Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

В листопаді 2019р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «СК «ЕККО», в якому просила суд: зобов`язати відповідача відшкодувати їй збитки, сплативши на її користь 3936,8 дол. США. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що в квітні 2001р. між нею та ЗАТ «ЕККО», правонаступником якого є відповідач, укладено договір добровільного страхування життя, у вигляді Полісу страхування життя № 0018-0104/R (далі по тексту - договір), строком дії з 01 травня 2001р. до 30 квітня 2016р. за програмою «ЕККО-ЛАЙФ», на момент укладання якого позивачці було 42 роки. Протягом 2001-2012рр. позивачка, як страхувальник, відповідно до умов вищевказаного договору в повному обсязі сплачувала страхові внески. В червні 2016р. позивачка звернулась до відповідача звернулась до відповідача із заявою про повернення викупної суми, однак відповідач умови договору не виконав щодо сплати такої суми і взагалі заяву позивачки проігнорував. Враховуючи вказані обставини, позивачка звернулась до суду з даним позовом для захисту свого порушеного права. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2020р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. До судового засідання позивачкою було подано до суду заяву, в якій остання просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання свого представника не направив, поважності причин неявки суду не повідомив, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подавав. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 6 ст. 6 Закону України «Про страхування», страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що в квітні 2001р. між позивачкою та ЗАТ «ЕККО», правонаступником якого є відповідач, на підставі заяви позивачки було укладено договір за програмою «ЕККО-ЛАЙФ, строком дії з 01 травня 2001р. до 30 квітня 2016р. Вік позивачки на момент укладення договору - 42 роки, щорічна страхова премія еквівалентна 300,00 дол. США. В період дії договору у період часу 2001-2012рр. позивачкою виконувались належним чином зобов`язання в частині сплати страхових внесків, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних квитанцій, на спростування зазначеного стороною відповідача не було надано суду належних і допустимих доказів. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази щодо порушення будь-яких умов договору з боку позивачки (страхувальника). 07 червня 2016р. позивачкою була подана письмова заява, в якій остання повідомила, що закінчилась дія страхового захисту життя, відповідно до укладеного договору, а тому вона просить відповідача сплатити їй викупну суму. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про страхування» дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. У разі дострокового припинення дії договору страхування, крім договору страхування життя, за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору страхування, то останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід`ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми. Приписами ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Судом встановлено, що стороною відповідача без зазначення причин не виплати позивачці викупної суми не було здійснено сплату відповідної викупної суми у розмірі 3936,8 дол. США. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що позивачка виконала умови договору в повному обсязі шляхом сплати страхових внесків, при цьому відповідач позивачці за її письмовою заявою не провів виплату викупної суми, розрахованої в залежності від кількості страхових років, за які оплачені страхові внески, суд вважає, що позов в частині вимог щодо стягнення викупної суми підлягає частковому задоволенню, а саме слід зобов`язати відповідача сплатити позивачці викупну суму у розмірі 3936,8 дол. США, протягом десяти календарних днів з часу набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 952,31 грн.

Outcome: partial