Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

В листопаді 2019 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 20.08.1987 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Болохівським відділом реєстрації актів цивільного стану Кірівського району Тульської, актовий запис № 74. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2014 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сім`ї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з*явилась з невідомих причин, викликалась шляхом направлення судової повістки за адресою проживання. Заяв про відкладення розгляду справи та клопотань не подала. На підставі ст. 280,281 ЦПК України суд розглянув справу без участі позивача та відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.105,110 СК України за позовом одного із подружжя шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Як передбачено ст.112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересах їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено та перевірено доказами, що 20.08.1987 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Болохівським відділом реєстрації актів цивільного стану Кірівського району Тульської, актовий запис № 74, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON] , про що надана копія свідоцтва про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір про поділ майна відсутній. Сторони припинили шлюбні відносини у 2014 р.,взаємини подружжя не підтримують,спільного господарства не ведуть,взаємних прав та обов*язків не виконують. На думку суду,шлюб між сторонами не може бути збережений,їх взаємини свідчать про відсутність ознак сім*ї,примирення між ними за такий тривалий час не відбулося. Факти,встановлені судом,приводять до висновку,до шлюб між сторонами розпався остаточно,спільне життя сторін як подружжя і збереження сім*ї неможливе,оскільки збереження шлюбу можливо на паритетних засадах,почуттях взаємної любові та поваги,взаємодопомоги та підтримки,тобто на тому,що є морально-правовою основою шлюбу. Конкретні обставини даної справи вказують на те,що сторони не мають наміру відновлювати шлюбні стосунки. За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та відповідача,порушує особисті інтереси, що мають істотне значення, протирічить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. На підставі ст.105,110,112 СК України,ст.4,12,13,81,263-265,268,280-281 ЦПК України,суд-

Outcome: approved