Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

в листопаді 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ПМП «Павлін», [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 11072223000 від 07.11.2006 року. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2014 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ПМП «Павлін», [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» м. Київ 4 798 270,82 грн., що становить заборгованість за кредитним договором від 07.11.2006 року № 11072223000 станом на 12.03.2014 року, в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 3 087 876,42 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 110 115,75 грн., розмір нарахованих відсотків за кредитом в сумі 1 509 232,77 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 91045,88 грн. Стягнуто солідарно з ПМП «Павлін», [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» м. Київ 3654 грн. судових витрат. 09.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ст.ст. 361-365 ЦПК України, оскільки рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 24.06.2015 року, залишеним без змін Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.02.2016 року, визнано поруку [PERSON] за договором поруки № 57200 від 07.11.2006 року із АКІБ «УкрСиббанк» такою, що припинена, починаючи з 26.11.2010 року. Вважає, що обставина, яка спричинила припинення поруки, існувала на час розгляду справи № 127/28858/13-ц, однак обставина не була об`єктом дослідження та не могла бути відома заявнику, оскільки факт припинення поруки встановлено судовим рішенням лише 17.02.2016 року. Оскільки солідарне стягнення можливе лише за наявності договору поруки, то припинення поруки могло вплинути на висновки суду щодо стягнення заборгованості з [PERSON] Враховуючи нововиявлені обставини заявник просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2014 року у справі № 127/28858/13-ц скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ «Дельта Банк» у солідарному стягненні кредитної заборгованості ПМП «Павлін» з [PERSON] за договором поруки № 57200 від 07.11.2006 р. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву і додав, що нововиявленою обставиною, яка існувала на момент ухвалення рішення 29.05.2014 року, є припинення поруки з 26.11.2010 року, але дана обставина не була відома заявнику, оскільки фактично встановлена і підтверджена рішенням суду лише 17.02.2016 року. Також вважає, що в разі перегляду рішення і його скасування, в задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити, а провадження у справі відносно ПМП «Павлін» закрити, оскільки спори між юридичними особами розглядаються в господарському судочинстві. Представник позивача [PERSON] підтримала письмові заперечення, що надані представником [PERSON] (а.с. 36-37) і вважає, що рішення не може бути скасоване, оскільки обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України, а є новими, оскільки виникли тільки після ухвалення судового рішення. Крім того, порука була предметом дослідження у справі № 127/28858/13-ц, а неповне встановлення судом фактичних обставин, зокрема щодо припинення поруки, не може бути підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2014 року скасуванню в звязку з нововиявленими обставинами та ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. За змістом статті 361 ЦПК України нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Пунктом 3 постанови Пленуму визначено, що нововиявлені обставини мають підтверджуватись фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з ново виявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При розгляді заяви [PERSON] суд приймає до уваги вимоги пунктів 1, 2 постанови Пленуму, відповідно до якого рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин. Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного 07.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПМП «Павлін» кредитного договору № 11072223000 банк надав відповідачу кредит в сумі 370 000 швейцарських франків із сплатою відсотків за користування кредитом 8,49 % на рік, на строк з 07.11.2006 року до 06.11.2017 року. 07.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ПМП «Павлін» був укладений договір поруки № 57200, відповідно до якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору № 11072223000 від 07.11.2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п. 1.3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних кошів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у кредитному договорі. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною (п. 1.4 договору). 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «УкрСиббанк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінило ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, та до ПАТ «Дельта Банк», відповідно до вимог ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України, перейшло право вимоги до боржників до повного, належного та реального виконання ними обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу ПМП «Павлін» кредитні кошти, однак відповідач ПМП «Павлін» в порушення взятих на себе зобовязань, суму боргу по кредитному договору не повернуло. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до наданого розрахунку, який не був оспорений відповідачами, загальна заборгованість ПМП «Павлін» перед ПАТ «Дельта Банк» за договором від 07.11.2006 року станом на 12.03.2014 року становить 453 667,61 швейцарських франків, що становить еквівалент 4 798 270,82 грн. (відповідно до курсу НБУ станом на 12.03.2014 року 1 швейцарському франку відповідає 10,576622 грн.) з яких: заборгованість за кредитом 291 952,99 шв.фр. (еквівалент 3 087 876,42 грн.), пеня за несвоєчасне повернення кредиту 10 411,24 шв.фр. (еквівалент 110 115,75 грн.), нараховані відсотки за кредитом 142 695,16 шв.фр. (еквівалент1 509 232,77 грн.), пеня за несвоєчасне повернення відсотків 8 608,22 шв.фр. (еквівалент 91 045,89 грн.). Суд вважає, що дану суму слід стягнути лише з ПМП «Павлін», виходячи з наступного. Так, 24.06.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалене рішення у справі № 127/4794/15-ц за позовом [PERSON] і визнано поруку за договором від 07.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] такою, що припинена з 26.11.2010 року. Рішення набрало чинності відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.02.2016 року. Підставою для припинення поруки стало те, що 12.05.2010 року ПАТ «УкрСиббанк» надіслало заяву директору ПМП «Павлін», в якій зазначило, що за кредитним договором обліковується прострочена заборгованість, яка складає 48 154,64 швейцарських франків, тому банк вимагав негайного повернення кредиту та нарахованих процентів, чим змінив термін виконання грошового зобов`язання. Проте, вимоги до поручителя кредитор протягом шести місяців, починаючи від зміненого строку виконання зобов`язання (з 26.05.2010 року по 26.11.2010 року) не предявив, тому порука є припиненою відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України. Таким чином, обставина, що існувала на час розгляду справи № 127/28858/13-ц, однак вона не була і не могла бути відома заявнику [PERSON] - припинення поруки з 26.11.2010 року, встановлена лише рішенням суду, що набрало чинності 17.02.2016 року. При цьому суд звертає увагу, що обставина, яка спричинила припинення поруки лист (заява) боржнику від 12.05.20110 року, також не була і не могла бути відома заявнику, оскільки лист надсилався ПМП «Павлін», а при розгляді справи № 127/28858/13-ц ця заява не надавалась сторонами і не залучалась до матеріалів справи, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами справи, а при розгляді справи № 127/4794/15-ц представник ПАТ «Дельта Банк» зазначив, що дійсно заява не досліджувалась судом, а представник ПАТ «УкрСиббанк» не заперечив, що така заява існувала. Про ці обставини зазначено в тексті рішення від 24.06.2015 року. При розгляді справи № 127/4794/15-ц суд зробив висновок, що оскільки заява ПАТ «УкрСиббанк» від 12.05.2010 року не була предметом з`ясування у справі № 127/28858/13-ц, і висновку з приводу її існування чи відсутності у вказаному рішенні не зроблено, поруку слід визнати такою, що припинена з 26.11.2010 року. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 17.02.2016 року також зазначив, що наявність обставин, пов`язаних з припиненням поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, не була предметом з`ясування у справі № 127/28858/13-ц, висновку з приводу існування таких обставин чи їх відсутності у вказаному рішенні не зроблено. Тому суд вважає помилковим твердження представника позивача ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] про те, що при повному встановленні всіх фактичних обставин суд міг би надати цим обставинам оцінку. Суд також вважає, що встановлення припинення поруки є саме нововиявленою обставиною розумінні ст. 361 ЦПК України, а не новою, оскільки ця обставина існувала на час ухвалення судового рішення і могла вплинути на висновок суду при ухваленні рішення від 29.05.2014 року, оскільки припинення поруки має істотне значення для правильного вирішення справи, але залишалась невідомою заявнику та стала відомою тільки після ухвалення цього рішення. Доказом, яким підтверджується нововиявлена обставина є рішення суду від 24.06.2015 року, яке набрало чинності 17.02.2016 року. Враховуючи, що порука [PERSON] є припиненою з 26.11.2010 року, суд вважає, що вимога позивача про солідарне стягнення боргу є безпідставною. В звязку з цим заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2014 року скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» і стягненням боргу лише з позичальника ПМП «Павлін». Клопотання ПМП «Павлін» щодо закриття провадження у справі вирішене ухвалою від 29.04.2016 року. Суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 361-365 ЦПК України рішення може бути переглянуто тільки в частині тих вимог, які стосуються нововиявлених обставин. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3654 грн.

Outcome: approved