Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

В липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 23 березня 2014 року, на 5/8 частини земельної ділянки загальною площею 0,3000 га, з яких земельна ділянка площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 0,2 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в м. Підгородне по вул. Колгоспній, 192, яка належала спадкодавцю, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП ДН № 011194, виданого на підставі рішення виконкому Підгородненської міської ради Ради народних депутатів № 234 від 20 листопада 1996 року, що зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 223. Вона є спадкоємцем за заповітом, незважаючи на те, що її право на спадкове майно, яке відкрилося після смерті спадкодавця, ніхто не оспорює, вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в звязку з неможливістю надання нею правовстановлюючого документу на земельну ділянку, який би був зареєстрований в встановленому законом порядку на імя померлої. Тому, вона звернулася до суду для визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові. [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. [PERSON] до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, Підгородненська міська рада надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, тому вважаю можливим розгляд справи у їх відсутність за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2014 року помела [PERSON], про що 10 жовтня 2014 складено відповідний актовий запис за № 222 та видано свідоцтво про смерть серія І-КИ № 583513 (а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина на 5/8 частини земельної ділянки загальною площею 0,3000 га, з яких земельна ділянка площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 0,2 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в м. Підгородне по вул. Колгоспній, 192, яка належала спадкодавцю, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП ДН № 011194, виданого на підставі рішення виконкому Підгородненської міської ради Ради народних депутатів № 234 від 20 листопада 1996 року, що зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 223. За часи життя, 27 березня 2007 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обовязки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть їй на день смерті, заповідає [PERSON]. [PERSON] як спадкоємець за заповітом, у встановлений законом строк, на підставі ст. 1269,1270 ЦК України, звернулася до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду. Згідно зі ст. 116,131 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Відповідно до ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття. Відповідно до ст. ст.\~1217,\~1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкодавцем за життя не було зареєстровано право власності на земельну ділянку. За положеннями\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового визначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У відповідності до ч. 1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1\~ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. За життя спадкодавець не зареєструвала належне їй право власності на спадкове майно, у звязку з чим позивач не має можливості скористатися належним їй правом на отримання спадщини. Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює спадкове право позивача, вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки спадкодавцем за життя не оформлено правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам\~ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів.\~\~ Згідно зі ст.\~116,\~131 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно\~ст. 126 ЗК України\~право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, встановлено неможливість оформлення [PERSON] спадкових прав на земельну ділянку у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/8 частини земельної ділянки загальною площею 0,3000 га, з яких земельна ділянка площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельна ділянка площею 0,2 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області в м. Підгородне по вул. Колгоспній, 192. На підставі викладеного,

Outcome: approved