Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

В листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» [PERSON] звернулось до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №18-000943-01 від 27.11.2013. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 листопада 2013 року між позивачем та [PERSON] укладено договір №18-000943-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 27.11.2013, відповідно до якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №26255512262701 в гривнях та випустив кредитну карту типу Visa Platinum. Відповідно до п.2.1.2. кредитного договору, банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідач зобовязався повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та порядку, що передбачені договором. Відповідно до п.2.1.3 кредитного договору, розмір кредитного ліміту зазначається в додатковій угоді до договору, що є його невідємною частиною. Кредитний ліміт може бути збільшений або зменшений. Додатковою угодою №1 від 05.12.2013 до кредитного договору встановлено кредитний ліміт в розмірі 60\~000 грн. Згідно п. 2.6 кредитного договору, строк дії кредитної лінії становить один рік. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії Кредитної лінії, за умови що з боку відповідача відсутня прострочена заборгованість за кредитом та або обслуговуванню карткового рахунку та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, продовжується на той же строк на тих же умовах. Відповідно до п. 3.3.1. кредитного договору, відповідач зобовязався вчасно та в повному обсязі погашати суму боргових зобовязань, але не менше суми мінімального платежу, з урахуванням вимог п. 5.4.1. кредитного договору. Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому Тарифами. Відповідно до тарифів банку, процентна ставка становить 35% річних, штраф за виникнення простроченої заборгованості 50 грн. та 0,2% в день від суми простроченої заборгованості, штраф за користування простроченим овердрафтом становить 0,2% від його суми. У зв'язку із несплатою відповідачем кредитних коштів, винагороди банку, у встановлені договором строки, у відповідача виник овердрафт, який залишається несплаченим. Позивач виконав взяті на себе зобовязання належним чином, відповідно до умов договору, надав відповідачу кредитні кошти, відповідач же не повернув суму кредиту, проценти та штрафні санкції у звязку з чим станом на 10.11.2017 загальна сума заборгованості відповідача складає 331650,97 грн., з яких: 63595,35 грн. заборгованість за кредитом; 61717,23 грн. заборгованість за процентами за період з 27.11.2013 по 09.11.2017; 132825,47 грн. заборгованість за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості (тіло кредиту) за період з 27.11.2013 по 09.11.2017; 60853,13 грн. заборгованість за штрафами/пенею за виникнення прострочених процентів по кредиту за період з 27.11.2013 по 09.11.2017; 7409,79 грн. - заборгованість за штрафами/пенею за несанкціонований овердрафт за період з 27.11.2013 по 09.11.2017; 5250 грн. - заборгованість за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості (константа) за період з 27.11.2013 по 09.11.2017. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 331650,97 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4974,76 грн. Ухвалою суду від 14.12.2017 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 29.01.2018 у звязку з набуттям чинності\~Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого\~ЦПК України\~викладено у новій редакції, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 15.03.2018 про забезпечення доказів, судом витребувано платіжні фінансові документи про сплату [PERSON] будь-яких сум за кредитним договором №18-000943-01 від 27.11.2013. Ухвалою суду від 12.09.2018 замінено позивача у справі з Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» [PERSON] його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія Довіра та гарантія». Ухвалою суду від 18.10.2018 задоволено клопотання представника позивача про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції з приміщення Соломянського районного суду м. Києва. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з тим, що проценти за кредитним договором за період з 27.11.2013 по 09.11.2017 нараховувались в порушення умов договору, яким визначено, що строк дії кредитної лінії становить один рік. Крім того, після відкликання банківської ліцензій ПАТ «Енергобанк» (11.06.2015 року) та початку процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» (12.06.2015 року) банк не виконував умови договору, зокрема, щодо повідомлення про наявність овердрафту, про суми, які він мав сплачувати, що є простроченням кредитора, у звязку з яким проценти не мали нараховуватись. Щодо правильності розрахунку та правильності стягнення пені та штрафу, посилався на пропуск позивачем позовної давності в один рік та на заборону подвійної цивільно-правової відповідальності одночасного нарахування пені та штрафу за порушення строків виконання грошового зобовязання. Неодноразово надавав суду розрахунок визнаної суми заборгованості, остаточно у заяві про часткове визнання позовних вимог від 19.11.2018 визнав заборгованість в сумі 45\~651 гривень, яка складається з суми заборгованості станом на 27.11.2014, що є моментом припинення кредитної лінії - 37\~411 грн., 1 300 грн. за відкриття картки, за видачу готівки 2\~205 грн. 00 коп., штрафних санкцій за період з 31.12.2013 по 27.11.2014 -1 800 грн., пені за цей же період--2\~935 грн. 00 коп. Вимоги про стягнення неустойки на фіксовану суму заборгованості, що виникла на момент припинення кредитної лінії- 27.11.2014 відповідач не визнає. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Соломянського районного суду м. Києва підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити з викладених у позові та поясненнях підстав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнала позов частково, підтримала вищенаведену заяву про часткове визнання позову. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27 листопада 2013 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] укладено договір №18-000943-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. Відповідно до п. 2.1.2. кредитного договору, банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Кредит надано в межах кредитного ліміту, а відповідач зобовязався повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та порядку, що передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 2.1.3 Кредитного договору, розмір Кредитного ліміту зазначається в додатковій угоді до Договору, що є його невідємною частиною. Кредитний ліміт може бути збільшений або зменшений. Кредитний ліміт встановлений Додатковою угодою №1 від 05.12.2013 становить 60 000 грн. Згідно з п. 2.6 кредитного договору, строк дії кредитної лінії становить один рік, якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови що з боку Держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, продовжується на той же строк і на тих же умовах. Відповідно до п. 3.3.1. кредитного договору, відповідач зобовязався вчасно та в повному обсязі погашати суму боргових зобовязань, але не менше суми мінімального платежу. Згідно п. 4.4.3. Кредитного договору, відповідач зобовязався стежити за витратами коштів в межах кредитного ліміту з метою уникнення овердрафту, а у випадку виникнення - негайно погасити заборгованість. Пунктом 5.1. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Пунктом 1.4 Тарифів визначена процентна ставка за користування кредитом, яка складає 35% річних. Відповідно до п.1.12 Тарифів встановлений штраф за виникнення простроченої заборгованості в розмірі 150 грн. + 0,2% в день від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.1.13 Тарифів штраф за користування пере лімітом (несанкціонованим овердрафтом) складає 0,2% в день від суми переліміту. Згідно повідомлення від 24.10.2014 заборгованість відповідача перед ПАТ «Енергобанк» станом на 13.10.2014 склала 72147,56 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 10.11.2017 у відповідача існує заборгованість в сумі 331650,97\~грн.,\~з яких:\~63595,35\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом;\~61717,23\~грн.\~ заборгованість\~за процентами\~за період\~з 27.11.2013\~по 09.11.2017;\~132825,47\~ заборгованість\~за штрафами/пенею\~за виникнення\~простроченої заборгованості\~(тіло\~кредиту)\~за період\~з 27.11.2013\~по 09.11.2017;\~60853,13\~грн.\~ заборгованість\~за штрафами/пенею\~за виникнення\~прострочених процентів\~по кредиту\~за період\~з 27.11.2013\~по 09.11.2017;\~7409,79\~грн.\~-\~заборгованість за\~штрафами/пенею\~за несанкціонований\~овердрафт за\~період з\~27.11.2013\~по 09.11.2017;\~5250\~грн.\~-\~заборгованість за\~штрафами/пенею\~за виникнення\~простроченої заборгованості\~(константа)\~за період\~з 27.11.2013\~по 09.11.2017. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами\~ЦК України. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктами 3 і 4 частини першої\~статті 611 ЦК України\~визначено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до частини першої\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановленому договором. Відповідач в порушення умов договору не повернув суму кредиту, не сплатив передбачені умовами договору проценти за його користування. Суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що договір укладався на рік, тому нарахування відсотків поза цим строком, суперечить вимогам, викладеним в п. 2.6 договору. Судом встановлено,\~що п. 2.6\~кредитного договору\~передбачена пролонгація\~договору \~на той\~же строк\~і на\~тих же\~умовах у\~разі,\~якщо не\~пізніше ніж\~за 45\~календарних днів\~до закінчення\~терміну дії\~кредитної лінії\~жодна із\~сторін не\~заявить про\~припинення строку\~дії кредитної\~лінії та\~за умови\~відсутності простроченої\~заборгованості.\~ Ані позивач, ані відповідач не заявили про припинення строку дії кредитної лінії, як передбачено п. 2.6\~кредитного договору.\~ З виписки по особовим рахункам ПАТ «Енергобанк» з 27.11.2013 по 10.11.2017, наданої на виконання ухвали суду про забезпечення доказів вбачається, що банком відповідачу надано кредит на загальну суму 100\~195 грн. 39 коп., а відповідачем повернуто 36\~600 грн., суми коштів повернені відповідачем також підтверджуються копіями заяв на переказ готівки. З розрахунку заборгованості за кредитом та особових рахунків вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою в період з 05.12.2013 по 30.01.2015, останній раз знімав грошові кошти 30 січня 2015 року у розмірі 1\~840, 89 грн. Вказаним спростовуються доводи представника відповідача щодо припинення кредитної лінії 27.11.2014. Отже, вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 63 595,35 грн. та відсотками за період з 27.11.2013 по 09.11.2017 в сумі 61 717,23 грн. є обґрунтованими. Разом з тим, суд вважає слушними заперечення відповідача щодо пропуску позивачем позовної давності в один рік та застосування подвійної цивільно-правової відповідальності. Згідно зі ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З поданої позивачем позовної заяви та додатків до неї не вбачається поважності причин пропуску строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки, позивач на такі причини не посилається, а відповідач наполягає на застосуванні наслідків пропущення строку позовної давності. Позивач направив суду позовну заяву через поштове відділення 20.11.2017. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості (тіло кредиту) та прострочених процентів по кредиту в межах строків позовної давності за період з 20.11.2016 по 09.11.2017. Виходячи з положень пункту 1.12 тарифів до кредитного договору за виникнення простроченої заборгованості відповідачу нараховано штраф/пеню у розмірі 0,2% в день від суми простроченої заборгованості за тілом кредиту ( 63595,35 грн.) з розрахунку:, -за\~період з\~20.11.2016\~по 31.12.2016\~року (41\~день) - 5214,79\~грн. (63595,35*0,2%) *41 = 5214,79 грн -за період з 01.01.2017 по 09.11.2017 року (313 днів) - 39812,69 грн. (63595,35*0,2%) *313 = 39812,69 грн.) Отже, загальний розмір нарахованого штрафу/пені на суму заборгованості по тілу кредиту (63595, 35 грн.) складає 45 025 грн. 48 коп. (5214,79 + 39812,69 = 45025,48 грн.) Крім того, відповідачу нараховано штраф/пеню у розмірі 0,2% в день на суму простроченої заборгованості за процентами (35 533 грн. 27 коп.), з розрахунку: за 10 днів листопада 2016 року, виходячи з суми прострочених процентів станом на листопад 2016 року в сумі 38920,15 грн., в грудні 2016 року - 40744,61 грн., в січні 2017 року 42629,88 грн., в лютому 2017 року 44520,32 грн., в березні 2017 року 46227,81 грн., в квітні 2017 року 48118,25 грн., в травні 2017 року - 49947,71 грн., в червні 2017 року 51838,15 грн., в липні 2017 року 53667,61 грн., в серпні 2017 року 55558,05 грн., в вересні 2017 року 57448,49 грн., в жовтні 2017 року 59227,95 грн. та період з 01.11.по 09.11.2017 року - 61168,39 грн.: (38920,15 *0,2%) * 10) + (40477,61 *0,2%) + (42629,88 *0,2%) + (44520,32 *0,2%) + (46227,81 *0,2%) + (48118,25 *0,2%) + (49947,71 *0,2%) + (51838,15 *0,2%) + (53667,61 *0,2%) + (55558,05 *0,2%) + (57448,49 *0,2%) + (59227,95 *0,2%) + (61168,39*0,2%) * 10) = 35 533,27 грн. Отже, загальна сума заборгованості за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості (тіло кредиту) та прострочених процентів по кредиту в межах строків позовної давності за період з 20.11.2016 по 09.11.2017 складає 80 558 грн. 75 коп. (45025,48 + 35533,27 = 80558,75). Вказані твердження узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі 444/9519/12, яка є обовязковою для застосування нижчестоящими судами. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України\~розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Проаналізувавши матеріали справи, доводи сторін, враховуючи те, що сума пені значно перевищує суму збитків, суд приходить до висновку, що на підставі ч.3 ст.551 ЦК України\~розмір пені може бути зменшений до розміру заборгованості за тілом кредиту, тому вважає необхідним зменшити його до 63 595 грн. 35 коп. Щодо заявлених вимог про стягнення сум штрафів/пені за несанкціонований овердрафт та виникнення простроченої заборгованості (константа) суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у разі стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 61 Конституції України\~передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Такий же правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Згідно з пунктом 6.2 договору у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобов'язаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами. Пунктами 1.12 та 1.13 тарифів передбачено два види штрафів: за виникнення простроченої заборгованості (150 грн + 0,2 % в день від суми простроченої заборгованості); штраф за користування перелімітом (несанкціонованим овердрафтом) - 0,2 % в день від суми переліміту. Тому, одночасне стягнення заборгованості за штрафами/пенею за виникнення простроченої заборгованості 5250 грн. та заборгованості за штрафами/пенею за несанкціонований овердрафт 7409,79, є фактично подвійним стягненням за одне і те саме порушення умов договору, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають. В цій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідачки підлягає заборгованість за кредитом в сумі 63595,35 грн., заборгованість за процентами за період з 27.11.2013 по 09.11.2017 року в сумі 61\~717, 23 грн., заборгованість за штрафами/ пенею за виникнення простроченої заборгованості (тіло кредиту) та прострочених % по кредиту за період з 20.11.2016 по 09.11.2017 року в сумі 63\~595, 35 грн., а всього заборгованість в розмірі 188\~907 грн.93 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути 2\~785 грн. 86 коп. витрат по сплаті судового збору На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: partial