Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

В липні 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачкою 30.12.2006 р. шлюбу в якому вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів, протилежні погляди на шлюб та сім'ю, втрати почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини між ними на даний час фактично припинилися з січня 2017 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 28.09.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Подільського районного суду м.Києва Ларіоновій Н.М. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив розірвати шлюб та пояснив, що не проживає з відповідачкою з 31.01.2017 року. З червня 2017 року проживає з іншою жінкою, яка в березні 2018 р. народила сина, батьком якого він є і він встановив батьківство щодо даної дитини, подавши сумісну заяву з матір'ю дитини. Проти надання строку на примирення категорично заперечує, посилаючись на те, що вже рік має іншу родину та хоче зареєструвати новий шлюб з матір'ю свого молодшого сина. Додав, що спорів щодо місця проживання старшого сина між ним та відповідачкою (дитина мешкає з відповідачкою) та майна немає. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з'явилась, причину неявки до суду не повідомила. Через канцелярію суду подала заяву, в якій заперчувала проти розірвання та просила надати строк на примирення. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України). В звьязку з чим, суд постановляє рішення в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 грудня 2006 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2230, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 30.12.2006 р. Сторони у справі є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2017 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного. Спору про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи не має. Вирішуючи питання про надання строку на примирення за клопотанняі відповідача, суд виходить з такого. Позивач у справі категорично заперечує проти надання строку на примирення. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, за час перебування справи в провадженні суду відновлення шлюбних відносин між сторонами не відбувалось. Більш того, надання строку на примирення суд вважає неможливим та таким, що суперечитиь принципам моралі, оскільки тривалий час (з червня 2017 р.) позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка [INFO] р. народила сина - [PERSON], батьком якого є позивач у справі, що підтверджено наданим позивачем свідоцтвом про народження від 17.03.2018 р. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про укладення шлюбу від 30.12.2006 р. № 2230, складеному відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. На підставі викладеного,

Outcome: approved