Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

В липні 2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.11.2018 сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області серія [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось через часті сварки, та конфлікти, різні погляди на життя. На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 15.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 15.09.2021 клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтвердила та просила суд позов задовольнити з підстав викладених у ньому, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до судового засідання не прибув, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, у вказаний судом строк відзив не надав. Враховуючи другу поспіль неявку належним чином повідомленого відповідача, який не повідомив про причини свої неявки та від якого відзиву не надходило, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.11.2018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] ( а.с.9). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягнення 908 грн судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved