Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач звернувся в суд із вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 19.08.2014р. помер його батько [PERSON], котрий мешкав в с.Ставрове, Красноокнянського району Одеської області. Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді земельної ділянки розміром 2,68га., яка розташована на території Ставрівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області та належала батьку на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №094355 від 21.04.2005р., який був втрачений. 27.10.2010р., як вказує позивач, батько склав заповіт, посвідчений секретарем Ставрівської сільської Красноокнянського району Одеської області, яким вказану земельну ділянку заповів йому. За твердженням позивача, інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадкове майно немає, а тому він звернувся до Великомихайлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак в нотаріальній конторі йому повідомили про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину із-за втрати державного акту на право власності на земельну ділянку, тобто правовстановлюючого документу, що і спонукало його на звернення до суду із даним позовом. Учасники справи в судове засідання не зявились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивач наполягав на своїх вимогах, а відповідач позов повністю визнав, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп. 17, 26 / Дослідивши всі надані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №387354 від 20.08.2014р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, заповіту №80 від 22.10.2010р., посвідченого секретарем Ставрівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, [PERSON], який помер 19.08.2014р., належну йому земельну ділянку розміром 2,68га., на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №094355, виданого Красноокнянською райдержадміністрацією Одеської області 21.04.2005р., заповів [PERSON]; /ар.сп. 7-8 / із довідки №31-1517-0.13-1604/2-15 від 22.09.2015р., виданої Відділом Держземагенства у Красноокнянському районі Одеської області, вбачається, що на імя [PERSON] дійсно видавався державний акт серії ЯА №094355 на право власності на земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Ставрівської сільської ради, який, відповідно до оголошення в газеті «Красноокнянський вісник» №39 від 25.09.2015р., загублений; /ар.сп. 9, 12 / із повідомлення Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області №1877/01-16 від 15.09.2015р. видно, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку сільськогосподарського призначення неможливо, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів; /ар.сп. 13 / із відповіді №2772/01-09 та інформаційної довідки №42494891 від 17.12.2015р. Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області, на запит суду, вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась; /ар.сп. 23-24 / прийняття позивачем вказаної спадщини ніким не оспорене і не оспорюється; ст.328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ч.1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; ч.1 ст.1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, судом встановлено, що відсутність правовстановлюючого документу на спадщину перешкоджає позивачеві в нотаріальному оформленні права власності на зазначене нерухоме майно, а тому є всі підстави визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Крім того, суд вважає за необхідне розяснити позивачеві про його обовязок, відповідно до ст.182 ЦК України, зареєструвати право на вказану спадщину, в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. На підставі ст.ст.328, 1217, 1223 ч.1, 1225 ч.1, 1235 ч.1 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved