Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

В лютому 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 48 в житловому будинку № 43А по вул. Шевченка в м. Вознесенську Миколаївської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є власником квартири № 48 в житлового будинку № 43А по вул. Шевченка в м. Вознесенську Миколаївської області. В зазначеній квартирі з 30.04.2003 року зареєстрований відповідач по справі. Останній за вказаною адресою жодного дня не проживав, проте не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку. Разом з тим, реєстрація відповідача в даній квартирі створює незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю. Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причину неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не направив, в зв'язку з чим, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами. Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що квартира № 48 в житловому будинку № 43А по вул. Шевченка в м. Вознесенську Миколаївської області на праві особистої приватної власності належить [PERSON] (а.с. 4-5, 6, 7, 8-10). В даній квартирі з 30.04.2003 року зареєстрований відповідач [PERSON], з яким позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі (27.08.2013 року зареєстровано розірвання шлюбу). За даною адресою останній з часу реєстрації не проживає, що знайшло своє підтвердження відповідно до письмових доказів, наданих позивачем (а.с. 14,15, 16). Разом з тим, в матеріалах справи відсутні жодні докази, що\~ відповідачу\~ з боку власника\~ створювалися будь-які перешкоди в користуванні житлом, не висловив він бажання продовжувати користуватися квартирою й під час розгляду справи. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.\~379,\~382 ЦК України). Згідно зі\~ст.9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статті\~150,156 ЖК України\~передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника належать особи, зазначені в ч.2\~ст.64 ЖК України\~(дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім'ї\~може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири (будинку) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником житла і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~ст.162 ЖК України. Ст.405 ЦК України\~встановлює сервітутне право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема: - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником; - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За такого, враховуючи встановлені обставини, зокрема невикористання без поважних причин відповідачем свого права на користування належним позивачу житлом понад один рік, відсутність між сторонами іншої домовленості щодо використання відповідачем сервітуту (протилежного в судовому засіданні не встановлено,\~ відповідно до положень ст. 12, 76-81 ЦПК України),\~ а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved