Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

\~\~\~\~В липні 2020 року позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про усунення перешкод та визначення порядку користування квартирою. В обґрунтування позову позивачі вказали, що їм відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації Хмельницького міськвиконкому 21.06.1999р., належить на праві спільної часткової власності по 1/4 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками даної квартири є відповідач та третя особа по справі, їх батьки. Під час шлюбу їх батьків відповідач зловживав спиртними напоями і учиняв сварки, бійки, неодноразово виганяв їх з матір`ю з дому. В 2001 році відповідач зібрав їх речі, залишив їх на незаскленому балконі сусідки [PERSON] , [ADDRESS] та змінив замки на вхідних дверях. Даний факт зафіксований у відмовному матеріалі №8964 від 23.06.2020 року Зарічанського ВнП ХВП ГУНП в Хмельницькій області. З того часу вони у даній квартирі не проживали, хоча відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом, а відповідач одноосібно користувався усією квартирою. Таким чином відповідач позбавив їх можливості користуватися житлом і вони були вимушені оселитися спочатку в будинку їх дідуся по [ADDRESS] , а потім неодноразово змінювати місця їх тимчасового проживання. Неодноразові прохання впустити їх в квартиру, співвласниками якої вони є, та передати їм ключі відповідач ігнорує. Для вирішення питання щодо усунення перешкод у користуванні вказаною квартирою вони зверталися до органів поліції. Незважаючи на той факт, що квартира належить їм на праві власності, а відповідно до ст.155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством, відповідач перешкоджає їм в користуванні своєю власністю. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Але оскільки, незважаючи на їх родинні зв`язки з відповідачем, він відмовляється добровільно домовитися про порядок користування вказаною квартирою, то для того, щоб уникнути постійних суперечок та конфліктів між співвласниками спірної квартири, вони звернулись до суду. Згідно технічного паспорту БТІ, спірна квартира загальною площею 70,30 кв.м. складається з трьох відокремлених житлових кімнат, жилою площею 42,30 кв. м. Кімнати: 1-а кімната (за планом 4) - 12,5 кв.м.; 2-а кімната (за планом 3) - 12,6 кв.м.; 3-я кімната (за планом 2) - 17,2 кв.м. Також вказана квартира має допоміжні приміщення: кухню площею 8,5 кв.м., ванну кімнату площею 2,5 кв.м., туалет площею 0,9 кв.м., коридор площею 12,9 кв.м., лоджію площею 3,2 кв.м. Їм відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, спільно належить 2/4 даної квартири (по 1/4 кожній), крім цього, їх матір надає їм у користування свою частку вказаної квартири, що загалом становитиме 3/4 квартири або 31,73 кв.м. жилої площі. Тому вважають правомірною та справедливою вимогу про надання їм у користування ізольованої кімнати площею 17,2 кв.м. (за планом 2) та ізольованої кімнати площею 12,6 кв.м. (за планом 3), що складає загалом 29,8 кв.м. з двома лоджіями загальною площею 3,2 кв.м., що розташовані поряд з кожною кімнатою. Відповідачу належить 1/4 даної квартири, що відповідає 10,58 кв.м. жилої площі. Тому просять залишити йому у користування ізольовану кімнату площею 12,5 кв.м. (за планом 4). Місця загального користування - кухню, коридор, ванну кімнату, туалет просять залишити в спільному користуванні співвласників. Вважають, що встановлення такого порядку користування квартирою не порушить прав інших співвласників квартири та в повній мірі захистить їх права на користування своєю власністю. З врахуванням наведеного позивачі просять: зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні квартири, що знаходиться за адресою: \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] шляхом вселення та передати їм ключі від неї; встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , а саме: - \~ \~ \~ \~виділити у користування [PERSON] та [PERSON] ізольовану кімнату площею 17,2 кв.м. (за планом 2) та ізольовану кімнату площею 12,6 кв.м. (за планом 3) з двома лоджіями загальною площею 3,2 кв.м., що розташовані поряд з кожною ізольованою кімнатою; - \~ \~ \~ \~виділити у користування [PERSON] ізольовану кімнату площею 12,5 кв.м. (за планом 4); - \~ \~ \~ \~в спільному користуванні співвласників залишити: кухню, коридор, ванну кімнату, туалет. Ухвалою суду від 26.01.2021 року [PERSON] залучено до участі в справі в якості співвідповідача. В судовому засіданні [PERSON] вимоги позову підтримала, просить його задоволити з підстав, викладених у ньому. