Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

В квітні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що з 01 жовтня 2005 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу вони проживають окремо, син проживає разом з позивачем та її чоловіком [PERSON] [PERSON] аліменти на утримання сина не сплачує та не бере будь-якої участі в утриманні та вихованні сина. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився та про своє ставлення до пред'явленого позову суд не повідомив. Представник служби у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації надав до суду заяву, в якій зазначив, що у з великою завантаженістю просить розглянути справу без участі їхнього представника та прийняти рішення в інтересах дитини. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві, [PERSON] по м. Києву та Київській області зареєстрованим не значиться (а.с.18). Тому, відповідач [PERSON] повідомлений через оголошення про виклик у пресі в газеті «Час Київщини» від 11 липня 2014 року №26 (119). На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 01 жовтня 2005 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2011 року шлюб між ними було розірвано. За період перебування у шлюбі [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Ці обставини підтверджуються рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 травня 2011 року (а.с.8) та копією свідоцтва про народження, виданого на ім'я [PERSON] (а.с.4). [PERSON] проживає разом з матір'ю, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 09 квітня 2014 року (а.с.6). Відповідач проживає окремо від них. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України, п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є чоловіком позивача. Починаючи з 2011 року він проживає однією сім'єю з [PERSON] та її сином [PERSON]. Відповідач не спілкується з дитиною та не приймає участі у вихованні сина, жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є матір'ю позивача. З 2009 року відповідач матеріально не утримує сина, не дбає про розвиток дитини та не цікавиться його вихованням. Як вбачається з результатів психодіагностичного обстеження та характеристики [PERSON], учня 2-а класу ЗНЗ №8 Оболонського району м. Києва [PERSON] вважає своїм батьком вітчима [PERSON], мати вітчима вважає своєю рідною бабусею та вважає вітчима [PERSON] та його родичів своєю родиною, відноситься до них як до рідних. Батько [PERSON] жодного разу в навчальному закладі не був і у вчителя сином не цікавився. З дитиною в телефонному режимі в школі не спілкувався (а.с.10,11). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 05 березня 2013 року по 31 березня 2014 року розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] становить 40272 гривень 50 копійок (а.с.12). Крім того, у відповідності до висновку Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] від 22 липня 2014 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача (а.с.31-32). Таким чином, відповідач ухиляється від виконання обов'язку по вихованню сина, тому [PERSON] належить позбавити батьківських прав відносно [PERSON].

Outcome: approved