Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому послався на те, що 25.10.2016 року його було звільнено з роботи в ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» за власним бажанням відповідно до наказу №86. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.03.2018 року, відповідно до довідки про заборгованість по заробітній платі, наданої відповідачем, заборгованість за березень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2016 року та серпень 2017 року склала 11 717, 87 грн., яка повинна була бути виплаченою. Заначає, що від головного бухгалтера він 27.11.2017 року в порядку погашення виниклої заборгованості він отримав готівкою 317,87 грн.. Окрім цього, також на його картковий рахунок надійшли кошти, а саме: 27.12.2017 року - 344,24 грн.; 04.01.2018 року - 1446,94 грн.; 09.01.2018 року - 170 грн.. Ствердив, що середній заробіток за два останні місяці роботи склав 4 876,26 грн., кількість робочих днів за ці місяці - 27, відтак середньоденний заробіток складає 180,60 грн. Період затримки розрахунку складає 214 днів, відтак середній заробіток за час затримки розрахунку при його звільненні становить - 38 648,40 грн.. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача ПрАТ «Укрзахідвуглебуду його користь заборговану заробітну плату в розмірі 9 438, 82 грн. та середній заробіток за затримку виплати заробітної плати в розмірі - 38 648,40 грн.. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та просять позов задоволити. Представник відповідача ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі визнав, в іншій частині позовні вимоги не визнав. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Встановлено, що позивач 25.10.2016 року звільнений за власним бажанням з роботи у ВСП «Шахтобудівельне управління №2» ПАТ «Укрзахідвуглебуд». Повного розрахунку із позивачем відповідач своєчасно не здійснив. Так, відповідно до довідки ПАТ «Укрзахідвуглебуд» від 29.11.2017 р. № 03-01/975, після звільнення, позивачу станом на 01.11.2017 року не виплачена заробітна плата на суму 11 717,87 грн.. Згідно довідки ПАТ «Укрзахідвуглебуд» від 30.11.2017 року №03-03/1004, позивачу 28.11.2017 року часткового виплачена заборгована заробітна плата за жовтень 2016 року в сумі 317,87 грн. Окрім цього, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.03.2018 року, позивачем вказано, що на його картковий рахунок надійшли кошти, а саме: 27.12.2017 року - 344,24 грн.; 04.01.2018 року - 1446,94 грн.; 09.01.2018 року - 170 грн. Отже, станом на 12.03.2018 року позивачу не виплачена заробітна плата на суму 9 438,82 грн. (11 717,87 грн. - 2 279,05 грн.). Натомість довідкою ПАТ «Укрзахідвуглебуд» № 03-01/976 від 29.11.2017 р. стверджується, що заробітна плата позивача за останні два місяці перед звільненням складає 4 876, 26 грн. (2 336,89 грн. за серпень 2016 року + 2539,37 грн. за вересень 2016 року). Відповідно з положеннями частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У частині 1 статті 117 КЗпП України зазначено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідачем не подано доказів відсутності його вини у затримці проведення розрахунку з позивачем; у матеріалах справи відсутні й будь-які дані щодо спору про розмір невиплачених позивачеві сум. За таких обставин наявні підстави для застосування положень частини 1 статті 117 КЗпП України щодо відповідальності відповідача за затримку розрахунку при звільненні. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої частиною першою статті 117 цього Кодексу. При цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (правова позиція ВСУ № 6-76цс14 від 02.07.2014 р.). Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8лютого 1995 року № 100. Під час його проведення слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові по цивільній справі №6-195цс14 і є обов'язковою для застосування у всіх судах України. Згідно з абзацом третім пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до абзаців пункту 8 вищевказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Як вбачається з копій наказів в.о. голови правління ПАТ «Укрзахідвуглебуд» №01 від 11.01.2016 року та №10 від 01.02.2017 року, працівників управління переведено на триденний робочий тиждень, а саме у вівторок, середу та четвер. Згідно з вище вказаною довідкою відповідача за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата (серпень та вересень 2016 року), заробітна плата позивача сукупно становила 4 876, 26 грн. При цьому, проведеним розрахунком судом встановлено, що у цей період було відпрацьовано 26 робочих днів (серпень 2016 року - 13 р.д. та вересень 2016 року - 13 р.д.). Таким чином, після звільнення позивача у працівників управління було 214 робочих днів (жовтень 2016 року - 2 р.д., листопад 2016 року - 14 р.д., грудень 2016 року - 13 р.д., січень 2017 року - 13 р.д., лютий 2017 року - 12 р.д., березень 2017 року - 13 р.д., квітень 2017 року - 12 р.д., травень 2017 року - 12 р.д., червень 2017 року - 12 р.д., липень 2017 року - 12 р.д., серпень 2017 року - 14 р.д., вересень 2017 року - 12 р.д., жовтень 2017 року - 13 р.д., листопад 2017 року - 14 р.д., грудень 2017 року - 12 р.д., січень 2018 року - 14 р.д., лютий 2018 року - 12 р.д., березень 2018 року - 8 р.д.), а отже середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача становить: 4 876, 26 грн. ? 26 ? 214 = 40 135, 37 грн.. На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що станом на 12.03.2018 року у ПрАТ «Укрзахідвуглебуд»існує заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати у розмірі 9 438,82 грн., то суд вважає, що дана сума підлягає стягненню. Окрім цього, при здійсненні розрахунку середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача, кінцеві показники встановлені судом (40 135,37 грн.), не збігаються з кінцевим розрахунком наданим позивачем у своїй заяві про уточнення позовних вимог від 12.03.2018 року, згідно якого останній просить стягнути з ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» 38 648,40 грн. середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати, то суд вважає, що в даному випадку, позов підлягає до задоволення в сумі вказаній позивачем у своїй позовній заяві. Також, враховуючи те, що відокремлений структурний підрозділ «Шахтобудівельне управління №2» ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» не є розпорядником бюджетних коштів, та є відокремленим структурним підрозділом ПрАТ «Укрзахідвуглебуд», то суд вважає, що в позові до відокремленого структурного підрозділу «Шахтобудівельне управління №2» ПрАТ «Укрзахідвуглебуд» слід відмовити. З урахуванням наведено, позов підлягає до часткового задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ПрАТ «Укрзахідвуглебуд»у користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640, 00 грн. від якого позивач був звільнений при зверненні до суду. У порядку п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити рішення до його негайного виконання в частині стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved