Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], просила визначити частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, що передана для обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, розташовану по [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] рівними - по ? за кожній; визнати за [PERSON], яка померла [INFO], право на ? частку зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] Також просила визнати за нею ([PERSON]) право власності на ? частку даної земельної ділянки після смерті тітки - [PERSON] в порядку спадкування за заповітом та на ? частку житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за тією ж адресою. 08 квітня 2014 року суд ухвалив про залучення до участі у справі у якості другого відповідача [PERSON]. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON], згідно наданих заяв, просили про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача - [PERSON] матеріали справи не містять, письмові заперечення проти позову суду не надані. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю № 0211 від 29 квітня 1993 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської селищної ради № 980 від 28.04.1993 року, земельна ділянка, площею 0,1372 га, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-14) [INFO] [PERSON] померла. З матеріалів спадкової справи № 394/94, заведеної 16.08.1994 року після її смерті слідує, що спадкоємицею за законом майна померлої є її дочка - [PERSON] Інші спадкоємці за законом від прийняття спадщини відмовились. Отже, 20 лютого 1995 року, [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до зазначеного свідоцтва спадкове майно складалось з ? частки жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49-58) За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1052, відповідно до якого усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповіла [PERSON] (а.с. 10) Згідно відповіді Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради за вих. № 02-06/543 від 17.02.2012 року, за [PERSON] документів на право власності чи право користування вищезазначеною земельною ділянкою за період з 1992 року по 2012 рік не зареєстровано (а.с. 18) [INFO] [PERSON] померла (а.с. 8) З матеріалів спадкової справи № 268/2011 (а.с. 25-65), заведеної після її смерті слідує, що позивач у встановлений законом строк звернулась до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Чоловік спадкодавці - [PERSON], який згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадковому майні, відповідно до заяви від 06 травня 2011 року відмовився від належної йому обов'язкової частки у спадщині за законом на користь позивача (а.с. 42) Інша спадкоємиця за законом - дочка померлої [PERSON] також звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Більше того, [PERSON] звернулась також до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про визнання вищезазначеного заповіту недійним. Рішенням цього суду від 11 червня 2012 року у задоволенні її позову відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18 вересня 2012 року вищевказане рішення залишено без змін. В той же час, згідно листа державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Каленик Ю.М. за вих. № 2848/02-14 від 13.11.2012 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав неможливості визначення складу спадкового майна, оскільки не визначені частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], а також з підстав утримання державного акту на вказану земельну ділянку співвласником земельної ділянки - [PERSON] у себе (а.с. 63) В силу ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. На підставі. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. А зі змісту ст. 1225 ЦК України слідує, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved