Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона перебувала з зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 07.08.2018 року шлюб між ними було розірвано, про що було ухвалено рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що за весь час після розірвання шлюбу відповідач не надає допомоги на утримання дитини; не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. З огляду на зазначене позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить його задовольнити, позбавивши батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина. Просить судові витрати покласти на відповідача. Позивачка у підготовчому засіданні позов підтримала; в подальшому просила справу розглядати без її участі. У письмовій заяві наголошує на нехтування відповідачем виконання покладених на нього батьківських обов`язків щодо дитини. Клопотань про допит свідків чи доручення висновку органу опіки та піклування (в порядку ст. 19 СК України) не було заявлено. Відповідачем не було заявлено клопотань; та не був поданий відзив. В ході підготовчого судового засідання пояснив суду, що він піклується про дитину, надає посильну матеріальну допомогу. Також він контактує з дитиною, приділяє увагу розвитку дитини, обізнаний зі станом здоров`я дитини. За наведеного просить відмовити у задоволенні позову. Ці пояснення просить врахувати при розгляді справи; в подальшому просить справу розглядати без його участі, оскільки не може з`являтися до суду через незадовільний стан здоров`я та існуючими труднощами щодо з`явленнями до суду. В ході підготовчого судового засідання представник служби у справах дітей Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області надала пояснення про те, що вважає, що немає підстав для задоволення позову. До того ж позивачкою не був наданий висновок органу опіки та піклування, як того вимагають приписи ст. 19 СК України. В подальшому просять справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 07.08.2018 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, про що було ухвалено рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області. Позивачка та відповідач мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що за весь час після розірвання шлюбу відповідач не надає допомоги на утримання дитини; не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини. З огляду на зазначене позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить його задовольнити, позбавивши батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина. Проте дані обставини не були доведені позивачкою. Позивачка не заявила клопотання про допит свідків. Відповідно до положень статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Позивачці неодноразово пропонувалося надати суду висновок орган опіки та піклування з приводу доцільності (не доцільності) позбавлення відповідача батьківських прав. Однак такий висновок суду не був наданий. Наявність довідки про заборгованість зі сплати аліментів не може бути єдиною та безумовною підставною для прийняття судом рішення про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач пояснив, що він надає допомогу по мірі можливостей, оскільки має незадовільний стан здоров`я та потребує значних коштів для лікування. Так, за положеннями ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За положеннями ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що він піклується про дитину, надає посильну матеріальну допомогу. Також він контактує з дитиною, піклується про розвиток дитини, обізнаний зі станом здоров`я дитини. При цьому позивачці слід було довести, що відповідач не виконує приписи СК України, положення Закону України «Про охорону дитинства» щодо належного виховання дитини, і що саме така поведінка відповідача є підставою для позбавлення його батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави для позбавлення судом батьківських прав батьків щодо їх дітей, і такі обставини не знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Зважаючи на наведене суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав не підлягає до задоволення, оскільки він є необґрунтованим і недоведеним. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, і у даному випадку вони покладаються на позивачку.

Outcome: dismissed