Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

В квітні 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, який уточнювався в останнє 19.01.2017 року. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачі зазначили, що вони більше двох років знаходяться між собою в фактичних шлюбних відносинах, мешкаючи разом за адресою [ADDRESS]. Не зважаючи на це, позивачка [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON] при цьому фактичні шлюбні відносини між ними припинились ще в літку 2014 року. Також в позові зазначено, що 05.02.2016р. у позивачів по справі у КЗ «Обласний перинатальний центр» Запорізької обласної ради, народилась спільна дитина син [PERSON]. Позивач [PERSON] був присутнім при пологах, провідував всі дні, які позивачка [PERSON] знаходилась у пологовому будинку, приносив ліки та їжу, піклувався про нею та дитину. Відповідач [PERSON] знав про народження у позивачів дитини, 01.03.2016 року позивачі по справі зібрались реєструвати сина [PERSON] та домовились із [PERSON] піти разом до відділу реєстрації актів цивільного стану, щоб у позасудовому порядку вирішити питання визнання батьківства [PERSON] щодо новонародженого [PERSON] та реєстрації його народження. [PERSON] приїхав 01.03.2016 року, однак через деякий час, поки збирались інші, зник з квартири, при цьому позивачі побачили, що разом з [PERSON] зникли і всі документи, які були потрібні для реєстрації дитини. Через кілька днів [PERSON] повідомив позивачів про те, що він зареєстрував дитину на своє імя у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, як чоловік позивачки. Позивачі зазначають, що поведінкою [PERSON] шоковані, на даний час він перешкоджає їх стосункам, шантажує [PERSON] незаконним відібранням у неї спільної доньки, навіть погрожує власним самогубством. На підставі вищевикладеного, позивачі [PERSON] та [PERSON] були вимушені звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просять суд: - визнати, що [PERSON], 28.06.1984року народження, уродженець [INFO], гр. України, є батьком дитини [PERSON],[INFO], уродженця [INFO], народженого [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO]. - зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO] за №45 від 01.03.2016 року, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, який проживає за адресою: [INFO]. - виключити відомості про батька : [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] та змінити прізвище та по батькові дитини з «Мусатова» на «Довженко», з «Сергійовича» на «Андрійовича» - стягнути з [PERSON], [INFO], (зареєстрованого за адресою: [INFO]) на користь [PERSON] , [INFO] (зареєстрованого за адресою: [INFO], іпн:30086021435) та [PERSON], [INFO] (зареєстрованої за адресою: зареєстрованого за адресою: [INFO], іпн:[NUMBER]) судовий збір в розмірі 551(пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок та витрати понесені на проведення молекулярно- генетичної експертизи по спірному батьківству в сумі 7\~614 (міс тисяч шістсот чотирнадцять)гривень 00 копійок. В судовому засіданні був присутній позивач [PERSON] разом із своїм та позивачки [PERSON] представником за довіреністю. Сторона позивачів повністю підтримали позов, просили суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] спочатку розгляду справи позов [PERSON] та [PERSON] не визнавав взагалі але в ході судового розгляду визнав частково, а саме [PERSON] визнав позовні вимоги стосовно визнання батьківства за [PERSON] та внесення змін до актового запису про народження дитини але стосовно стягнення з нього суми судових витрат, понесених на проведення експертизи та сплати судового збору не погоджувався. Представник відповідача - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, з позовними вимогами погодився. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів достатнім чином обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено наступне: 27.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС ЗМУЮ, який на даний час не розірваний. 30.06.2009 року у [PERSON] та [PERSON] народилась їх спільна донька Еліна, вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №122461 від 09.07.2009 року. 05.02.2016 року у [PERSON] народився син [PERSON], вказане підтверджується Історією розвитку дитини та свідоцтвом про народження дитини серії І-ЖС №301598 від 01.03.2016 року. При цьому батьком дитини був зазначений [PERSON] Як було встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін, [PERSON] самостійно зареєстрував дитину [PERSON], як чоловік позивачки [PERSON] За клопотання сторони позивачів судом була призначена судова молекулярно генетична експертиза. Експертизу проводив Запорізький НДЕКЦ МВС України. Згідно висновку експерта від 30.11.2016 року за №315: [PERSON] може бути батьком дитини - [PERSON], ймовірність даної події складає 99, 999999% Відповідно до ст. 128 СК України батьківство може бути визнане за рішенням суду. На підставі ст. 3 Європейської конвенції про правовий статус дітей, народжених поза шлюбом, від 15.10.1975 року, ратифікованої Україною 14.01.2009 року, встановлено, що батьківство стосовно кожної дитини, народженої поза шлюбом, може бути підтверджене або встановлене шляхом добровільного визнання або за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на їм я, набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу , батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини ст. 133 цього Кодексу. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства ( материнства) в органах РАЦС ( прізвище, імя по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Судовою молекулярно генетичною експертизою було встановлено, що саме [PERSON] може бути батьком дитини [PERSON]. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Крім того, суд зазначає, що як стороною позивачів, так і стороною відповідача до суду були надані фотознімки, які були оглянуті в судовому засіданні, однак не прийняті як доказ по справі, оскільки їх походження суду не відомо, вони не були оформлені, як того вимагає чинне законодавство. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачами по справі було сплачено судовий збір в розмірі 551,21 гривень, а також 7614,00 грн. за проведення судової молекулярно генетичної експерти. Вказані судові витрати підтверджені квитанціями. При призначенні експертизи про необхідність оплати відповідної грошової суми за її проведення, [PERSON] був попереджений але проти задоволення позову заперечував. Позивачі понесли витрати, які підлягають компенсації. Керуюсь ст. ст. 122, 128, 129,133 СК України, ч. 1 ст. 110 ЦПК України, суд,

Outcome: approved