Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

В лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БНК-УКРАЇНА» (далі по тексту - позивач) звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.04.2011 року по 01.11.2016 року [PERSON] працювала на посаді головного бухгалтера ТОВ «БНК-УКРАЇНА». 28.10.2016 року позивач дізнався, що за наявною в Енергетичній митниці ДФС інформацією станом на 21.10.2016 року у позивача обліковується податковий борг у Славутській ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області. 31.10.2016 року керівником ТОВ «БНК-УКРАЇНА» було видано наказ № 77, яким створено комісію та доручено провести службове розслідування по факту виявлення податкового боргу за І-ІІ квартали 2016 року та відповідачу було вручено запит про надання пояснень. Відповідач надала пояснення з приводу того, що заборгованість виникла в результаті змін кодів типу об'єкта житлової/нежитлової нерухомості у формі звітності, відповідальною особою за складання якої є головний бухгалтер. Відповідач також зобов'язана здійснювати контроль за повнотою та правильністю відображених у податковій звітності даних. За результатами проведеного службового розслідування, комісія дійшла висновку про те, що податковий борг з податку на нерухоме майно виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх посадових обов'язків, передбачених посадовою інструкцією, оскільки відповідач відобразила невірний код типу об'єктів нерухомості ТОВ «БНК-УКРАЇНА», що сталось внаслідок того, що при заповненні податкових декларацій був вказаний код типу нерухомості зі старої нечинної форми звітності, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 735 від 01.07.2014 року, в якій нерухоме майно має всього 3 типи визначення, в той час як 22.05.2015 року наказом Міністерства фінансів України № 408 від 10.04.2015 року «Про затвердження форми податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», яким потрібно було керуватись в 2016 році, були внесені зміни та додані ще 6 типів визначення нерухомого майна. Протягом 28.10.2016 року - 04.11.2016 року для ліквідації заборгованості, відповідачем в порядку п. 50.1. статті 50 Податкового кодексу України були подані уточнюючі податкові декларації та самостійно розраховано та сплачено штраф в розмірі 3 % від суми заниженого податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за І-ІІІ квартали 2016 року, що склало 1885,33 грн. (950,57 грн. за заниження податкового зобов'язання у І-ІІ кварталах 2016 року та 934,76 грн. у І-ІІІ кварталах 2016 року). Окрім того, 10.11.2016 року за результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, Шепетівським відділенням Славутської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області було складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку па нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за № 699/22-20-13/36949031, яким встановлено, що позивачем порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за І та ІІ квартали 2016 року, кількість днів затримки сплати складає 182 дні та 91 день відповідно. Року 10.11.2016 року Шепетівським відділенням Славутської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області було складно податкові повідомлення-рішення та нараховано штрафи в сумі 6410,41 грн. (за затримку сплати зобов'язання з податку на нерухоме майно у І-ІІ кварталах 2016 року в розмірі 20 %, що складає 6337,14 грн. та за затримку сплати зобов'язання з податку на нерухоме майно у ІІІ кварталі 2016 року в розмірі 10 %, що складає 73,27 грн.). Окрім того, 22.12.2016 року за результатами камеральної перевірки про порушення терміну сплати податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ТОВ «БНК-УКРАЇНА», Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області було складено Акт камеральної перевірки про порушення терміну сплати податкових зобов'язань з податку па нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № 7242/13-04, яким встановлено, що в порушення пп. 266.10.1 п.266.10 ст. 266 Податкового кодексу затримка суми самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ТОВ «БНК-УКРАЇНА» (код 36949031) допущена в межах: від 1 до 30 календарних днів в одному випадку; більше 30 календарних днів в двох випадках. Також 23.12.2016 року Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області відповідно до Акту камеральної перевірки № 7242/13-04 від 22.12.2016 року були складені податкові повідомлення-рішення: від 23.12.2016 року № 0028781304, яким позивачу за затримку сплати грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 279 календарних дні, був нарахований штраф у розмірі 20%, що складає 4154,50 грн.; та податкове повідомлення-рішення від 23.12.2016 року № 0028781304, яким позивачу визначено порушення п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України за затримку сплати грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2 календарних дні, та нараховано штраф у розмірі 10%, що складає 1038,63 грн. Таким чином, всього позивачу було нараховано штрафи в розмірі 11603,54 грн. за податковими повідомленнями-рішеннями та 1885,33 грн. самостійно сплачених штрафів, а всього на суму 13488,87 грн. Позивач вказував, що зазначене сталось внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх посадових обов'язків головного бухгалтера та просив суд стягнути вказану матеріальну шкоду з [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримали та просили суд про його задоволення. В судовому засіданні позивач та її представник позов не визнали та заперечували проти його задоволення з підстав, зазначених в письмовому відзиві на позовну заяву. При цьому, [PERSON] свою вину у неправильному заповненні податкової звітності визнала, проте вважала, що відповідальність також має нести директор товариства та суд має врахувати те, що на даний час вона не працює у позивача та не має відповідного середнього заробітку в межах шкоди, завданої товариству. При цьому, вона також зазначала, що добровільно сплачені штрафи на підставі статті 50 Податкового кодексу України вона визнає, при цьому в решті слід відмовити, оскільки позивач навмисно погодився із незаконними результатами камеральних перевірок та не оскаржив їх до суду. Відповідач вказувала, що акт, який був складений органами податкової містив її прізвище вже після звільнення її з роботи. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, а також особисто відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 01.04.2011 року по 01.11.2016 року [PERSON] працювала в ТОВ «БНК-УКРАЇНА». З 01.04.2011 року по 01.10.2011 року на посаді головного бухгалтера (а.с. 29, 30), з 01.11.2011 року по 20.05.2012 року на посаді головного бухгалтера - фінансового директора товариства (а.с. 30, 31), з 21.05.2012 року по 01.11.2016 року на посаді головного бухгалтера (а.с. 31, 32, 42). 28.10.2016 року до ТОВ «БНК-УКРАЇНА» надійшов лист Енергетичної митниці ДФС № 28-70-3/19/10-3311 від 21.10.2016 року, в якому остання повідомила позивача про те, що за наявною в Енергетичній митниці інформацією, станом на 21.10.2016 року у ТОВ «БНК-УКРАЇНА» обліковується податковий борг у Славутській ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області. Згідно із наказом ТОВ «БНК-УКРАЇНА» від 31.10.2016 року № 77 створено комісію для проведення службового розслідування та доручено провести службове розслідування по факту виявлення податкового боргу за І-ІІ квартали 2016 року, що обліковується у Славутській ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області (а.с. 34). 31.10.2016 року голова комісії Саханенко Є.А. звернувся до відповідачем із запитом про надання пояснень з приводу виникнення податкового боргу за І-ІІ квартали 2016 року, що обліковується у Славутській ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області (а.с. 35). 31.10.2016 року [PERSON] надала службову записку - пояснення, в якій повідомила голову комісії про те, що вказана заборгованість виникла в результаті змін кодів типу об'єкта житлової/нежитлової нерухомості у формі звітності, відповідальною особою за складання якої є головний бухгалтер, який також зобов'язаний здійснювати контроль за повнотою та правильністю відображених у податковій звітності даних (а.с. 36). За результатами проведеного службового розслідування, яке знайшло своє відображення у висновку комісії від 31.20.2016 року, комісія дійшла висновку про те, що податковий борг з податку на нерухоме майно виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх посадових обов'язків, передбачених посадовою інструкцією, оскільки відповідач відобразила невірний код типу об'єктів нерухомості ТОВ «БНК-УКРАЇНА», що сталось внаслідок того, що при заповненні податкових декларацій був вказаний код типу нерухомості зі старої нечинної форми звітності, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 735 від 01.07.2014 року, в якій нерухоме майно має всього 3 типи визначення, в той час як 22.05.2015 року наказом Міністерства фінансів України № 408 від 10.04.2015 року «Про затвердження форми податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», яким потрібно було керуватись в 2016 році, були внесені зміни та додані ще 6 типів визначення нерухомого майна. В зв'язку із чим, з урахуванням раніше застосованих до [PERSON] дисциплінарних стягнень, комісія надала рекомендацію про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 37-41). Згідно із наказом ТОВ «БНК-УКРАЇНА» від 01.11.2016 року № 214-к, [PERSON] було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 42). Відповідно до пп. а п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені. Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 травня року, наступного за звітним. 31.10.2016 року позивачем було сплачено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 950,57 грн. та 934,76 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 87, 103). 10.11.2016 року за результатами камеральної перевірки податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, Шепетівським відділенням Славутської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області було складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку па нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за № 699/22-20-13/36949031, яким встановлено, що позивачем порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за І та ІІ квартали 2016 року, кількість днів затримки сплати складає 182 дні та 91 день відповідно (а.с. 104-105). 10.11.2016 року Шепетівським відділенням Славутської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області було складно податкове повідомлення-рішення № 0001101702, за яким нараховано штраф за затримку сплати зобов'язання з податку на нерухоме майно у І-ІІ кварталах 2016 року в розмірі 20 %, що складає 6337,14 грн. (а.с. 106) та повідомлення-рішення № 0001091702, за яким нараховано штраф за затримку сплати зобов'язання з податку на нерухоме майно у ІІІ кварталі 2016 року в розмірі 10 %, що складає 73,27 грн. (а.с. 107) Також, 22.12.2016 року за результатами камеральної перевірки про порушення терміну сплати податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ТОВ «БНК-УКРАЇНА», Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області було складено Акт камеральної перевірки про порушення терміну сплати податкових зобов'язань з податку па нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № 7242/13-04, яким встановлено, що в порушення пп. 266.10.1 п.266.10 ст. 266 Податкового кодексу затримка суми самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки ТОВ «БНК-УКРАЇНА» (код 36949031) допущена в межах: від 1 до 30 календарних днів в одному випадку; більше 30 календарних днів в двох випадках (а.с. 108-109) 23.12.2016 року Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області відповідно до Акту камеральної перевірки № 7242/13-04 від 22.12.2016 року були складені податкові повідомлення-рішення: № 0028781304, яким позивачу за затримку сплати грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 279 календарних дні, був нарахований штраф у розмірі 20%, що складає 4154,50 грн.; та податкове повідомлення-рішення № 0028781304, яким позивачу визначено порушення п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України за затримку сплати грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2 календарних дні, та нараховано штраф у розмірі 10%, що складає 1038,63 грн. (а.с. 110, 111, 112, 113). Згідно із пп. а), б) п. 266.10.1. статті 266.10 ПК України податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується: фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення; юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації. 08.11.2016 року та 15.11.2016 року ТОВ «БНК-УКРАЇНА» було сплачено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (а.с. 114, 115). З огляду на зазначене, позивачу було нараховано всього штрафних санкцій за податковими зобов'язаннями на загальну суму 13488,87 грн. Вказані податкові повідомлення-рішення не були скасовані у передбаченому законом порядку. При цьому, ані позивач, ані відповідач не порушували питання перед адміністративним судом про їх скасування. Згідно із п.п. 1.4., 4.4.2, 4.6.4, 4.7.1. посадової інструкції головного бухгалтера, яка затверджена генеральним директором ТОВ «БНК-УКРАЇНА» та з якою [PERSON] була ознайомлена 08.01.2014 року, передбачено, що у своїй роботі головний бухгалтер керується чинним в Україні законодавством, Податковим кодексом України, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», положеннями (статутами) бухгалтерського обліку, положенням про відділ бухгалтерського обліку та звітності. Головний бухгалтер забезпечує формування і своєчасне представлення повної й достовірної бухгалтерської інформації про діяльність товариства, його майнове положення, доходи і витрати. Забезпечує правильне нарахування й перерахування податків і зборів у державний, регіональний та місцевий бюджети, страхових внесків у державні позабюджетні соціальні фонди, платежів у банківські установи, коштів на фінансування капітальних вкладень. Здійснює контроль за дотриманням порядку оформлення первинних і бухгалтерських документів, розрахунків і платіжних зобов'язань, за рухом грошових коштів шляхом погодження платежів з фінансово-економічним відділом (а.с. 47-52). Згідно із п. 7.1. Посадової інструкції головний бухгалтер несе персональну відповідальність за порушення фінансової дисципліни, ведення бухгалтерського обліку та звітності в товаристві. Відповідно до п.п. 4.2.2. Положення про відділ бухгалтерського обліку та звітності, затвердженого генеральним директором ТОВ «БНК-УКРАЇНА» 08.01.2014 року, на головного бухгалтера покладається персональна відповідальність за надання достовірної звітності (а.с. 116-120). Таким чином, суд погоджується із висновками позивача, щодо того, що виявлений податковий борг з податку на нерухоме майно виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх посадових обов'язків, передбачених посадовою інструкцією, а також Положенням про відділ бухгалтерського обліку та звітності, оскільки відповідач відобразила невірний код типу об'єктів нерухомості ТОВ «БНК-УКРАЇНА», що сталось внаслідок того, що при заповненні податкових декларацій був вказаний код типу нерухомості зі старої нечинної форми звітності, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 735 від 01.07.2014 року, в той час як 22.05.2015 року наказом Міністерства фінансів України № 408 від 10.04.2015 року «Про затвердження форми податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки». Також суд враховує пояснення відповідача в частині визнання нею своєї провини щодо відображення невірного коду типу нерухомості при заповненні податкових декларацій із нечинної форми звітності, внаслідок чого у ТОВ «БНК-УКРАЇНА» виник податковий борг. Відповідно до статті 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Згідно із ст. 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] при виконанні своїх трудових обов'язків були допущені порушення та заподіяно шкоду підприємству в сумі штрафних санкцій на загальну суму 13488,87 грн., які підлягають стягненню з неї. Також, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29 грудня 1992 року № 14, судовому розгляду підлягають заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди в розмірі, що перевищує середній місячний заробіток, а також в розмірі, що не перевищує цей заробіток (перевищує, але законом встановлена відповідальність в межах середнього місячного заробітку), якщо відшкодування не може бути проведене за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу шляхом відрахування із заробітної плати (наприклад, у випадку припинення працівником трудових відносин з даним підприємством, у зв'язку з закінченням строку на видання розпорядження про відрахування. Пунктом 4 вказаної Постанови судам роз'яснено, що за правилами ст. 132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких її заподіяно, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, крім випадків, коли законодавством вона передбачена у більшому, ніж цей заробіток, розмірі. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту. Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати. Щодо посилань відповідача та її представника про те, що відповідальність також має нести директор товариства слід зазначити наступне. Разом із тим, згідно із ч. 3 та ч. 4 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або аудиторською фірмою; самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства. Ця форма організації бухгалтерського обліку не може застосовуватися на підприємствах, звітність яких повинна оприлюднюватися, та в бюджетних установах. В даному випадку, на товаристві було створено відділ бухгалтерського обліку та звітності, очолювала який відповідач. Таким чином, керівником позивача було належним чином організовано бухгалтерський облік на підприємстві, а тому відсутні правові підстави покладати на нього відповідальність за невиконання головним бухгалтером її посадових обов'язків. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-УКРАЇНА» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved