Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім свого колишнього чоловіка [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги мотивує необхідністю правового врегулювання питання призначення своїй неповнолітній дитині соціальної допомоги по втраті годувальника та отримання проїзного документу на імя дитини для виїзду за кордон. В судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в поданій заяві. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 20). Заслухавши пояснення заявника та дослідивши представлені у справі письмові докази, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою з таких мотивів: Судом встановлено, що заявник у справі [PERSON] протягом періоду з 05 червня 1998 року до 10 серпня 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 4), і проживала спільно з ним в м. Ровеньки Луганської області. Від шлюбу з [PERSON] має спільну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с. 11). 20 травня 2014 року в звязку із проведенням АТО заявник разом з дитиною виїхала на постійне місце проживання в м. Комсомольськ, колишній чоловік залишився в м. Ровеньки. На даний час перебуває на відповідному обліку і має статус особи, яка перемістилася з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в м. Комсомольськ Полтавської області (а.с. 23). Як пояснила суду заявник, з моменту виїзду до Комсомольська втратила будь-який звязок з колишнім чоловіком, а відтак, останні відомості про його знаходження були одержані нею 20 травня 2014 року в день її відїзду з зони АТО. За її заявою 23 липня 2015 року, за фактом зникнення [PERSON] слідчим відділом Комсомольського МВ УМВС до ЄРДР були внесені відповідні відомості (а.с. 9). За повідомленням ГУНП в Полтавські області відносно безвісти зниклого [PERSON] за заявою його колишньої дружини проводяться розшукові заходи. Місцезнаходження [PERSON] до теперішнього часу не встановлене (а.с. 10). Відповідно до положень п.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно із ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Виходячи із змісту ст.247 ЦПК України оголошення фізичної особи безвісно відсутньою залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки, а юридичний інтерес особи, яка звертається із відповідною заявою, має бути безумовним. Отже, приймаючи до уваги, що факт відсутності [PERSON] на протязі більш ніж одного року у місці його постійного проживання знайшов своє підтвердження в суді, місце його перебування до теперішнього часу не представляється можливим встановити, а наслідки ухвалення судового рішення про оголошення його безвісно відсутнім матимуть для заявниці юридичні наслідки, що спрямовані на усунення невизначеності у правових відносинах - в даному випадкунеобхідністю правового врегулювання питання призначення соціальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та отримання проїзного документу на її імя для виїзду за кордон, суд наголошує про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved