Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

В обґрунтування первинного позову позивач посилався на те, що шлюбні відносини між сторонами припинені більше як півроку, шлюб носить формальний характер. Як причину розпаду сімї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характерами людьми, вони мають відмінні погляди на життя та шлюбні обовязки. За час спільного проживання сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, на підставі цього між сторонами постійно відбувалися сварки. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Тому позивач вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів. Підтримавши заявлені вимоги в суді, мотивувала їх тим, що їх з відповідачем донька [PERSON], 04 березня 2009 року, проживає з нею та знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу від батька не отримує, який мешкає окремо, а сама позивачка не взмозі надавати їй матеріальну допомогу та утримання, в звязку з чим просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У судовому засіданні позивачка не зявилась належним чином про день та час розгляду справи повідомлялась, надала що суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. У судовому засіданні відповідач та його представник не зявились належним чином про день та час розгляду справи повідомлялась,причини неявки суду не повідомили, у попередньому судовому засіданні відповідач та його представник позов визнали частково, в частині розірвання шлюбу не заперечували проти його задоволення в частині стягнення аліментів визнали частково у розмірі ?, за мотивами зафіксованими технічними засобами фіксації процесу. Мотиви та додаткові доводи сторін, учасників процесу зафіксовано технічними засобами фіксації процесу. Дослідивши докази по справі та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу,стягнення аліментів, підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2007 року між [PERSON] і [PERSON], Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, свідоцтво серії 1 -ЖД №043903 був зареєстрований шлюб. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сімї. На примирення сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сімї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Від цього шлюбу є малолітня донька [PERSON], 04 березня 2009 року. Спору між сторонами щодо місця проживання дитини не встановлено. Дитина на час розірвання шлюбу проживає з матірю. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), враховуючи визнання позову відповідачем, суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу. Видатки по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до довідки № 44 від 05.05.2015 року про доходи [PERSON] працює в Київському РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, має дохід. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Батьки дитини мають рівні обовязки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що дитина проживає з матірю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері щодо надання утримання на дитину є обмеженими. Відповідачем до суду надано посвідчення № 543953 та паспорту, мати відповідача [PERSON], [INFO] яка є пенсіонеркою, та виписку з історії хвороби № 4309 [PERSON],[INFO] з якої вбачається що він перебував на стаціонаром лікування терапевтичного відділення Балтської ЦРБ с 21.09.-02.10.2014 р, як докази заперечень Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, доказів щодо утримання матері відповідачем, крім посвідчення пенсіанерки суду не надано. Окрім того, відсутні відомості про стан здоровя відповідача на час розгляду справи. Натомість, суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обовязків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення малолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 09.04.2015 року. \~\~ Суд розяснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд розяснює, що згідно зі ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Outcome: approved