Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених в ході розгляду справи позовних вимог, просить визнати незаконним та скасувати рішення восьмої сесії першого скликання Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району № 14 від 24 травня 2016 року про скасування рішення № 27 від 25.01.2016 року позачергової п'ятої сесії Лісовогринівецької сільської ради першого скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер: [NUMBER] [PERSON] та надання її у власність»; визнати незаконним та скасувати рішення Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення), що розташована на території с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, та про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер: [NUMBER]) із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення) для ведення садівництва, розташованої за адресою с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га для ведення садівництва із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення), що розташована на території с. Лісові Гринівці Хмельницького району (кадастровий номер ділянки: [NUMBER]) [NUMBER], видане на його ім.'я відділом реєстрації речових прав на нерухоме майно Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 12.12.2015 року. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просять їх задовольнити, пояснивши, що розпорядженням голови Хмельницької районної державної адміністрації №2444/2012р. від 06.12.2012р. позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення (рілля)) для ведення садівництва на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району площею 0,12 га. Вказана земельна ділянка на той час була розташована на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району за межами населених пунктів, однак рішенням п'ятнадцятої сесії Хмельницької районної ради №39-15/2013 від 6 березня 2013 року було змінено межі сіл Лісові Гринівці та Скаржинці Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та включено відповідно до проекту землеустрою в межі села Лісові Гринівці Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району 1182,3109 га земель, у складі яких перебувала і спірна земельна ділянка. Після завершення розробки проекту землеустрою 24 січня 2014 року позивач звернувся з заявою на ім'я Лісовогринівецького сільського голови і просив затвердити розроблений проект землеустрою та передати земельну ділянку у власність. Рішенням 30-ї позачергової сесії сільської ради 6-го скликання від 12 лютого 2014 року № 55 розгляд даної заяви було відкладено. Після цього позивач неодноразово звертався до Лісовогринівецького сільського голови, проте його заяву було задоволено лише рішенням 5 сесії сільської ради 1 скликання № 27 від 25 січня 2016р., затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000га для ведення садівництва із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення), що розташована на території с.Лісові Гринівці Хмельницького району, та передано в приватну власність вказану земельну ділянку (кадастровий номер: [NUMBER]). Однак рішенням державного реєстратора реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції 19 лютого 2016р. позивачу було відмовлено у реєстрації права власності на вказану земельну ділянку через те, що право власності на неї вже зареєстровано за іншою особою - [PERSON] Передачу йому земельної ділянки вважають незаконною, оскільки позивач раніше [PERSON] звернувся з письмовою заявою на ім'я Лісовогринівецького сільського голови і у відповідності до ч.9 ст.118 ЗК України просив затвердити розроблений проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки, однак розгляд заяви був протиправно відкладений на невизначений строк, протягом якого іншим своїм рішенням в липні 2015 року сільська рада затвердила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж цієї ж земельної ділянки та передала її у власність [PERSON] Відтак діями та рішеннями Лісовогринівецької сільської ради було порушено вимоги ст. 118 ЗК України та право позивача на одержання вказаної ділянки у власність. Крім того, сесія сільської ради не наділена повноваженнями скасовувати попередні незаконні рішення сесії цієї ж ради, а тим більше такі рішення, які відповідають Конституції та законодавству України, тому просять скасувати також і рішення сільської ради про розгляд депутатського запиту [PERSON]» в частині скасування рішення № 27 від 25.01.2016 року позачергової п'ятої сесії Лісовогринівецької сільської ради першого скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] [PERSON] та надання її у власність. Представник відповідача Лісовогринівецької сільської ради в судовому засіданні пояснила, що у вирішенні спору покладається на думку суду, оскільки дійсно сільська рада не має повноважень відкладати розгляд заяв про затвердження технічної документації та передання земельних ділянок у власність, як це було зроблено з заявою позивача, однак будь-які документи для з'ясування таких дій ради на даний час у відповідача відсутні. Стосовно рішення Лісовогринівецької сільської ради № 14 від 24.05.2016 року, яким сільська рада скасувала власне рішення № 27 від 25.01.2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу та надання її у власність пояснила, що таке рішення було прийнято всупереч чинному законодавству, про що перед голосуванням було роз'яснено депутатам сільської ради, однак вони все одно проголосували за прийняття даного рішення, тож воно існує. Представник співвідповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила та просить в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що наявність дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку чи навіть розробленого проекту в однієї особи, не є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку такого проекту відносно тієї ж ділянки іншій особі. Позивач мав би звернутись з позовом до сільської ради і захистити свої права тоді, коли його заяви не розглядалися своєчасно, однак цього не зробив. Зважаючи на положення ст. 182 ЦК України, право власності на спірну земельну ділянку у позивача не виникло, а отже і захищати він його не може. Відповідач [PERSON] набув права на земельну ділянку в порядку безоплатної приватизації, в спосіб, встановлений законом, зареєстрував своє право в порядку, визначеному законом, тому підстав для визнання свідоцтва недійсним наразі немає. Підстави для припинення права власності на землю, визначені ст. 140 ЗК України, відсутні, а позивач не навів жодних аргументів, які б вказували на наявність у нього права, за захистом якого він звернувся, доводили б незаконність оспорюваних рішень ради та неправомірність набуття права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. Третя особа, будучи повідомленою про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку, свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності представника третьої особи в судовому засіданні. Заслухавши позивач, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 6.12.2012 року № 2444/2012р «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва на території Лісовогринівецької сільської ради», копія котрого наявна у справі, [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності (землі сільськогосподарського призначення (рілля)) для ведення садівництва на території Лісовогринівецької сільської ради площею 0,12 га. 6.03.2013 року рішенням п'ятнадцятої сесії VI скликання Хмельницької районної ради № 39-15/2013, копія котрого наявна у справі, було змінено межі сіл Лісові Гринівці та Скаржинці Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та включено в межі села Лісові Гринівці Лісовогринівецької сільської ради 1182,3109 га земель, встановлено нові межі с. лісові Гринівці - загальною площею 1726,5032 га. 21.10.2013 року на підставі розробленого ПП «Діоріт Плюс 1» за заявою [PERSON] та в установленому порядку погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва на території Лісовогринівецької сільської ради Управлінням Держземагентства у Хмельницькому районі було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], розташовану на території Лісовогринівецької сільської ради, с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, площею 0,1000 га (землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва). Зазначені обставини підтверджуються витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.10.2013 року та від 16.11.2015 року, проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON], копії котрих містяться у справі. 24.01.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою на ім'я голови Лісовогринівецької сільської ради, в якій просив відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 0,1000 га на території Лісовогринівецької сільської ради та передати її йому безоплатно у власність для ведення садівництва. До заяви було додано копію проекту землеустрою та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Заява отримана відповідачем, про що свідчить відмітка з проставленням вхідних номера (№ 72) та дати (24.01.2014 р.). 12.02.2014 року рішенням 30-ї позачергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання № 55 «Про затвердження гр. [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення та надання її у власність» в результаті розгляду заяви [PERSON] від 24.01.2014 року та технічної документації із землеустрою (як зазначено в описовій частині вказаного рішення) відповідачем було відкладено розгляд заяви [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,1000 га, розташованої в с. Лісові Гринівці Хмельницького району та надання її у власність для ведення садівництва до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку за Лісовогринівецькою сільською радою. 12.08.2015 року співвідповідач [PERSON] звернувся до відповідача з заявою на ім'я сільського голови про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,1000 га (кадастровий номер [NUMBER]) із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення) для ведення садівництва, розташованої в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. 31.08.2015 року рішенням 39-ої чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання № 39 відповідач надав [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,1000 га (кадастровий номер [NUMBER]) із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення) для ведення індивідуального садівництва, розташованої в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. 29.10.2015 року співвідповідач звернувся до відповідача з заявою про затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення індивідуального садівництва за адресою: с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, виготовленої ФОП [PERSON] 30.10.2016 року рішенням 40-ої чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання № 126 відповідачем було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1000 га із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення) для ведення індивідуального садівництва, розташованої за адресою: с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, та передано у власність співвідповідачу земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER]) площею 0,1000 га із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення) для ведення індивідуального садівництва, розташовану в с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області. 23.11.2015 року позивач подав відповідачу ще одну заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 0,1000 га (кадастровий номер [NUMBER]) на території Лісовогринівецької сільської ради та передати її йому безоплатно у власність для ведення садівництва. До заяви було знову додано копію проекту землеустрою та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. 10.12.2015 року Реєстраційною службою Хмельницького МРУЮ Хмельницької області було здійснено державну реєстрацію права власності співвідповідача на спірну земельну ділянку. 12.12.2015 року Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на посвідчення права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно за індексним номером [NUMBER] серії [NUMBER]. Зазначені обставини підтверджуються технічною документацією щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення індивідуального садівництва за адресою: с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, рішенням 39-ої чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання від 31.08.2015 року № 39, рішенням 40-ої чергової сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання від 30.10.2016 року № 126, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за індексним номером [NUMBER] серії [NUMBER], витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2015 року, заявою [PERSON] від 23.11.2015 року, копії котрих наявні у справі. 25.01.2016 року відповідач рішенням 5 сесії Лісовогринівецької сільської ради 1 скликання № 27 затвердив [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для ведення садівництва із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення), що розташована на території с. Лісові Гринівці Хмельницького району, та передав в приватну власність позивачу земельну ділянку (кадастровий номер: [NUMBER]) площею 0,1000 га із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення) для ведення садівництва, що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району. 15.02.2016 року позивач звернувся до Реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ Хмельницької області з заявою про державну реєстрацію його права власносі на земельну ділянку. 19.02.2016 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Євграфов О.С. Реєстраційної служби Хмельницького МРУЮ Хмельницької області рішенням № 28341991, копія котрого наявна у справі, відмовив позивачу у державній реєстрації права власності на спірну земельну ділянку з тієї підстави, що заявлене право вже зареєстровано. 23.05.2016 року депутат Лісовогринівецької сільської ради [PERSON] звернувся до відповідача з депутатським запитом, в якому просив скасувати ряд рішень сільської ради про передачу земельних ділянок у власність, в тому числі щодо спірної земельної ділянки на ім'я позивача. 24.05.2016 року рішенням 8 сесії Лісовогринівецької сільської ради 1 скликання № 14 «Про розгляд депутатського запиту [PERSON]» відповідач скасував ряд раніше прийнятих ним рішень, в тому числі і рішення № 27 від 25.01.2016 року позачергової п'ятої сесії Лісовогринівецької сільської ради першого скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] [PERSON] та надання її у власність». Зазначені обставини підтверджуються рішенням 8 сесії Лісовогринівецької сільської ради 1 скликання № 14 від 24.05.2016 року, депутатським запитом [PERSON], протоколом № 8 восьмої сесії першого скликання Лісовогринівецької сільської ради від 24.05.2016 року, копії котрих наявні у справі. Однак вище вказані рішення восьмої сесії Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області першого скликання № 14 від 24.05.2016 року, рішення сорокової сесії Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області шостого скликання № 126 від 30.10.2015 року та свідоцтво про право власності на нерухоме майно за індексним номером [NUMBER] серії [NUMBER], видане 12.12.2015 року, суд вважає такими, що не відповідають закону та порушують права позивача, з наступних підстав. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: ■у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; ■шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; ■шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; ■шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; ■за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Такі ж вимоги встановлені ст. 50 Закону України «Про землеустрій», згідно з правилами якої проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. За змістом ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Частинами першою та третьою ст. 24 цього ж Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття поземельної книги на таку ділянку та здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної власності. Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Таким чином, позивач, бажаючи одержати безоплатно у власність земельну ділянку для ведення садівництва на території Лісовгринівецької сільської ради, яка на той час знаходилась за межами с. Лісові Гринівці і перебувала в державній власності, належно звернувся з письмовою заявою до повноваженого на розпорядження даною земельною ділянкою органу - до Хмельницької райдержадміністрації. Згідно частин 7, 8 ст. 118 ЗК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, районна державна адміністрація розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Як визначено в ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Такий належно погоджений проект був виготовлений за заявою позивача і поданий ним на затвердження. Згідно ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Враховуючи, що земельна ділянка, проект землеустрою щодо котрої було виготовлено позивачу, на час завершення виготовлення проекту вже була включена в межі с. Лісові Гринівці (зазначена обставина ніким із учасників процесу не оспорюється), позивач належно звернувся з заявою про затвердження проекту землеустрою до Лісовогринівецької сільської ради. Разом з тим, відповідачем не було дотримано вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України щодо своєчасного прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, натомість прийнято не передбачене законом рішення про відкладення розгляду заяви позивача. Суд не бере до уваги заперечень співвідповідача щодо того, що позивач не оскаржив бездіяльності сільської ради в порядку адміністративного судочинства, - оскільки відсутність такого оскарження не робить рішення про відкладення розгляду заяви та бездіяльності відповідача щодо тривалого невирішення заяви правомірними. Крім того, ч. 10 ст. 118 ЗК України визначає, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду, а такої відмови позивач не отримував. Статтями 3 та 19 Конституції України встановлено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Земельна ділянка була сформована за зверненням позивача і за його зверненням було проведено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер. Позивачем було дотримано всі необхідні вимоги щодо порядку набуття земельної ділянки у власність - подано відповідні заяви, отримано дозвіл, виготовлено проект, належно його погоджено та передано на затвердження повноважному органу. Зволікання при передачі земельної ділянки у власність мало місце не з вини позивача, а з вини відповідача, тоді як підстави для відмови в передачі позивачу земельної ділянки у власність були відсутні. Тим самим позивач вправі був очікувати (починаючи з 7.02.2014 року) належного завершення процедури передання земельної ділянки йому у власність ще до того, як співвідповідачем 12.08.2015 року було подано заяву про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Отож, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення відповідачем його права на безкоштовне отримання земельної ділянки у власність. Саме вище зазначене зволікання відповідача уможливило подальшу передачу спірної земельної ділянки у власність співвідповідачеві без вирішення питання щодо надання або відмови в наданні її позивачу. Суд також звертає увагу на те, що співвідповідачу було надано відповідачем дозвіл на виготовлення не проекту землеустрою, як передбачено ст. 118 ЗК України, а технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). За таких обставин суд приходить до висновку про недотримання відповідачем вимог закону при прийнятті рішення сорокової сесії Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області шостого скликання № 126 від 30.10.2015 року «Про затвердження [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність». Крім того, відповідно до абз. 5 п. 5 рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Таким чином, прийнявши рішення № 27 від 25.01.2016 року позачергової п'ятої сесії Лісовогринівецької сільської ради першого скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] [PERSON] та надання її у власність», відповідач не вправі був самостійно його скасовувати, оскільки таке рішення є підставою для подальшої державної реєстрації права власності, тобто на його основі виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів позивача, при чому позивач заперечує проти їх припинення. Відповідно до п. «г» ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Отже, рішення восьмої сесії Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області першого скликання № 14 від 24.05.2016 року «Про розгляд депутатського запиту [PERSON]» в частині скасування рішення № 27 від 25.01.2016 року позачергової п'ятої сесії Лісовогринівецької сільської ради першого скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] [PERSON] та надання її у власність», рішення сорокової сесії Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області шостого скликання № 126 від 30.10.2015 року «Про затвердження [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність», а також видане 12.12.2015 року Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на його підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно за індексним номером [NUMBER], серії [NUMBER] - слід визнати недійсними, задовольнивши в цій частині заявлені позовні вимоги і відмовивши тим самим у визнанні вказаних рішень та свідоцтва незаконними та їх скасуванні. Судові витрати у справі складаються з судового збору, який слід присудити позивачеві з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі по 413,40 грн. з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: partial