Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

В лютому 2019 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , як законного представника [PERSON] , треті особи [PERSON] , Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували, пояснивши, що на початку вересня 2018 року позивач зацікавився можливістю придбання нерухомого майна через веб-сайт ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, зокрема лоту №299766, яким є квартира за адресою: [ADDRESS] . 10.09.2018 року відбувся аукціон щодо продажу вказаного лоту, переможцем якого визнано позивача, та ДП «СЕТАМ» сформовано відповідний протокол №357053 проведення електронних торгів від 10.09.2018 року.17.09.2018 року шляхом внесення остаточної суми вартості майна вищевказана квартира була придбана позивачем з прилюдних торгів. 10.10.2018 року головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС у м. Києві ГТУЮ у м. Кмєві Малівською Н.І. на підставі протоколу №357053 проведення електронних торгів від 10.09.2018 року було складено акт про реалізацію нерухомого майна, який затверджено начальником Дарницького РВ ДВС в м. Києві ГТУЮ в м. Києві Заєць А.М. 11.10.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В. позивачу було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), зареєстроване в реєстрі за №3009, а також здійснено реєстрацію права власності на вищевказану квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний №об`єкта нерухомого майна 1665825580000). Однак, по приїзду до придбаної квартири, позивачем було виявлено, що у квартирі [ADDRESS] з 19.09.2018 року зареєстрована [PERSON] , у вказаній квартирі вона проживає разом зі своєю дочкою, яка також зареєстрована за цією адресою. Крім того, через центр надання адміністративних послуг Дарницького району м. Києва, позивач отримав Витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих у вказаній квартирі осіб, згідно якого у вказаному приміщені зареєстровано 4 осіб, які не є членами родини позивача. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою звільнити вказану квартиру, однак його вимоги залишились невиконаними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались, відзиву на позовну заяву не надали. Третя особа [PERSON] судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Представник третьої особи Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач та його представник не заперечували проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає необхідним позов задовольнити, у зв`язку з наступним. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому зсіданні, 10.09.2018 року відбувся аукціон щодо продажу лоту №299766, яким є квартира за адресою : [ADDRESS] , за результатами якого переможцем визнано позивача, та ДП «СЕТАМ» сформовано відповідний протокол №357053 проведення електронних торгів від 10.09.2018 року (а.с.20-21). 10.10.2018 року головним державним виконавцем Дарницького РВ ДВС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві Малівською Н.І. на підставі протоколу №357053 проведення електронних торгів від 10.09.2018 року було складено акт про реалізацію нерухомого майна, який затверджено начальником Дарницького РВ ДВС в м. Києві ГТУЮ в м. Києві Заєць А.М. Як вбачається з даного акту, трикімнатна квартира [ADDRESS] , належала на праві приватної власності боржнику [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Колєсник С.А. від 24.03.2005 року №2169, та зареєстрованого в Бюро 28.03.2005 року за реєстровим №8433. Підставою реалізації описаного нерухомого майна є зведене виконавче провадження, виконавчий лист №2-6935/09 від 30.01.2015, виданий Дарницьким судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 1 128 666,16 грн. Загальна сума коштів, яку [PERSON] сплатив за придбання описаної квартири складає 685 111 грн. (а.с.22).11.10.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В. позивачу було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), зареєстроване в реєстрі за №3009, а також здійснено реєстрацію права власності на вищевказану квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1665825580000 (а.с.23-25). Як вбачається з Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] та відомостей електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», 18.09.2018 року за вказаною адресою було зареєстровано [PERSON] , [INFO] , а 20.09.2018 - [PERSON] , [INFO] . Однак позивач не надав своєї згоди на реєстрацію місця проживання відповідачів у даній квартирі, вони не являються членами його родини, і, як стверджує [PERSON] , реєстрація була здійснена без його відома. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування, розпорядження своїм майном. За приписами ч. 1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, подальше проживання відповідачів у вказаній квартирі, що належить на праві власності [PERSON] , перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися нерухомим майном на свій розсуд, внаслідок чого порушуються законні права та інтереси позивача. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як стверджував позивача у судовому засіданні, він звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, однак вказана вимога не була виконана відповідачами, вони продовжують проживати в описаній квартирі. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] не є власниками квартири [ADDRESS] , однак продовжують проживати в ній не маючи на те будь-яких правових підстав, їх зареєстроване місце проживання зазначене у вказаній квартирі, тим самим відповідачі створюють перешкоди позивачу у здійснені його законних прав власника даного нерухомого майна, який не може вільно користуватися та розпоряджатися належною йому квартирою [ADDRESS] , при цьому відповідачі в судове засідання не з`явились, не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача, а тому вимоги [PERSON] є законними, вмотивованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1536,80 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, 10 600 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 12 136 грн. 80 коп. Суд відмовляє в задоволенні стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 384,20 грн., сплаченого за подання заяви про забезпечення позову, оскільки судом було відмовлено в задоволенні такої заяви ухвалою суду ивід 20.03.2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial