Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

В липні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання, посилаючись на те,що 11 січня 1996 року о 21 год 00 хвил. під час виконання трудових обов'язків виконуючого обов'язку гірничого майстра на шахті «Октябрська» з її батьком [PERSON] стався нещасних випадок у вигляді отруєння шкідливими речовинами, які утворились після проведення вибухових робіт, про що складено акт № 13 від 17 травня 1996 року. [INFO] року [PERSON] помер. Висновком розширеної експертної комісії Комунального закладу «Обласний центр медичної соціальної експертизи» головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, оформленим довідкою серії ДНА -03 № 000815 від 20.02.2013 року встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з отриманим за життя нещасним випадком на виробництві. Смертю батька їй завдано моральної шкоди, яка полягає у наступному: вона втратила рідну їй людину, якого дуже любила та поважала. Смерть батька призвела до того, що вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про його смерть не залишають її навіть до теперішнього часу. Смертю батька їй завдано глибоких моральних страждань, просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька внаслідок нещасного випадку на виробництві, 220 000,00 грн. без утримання податку на доходи фізичних осіб. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги, заявлені [PERSON] у позовній заяві, підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути на її користь з відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» 220 000 гривень у відшкодування спричиненої їй моральної шкоди. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» [PERSON] позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не визнав та просив суд у задоволені позовних вимог відмовити. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи і оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що 11 січня 1996 року о 21 год 00 хвил. під час виконання трудових обов'язків виконуючого обов'язку гірничого майстра на шахті «Октябрська» з батьком позивача [PERSON] стався нещасних випадок у вигляді отруєння шкідливими речовинами, які утворились після проведення вибухових робіт, про що складено акт № 13 від 17 травня 1996 року. [INFO] року [PERSON] помер. Висновком розширеної експертної комісії Комунального закладу «Обласний центр медичної соціальної експертизи» головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, оформленим довідкою серії ДНА -03 № 000815 від 20.02.2013 року встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з отриманим за життя нещасним випадком на виробництві. За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди,завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи. Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. За умови коли виробнича травма мала місце до 1 січня 2004 року (набрання чинності ЦК України), а смерть фізичної особи настала після зазначеної дати, при наявності причинного зв'язку з виробничою травмою до правовідносин про відшкодування моральної шкоди членам сім'ї померлого підлягають застосуванню положення статті 1168 ЦК України. Оскільки судами встановлено, що позивачка є донькою померлого, то вона має право на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправні поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.95 р № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд керується тим що позивачка зазнала душевних страждань у зв'язку зі смертю батька, втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню; відновити попередній стан життя позивачки неможливо, тому із засад розумності та справедливості суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, зазначений позивачем розмір моральної шкоди 220 000 гривень є безпідставним. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Згідно з положеннями абзацу «а» п.п. 164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України встановлено, що суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'я до загально місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків не включаються. На підставі ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України , ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: partial