Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» понесені кредитною спілкою збитки за прострочку грошового зобов'язання в розмірі 67223 грн. 13 коп., а також стягнути з відповідачки судові витрати та 500 грн. 00 коп. понесених кредитною спілкою на оплату правової допомоги. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2014 року був задоволений позов Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та відсотків за користування ним. На користь кредитної спілки було стягнуто з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту - 28300 грн., заборгованість за відсотками - 33270,36 грн., судовий збір - 615,70 грн., а всього - 62186,06 грн. В апеляційному порядку справа не розглядалася. У зв'язку з тим, що відповідачка так до теперішнього часу і не виконала свого зобов'язання по поверненню грошових коштів, кредитній спілці були спричинені збитки внаслідок росту інфляції за період з 01 квітня 2014 року по 01 березня 2017 року у розмірі 61781,85 грн. та 3% річних від простроченої суми за той же період у розмірі 5441,28 грн., які відповідачка має відшкодувати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2014 по цивільній справі № 204/8376/13-ц (провадження № 2/204/513/2014) було стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної Спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» заборгованість за тілом кредиту - 28300 грн.; заборгованість за відсотками - 33270 грн. 36 коп.; судовий збір - 615 грн. 70 коп., а всього 62186 грн. 06 коп. (а.с.4-5). Вказане рішення скасоване не було та набрало законної сили 21 травня 2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вищевказані обставини доказуванню не підлягають, оскільки вони встановлені заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2014 по цивільній справі № 204/8376/13-ц (провадження № 2/204/513/2014), яке скасоване не було та набрало законної сили 21 травня 2014 року. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Проаналізувавши норми ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Крім того, слід зазначити, що ст. 625 ЦК України розміщена в розд. І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2014 по цивільній справі № 204/8376/13-ц (провадження № 2/204/513/2014), є грошовим зобов'язанням. Таким чином, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язання, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Тому, оскільки відповідачкою заборгованість за заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2014 по цивільній справі № 204/8376/13-ц (провадження № 2/204/513/2014) непогашена у повному обсязі, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. На підставі вищевказаного, відповідачка має сплатити позивачу суму індексу інфляції за весь час прострочення, за період з 01 квітня 2014 року по 01 березня 2017 року, у розмірі 61781 грн. 85 коп. та три проценти річних за прострочення повернення коштів, за період з 01 квітня 2014 року по 01 березня 2017 року, у розмірі 5441 грн. 28 коп. За таких обставин, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» понесені кредитною спілкою збитки за прострочку грошового зобов'язання в розмірі 67223 грн. 13 коп. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). Також, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат пов'язаних з розглядом судової справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 06.04.2017 року було укладено Договір про надання юридичних послуг з адвокатом Трайдуком С.О. (а.с.10), на виконання якого позивачем було перерахована в рахунок виконання договору 500 грн., що підтверджується квитанцією № 15 від 06.04.2017 року (а.с.9) та актом прийому-видачі наданих юридичних послуг від 06.04.2017 року (а.с.12), які також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved