Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та в/ч [NUMBER] звернувся до суду з позовом, де вказав, що рішенням господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03. 04. 2009 року № 192 «Про припинення військовій частині [NUMBER] права постійного користування земельною ділянкою», яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району площею 2802,06 га. Проте під час розгляду цієї справи головою Бердянської РДА видано розпорядження № 494 від 03. 08. 2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради», згідно п. 2 якого земля оборони площею 2,0000 га передана у власність [PERSON] . Відповідно до цього розпорядження затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого сільського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають у запасі Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області. Відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 125075, про що вчинено запис № 011026501266, здійснений у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі 18. 10. 2010 року. На тій підставі, що при прийнятті рішенням Бердянської РДА було порушено низку законів України, зокрема, п. 12 Перехідних положень Земельного Кодексу України, ст.. 77, 149 ЗК України, ст. ст. 9, 14 ЗУ «Про оборону України», позивач просить визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 125075 на право власності на земельну ділянку площею 2,000 га вартістю 24\~231,28 грн., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, виданий [PERSON] , та повернути від відповідача земельну ділянку площею 2,000 га законному землекористувачу військовій частині [NUMBER] . Представник позивача - Міністерства оборони України за довіреністю Ходяков А. М. підтримав позовні вимоги і просить задовольнити їх у повному обсязі за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить у позові відмовити на тій підставі, що ст. ст. 140, 140 ЗК України передбачають виключні підстави вилучення земельної ділянки, але він особисто не порушив ніяких вимог земельного законодавства, тому немає підстав для позбавлення його права власності на землю, тим більше, що у даний час військова частина не використовує ділянку, де знаходиться його земельна ділянка, і можливо залишити йому землю для вирощування сільськогосподарської продукції. Представники 3-х осіб - Бердянської РДА та Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені, представник Управління Держземагенства у заяві просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог прокурора, виходячи з наступного. Як вбачається з копії державного акту на право постійного користування землею серії ІІ- ЗП № 001486 Донецькій КЕЧ військової частини [NUMBER] Бердянського гарнізону Новопетрівської сільської ради Бердянською районною радою народних депутатів Бердянського району Запорізької області надано у постійне користування 2802,06 га землі в межах згідно з планом користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону відповідно до рішення сесії Бердянської районної ради народних депутатів від 28 грудня 2000 року № 7. На вказану земельну ділянку складена землевпорядна документація. Розпорядженням № 192 від 03. 04. 2009 року голови Бердянської районної державної адміністрації припинено право постійного користування військовою частиною вказаної земельної ділянки, і вона переведена до земель запасу Новопетрівської сільської ради, Державний акт на право постійного користування землею вважався таким, що втратив чинність. Рішенням господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03. 04. 2009 року № 192 «Про припинення військовій частині [NUMBER] права постійного користування земельною ділянкою», а розпорядженням голови РДА від 20. 06. 2011 року № 483 визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови РДА № 192 від 03. 04. 2009 року «Про припинення права користування земельною ділянкою». Проте під час прийняття вказаних рішень Бердянською РДА видано розпорядження № 494 від 03. 08. 2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради», згідно п. 2 якого земля оборони площею 2000,00 га передана у власність [PERSON] , на підставі чого останній отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 125075. Отже, Бердянська РДА розпорядилась землями, які знаходяться в державній власності, тому вказане розпорядження № 494 постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12. 06. 2013 року визнано протиправним та скасовано. На цій підставі прокурор просить визнати недійсним державний акт, на право власності на землю, виданий відповідачу, скасувати запис про його державну реєстрацію, та повернути земельну ділянку законному землекористувачу - військовій частині [NUMBER] .\~\~\~\~\~\~ Частина\~ 3 ст. 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином,\~ суд не встановлює правомірність прийнятого Бердянською РДА розпорядження, оскільки ця обставина вже встановлена в судовому порядку. На теперішній час вбачається ситуація, коли Державний акт на право постійного користування Міністерством оборони України в особі Донецької КЕЧ в/ч [NUMBER] \~ земельною ділянкою не скасовано. У викладених висновках Верховного суду України, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України і обов`язкових для застосування для усіх судів України, вказано, що право постійного користування земельною ділянкою, набуте юридичною особою, в даному випадку, у 2000 році, в установленому законом порядку, не втрачається, а зберігається до його належного переоформлення. Згідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Стаття 393 ЦК України передбачає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом недійсним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 2 розпорядження голови Бердянської РДА № 494 від 03. 08. 2010 року земельна ділянка надана [PERSON] у власність безоплатно. Згідно ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для визнання недійсним державного акту, який посвідчує право власності відповідача на земельну ділянку зі скасуванням його державної реєстрації та зобов`язанням відповідача повернути земельну ділянку за належністю її власнику - військовій частині [NUMBER] . Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача щодо відсутності підстав для визнання недійсним державного акту на земельну ділянку, оскільки правова позиція стосовно цієї ситуації висловлена Верховним Судом України\~ у постанові від 19. 06. 2013 року по справі № 6-57 цс13, де вказано, що статтею 140 Земельного кодексу України встановлено перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку для випадків, коли право власності набуто в установленому законом порядку. Разом з тим, якщо право власності на земельну ділянку набуто на підставі незаконного розпорядження органу місцевого самоврядування такий державний акт підлягає визнанню недійсним без врахування вимог ст. 140 ЗК України.

Outcome: approved