Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

В листопаді 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначено, що 4 листопада 2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка утворилась станом на 31 серпня 2017 року, в сумі 82879,15 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 3945,26 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 70529,61 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3981,46 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500,00 грн (фіксована частина) та штраф 3922,82 грн (процентна складова). В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явилися. Представник позивача подав до суду клопотання про підтримання позову та про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзив не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлено, що 4 листопада 2010 року [PERSON] було видано кредитну карту «Універсальна» зі встановленим лімітом. Своїм підписом в анкеті-заяві від 04.11.2010 року [PERSON] підтвердила, що зазначена заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають договір про надання банківських послуг, з яким вона ознайомилася і згодна, про що свідчить її підпис. Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язалася погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Окрім цього, пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Згідно статті 1054 частини 1 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідачем доводи позивача щодо невиконання нею зобов'язань за договором не спростовані, а тому майнові права ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] суми заборгованості. Суд бере до уваги розрахунки, надані позивачем, згідно яких заборгованість за кредитним договором складає 82879,15 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом - 3945,26 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 70529,61 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3981,46 грн, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг - штраф 500,00 грн (фіксована частина) та штраф 3922,82 грн (процентна складова). Разом з тим, враховуючи, що позивачем одночасно заявлено вимоги про стягнення пені та штрафу, що суперечить вимогам статті 61 Конституції України і статті 509 ЦК України, та свідчить про намагання позивача застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми штрафу (фіксованої частини та процентної складової). Дане рішення узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2003цс15. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 79456,33 грн заборгованості за кредитним договором, в тому числі: заборгованість за кредитом - 3945,26 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 70529,61 грн та заборгованість за пенею та комісією - 3981,46 грн. За змістом статті 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial