Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

В квітні 2016 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначив, що після розлучення з відповідачкою у 2005 році, в них є син [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати разом з відповідачкою. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 28.03.2005 року , позивач сплачує на утримання сина аліменти в розмірі ? частини заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. 20 липня 2-013 року позивач одружився з [PERSON] та від даного шлюбу у останнього народився син [PERSON], [INFO], на утримання якого згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області останній сплачує аліменти в розмірі 1/6 частина заробітку з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму та згідно даного рішення сплачує на утримання дружини в звязку з доглядом неповнолітньої дитини в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, тому зважаючи на вказані обставини був змушений звернутися до суду з вказаним позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення суду від 28.03.2005 ороку на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] з ? частини на 1/6 частину з усіх видів доходу (заробітку ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час слухання справи про що в матеріалах справи мається оголошення надруковане в засобах масової інформації, газеті «Зоря Полтавщини». Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справ. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстровано шлюбу з [PERSON], який розірвали, про що здійснено актовий запис у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 12 квітня 2005 року за № 83 ( а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з матірю. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 28 березня 2005 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітної плати , але не менше 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 24.02.2005 року до повноліття сина ( а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що здійснено виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 54 від 20 липня 2013 року ( а.с.5). В позові позивачем зазначено, що в даному шлюбі у позивача народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 186962, від 12 грудня 2013 року, виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції ( а.с.6). Статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен з подружжя у відносинах між собою в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Дана стаття не перешкоджає державам вживати заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року стягнуто з [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], працює РБУ 1 БМФ «УГПБ» ПАТ «Укртрансгаз» на користь [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [INFO], аліменти на утримання дитини [PERSON]. [INFO], в розмірі 1/6 частина всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дружини в звязку з доглядом неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 12.06.2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.4). В позові позивачем вказувалось про те, що загальний розмір аліментів, який сплачує позивач [PERSON] на користь [PERSON] і [PERSON], перевищує половину його заробітної плати, що ставить останнього в скрутне матеріальне становище, що підтверджується довідкою з місця роботи [PERSON] Ремонтно будівельного управління № 1 Філії БМФ «Укргазпромбуд» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» ( а.с.7). При цьому, в обґрунтування позовних вимог [PERSON] в позові зазначено, що останній на даний час хворіє та потребує лікування, на підтвердження чого позивачем надано виписку з медичної картки стаціонарного хворого ( а.с.8). Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Частина 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоровя. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки з 2005 року сімейний стан позивача [PERSON] змінився, він одружився та має від даного шлюбу дитину та в звязку з сплатою аліментів на утримання дітей та дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому суд приходить до висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved