Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до Запорізької міської Ради, третя особа: Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва № 2030 про право власності на житло, виданого виконкомом Комунарської районної Ради народних депутатів від 30 вересня 1993 року. Незважаючи на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, батько залишив їй заповіт. Вказаним заповітом спадкодавець заповідав їй квартиру [ADDRESS] Спадщину після смерті батька вона прийняла у встановлений законом строк, звернувшись 12 травня 2012 року до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 14 листопада 2012 року вона звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого батька [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. від 14.11. 2012 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] в зв'язку з тим, що вона не може надати нотаріусу оригінал цього свідоцтва через його втрату. У зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька, вона змушена звернутися до суду з цим позовом. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Запорізької міської ради, проти позову не заперечувала. Представник третьої особи - Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справу судове засідання не з'явився, заяв, клопотань від нього до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України, неявка представника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Розглянувши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], померлий [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 5 ), є батьком позивачки [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим в Шевченківському районному бюро ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 312 серія [NUMBER] ( а.с. 59 ) та свідоцтвом про шлюб позивачки із [PERSON], зареєстрованим 18 серпня 1989 року у відділі ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 2136, серія [NUMBER] (а.с. 71 зворот ). За клопотанням позивача по справі був залучений фахівець ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Гнідий Юрій Юрійович ( довіреність №1975 від 06.03.2014), який повідомив суду, що відповідно до існуючого у 1993 році законодавства в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації (нині ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації») пройшло реєстрацію свідоцтво № 2030 про право власності на житло, видане виконкомом Комунарської районної Ради народних депутатів від 30 вересня 1993 року, згідно якого [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та надав суду копію цього свідоцтва і копію висновку про реєстрацію спірної квартири в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації. Згідно матеріалів спадкової справи № 249/2012 Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, після померлого [INFO] [PERSON], позивач 12 травня 2012 року звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ( а.с. 52 ). В матеріалах спадкової справи є заповіт, посвідчений 22.01.2000 року [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, р. № 120 згідно якого, [PERSON] на випадок своє смерті зробив розпорядження, яким заповідав усе своє майно [PERSON]. ( а.с. 51 зворот). Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. від 14.11 2012 року № 3982/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану квартиру (а.с. 25). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ч.3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до спадку входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадку і що не припинилося у наслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкування є передбаченою законом підставою для набуття права власності. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином обраний позивачами спосіб захисту їх цивільних прав не суперечить ст. 16 ЦК України. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підтверджуються зібраними у справі доказами і за [PERSON] можливо визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO], оскільки вона є спадкоємцем за заповітом, яка належним чином прийняла спадщину та не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через нотаріальну контору з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спірну квартиру. Враховуючи наведене,

Outcome: approved