Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

В листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, в якому просила суд постановити рішення, яким скасувати арешт (припинити обтяження) реєстраційний номер обтяження: 4458594 від 06.02.2007 року накладений Лиманською районною державною нотаріально конторою на підставі повідомлення б/н від 01.03.1991 року Комінтернівського відділення «Ощадбанку» на все рухоме та нерухоме майно, що належало [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Троянка Голованівського району, Кіровоградської області, яка померла [INFO] , а саме з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки площею 1600 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] , загальною площею 65,3 кв.м. житловою площею 41,3 кв.м.; зобов`язати Лиманську районну державну нотаріальну контору скасувати арешт (припинити обтяження) реєстраційний номер обтяження: 4458594 від 06.02.2007 року накладений Лиманською районною державною нотаріально конторою на підставі повідомлення б/н від 01.03.1991 року Комінтернівського відділення «Ощадбанку» на все рухоме та нерухоме майно, що належало [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Троянка Голованівського району, Кіровоградської області, яка померла [INFO] , а саме з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки площею 1600 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] , загальною площею 65,3 кв.м. житловою площею 41,3 кв.м. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі (а.с.151). Представник відповідача Лиманської районної державної нотаріальної контори надав суду лист про розгляд справи без участі представника нотконтори (а.с.92). Представник відповідача Акціонерного товариства «Ощадбанк» за довіреністю Іваненко С.В. надав суду відзив на позов (а.с.75-76), в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог до АТ «Ощадбанк» , розглядати справу без участі представника банку. Дослідивши матеріали справи, докази, ознайомившись з відзивом на позов, спадковою справою після смерті [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною 2 цієї статті. Встановлено, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] (а.с.16), після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй за життя нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] разом з господарськими будівлями та спорудами; земельну ділянку площею 1600 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] , загальною площею 65,3 кв.м. За часи свого життя, 22 вересня 2017 року [PERSON] склала заповіт (а.с.62), за яким все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право заповідала [PERSON] . Після смерті матері, 25 липня 2018 року позивачка звернулася до Дніпровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.118), внаслідок чого державний нотаріусом Кобрусєвою Л.В. було відкрито спадкову справу №266/2018 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.118-144). Однак, у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , позивачці було відмовлено, оскільки на все майно спадкодавця накладено арешт, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 жовтня 2019 року (а.с.144). Таким чином, наявність арешту на майно за відсутності правових для цього підстав порушує права [PERSON] як спадкоємця за заповітом, внаслідок чого позивачка позбавлена можливості оформити права власності в порядку спадкування за заповітом та повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, внаслідок чого звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх майнових прав та інтересів. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~згідно відомостей\~з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження суб`єктом якого є [PERSON] , а саме: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 4458594; зареєстровано: 06.02.2007, 16:46:40 за №4458594 реєстратором Лиманська районна державна нотаріальна контора, 67500, Одеська область, Лиманський район смт. Доброслав, вул. Центральна, 75 (04855) 9-16-99; підстава обтяження: повідомлення, б/н, 01.03.1991, Комінтернівське відділення Ощадбанку; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: [PERSON] причина відсутності коду особа не є громадянином України, інша причина відсутності коду; заявник: Комінтернівське відділення Ощадбанку Україна (а.с.17). Державний нотаріус Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєва Л.В. звернулася з запитом до Лиманської районної державної нотаріальної контори та Одеського державного нотаріального архіву з запитами щодо надання будь-якої іншої інформації: ідентифікаційного номеру, дати народження, місце проживання та реєстрації [PERSON] (а.с.138,139). У зв`язку з тим, що документи Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області за 1991 рік було передано до Одеського державного нотаріального архіву, вищевказаний запит державного нотаріуса Кобрусєвої Л.В. було направлено за належністю, що підтверджується листом Лиманської районної державної нотаріальної контори №1654/02-17 від 25.06.2019 року (а.с.140). Відповідно до листа Одеського державного нотаріального архіву №3167/01-20 від 13.09.2019 року (а.с.141), за інформацією яка міститься в матеріалах архівного фонду №109 серед документів переданих на державне зберігання, а саме в Алфавітній книзі обліку заборон та Реєстрі для реєстрації заборони нерухомого майна Комінтернівської районної державної нотаріальної контори за 1991 рік, є відмітка про накладення арешту за реєстровим номером №27 від 01.03.1991 року на майно [PERSON] ; документи стосовно накладення вищевказаного арешту на державне зберігання до Одеського державного нотаріального архіву не передавалися; будь-які додаткові ідентифікуючі відомості щодо [PERSON] відсутні. Звернувшись до Лиманської районної державної нотаріальної контори з заяво про зняття арешту з нерухомого майна, [PERSON] отримала відмову (а.с.150), яку відповідач тим, що оскільки документи на підставі яких накладався арешт за 1991 рік (у тому числі реєстри та алфавітні книги щодо накладених арештів та заборон), передані на зберігання до Одеського державного нотаріального архіву, не має можливості ідентифікувати особу [PERSON] , на майно якої накладено арешт. Наявність безпідставно застосованого обтяження перешкоджає [PERSON] зареєструвати належним чином на своє ім`я право власності на нерухоме спадкове майно, що порушує законні права та гарантовані державою інтереси позивачки. Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Відповідно до ст. 316,\~317,\~319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На даний час відсутні будь-які підстави для накладення заборони на нерухоме спадкове майно у зв`язку із тим, що доказів наявності договірних відносин між спадкодавцем [PERSON] та Банком щодо надання останній позики та/або укладення договору застави (іпотеки) вищевказаного нерухомого майна суду не надано. Окрім цього, суд вважає, що фактично можливо у реєстрі заборон існує тотожність прізвища особи щодо якої накладено заборону, з прізвищем спадкодавиці [PERSON] . В даному випадку наявність арешту (заборони) на дає можливості позивачці оформити спадщину. На підставі\~вищевикладеного,\~приймаючи до\~уваги що,\~позивачка позбавлена\~можливості оформити\~спадкові права\~та розпоряджатися\~спадковим майном\~на власний\~розсуд,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~до Лиманської\~районної державної\~нотаріальної контори\~про зняття\~арешту є\~обґрунтованими та\~підлягають задоволенню,\~а порушення\~прав [PERSON] \~підлягають усуненню\~шляхом скасування\~запису про\~обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4458594, який внесено 06 лютого 2007 року о 16:46:40 за №4458594 Лиманською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення: б/н, 01.03.1991, Комінтернівське відділення Ощадбанку. Що стосується позовних вимог [PERSON] до АТ «Ощадбанк» про зняття арешту з майна, то вони задоволенню не підлягають оскільки доказів наявності договірних відносин між спадкодавцем [PERSON] та Банком щодо надання останній позики та/або укладення договору застави (іпотеки) вищевказаного нерухомого майна суду не надано, а тому позовні вимоги в частині до АТ «Ощадбанк» є безпідставними, не обґрунтованими та не доведеними належними та допустимими доказами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Лиманської районної державної нотаріальної контори на користь [PERSON] повинно бути стягнуто сплачений позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial