Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказав, що працював водієм у 2 воєнізованому гірничорятувальному загоні державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості з 24.06.1991 року. Згідно до Наказу № 196 від 31.12.2014 року був звільнений за ст.39 КЗпП України. Заробітну плату за серпень-грудень 2014 року позивач не отримав ,заборгованість складає 12 431 грн. Також, після звільнення не була сплачена компенсація за невикористану відпустку у розмірі 5054 грн. Загальна сума заборгованості складає 17 485 грн. Крім того у грудні 2014 року позивачу стало відомо про нарахування всім працівникам підприємства відповідача премії в 1088 грн. за підсумками праці у 2014 року, якої позивача позбавили й він просить її стягнути. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 5054 грн.,сплатити вихідну допомогу в розмірі 3-х місячного середнього заробітку згідно до ст.ст. 39,44 КЗпП України. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги, просив стягнути заборгованість по заробітній платні з серпня 2014 року по 31 грудня 2014 року у розмірі 12 431,70 грн.; вихідну допомогу в розмірі 3-х місячного середнього заробітку згідно до ст.39,44 КЗпП України, а саме 10 775,19 грн. та зобов'язати відповідача нарахувати та сплатити йому винагороду за підсумками року за 2014 рік в розмірі 1088 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнає частково (а.с. 33). Відповідач визнає суму заборгованості по заробітній платі за серпень-грудень 2014 року у сумі 12 430,70 грн., суму вихідної допомоги визнає в сумі 8 997, 28 грн. з урахуванням податків, що підлягають сплаті, у задоволенні решти позовних вимог: нарахуванні премії в 1088 грн. та компенсації за невикористану відпустку в 5 054, 75 грн. просить відмовити, оскільки премія за 2014 рік жодному працівнику не нараховувалась та не сплачувалась, а компенсацію за невикористану відпустку позивачу осадчому В.А. перераховано платіжним дорученням № 37 від 27.03.2015 року. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає уточнені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за слідуючих підстав: Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно, в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів-представниками, обраними уповноваженим трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених в пункті 6 ст. 36 та пунктах 1,2 і 6 статті 40 Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку, внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (стаття 38.39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Як вбачається з контракту № 332 від 09.10.2009 року (а.с. 5-6) та наказу № 196-к від 31.12.2014 року про звільнення (а.с. 38) - [PERSON] працював та був звільнений з підприємства відповідача на підставі ст. 39 КЗпП. Згідно довідки (а.с. 39) виданої 2-м Воєнізованим гірничорятувальним загіном компенсація за невикористану відпустку, яка нарахована в січні 2015 року у розмірі 5 054, 75 грн. перерахована 06.04.2015 року на картковий рахунок, що також підтверджено Витягом зі зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки (а.с. 50). Згідно до розрахунку (а.с. 51) трьохмісячна вихідна допомога 10 775, 19 грн. з податком та військовим збором складає 8 997, 28 грн. За довідкою (а.с. 40) середньомісячна заробітна плата без урахування податків складає 3 591,73 грн. Згідно довідки (а.с.26), виданої командиром 2 воєнізованим гірничо-рятувальним загіном премії за підсумками праці за 2014 рік та будь-які інші преміювання робітникам загону на підприємстві у грудні 2014 року не встановлювалося. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення на користь позивача [PERSON] суми заборгованості по заробітній платі за серпень-грудень 2014 року в сумі 12 430,70 грн.; суми вихідної допомоги в 8 997,28 грн. (з урахуванням суми податку та військового збору). Суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення суми компенсації за невикористану відпустку в 5054,75 грн., оскільки ця сума перерахована добровільно відповідачем й отримана позивачем, що позивач [PERSON] підтвердив у судовому засіданні. Сума в 1088 грн., також не підлягає стягненню, оскільки в судовому засіданні не доведено, що премія за 2014 рік відповідачем будь-кому нараховувалась та сплачувалась. З відповідача за ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню витрати по стягненню судового збору 243,60 грн. в дохід держави, оскільки позивач був звільнений від його сплати при подачі позову.

Outcome: partial