Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог з урахуванням їх зменшення 18.05.2021 року позивач зазначає, що 01.07.2009 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Під час шлюбу, а саме 21.07.2016 року сторони придбали нежитлову будівлю загальною площею 90,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з 2009 по 2020 роки, під час шлюбу сторонами придбано автомобіль «Citroen Berlingo», номерний знак « [NUMBER] », 2008 року випуску, та самостійно складений тракторний причіп, номерний знак « [NUMBER] ». Тому позивач просить визнати за нею в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частку вказаного майна. В судовому засіданні позивач та її представник, адвокат Лесюк А.В. зменшені позовні вимоги підтримали, а також просять не присуджувати на користь позивача жодних судових витрат. Представник відповідача у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі\~статтею 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~\~\~\~\~\~ Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). \~\~\~\~\~\~ Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується\~статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~\~\~\~\~\~ Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. \~\~\~\~\~\~ Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України). \~\~\~\~\~\~ Частинами 1,2\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. \~\~\~\~\~\~ Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11). \~\~\~\~\~\~ Зі змісту п.п. 23,24 цієї\~постанови\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.30\~вказаної постанови рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. \~\~\~\~\~\~ При цьому суд враховує правові позиції Верховного Суду України з аналогічних спорів, в яких Верховний Суд України роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. При цьому тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі\~ст.60 СК України. Судом встановлено, що сторони з 01.07.2009 року перебували у шлюбі (а.с. 11). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.10.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачу відновлено її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вказане рішення набрало законної сили 15.11.2020 року (а.с. 106). Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами придбано нежитлову будівлю [ADDRESS] . Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, реєстрація права власності на це майно здійснена 21.07.2016 року на ім`я відповідача (а.с. 8). Відповідно до відповіді № 454 територіального сервісного центру МВС № 2643, яка надійшло до суду 02.11.2020 року, відповідач зареєстрував 03.01.2020 року транспортний засіб «Citroen Berlingo», номерний знак « [NUMBER] » (а.с. 64). Згідно з відповіді на запит від 12.11.2020 року за № 8527-20 Головного управління держпродспоживслужби в Івано-Франківській області за відповідачем зареєстровано 24.11.2011 року вищевказаний самостійно складений причіп (а.с.66). \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. \~ \~ \~ \~Сторони визнають, що вказана нежитлова будівля та транспортні засоби є їх спільною сумісною власністю подружжя та не заперечують з приводу їх поділу на дві рівні частини. Тому суд дійшов до висновку про поділ майна подружжя, визнавши за позивачем право власності на 1/2 спірних обєкту нерухомого майна та транспортних засобів з припиненням права спільної сумісної власності колишнього подружжя на вказане майно. Судом встановлено, що визнання вимог представником відповідача не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб. \~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного ст.ст.60,\~69-71 СК України, та,

Outcome: approved