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1999 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідок №Л-03-29830 від 17.07.2020 року, №03-39710 від 25.04.2015 року Відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 04.03.1999р. зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] з 25.04.2015р. зареєстрована в [ADDRESS] . 01.06.2020 року [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] уклали договір безоплатного надання приміщення у користування, згідно п.п.1.1., 1.2 якого у порядку та на умовах, визначених договором, позичкодавець зобов`язується надати, а користувачі зобов`язуються прийняти у безоплатне користування: свою частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно з актом прийому передачі, який є невід`ємною частиною договору. Мета використання об`єкта - за призначенням. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , квартира складається з наступних приміщень: 1-ї житлової кімнати площею - 12,5 кв.м., 2-ї житлової кімнати -12,6 кв.м., 3-ї житлової кімнати - 17,2 кв.м., кухні - 8,50 кв.м., туалету - 0,90 кв.м., ванної кімнати - 2,50 кв.м, коридору - 12,9 кв.м., 2-х лоджій площею - 3,20 кв.м., всього житловою площею 42,3 кв.м., загальною площею 70,3 кв.м.. 25.05.2020 року, 23.06.2020 року [PERSON] , [PERSON] звертались до Зарічанського відділення поліції ХВП ГУНП в Хмельницькій області, в якій просять зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] . Листами Зарічанського відділення поліції ХВП ГУНП в Хмельницькій області №5240/121/122-2020 від 09.06.2020 року, №6943/121/122-2020 від 10.07.2020 року, [PERSON] та [PERSON] повідомлено, що в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, які вирішуються в порядку приватного звернення до суду. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про право власності на житло від 21.06.1999 року; довідками Відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради №Л-03-29830 від 17.07.2020 року, №03-39710 від 25.04.2015 року; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] ; договором безоплатного надання приміщення у користування від 01.06.2020 року; матеріалами перевірки Зарічанським відділенням поліції ХВП ГУНП в Хмельницькій області №1281, №1560, по заяві [PERSON] та [PERSON] від 25.05.2020 року, 23.06.2020 року. Згідно із\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом (ч.4 ст.311 ЦК України). Власникові, згідно із\~ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1\~ст.356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.ч.1, 2\~ст.358 ЦК України\~). Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином встановлення порядку користування приміщенням квартири між співвласниками відповідно до змісту ст. ст.\~319,\~358 ЦК України\~є складовою здійснення ними права спільної часткової власності. У п. 14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~роз`яснено, що квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на спростування доводів позивачів та заявлених ними вимог. При цьому слід зазначити, що укладення 01.06.2020 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] договору безоплатного надання приміщення у користування, не позбавляє останню права користування належною їй 1/4 частки квартири та відповідно виділенні її у користування належної частки (приміщення) при встановлені судом порядку користування квартирою. Враховуючи вищевикладене, відносини, які склались між співвласниками спірної квартири, належність відповідачам кожному по 1/4 частці квартири, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і слід зобов`язати [PERSON] усунути [PERSON] , [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом їх вселення та передачі їм ключів від вказаної квартири; встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділити в користування: - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , кімнату, площею 17,2 кв.м., з лоджією; - [PERSON] , кімнату, площею 12,6кв.м. з лоджією; - [PERSON] кімнату, площею 12,5 кв.м.; кухню площею 8,5 кв.м., вбиральню площею 0,90 кв.м., ванну кімнату площею 2,5 кв.м., коридор площею 12,9 кв.м., залишити в загальному користуванні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 1681 грн. (сплачений нею при зверненні до суду), в рівних частинах з кожного відповідача по 840,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial