Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позові вона вказує, що з 30.08.2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного проживання мають двох синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу відповідач належним чином не виконував свої батьківські обов'язки, що підтверджується рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Уманської міської ради від 02.07.2013 року. В позові позивач вказує, що на протязі останніх пів року відповідач регулярно ображав її та їхніх дітей нецензурною лайкою, здійснював фізичне насильство над ними, через що вона змушена була звертатися до правоохоронних органів. З 27.01.2016 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Позивач зазначає, що діти проживають разом з нею, вона не працює, отримує тільки допомогу при народженні дитини до 4-х річного віку і допомоги по безробіттю, тому цих засобів недостатньо для повноцінного існування. Так як, добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдалося, вона звернулась до суду з відповідною позовною заявою та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В ході розгляду справи, позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей з моменту подання позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з урахуванням уточнень, просила їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та не заперечували проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Суд, вислухавши позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Сторони зареєстрували шлюб 30.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 30.08.2008 року, від даного шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.5) та [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] - а.с.6). На даний час діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на повному її утриманні. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 665 виданої 23.02.2016 року ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське», [PERSON] працює в ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» з 15.07.2015 року по даний час на посаді фахівця з розвитку агентської мережі. Дохід за період з 01.08.2015 року по 31.01.2016 року становить 18 771,22 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Таким чином, з огляду на вік дітей, прожитковий мінімум для них, обов'язок батьків забезпечувати достатнє утримання дитини, належні умови для її розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дітей, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вбачає підстави, із врахуванням фактичних обставин справи, визначити до стягнення аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми відповідача повноліття. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обов'язків щодо дітей. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дітей, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов підлягає до часткового задоволення, з урахуванням матеріального становища відповідача.

Outcome: partial