Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вказував, що 14.04.2015 року його було прийнято на роботу на посаду фінансового контролера по консолідованій звітності відділу складання фінансової звітності Публічного акціонерного товариства «Креатив Груп», а 07.08.2015 року звільнено із займаної посади за п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України переведення працівника за його згодою на інше підприємство. Зазначав, що 08.09.2015 року відповідачем було проведено часткову оплату готівкою через касу підприємства по заробітній платі за червень та липень 2015 року, а 24.09.2015 року перераховано на банківську картку заборгованість по заробітній платі за 5 робочих днів серпня 2015 року в розмірі 2 413,68 грн. Посилаючись на порушення відповідачем строків виплати заробітної плати, позивач просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Креатив Груп» на його користь середній заробіток затримки розрахунку за період з 10.08.2015 року по 24.09.2015 року в сумі 17 958,72 грн. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі в якій щодо винесення заочного рішення не заперечував, а також надав уточнений розрахунок в якій зменшив суму позовних вимог та просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 10.08.2015 року по 08.09.2015 року в сумі 11 118 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 14.04.2015 року наказом № 65к від 14.04.2015 року [PERSON] було прийнято на роботу на посаду фінансового контролера по консолідованій звітності до відділу фінансової звітності та бюджетуванню ПАТ «Креатив Груп», а наказом від 06.08.2015 року № 155-к останнього звільнено із займаної посади за п. 5 ст. 36 КЗпП України з 06.08.2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки (а.с. 12-15). Згідно довідки від 09.09.2015 року № 235 ПАТ «Креатив Груп», [PERSON] дійсно працював в ПАТ «Креатив Груп» з 14.04.2015 року по 06.08.2015 року та займав посаду фінансового контролера по консолідованій звітності з окладом 15 000 грн. (а.с. 17). Сума виплаченої [PERSON] заробітної плати за липень 2015 року становить 11 952 грн., що підтверджується витягом зі списку виплаченої заробітної плати з ПАТ «Креатив Груп» за липень 2015 року. У відповідності до ст. 116 Кодексу законів про працю (КЗпП) України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В силу вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В поданому до суду клопотанні від 12.01.2016 року про відкладення судового засідання від 13.01.2016 року представником Публічного акціонерного товариства «Креатив Груп» зазначено, що в серпні 2015 року відбулась зміна власників групи компаній «Креатив» та здійснена заміна керівництва. Для здійснення переведення коштів, що знаходяться на рахунках компанії, на зарплатні картки працівників потрібно було змінити банківські картки із зразками підписів та відбитком печатки та отримати електронні ключі. Такій процедурі передувало зібрання наглядової ради ПАТ «Креатив Груп» та обрання нового голови правління, вирішення інших важливих питань. Все це зайняло певний час, що й стало причиною затримки розрахунку з [PERSON], але станом на 24 вересня 2015 року із позивачем були проведені усі розрахунки по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що розрахунок з позивачем в порушення вимог ст. 116 КЗпП не було здійснено в день звільнення останнього. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що затримка у виплаті заробітної плати останнього за період часу з 07.08.2015 року по 08.09.2015 року складає 20 робочих днів. Позивач у наведеному розрахунку вказує фактичний розмір отриманої ним заробітної плати в червні та липні 2015 року в розмірі 11 952 грн. за кожний місяць, що разом становить 23 904 грн. Число робочих днів за вказані 2 місяці становить 43. Виходячи з цих даних, середньоденна заробітна плата позивача складає 555,90 грн. (23 904/43). Таким чином, остаточно позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за 20 днів в розмірі 11 118 грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що остаточний розрахунок з позивачем було проведено 24.09.2015 року, що не заперечувалось самим відповідачем в клопотанні від 12.01.2016 року, однак позивачем заявлені вимоги про стягнення вищевказаних коштів саме за період по 08.09.2015 року та в розмірі 11 118 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 487,20 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved