Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

В лютому 2021 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.08.2014 року позивачка є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Інша Ѕ частина вказаної квартири належить позивачу на підставі договору дарування. Таким чином вказана квартира належить позивачу в цілому та не є спільно нажитим майном подружжям. Шлюб між сторонами розірвано у відповідності до рішення Хмільницького міськарйонного суду Вінницької області 01.06.2018 року. Відповідач з червня 2018 року не проживає за вказаною адресою без поважних причин та фактичне місце проживання відповідача невідоме. У зв`язку із викладеним позивач вимушена звернутися із даною позовною заявою до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. За одночасного існування умов, визначених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Шлюб між сторонами розірвано у відповідності до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області 01.06.2018 року. (а.с.5) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), що підтверджується свідоцтвом про право власності від 04.08.2014 року (а.с.6), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.08.2014 року (а.с.7), договором дарування Ѕ ідеальної частки квартири від 08.08.2018 року (а.с.8-9), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.08.2014 року (а.с.10) Згідно довідки № 12-24/686 від 07.08.2018 року [ADDRESS] змінила свою назву на [ADDRESS] . (а.с.11) Згідно довідки відділу реєстру територіальної громади № 17-31/590 від 30.06.2020 року, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] . (а.с.13) З червня 2018 року [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає, що підтверджується довідкою № 08-21/125 від 28.01.2021 року. (а.с.15) Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але протягом тривалого часу не проживає за даною адресою, а позивач у зв`язку з їх реєстрацією позбавлена можливості повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися своїм майном, чим обмежуються її права як власника згаданого об`єкта нерухомості. На підставі\~ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved