Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

В липні 2015р. позивач ПрАТ «Українська охоронно - страхова компанія» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь 6320,28 грн. - страхового відшкодування в порядку регресу; 60,26 грн. - 3,0 % річних від простроченої суми за період прострочення з 29 березня 2015р. по 22 липня 2015р.; 1072,81 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за період прострочення з 29 березня 2015р. по 22 липня 2015р.; 243,6 грн. - судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 жовтня 2012р. між сторонами було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс АС/4931888, за яким об'єктом страхування є цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Skoda» д.н. [NUMBER]. 29 квітня 2013р. в м. Києві на вул. Котовського сталася ДТП з участю автомобілів: «Skoda» д.н. [NUMBER], під керуванням відповідача, «Skoda» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Дане ДТП відбулося з вини відповідача, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2013р. На підставі регресної заяви - претензії поданої ПрАТ «СК «Юнівес» позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 6320,28 грн. В зв'язку з тим, що відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку у строки, встановлені законом, позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 6320,28 грн. в порядку регресу, відповідно до п.п. ґ) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». До судового засідання сторона позивача подала заяву, в якій просила суд розглянути справу у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, і не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, надавши письмові заперечення, зазначивши, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2012р. між сторонами було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс АС/4931888, за яким об'єктом страхування є цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Skoda» д.н. [NUMBER], строк дії якого становив з 10 листопада 2012р. по 09 листопада 2013р., і за яким страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу (автомобіль «Skoda» д.н. [NUMBER]), і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. 29 квітня 2013р. в м. Києві на вул. Котовського сталася ДТП з участю автомобілів: «Skoda» д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача, «Skoda» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Дане ДТП відбулося з вини відповідача, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2013р., якою було визнано відповідача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що на підставі регресної заяви - претензії поданої ПрАТ «СК «Юнівес» позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 6320,28 грн. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач в тексті позовної заяви зазначав, що відповідач з повідомленням про настання страхового випадку до страховика не звертався. Відповідно до п.п. «ґ» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 р. № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до п.п. «ґ» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги висновки Верховного Суду України висловлені в постанові по справі № 6-284цс15 від 16 вересня 2015р., суд не вбачає правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 6320,28 грн. - страхового відшкодування. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в стягненні з відповідача 6320,28 грн. - страхового відшкодування, то і не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача 60,26 грн. - 3,0 % річних від простроченої суми за період прострочення з 29 березня 2015р. по 22 липня 2015р.; 1072,81 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за період прострочення з 29 березня 2015р. по 22 липня 2015р.

Outcome: dismissed