Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

В листопаді 2013р. позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - третя особа 1), в якому просила суд: визнати за собою право власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,6 кв.м., в тому числі жилою площею - 15,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом. Судом до участі у справі, в якості третьої особи було притягнуто [PERSON] (далі по тексту - третя особа 2). Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті, якого відкрилась спадщина на зазначене вище майно. За життя батько позивачка, 09 лютого 2011р. склав заповіт на її користь. У визначений законодавством строк позивачка звернулась до Першої Київської державною нотаріальною конторою із заявою про прийняття спадщини. Однак у зв'язку з тим, що позивачка не має правовстановлюючого документу на спадкове майно, і на вимогу державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори надати правовстановлюючі документи на спадкове майно не може їх надати, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та здійснити відповідну реєстрацію, у зв'язку з чим вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просила суд позов задовольнити, і не стягувати зі сторони відповідача понесені стороною позивача судові витрати. Відповідач, треті особи 1, 2, про час та місце судового розгляду оповіщалися у встановленому законом порядку, у судові засідання представники не з'явились, про поважність причин неявки суд не повідомляли та не просили розглядати справу у їх відсутність. Стороною відповідача та третьою особою 1 були подані письмові пояснення по позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. За життя, 09 лютого 2011р. [PERSON] склав заповіт на користь позивачки, відповідно до якого, на випадок своєї смерті зробив наступне заповітне розпорядження: належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] заповів позивачці. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Згідно зі ст. 69 цього Закону нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. У відповідності з п.п.4.15, п.п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5, яка є чинною на час розгляду справи і відповідно до п. 214 - 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Наказом МЮ України, 03 березня 2004р. за № 20/5, зареєстровано в МЮ України 03 березня 2004 р. за № 283/8882, яка була чинна на час відкриття спадщини, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме яке було охоплено заповітом, у зв'язку з чим державний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом, і це підтверджується матеріалами справи, квартира [ADDRESS], була зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П. 26 січня 2001р. № 264. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позову, і визнання за позивачкою права власності, в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS]

Outcome: approved