Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

В липні 2015 року ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що позивач є правонаступником ВАТ КБ «Надра». 22 листопада 2007 року ВАТ КБ «Надра» уклав з [PERSON] кредитний договір №354/П/06/2007/840, за яким ВАТ КБ «Надра» зобовязався надати кредит в розмірі 118244 доларів США 35 центів, а [PERSON] зобовязалась щомісячно до 12 жовтня 2032 року повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним в розмірі 12,39% на рік. У випадку неналеж-ного виконання грошових зобовязань відповідач зобовязалась сплатити штраф в розмірі 10% від суми кредиту та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. 22 листопада 2007 року ВАТ КБ «Надра» надав [PERSON] кредит в повному розмірі. Відпо-відач неналежним чином виконує зобовязання за кредитним договором. Тому у ПАТ «КБ «Надра» виникло право вимагати від [PERSON] дострокового повернення кредиту в розмірі 2387989 гривень 52 копійок, сплати відсотків за користування ним в розмірі 1868465 гри-вень 19 копійок, штрафу в розмірі 248618 гривень 28 копійок та пені в розмірі 819695 гри-вень 46 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 5324768 гривень 44 копійки. Відповідач ухиляється від добровільної сплати цих грошових коштів. Тому ПАТ «КБ «Надра» просив суд стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором в розмірі 5324768 гривень 44 копійок. В ході розгляду цивільної справи представник позивача [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог (а.с.51-52): просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 202439 доларів США 55 центів та 986843 гривень 83 копі-йок. [PERSON] не зявилась у судове засідання та надіслала заяву (а.с.65-66), в якій вона просить суд відмовити у задоволенні позову у звязку з закінченням строку позовної дав-ності. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та заперечує проти його задо-волення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що [PERSON] отримала кредит в розмірі 116900 доларів США, а не 118244 доларів США 35 центів. Крім того, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року зверне-но стягнення на квартиру №21 по пр.-ту Маяковського, 91б в м. Києві в рахунок погашен-ня боргу за кредитним договором №354/П/06/2007/840 від 22 листопада 2007 року. Тому представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши його пояснення та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріа-лах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач є правонаступником ВАТ КБ «Надра». Ця обставина під-тверджується копією витягу зі статуту ПАТ «КБ «Надра» (а.с.11 зворот). 22 листопада 2007 року ВАТ КБ «Надра» уклав з [PERSON] кредитний договір №354/ П/06/2007/840 (а.с.5-7), за яким ВАТ КБ «Надра» зобовязався надати кредит в розмірі 118244 доларів США 35 центів, а [PERSON] зобовязалась в день укладення кредитного договору сплатити комісію, а також щомісячно до 12 жовтня 2032 року повертати кредит по частинам та сплачувати відсотки за користування ним в розмірі 12,39% на рік. У ви-падку неналежного виконання грошових зобовязань відповідач зобовязалась сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгова-ності, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. В той же день ВАТ КБ «Надра» утримав з кредиту комісію в розмірі 6788 гривень 96 копійок, яка була еквівалентна 1344 доларам США 35 центам (6788,96 : 5,05), та видав [PERSON] решту кредиту в розмірі 116900 доларів США. Загальний розмір кредиту склав 118244 доларів США 35 центів (1344,35 + 116900). Ці обставини підтверджуються копією заяви на видачу готівки від 22 листопада 2007 року (а.с.9) та копією меморіального ордеру №1 від 22 листопада 2007 року (а.с.59). Тому доводи представника відповідача [PERSON] про те, що кредит був виданий відповідачу не в повному обсязі, не відповідають дійсності. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок пози-чальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повер-нення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення час-тини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобовязання боржник повинен сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеню). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] належним чином виконує кредитний договір. Тому у ПАТ «КБ «Надра» виникло право ви-магати від відповідача дострокового повернення кредиту в розмірі 113574 доларів США 22 центів, що еквівалентно 2387989 гривням 52 копійкам; сплати відсотків за користуван-ня кредитом в розмірі 88865 доларів США 33 центів, що еквівалентно 1868465 гривням 19 копійкам; та сплати пені в розмірі 738225 гривень 55 копійок. Ці обставини підтверджу-ються письмовим розрахунком, поданим позивачем (а.с.53-58). Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 4994680 гривень 26 копійок (2387989,52 + 1868465,19 + 738225,55). [PERSON] ухиляється від добровільного повернення цих грошових коштів. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ПАТ «КБ «Надра» належить стягнути борг за кредитним договором в розмірі 4994680 гривень 26 копійок. Крім того, з письмового розрахунку, поданого позивачем (а.с.53-58), вбачається, що у [PERSON] виник обовязок сплатити позивачу штраф в розмірі 248618 гривень 28 копі-йок. Однак відповідно до п.5.3 кредитного договору такий обовязок виникає у відпові-дача у випадку невиконання ним зобовязань, передбачених п.4.3 цього договору, за ви-ключенням невиконання зобовязань по поверненню кредиту та сплати відсотків за корис-тування ним. В позові відсутнє жодне обґрунтування того, яке конкретно зобовязання, передбачене пп.4.3.1 4.3.2 та 4.3.5 4.3.14, порушила [PERSON] Крім того, до позову не приєднано жодного доказу на підтвердження цієї обставини. З огляду на це суд вважає, що підстави для стягнення з відповідача на користь ПАТ «КБ «Надра» штрафу відсутні. У задоволенні позову в частині цієї вимоги слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.256, ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу протягом трьох років з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про осо-бу, яка його порушила. Згідно з ч.4 ст.267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановлено, що 24 лютого 2014 року позивач надіслав досудову вимогу (а.с.71), в якій він вимагав від [PERSON] протягом 7 банківських днів достроково погасити борг за кредитним договором. Після закінчення строку для добровільного виконання цього зобо-вязання розпочався перебіг строку позовної давності. Зі штампу, який міститься на кон-верті (а.с.16), вбачається, що позов був зданий на поштове відділення 15 липня 2015 року, тобто до закінчення строку позовної давності. Крім того, останнім днем виконання грошо-вих зобовязань за кредитним договором визначено 12 жовтня 2032 року. З огляду на це суд вважає, що ПАТ «КБ «Надра» не пропустив строк позовної дав-ності. Підстави для відмови у задоволенні позову у звязку з цією обставиною відсутні. Встановлено, що 22 листопада 2007 року ВАТ КБ «Надра» уклав з [PERSON] договір іпотеки, за яким з метою забезпечення належного виконання кредитного договору №354/ П/06/2007/840 від 22 листопада 2007 року [PERSON] передав в іпотеку квартиру №21 по пр.-ту Маяковського, 91б в м. Києві. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року (а.с.37-38) звернено стягнення на цю квартиру в рахунок погашення боргу за вказаним кредитним договором. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримі-нальних справах в абз.2 п.42 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику засто-сування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних право-відносин», суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резо-лютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначен-ням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа пози-чальника є відмінною від особи іпотекодавця. Так, особа позичальника у кредитному договорі №354/П/06/2007/840 від 22 листо-пада 2007 року не співпадає з особою іпотекодавця у договорі іпотеки. Тому ухвалення за-очного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року не пере-шкоджає стягненню з [PERSON] боргу за кредитним договором. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рі-шення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Встановлено, що ПАТ «КБ «Надра» звільнений від сплати судового збору. Предяв-лений ним позов задоволений на 95,26% (4994680,26 : 5243298,53 х 100%). З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 3480 гривень 80 копійок (3654 : 100% х 95,26%).

Outcome: partial