Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

В листопаді 2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «МЖК «Оболонь-комфорт» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову ТОВ «МЖК «Оболонь-комфорт» зазначає, що є балансоутримувачем будинку № [ADDRESS]. [PERSON] є власником групи нежилих приміщень № [NUMBER] загальною площею 118,9 кв. м в зазначеному будинку. За період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року у [PERSON] утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги. Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу по стягненню з [PERSON] зазначеної заборгованості, у прийнятті якої було судом відмовлено. Оскільки [PERSON] ухиляється від сплати заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в добровільному порядку, а також судом відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, ТОВ «МЖК «Оболонь-комфорт» просить суд стягнути на його користь з відповідачки заборгованість у розмірі 33 119 грн. 70 коп. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином шляхом надіслання повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 24.11.2011 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбала групу нежилих приміщень № [NUMBER], загальною площею 118,9 кв. м, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Договір купівлі продажу від 24.11.2011 року зареєстровано в Державному реєстрі, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 28.02.2012 року та витягом з державного реєстру правочинів від 24.11.2011 року (а.с. 13, 14). На підставі договору від 20.08.2012 року про заміну сторони у договорі № 15/10 від 15.10.2008 року та на підставі акту приймання-передачі житлового будинку з вбудовано-прибудованими закладами громадського призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS] з балансу ТОВ «Солсервіс» на баланс ТОВ «МЖК «Оболонь-комфорт» від 30.08.2012 року, ТОВ «МЖК «Оболонь-комфорт» є балансоутримувачем зазначеного будинку (а.с.19-21). Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради № 738 від 17.05.2011 року встановлено тарифи та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 15-17). Претензією-попередженням від 05.10.2015 року № 190 ТОВ «МЖК «Оболонь-комфорт» зверталось до [PERSON] щодо сплати боргу за надані житлово-комунальні послуги (а.с. 18). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги по твор. майст. № [NUMBER] в будинку за адресою: [ADDRESS], станом на 28.01.2016 року заборгованість складає 33 119 грн. 70 коп., з яких 22 033 грн. 30 коп. заборгованість за надані послуги, 9 883 грн. 19 коп. інфляційних втрат, 1 203 грн. 21 коп. - три проценти річних (а.с. 9-10). Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що у зв'язку з неналежною сплатою [PERSON] коштів за спожиті житлово-комунальні послуги утворилась заборгованість, розрахунок якої надано відповідачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості. Враховуючи, що на підставі зібраних по справі доказів установлено те, що між сторонами існують договірні правовідносини щодо сплати комунальних послуг, відповідачка належним чином взяті на себе зобов'язання щодо оплати цих послуг не виконує, суд дійшов висновку про стягнення заборгованості на користь повивача. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.

Outcome: approved