Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що АТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ №10004/01 філії Донецького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» уклав з [PERSON] договір №16570/02-ДК про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою з відсотковою ставкою\~ 24% річних на строк дії картки на суму 9000,00 грн. З боку позивача всі зобов`язання за договором виконані належним чином, відповідачу виданий кредит у сумі 9000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Але у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 11 січня 2017 року має заборгованість в сумі 7147,13 грн., яка складається з заборгованості: за основним боргом (тіло кредиту)\~7140,86 грн.; за нарахованими відсотками\~ 0,00 грн., інфляційне збільшення заборгованості 5,52 грн., три проценти річних від сум заборгованості 0,75 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 7147,13 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин,\~ про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення у пресі. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача, до суду не звертався. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Матеріалами справи встановлено, що 10 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ № 10004/01 філії Донецьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір № 16570/02-ДК про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою. Згідно цього договору Банком\~ відкрито кредитну лінію у розмірі 9000,00 грн. зі сплатою 23,0 % річних, які сплачуються щомісячно, та зі ставкою за Несанкціонованим овердрафтом 35,0% річних, щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого Кредиту складає 0,00 процентів річних, за умов безготівкового розрахунку Платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування Кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 процентів річних. (а.с.20). Згідно з умовами договору банк відкрив клієнту рахунок для обліку по ньому грошових коштів (п.1.2.), надав позичальнику картку типу V.Domestic платіжної системи Visa та ПІН-код (п.2.1.), відкрив клієнту кредитну лінію за заявою клієнта з лімітом\~ 9000,00 грн. (а.с.20). Строк дії кредитної лінії встановлено на строк дії платіжної картки (п.7.1). Відповідно до додаткового договору №2 до договору №16570/02-ДК від 10 серпня 2011 року пункт договору 1.1.4 було змінено. Згідно цих змін, Банком встановлено клієнту кредит у сумі 9000,00 грн на відповідний період дії Платіжної картки. Кредитна ставка за кредитом складає 24 % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за Несанкціонованим овердрафтом складає 35,0% річних, щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого Кредиту складає 0,00 процентів річних, за умов безготівкового розрахунку Платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування Кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 процентів річних. (а.с.20). За користування кредитом клієнт зобовязаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в цьому договорі та Додатковому договорі №2 до нього. Проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування (п.7.2.3.). Клієнт зобовязався погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі (п.7.5.). Договір може бути розірвано з ініціативи однієї із сторін з письмовим попередженням за 30 днів другої сторони (п.11.6.). Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, [PERSON] належним чином свої зобов'язання за договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим станом на\~ 11 січня 2017 року заборгованість\~ становить 7147,13 грн., яка складається з заборгованості: за основним боргом (тіло кредиту)\~7140,86 грн.; за нарахованими відсотками\~ 0,00 грн., інфляційне збільшення заборгованості 5,52 грн., три проценти річних від сум заборгованості 0,75 грн.\~ Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.\~\~ Згідно з вимогами ч.1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням\~ст. 610 ЦК України\~встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). В силу вимог\~ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до вимог\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. На підставі наведеної норми, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування ним, позивачем за період з 10 серпня 2011 року по 11 січня 2017 року нараховано та заявлено до стягнення інфляційні витрати від простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 5 грн. 52 коп. та 3% річних простроченої суми заборгованості у розмірі 0,75 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.5) У відповідності до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті\~552, частини другої статті\~625 ЦК\~інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга\~статті 550 ЦК). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню чи на захист інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. З цих підстав, аналізуючи в сукупності наведені вище обставини, судом встановлено порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору, які підлягають до захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором\~№16570/02-ДК від 10 серпня 2011 року в сумі 7147,13 грн., яка складається з: 7140,86 грн. заборгованості за основним боргом; 5,52 інфляційні витрати від простроченої суми заборгованості, 0,75 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості. В силу вимог\~ст. 88 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, зокрема 1600,00 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved