Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позовній заяві вказувала, що є власником земельних ділянок площею 4,6099 га кадастровий номер [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про право власності виданого 15 травня 2014 року, та площею 5,2812 га кадастровий номер [NUMBER] відповідно дот свідоцтва про право власності від 31 травня 2014 року. Навесні 2014 року відповідач [PERSON] самовільно став користуватися вищезазначеними земельними ділянками, засіявши їх насінням соняшника, врожай якого зібрав в серпні-вересні 2014 року. Середня урожайність соняшника в 2014 році склала 22,5 центнерів з 1 гектара, що з двох земельних ділянок становить 222,5497 ц , або 22,25 тони . Вартість отриманого врожаю становить 89000 грн. з розрахунку 4000 грн. за тону. Позивачка прохала суд витребувати з незаконного користування відповідача земельні ділянки площею 4,6099 га та площею 5,2812 га , а також стягнути з нього на її користь отримані в результаті незаконного користування земельними ділянками доходи 89000 грн. В судовому засіданні позивачка відмовилась від позову в частині витребування земельних ділянок у відповідача, оскільки він добровільно припинив користування земельними ділянками і спір в цій частині не існує. Відмова позивачки від позову прийнята судом та провадження у справі в цій частині закрито ухвалою суду. Позов про стягнення з відповідача доходів в розмірі 89000 грн. позивачка підтримала і пояснила суду , що відповідач незаконно , без її дозволу засіяв соняшником в травні 2014 року земельні ділянки, що перебувають у її власності, а в вересні зібрав урожай та отримав дохід в розмірі 89000 грн. Прохала суд стягнути з відповідача на її користь отримані ним кошти внаслідок незаконного користування земельними ділянками. Відповідач позов не визнав і пояснив суду, що в 2012 році позивачка попрохала його допомогти оформити спадщину на земельні ділянки та технічну документацію із землеустрою. Він займався оформленням документів, але земельними ділянками не користувався. В травні 2014 року земельні ділянки, які належать позивачці, насінням соняшника не засівав. Представник третьої особи СФГ «Шанс» Струк В.М. пояснив суду, що позивачка в травні 2014 року з СФГ «Шанс» уклала договори оренди земельних ділянок площею 4,6099 га та 5,2812 га. Однак земельні ділянки були оброблені і засіяні соняшником відповідачем. У вересні 2015 року відповідач зібрав соняшник з земельних ділянок, які належать позивачці. Су, вислухавши пояснення сторін, свідків, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є власником земельних ділянок площею 4,6099 га кадастровий номер [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про право власності виданого 15 травня 2014 року, та площею 5,2812 га кадастровий номер [NUMBER] відповідно до свідоцтва про право власності від 31травня 2015 року ( а.с.7-42). 16.05.2014 року та 01.06.2014 року позивачка уклала з СФГ « Шанс» договори оренди земельних ділянок площею 4,6099 га та площею 5,2812 га ( а.с.103,120). З актів обстеження земельних ділянок від 15 травня та 31 травня 2014 року вбачається, що земельні ділянки оброблені та засіяні насінням соняшнику відповідачем [PERSON] ( а.с.43-44). Згідно актів обстеження земельних ділянок від 16 вересня 2014 року на земельних ділянках , що належать позивачці [PERSON], здійснено збирання врожаю соняшника відповідачем [PERSON] ( а.с.45,46). Зі змісту листа від 01.09 2014 року, адресованого відповідачем [PERSON] позивачці [PERSON] , вбачається, що він визнав факт користування земельними ділянками і заперечував проти укладання договору оренди землі позивачкою з іншою особою ( а.с.47). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що відповідач [PERSON] навесні 2014 року без дозволу позивачки та без укладання з нею договору оренди землі, обробляв земельні ділянки, засіяв їх насінням соняшнику та восени зібрав урожай. Суд приймає показання вищевказаних свідків, оскільки [PERSON] є суміжним землекористувачем, [PERSON] працює агрономом СФГ «Шанс». Свідок [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що позивачка [PERSON] заборгувала їм велику суму грошей, тому віддала земельні ділянки з умовою укладання в майбутньому договорів оренди землі та передання земельних ділянок відповідачеві у власність .В забезпечення своїх зобов»язань склала заповіт,однак заповіт і довіреність в подальшому були нею скасовані. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що працювали у відповідача механізаторами та здійснювали обробіток земельних ділянок, що належать відповідачу. Земельні ділянки, які належать позивачці ,вони та відповідач не обробляли. Доводи відповідача та пояснення свідків в частині заперечення володіння земельними ділянками відповідачем не заслуговують на увагу , оскільки спростовуються матеріалами справи. Таким чином, судом встановлено , що відповідач знав що він незаконно володіє земельними ділянками площею 4,6099 га та 5,2812 га, які належали на праві власності позивачці [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати , що вона володіє майном незаконно ( недобросовісного набувача) , передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним. Згідно довідки управління агропромислового розвитку Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області від 07.10 2014 року № 357/01-18 середня урожайність соняшника в Кобеляцькому районі станом на 05.10.2014 року по колу звітуючи господарств за оперативними даними склала 22,5 ц/га , середня ціна складає від 4000 грн. до 4200 грн. за 1 тонну.( а.с.51). Таким чином з відповідача [PERSON] дохід отриманий від використання землі , повинен бути розрахований наступним чином : 22,5 ц ( врожайність з 1 га) х 9,8911 га (площа земельних ділянок)=222,5497 ц , або 22,25 тони по ціні 4000 грн. за 1 тону і складає ( 2,25 т х 4000 грн.) = 89000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved