Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

В липні 2017 року позивачка звернулась в суд із вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 20.12.1996р. померла її тітка [PERSON], яка проживала в с.Антонівка, Антонівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, розміром 4,60 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Антонівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, про існування якої позивачка дізналась нещодавно, від вказаної сільської ради. За твердженням позивачки, тітка заповіту не залишила, її єдиний син [PERSON] помер 02.02.2007р., і дітей у нього не було, а тому вона, як племінниця, вирішила прийняти вказану спадщину та оформити всі належні документи. Однак, із-за відсутності свідоцтва про народження тітки, оскільки час її народження 09.10.1931р. довоєнний, тому актовий запис про народження не зберігся, що змусило позивачку звернутись до суду із заявою про встановленні факту 01.03.2017р. Красноокнянським районним судом Одеської області, як зазначила позивачка, винесено рішення у справі №506/718/16-ц, яким встановлено факт родинних відносин між нею та [PERSON], але при її зверненні до нотаріальної контори, після вступу вказаного судового рішення в законну силу, вона отримала відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину, із-за відсутності оригіналу Сертифікату на право на земельну ділянку, з одночасним розясненням, про необхідність визнання права власності на зазначену спадщину в судовому порядку, що і спонукало її на звернення до суду із даним позовом. Учасники справи в судове засідання не зявились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивачка наполягала на своїх вимогах, а відповідач позов повністю визнав, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. /ар.сп. 32-33 / Дослідивши всі надані докази, суд, на основі встановлених фактів та відповідних їм правовідносин, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного: згідно повторного свідоцтва про смерть серії І-ЖД №477467 від 20.06.2017р., виданого Красноокнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, та відповіді Відділу в Окнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 23.05.2017р. №29-15-0.330-178/114-17, на запит адвоката, нині покійній, [PERSON] видавався сертифікат серї ОД №0267733 на право на земельну частку, на підставі рішення Красноокнянської РДА від 08.04.1997р. №91, розміром 4,60 в умовних кадастрових гектарах, що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.04.1997р. за №485; /ар.сп. 13, 21 / відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №092376 від 06.02.2007р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, та довідки №1052 від 05.07.2017р., виданої виконкомом Антонівської сільської ради, Окнянського району Одеської області, у [PERSON] дійсно був один син [PERSON], який помер 02.02.2007р., а інших спадкоємців немає; /ар.сп. 14, 22 / із паспорту позивачки КК 904042 від 25.02.2002р., виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017013391 від 19.08.2016р., виданого Красноокнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, свідоцтва про народження серії ІV-УР №546671 від 27.10.1961., виданого Новосамарською сільською радою, Красноокнянського району Одеської області, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00017013457 від 19.08.2016р., виданого Красноокнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, свідоцтва про смерть серії І-ЖД №187018 від 03.08.1999р. та довідок і витягу з погосподарських книг с.Антонівка від 04-05.07.2017р., виданих Антонівською сільською радою, Окнянського (Красноокнянського) району Одеської області, вбачається, що батько позивачки [PERSON], який помер 31.07.1999р., є рідним братом [PERSON], яка виписана в звязку зі смертю, і в її будинку на даний час ніхто із родичів не проживає; /ар.сп. 6-12, 23-25 / рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 01.03.2017р. по справі №506/718/16-ц (провадження №2-о/506/3/17), яке вступило в законну силу 18.03.2017р., встановлено факт, що [PERSON], 21.09.1961р. народження, уродженка с.Нагорне, Красноокнянського району Одеської області, (ідентифікаційний номер [NUMBER]), тобто позивачка, є племінницею [PERSON], яка померла 18.12.1996р.; /ар.сп. 15-18 / листом від 27.06.2017р. №1244/02-14/333/2017 Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора Одеської області сповістила позивачку, про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому рекомендувала звернутися до суду для встановлення права на спадкове майно, яке належить [PERSON]; /ар.сп. 19-20 / із листа Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори від 15.08.2017р. №1689/01-16, на запит суду, видно, що 22.06.2017р. відкрита спадкова справа №333/2017 до майна померлої 18.12.1996р. [PERSON], за заявою [PERSON], тобто позивачки, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося; /ар.сп. 36 / прийняття позивачкою вказаної спадщини ніким не оспорене і не оспорюється; ст.328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; ч.1 ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; ч.1 ст.1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, чого не передбачав Цивільний кодекс Української РСР, який діяв до 01.01.2004р., тобто на час відкриття спадщини; згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що неможливість видачі нотаріальною конторою свідоцтва про право на вказану спадщину перешкоджає позивачці в реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно, а тому є всі підстави визнати за нею право власності на вказане спадкове майно, після смерті [PERSON] василівни. Крім того, суд вважає за необхідне розяснити позивачці про її обовязок, відповідно до ст.182 ЦК України, зареєструвати право власності на вказану спадщину, в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. На підставі ст.ст.328, 1217, 1225 ч.1, 1258 ч.1, 1264 ч.1 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved