Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В листопаді 2013 р. позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Територіального управління Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києву, третя особа: ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» (далі по тексту - третя особа 1), в якому позивач просив суд: скасувати акт форми Н-5 від 11 квітня 2013 р., що стався з [PERSON] та акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 11 квітня 2013 р. Судом до участі у справі, в якості третьої особи було залучено [PERSON] (далі по тексту - третя особа 2). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що висновок Комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку (далі по тексту - комісія), що стався з [PERSON] [INFO] та внаслідок якого останній загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі по тексту - ДТП), за результатами якого складено вищезазначені акти за формами Н-1 та Н-5, є передчасним, оскільки комісією не досліджено обставини справи, зокрема, у матеріалах справи відсутні докази того, що під час настання нещасного випадку [PERSON] виконував трудові обов'язки. Відповідно до режиму роботи працівників підприємства робочий день починається о 08 год. 00 хв., а нещасний випадок стався о 07 год. 30 хв. Крім того, запис щодо відсутності [PERSON] на роботі [INFO] з виробничих чи службових питань, відповідно до порядку оформлення відсутності на роботі з виконавчих чи службових питань, затвердженого на підприємстві наказами №813-п від 29 листопада 2007 р. та №740-п від 10 серпня 2011 р., відсутній. Також місце настання ДТП не відповідає маршруту прямування потерпілого до домовленого місця зустрічі, а факт самої зустрічі не підтверджено жодним документом. В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позові, просили суд його задовольнити. Представники відповідача, третьої особи 1, третьої особи 2 проти позову заперечували, зазначаючи при цьому, що [PERSON] виконував на момент нещасного випадку трудові обов'язки, а саме їхав на переговори, як начальник відділу продаж третьої особи 1, щодо надання знижок на продукцію, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та представників третіх осіб, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що з 24 травня 2011 р. [PERSON] працював на посаді начальника відділу продаж заводу гофротати у третьої особи 1. [INFO] о 07 год. 30 хв. [PERSON] рухаючись по вул. Ак. Заболотного в м. Києві на власному автомобілі марки «SEAT Toledo», д.н. [NUMBER], потрапив в ДТП, внаслідок якої загинув. Згідно постанови про закриття кримінального провадження №12013110000000126 від 25 березня 2013 р. дана ДТП настала в зв'язку з невиконанням водієм автомобіля «Chevrolet Cruze» д.н.з. [NUMBER], [PERSON], п.п. 1.5, 2.3 підпункту «б», 10.1, 11.4 та 1.3 додатку №2 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв'язку з настанням ДТП. Відповідач по справі своїм наказом від 06 лютого 2013 р. №19-Р утворив комісію, за результатами роботи якої складено акти за формами Н-5 та Н-1 від 11 вересня 2012 р., якими визнано нещасний випадок, що стався з [PERSON] таким, що пов'язаний з виробництвом. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що при проведенні вказаного розслідування не досліджено всіх обставин справи, а тому висновок комісії є передчасним. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. При цьому, перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. Згідно п. 7 Постанови Кабінету міністрів України від 30 листопада 2011 р. №1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі по тексту - Порядок) розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків. Як вбачається зі змісту оскаржуваних актів підставою для визнання нещасного випадку, що стався з [PERSON] [INFO] таким, що пов'язаний з виробництвом стало відповідність даного випадку п.п.6 п.15 Порядку, а саме використання власного транспортного засобу в інтересах підприємства з дозволу або за письмовим дорученням роботодавця чи безпосереднього керівника робіт. Відповідно до оспорюваного акту, згідно пояснень директора заводу гофротари Ребра А.В., 29 січня 2013 р. йому надійшов лист за №29/01-1/п від ТОВ «Промтехторг» з проханням провести переговори щодо надання знижок на продукцію. Ребро А.В. дав письмове завдання начальнику відділу продаж гофропродукції [PERSON] в термін до 31 січня 2013 р. провести зустріч з представником директора заводу гофротари Ребра А.В. для вирішення питання. Згідно з поясненнями Леськів Т.В. (провідного економіста відділу продаж гофропродукції заводу гофротари) та Киготя А.В. (заступник директора ТОВ «Промтехторг»), зустріч мала відбутися [INFO] близько 08 години ранку в районі автобусної зупинки «Пирогів», що розташована по вул. Академіка Заболотного в м. Київ. При цьому, [PERSON] мав перезвонити Киготю А.В. при під'їзді до запланованого місця зустрічі. Останній, не дочекавшись дзвінка від [PERSON] [INFO] о 08 год. 30 хв. поїхав у своїх справах. Згідно з поясненнями Ребра А.В., [INFO] близько 15 години йому надійшла інформація, що [PERSON] загинув, потрапивши в ДТП. При цьому комісією зроблено висновок про визнання даного нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом без належного дослідження всіх обставин справи. Зокрема, згідно Наказу №444 третьої особи 1 від 22 серпня 2012 р., яким було внесено зміни до Наказу №57 від 01 лютого 2012 р. про використання особистого транспорту в службових цілях було надано дозвіл на використання начальнику відділу продаж заводу гофтари [PERSON] особистого автомобіля марки «SEAT Toledo», д.н. [NUMBER] при виконанні службових обов'язків. Згідно посадової інструкції начальника відділу продаж управління продаж гофропродукції заводу гофротари, затвердженої генеральним директором третьої особи 1 Преверем В.М. від 05 грудня 2007 р., до посадових обов'язків [PERSON] входило вивчення попиту споживачів, вимог замовників по номенклатурі і якості продукції. Згідно ст. 57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством. Згідно режиму роботи на підприємстві, де працював [PERSON], робочий день починається з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. Нещасний випадок з [PERSON] стався [INFO] о 07 год. 30 хв., тобто до початку робочого часу. При цьому твердження сторони відповідача та третіх осіб відносно того, що ДТП сталася під час виконання трудових обов'язків, так як [PERSON] працював на посаді з ненормованим робочим днем, не відповідають обставинам справи. Згідно п. 1 Рекомендацій щодо порядку надання працівникам з ненормованим робочим днем щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 жовтня 1997 р. № 7 (далі по тексту - Рекомендації), ненормований робочий день - це особливий режим робочого часу, який встановлюється для певної категорії працівників у разі неможливості нормування часу трудового процесу. У разі потреби ця категорія працівників виконує роботу понад нормальну тривалість робочого часу (ця робота не вважається надурочною). Міра праці у даному випадку визначається не тільки тривалістю робочого часу, але також колом обов'язків і обсягом виконаних робіт (навантаженням). Згідно п. 4 даних Рекомендацій на працівників з ненормованим робочим днем поширюється встановлений на підприємстві, в установі, організації режим робочого часу. У зв'язку з цим власник або уповноважений ним орган не має права систематично залучати працівників, які працюють за таким режимом, до роботи понад встановлену тривалість робочого часу. При цьому п. 7 Рекомендацій встановлено, що список професій і посад, на яких може застосовуватися ненормований робочий день, визначається колективним договором. Згідно додатку №3 до колективного договору третьої особи 1, де працював [PERSON], встановлено перелік посад і професій на яких може застосовуватись ненормований робочий день, серед яких є посада, яку займав [PERSON] Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», для працівника з ненормованим робочим днем час перебування на роботі понад установлену загальну тривалість є робочим. При цьому на підприємстві наказами №813-п від 29 листопада 2007 р. та №740-п від 10 серпня 2011 р. запроваджено порядок оформлення відсутності на роботі з виробничих чи службових питань, зокрема, ведення журналу реєстрації тимчасової відсутності (із зазначенням місця та тривалості перебування) для вирішення виробничих чи службових завдань, який згідно п. 2 наказу використовується для формування табелів обліку робочого часу. Запис щодо відсутності [PERSON] на робочому місці [INFO] у зв'язку із необхідністю вирішення службових завдань відсутній. При цьому, пояснення директора заводу гофротари Ребра А.В. щодо відсутності дієвого контролю за дотриманням порядку ведення даного журналу не можуть бути підтвердженням здійснення [PERSON] своїх службових обов'язків [INFO] понад встановлений режимом роботи час. Більш того, запис в журналі щодо відсутності на робочому місці [PERSON] 29 січня 2013 р. з 08 год. 00 хв. по 12 год. 30 хв. свідчить про обізнаність та виконання останнім наказів №813-п від 29 листопада 2007 р. та №740-п від 10 серпня 2011 р. Крім того, згідно наданого розпорядження директора заводу гофротари Ребра А.В., у формі резолюції на листі директора ТОВ «Промтехторг» «прошу виїхати на зустріч до замовника для вирішення питання» не може слугувати доказом залучення [PERSON] до роботи [INFO] понад встановлений режимом роботи на підприємстві час. При цьому, вказаний лист не містить взагалі відмітки реєстрації у третьої особи 1. А тому, відсутні підстави вважати, що нещасний випадок, який стався з [PERSON] [INFO] о 07 год. 30 хв. є таким, що пов'язаний з виробництвом, оскільки відсутні підтвердження виконання останнім в цей час службових обов'язків, як це передбачено Наказом №444 третьої особи 1 від 22 серпня 2012 р., яким було внесено зміни до Наказу №57 від 01 лютого 2012 р. про використання особистого транспорту в службових цілях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про задоволення позову, а саме слід скасувати акти форми Н-5 та акт форми Н-1 від 11 квітня 2013 р., стосовно нещасного випадку з [PERSON], який мав місце [INFO] Доводи представників: відповідача, третьої особи 1, третьої особи 2 про те, що [PERSON] виконував на час настання нещасного випадку свої службові обов'язки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved