Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

В лютому 2013 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення майнових збитків спричинених порушенням зобов'язання у розмірі 126881,87 грн., а також судових витрат. В обґрунтування позовних вимог вказали, що між ними - [PERSON], [PERSON] з одного боку та [PERSON], 03.01.2002 року укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно вказаного договору, позивачі сплатили кошти у розмірі 14500 доларів США. Також, позивачами було зроблено ремонт на суму 3977,00 грн.. Однак відповідачка після отримання всіх коштів за вищевказаним договором купівлі-продажу відмовилася посвідчувати нотаріально договір, що визнано сторонами у суді і не оспорюється. Тривалий час позивачі намагалися у судовому порядку визнати за собою право власності на куплену квартиру, але відповідачка не тільки не вважала за потрібне виконати свої зобов'язання за попереднім договором купівлі-продажу, але й відмовлялася повернути кошти, отримані нею за цим договором, відповідно п.3.1 цього договору. Відповідачка повинна була повернути позивачам кошти у розмірі 15500 доларів США ще у 2004 році, коли відмовилася підписати основний договір, передбачений попереднім. Починаючи з серпня 2004 року відповідачка безпідставно користувалася грошима позивачів. У 2012 році на виконання рішення апеляційного суду від 19 березня 2012 року, відповідачка повернула позивачам 14500 доларів США. З 2004 року по 2012 рік позивачі були позбавленні права розпоряджатися своїми грошима з вини відповідачки. За розрахунками незалежного спеціаліста-аудитора, за весь час користування відповідачкою грошима позивачів, відповідачка повинна повернути позивачам крім основної суми боргу 14500 доларів США ще й суму за користування грошима у розмірі 14897, 56 доларів США, що на теперішній час за курсом НБУ становить 122904,87 грн., а також, за ремонт, зроблений позивами, відповідачка повинна повернути 3977,00 грн.,а всього 126881,87 грн., при цьому позивачі посилалися на ст.ст.635, 623 ЦК України. Враховуючи викладене, позивачі звернулися до суду із даним позовом. У вересні 2013 року [PERSON] звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення майнових збитків спричинених порушенням зобов'язання у розмірі 197196,48 грн. 30 травня 2014 року позивач за зустрічним позовом [PERSON] надала суду уточнену зустрічну позовну заяву в якій просила стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] у відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання за користування квартирою -147967,70 грн., відшкодування збитків за несплачені комунальні платежі по квартирі [ADDRESS] на суму 12355,38 грн., компенсацію за нанесену майнову шкоду квартирі [ADDRESS] у розмірі 83330,00 грн., а також судові витрати у розмірі 2437 грн., та 1300 грн. за проведення будівельно-технічної експертизи. В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що 03 січня 2002 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено та підписано в простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу в майбутньому квартири [ADDRESS], відповідно до якого сторонам за договором надається право відмовитися від продажу або покупки квартири та закінчити кінцевий розрахунок за договором до квітня 2004 року. Згідно п.1.4. Договору, у разі відмови від покупки квартири, сума грошей сплачена ними в розстрочку буде перерахована покупцями та продавцем як оплата за оренду житлової площі з розрахунку щомісячної оплати в сумі еквівалентної 150,00 доларів США, а у разі відмови продавця від продажу квартири, орендна плата нараховується в сумі, еквівалентній 100,00 доларів США. Відповідно до п.1.5 Договору сплачена наперед в якості авансу сума і перерахована як за оренду, дає право знаходитися покупцям у квартирі на сплачений орендований строк з умовою сплати комунальних послуг та оплати за телефон за цей же період окремо. Тобто, 03 січня 2002 року сторонами було укладено змішаний договір у простій письмовій формі, а так як основний договір укладено не було та квартира не була звільнена і в подальшому використовувалася Позивачами, то між сторонами мали місце правовідносини щодо найму житла. Покупці з січня 2004 року припинили проведення розрахунків за квартиру, про що свідчать записи в розписках про отримання грошей, які видані [PERSON] та [PERSON], усно повідомили, що платити не можуть, але мають право користуватися житловим приміщенням згідно укладеного Договору та тільки у серпні 2004 року повідомили, що можуть заплатити, але Відповідачка вже не мала можливості скористатися цими грошима у зв'язку із різким підвищенням цін на житло, та не змогла знайти на дану суму іншого житла для себе, тому і повинна була відмовитися від продажу,

Outcome: dismissed