Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Шевченківський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві про усунення перешкод в користуванні житлом та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 17.10.2007 року. Позивач та відповідач перебували в шлюбі, відповідач була зареєстрована у вказаній квартирі лише як співмешканець без права власності на житло. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні послуги. Тому позивач просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач, третя особа в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечень на позовну заяву не надавали. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі - продажу квартири від 17.10.2007 року. Згідно до довідки ЖЕК «Дегтярівська» №1 від 30.03.2011р. в квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідачка з 2008 року. В актах ТОВ «Київжитлосвіт» від 22.02.2013р., 16.05.2013р. зазначено, що відповідач в квартирі квартири [ADDRESS] не проживає. Позивачем сплачуються витрати за комунальні послуги, що підтверджується рахунками на їх оплату. Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч.1 ст. 383 ЦК України). Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст.405 ЦК України). Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Відповідно до ст. 11 цього ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, яким є Відділ ГУ ДМС України. Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що відповідач не проживає в [ADDRESS] понад один рік, суд дійшов висновку, що відповідача слід визнати такою, що втратила право користування квартирою та зняти її з реєстраційного обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved