Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

В лютому 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, поданим в її інтересах адвокатом Лабик Р.Р., до відповідача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта») про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 7 800 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] 04 серпня 2020 року керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «GEELY-FE1», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по автодорозі «Мена-Макошине» зі сторони м. Мена в напрямку смт. Макошине в Менському районі Чернігівської області. Рухаючись у вищевказаному напрямку зазначеної автодороги, приблизно о 02 годині 00 хвилин на відстані 47,2 м від стовпа електроопори № 86/70 [PERSON] проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху в результаті чого виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд на придорожнє дерево. У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій та пасажир автомобіля «GEELY-FE1», реєстраційний номер [NUMBER] отримали тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, від яких померли на місці пригоди. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 16 листопада 2020 року провадження за даним фактом закрито у зв`язку зі смертю підозрюваного. Водночас, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6294583, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки «GEELY-FE1», реєстраційний номер [NUMBER] . Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача страхове відшкодування витрат на поховання в розмірі 7 800 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року було відкрито провадження по вказаній справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 12 березня 2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити. В судовому засіданні представник позивача, адвокат Лабик Р.Р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в самій позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «HACK «Оранта» в судове засідання не з`явився, про час, та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань про здійснення розгляду справи тільки за його участі до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] 04 серпня 2020 року керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «GEELY-FE1», реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по автодорозі «Мена-Макошине» зі сторони м. Мена в напрямку смт. Макошине в Менському районі Чернігівської області. Рухаючись у вищевказаному напрямку зазначеної автодороги, приблизно о 02 годині 00 хвилин на відстані 47,2 м від стовпа електроопори № 86/70 [PERSON] проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху в результаті чого виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд на придорожнє дерево. У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] та пасажир [PERSON] автомобіля «GEELY-FE1», реєстраційний номер [NUMBER] отримали тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, від яких померли на місці пригоди. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 16 листопада 2020 року провадження за даним фактом закрито у зв`язку зі смертю підозрюваного [PERSON] (а.с. 14-16). Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО6294583, цивільно-правова відповідальність пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу «GEELY-FE1», реєстраційний номер [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта (а.с.26). Згідно копії Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04 серпня 2020 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12) Так, згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, а страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Останнє здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 вищевказаного Закону). Страховим випадком, за змістом ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. В разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Відповідно до п. 27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат на поховання в розмірі 7 800 грн. 00 коп. Розмір обумовлених витрат підтверджений письмовими доказами (накладна № б/н від 04 серпня 2020 року (а.с. 25)), не перевищує встановлений ліміт страхового відшкодування. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved