Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON], предявила позов до [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 07 лютого 2006 року в с. Плесна Шепетівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є єдиною дитиною і відповідно єдиним її спадкоємцем. Після смерті матері вона фактично вступила в управління і розпорядження майном, оскільки мати останнім часом проживала біля неї в с. Плесна Шепетівського району Хмельницької області, хоча була зареєстрована в [INFO]. однак юридично не оформила свої спадкові права. До спадкової маси входить, зокрема право на земельну частку (пай), що належав померлій, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0325986, виданного Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області на підставі рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 06 травня 1996 року за № 386-р. Однак вона у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Так, фактично вступивши в управління майном, позивачка вважала, що прийняла спадщину, а тому через юридичну необізнаність, проживання не за місцем відкриття спадщини, матеріальні складнощі, не подала у встановлені законом строки заяву до нотаріальної контори. Позивачка подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, крім того просила розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України\~ спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Судом встановлено, що 07 лютого 2006 року померла [PERSON], про що складено відповідний запис № 9 згідно даних свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 024659, виданого Плесенською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області 08 лютого 2006 року. Позивачка являється дочкою [PERSON], що підтверджується даними свідоцта про її народження серії II- АВ № 544764, виданого Старокостянтинівським районним бюро ЗАГС Хмельницької області 25 травня 1972 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-БВ № 424911, виданого Пліщинською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області 27 липня 1985 року. Згідно довідок [PERSON] сільської ради Старокостянтинівського району від 01 квітня 2016 № 326 та 25 травня 2016 року за № 143, померла [PERSON] на день смерті проживала одна і була зареєстрована в [INFO]. Листом відмовою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 05 квітня 2016 року за № 1265/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у звязку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки. За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 43954778 від 24 травня 2016 року та листа Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 05 квітня 2016 року № 1265/01-16 спадкова справа щодо померлої [PERSON] не заводилась. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить, зокрема, право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0325986, що належав [PERSON], згідно сертифікату на земельну частку (пай) серії ХМ № 0325986, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області на підставі рішення Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 06 травня 1996 року за № 386-р. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка, юридично не була обізнана з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, проживає не за місцем відкриття спадщини, у зв»язку з матеріальними труднощами, враховуючи те, що позов визнається представником відповідача, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved