Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

В лютому 2016 року з позовом до суду звернулася [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 618. Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - щомісяця, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - щомісяця, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.08.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, ведення спільного господарства припинено, що в результаті призвело до фактично припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Збереження сімейних відносин між ними та іншими членами сім»ї, що має будуватися на почуттях любові, поваги, дружби та взаємодопомоги неможливе. Вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім»ї між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам. Шлюб носить лише формальний характер. Також вважає, що відповідач зобов»язаний приймати участь в утриманні дітей. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку відмовляється надавати. А також хоче отримувати аліменти на себе, так як жодних грошей відповідач не надає, жодного доходу вона не отримує, так як знаходиться у відпустці по догляду за донькою [PERSON]. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечили проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей на кожну дитину. Заперечили проти стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі ? частини. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 р., про що свідчить актовий запис № 618, Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Розриваючи шлюб, суд виходив з наступного. За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За приписом частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За вказаних обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися через різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що відповідач дійсно є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження), а тому повинен утримувати їх до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що батьки зобов'язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, з урахуванням того, що діти проживають з матірю і фактично тягар утримання лежить на ній, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - щомісяця. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачем не було доведено того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, та сам відповідач вказав, що він такої можливості не має, в звязку з чим в задоволенні вимог позову, щодо стягнення коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років слід відмовити. За вказаного позовні вимоги підлягають задоволенню частково. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial