачається з актів демонтажу від 31.07.2017 №03-494 та від 01.08.2017 №03-349, демонтаж об`єкту був проведений представниками КП «Київблагоустрій» та за результатами демонтажу складені акти в яких вказано адресу: [ADDRESS] , що відрізняється від адреси володіння позивачем нерухомого майна. А позивачем не надано доказів присвоєння поштової адреси спірному приміщенню відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відповідач вважає, що позивач не довів, що дії відповідачів стосувались нерухомого майна, а не елементів благоустрою. Також зазначено, що вказаний в позові звіт визначив ринкову вартість об`єкту, що не відповідає приписам ст.22 ЦК України. Крім того, вказаний відповідач вважає, що позивачем не доведено спільних незаконних дій саме вказаних відповідачів, що давало б змогу вимагати з них відшкодування шкоди в солідарному порядку. Ухвалою від 12.03.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представники відповідачів заперечували проти задоволення позову посилаючись на підстави, викладені в їх заявах по суті. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.С Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, посадовою або службовою особою органу державної влади визначені ст.ст. 1173, 1174 ЦК України. Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.04.2017 з 12 квітня 2017 року позивачу [PERSON] належала на праві власності група нежитлових приміщень № 6 (літера «А»), загальною площею 172,30 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] (надалі - нежитлові приміщення № 6, а.с.9). Відповідно до Технічного паспорту, складеного 16.03.2017, на нежитлові приміщення, вбудовані в житловий будинок по [ADDRESS] , вказані нежитлові приміщення № 6 є одним цілісним об`єктом нерухомого майна та складаються з тамбура (заг. пл. 9,9 кв.м.), основного приміщення (108,9 кв.м.), основного приміщення (26,8 кв.м.), санвузла (7,0 кв.м.), підсобного приміщення (0,5 кв.м.) та тераси (19,2 кв.м.) (а.с.10-11). Крім того, судом встановлено, що 13.07.2017 Комунальним підприємством «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - КП «Київблагоустрій», Відповідач-1) було складено припис №1715925, яким встановлено порушення Позивачем пункту 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 18Б, приміщення 6, та запропоновано усунути виявлене порушення шляхом надання проектно-дозвільної документації на розміщення тимчасової споруди на тротуарі,протягом трьох днів (а.с.12). 31 липня 2017 року Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (після перейменування - Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - Відповідач-2) винесено доручення №390/07-17, яким доручено Відповідачу-1 Комунальному підприємству «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)вжити заходи шляхом демонтажу встановлених з порушенням тимчасових споруд та елементів благоустрою, а саме, літнього майданчику при кафе, барі чи ресторані (всесезонного), розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Згідно акту проведення демонтажу (переміщення) від 31.07.2017 №03-434 та акту проведення демонтажу (переміщення) від 01.08.2017 №03-439, були демонтовані літній майданчик при кафе, барі чи ресторані (всесезонний), розташованого за адресою: [ADDRESS] відповідно до припису №1715925 від 13.07.2017(а.с.14,16). Згідно доданих актів опису майна від 31.07.2017 та 01.08.2017 вбачається, що адресою проведення демонтажу майна є: [ADDRESS] , власник: ФОП [PERSON] , вид матеріалу (що демонтується) - металевий каркас; технічний стан - незадовільний, після пожежі; комплектність - розрізано на окремі елементи (а.с.15,17). Вказані обставини також підтверджені наявними в матеріалах справи фотозображеннями об`єкту демонтажу. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2018 року у справі № 826/10517/17 позов [PERSON] до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування припису, доручення, визнання протиправними дій , - задоволено. Вказаним рішенням: 1) визнано протиправним та скасовано припис КП «Київблагоустрій» від 13.07.2017 №1715925 та доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.07.2017 №390/07-17; 2)визнано протиправними дії Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по демонтажу частини нерухомого майна, за адресою: м.Київ. пр-т.Г. Сталінграду. 18-Б. прим.6 (а.с.18-21). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2018 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2018 року у справі № 826/10517/17 було залишено в силі. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини,встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, предметом розгляду даної справи є стягнення майнової шкоди завданої внаслідок знищенням нерухомого майна під літерою А, розташованого за адресою: м.Київ, пр-т. Г.Сталінграду18-Б, приміщення 6, площею 172,30 кв.м. Разом з тим, Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 19.03.2018 у справі № 826/10517/17 не встановлено жодних обставин здійснення КП «Київблагоустрій» демонтажу всього нежитлового приміщення (в літ. А) площею 172, 30кв.м.,що розташоване за адресою: [ADDRESS], як на це вказує позивач, а жодних доказів на обґрунтування таких фактичних даних позивачем надано не було. Крім того, зміст вказаного рішення суду свідчить про те, що спірним об`єктом демонтажу була тераса площею 19,2 кв.м., а матеріали справи містять інформацію, що нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , оформлено технічний паспорт, в який включено терасу 19,2 кв.м. Таким чином, під час розгляду справи по суті заявлених вимог, не знайшла свого підтвердження та обставина, на яку посилається позивач як на підставу для задоволення позову, що було демонтовано не тільки літній майданчик, а повністювсю групу нежитлових приміщень № 6 (літера «А»), загальною площею 172,30 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що складається з тамбура (заг. пл. 9,9 кв.м.), основного приміщення (108,9 кв.м.), основного приміщення (26,8 кв.м.), санвузла (7,0 кв.м.), підсобного приміщення (0,5 кв.м.) та тераси (19,2 кв.м.). Щодо визначення вартості пошкодженого майна позивача, слід зазначити наступне. Вимоги ст. 1192 ЦК України передбачають, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Так, в обґрунтування вимог позовної заяви щодо розміру завданої шкоди, позивач посилається на Звіт про незалежну оцінку нежитлових приміщень (група нежилих приміщень №6) ( в літ. «А», загальною площею 172,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та просить стягнути кошти для відшкодування завданих збитків у розмірі 736 000,00 грн. Однак, оцінка майна була проведена 04 травня 2017 року (а.с.25-43). Строк дії Звіту складає шість місяців, що підтверджується відомостями зазначеними на стор. 2 Звіту. Отже, термін дії звіту сплив 04 листопада 2017 року, а саме після спливу шести місяців з дати проведення оцінку і складання звіту, а позовна заява підписана представником Позивача 27.07.2020, а 28.07.2020 отримана Шевченківським районним судом міста Києва. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В даному випадку такий звіт не може бути підтвердженням розміру шкоди, завданої позивачу у зв`язку із демонтажем частини належного йому майна (металевих конструкцій/каркасу тераси площею 19,2 кв.м.), оскільки він був актуальний станом на 04.11.2017, а не станом на дату подачі позовної заяви або розгляду справи. Окрім того, метою оцінки є визначення ринкової вартості для укладення цивільно- правової угоди (стор. 2 Звіту), а не визнання розміру завданої шкоди внаслідок демонтажу металевого каркасу демонтованого згідно наданих позивачем Актів проведення демонтажу (переміщення) від 31 липня 2017 та 01 серпня 2017. Отже, наданий позивачем звіт не може бути використаний для визначення розміру завданої майнової шкоди, оскільки метою оформлення даног озвіту є визначення ринкової вартості для укладення угод про що зазначено в самом узвіті. Застереження щодо терміну дії Звіту міститься також на стор. 29 Звіту і згідно заяви оцінювача визначена вартість визнається чинною на дату оцінки і може використовуватися як незмінна протягом шести місяців з дати оцінки для прийняття майнових рішень. Єдиним доказом підтвердження вартості майна позивача є наданий позивачем Договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 12.04.2017 року, згідно п.3 якого продаж нежилих приміщень (адреса: [ADDRESS] ) вчинено за 50 000,00 грн. Доказів на підтвердження проведення реконструкції чи будь-яких поліпшень,які так істотно вплинули на вартість об`єктів стороною позивача надано не було, як і не було надано суду доказів на підтвердження вартості тільки частини знесеної споруди нерухомого майна А в даному випадку суд враховує і ту обставину, що доводи позивача про повний демонтаж належного йому нерухомого майна не відповідає дійсності, оскільки дане нерухоме майно було відчужено ПП «Добро Квантум», яке з 11 червня 2019 року є власником цього майна (Рішення Шостого апеляційного адміністративного суду м.Києва від 29.07.2020 у справі № 640/15364/19, а.с. 86 та ). У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, у відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed