Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], терміном на два місяці з дати набрання даним рішенням суду законної сили. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказав на те, що [INFO] померла його баба - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] залишила заповіт від 16.02.2015 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А., реєстр № 2-103, відповідно до якого заповіла йому належну їй квартиру [ADDRESS]. 22 листопада 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижик І.О. із заявою про прийняття спадщини за вищевказаним заповітом. В той же день приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижик І.О. було відмолено позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв'язку із пропуском шестимісячного строку і надано письмове роз'яснення щодо права позивача звернутись до суду із позовом про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини після померлої [PERSON] За даних обставин він був вимушений звернутись до суду із даним позовом для захисту своїх майнових прав та законних інтересів. В судовому засіданні позивач і його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача і просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. При цьому, зазначив, що вказані позивачем обставини не є поважними для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть Серії [NUMBER], виданим 13.04.2018 року Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 806 від 13.04.2018 року (а.с.13). Після смерті [PERSON], померлої [INFO], відкрилася спадщина на належне їй майно, яке, серед іншого, складається з квартири [ADDRESS] (а.с.15). Ще за свого життя, а саме 16 лютого 2015 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. і зареєстрований в реєстрі за № 2-103, в якому зробила заповідальне розпорядження, а саме: належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON], [INFO] (а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. На підставі вищевказаного, позивач звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижик І.О. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Проте, листом від 22 листопада 2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чижик І.О. було відмовлено позивачу, оскільки з моменту відкриття спадщини минув шестимісячний строк, визначений ст. 1272 ЦК України, для прийняття спадщини і рекомендовано йому звернутися до суду (а.с.18). Згідно листа Третьої дніпровської державної нотаріальної контори (за місцем відкриття спадщини) від 11.01.2019 року за вих. № 72/01-16 - після смерті [PERSON], померлої [INFO], із заявою про прийняття спадщини або з заявою про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа після її смерті не відкривалася та свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.30). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно же до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з вищевказаним, позивач звернувся до суду і просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], терміном на два місяці з дати набрання даним рішенням суду законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, зважаючи на положення ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, під час розгляду справи, судом було встановлено, що позивач з поважних причин не зміг звернутися у встановлений Законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з огляду на наступне. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Проте, суду не надано доказів того, що нотаріус вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, здійснював його виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. При цьому, судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця сплив 13 жовтня 2018 року, а позов до суду він пред'явив 23 листопада 2018 року (а.с.19), тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. В свою чергу, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. В Україні визнається і діє принцип верховенства права, що закріплено й в основному Законі України - Конституції, зокрема в статті 8. Положеннями зазначеної статті також встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зокрема аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у його постанові від 17 жовтня 2018 року у цивільній справі № 681/203/17-ц. У зв'язку з усім вищезазначеним, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а твердження представника відповідача суд вважає необґрунтованими і безпідставними. Тому, з урахуванням принципу верховенства права, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, які знайшли повне своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим визначити [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], терміном на два місяці з дати набрання даним рішенням суду законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved