Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

В лютому 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за аліментами\~та стягнення\~пеніза прострочення по сплаті аліментів та просила суд постановити рішення яким зобовязати [PERSON] сплатити на її користь заборгованість по аліментах на утримання їх спільної доньки [PERSON] в розмірі 10\~800 грн.00 коп.; зобовязати [PERSON] сплатити на її користь пеню за заборгованість по аліментах на утримання їх спільної доньки - [PERSON] у розмірі 3\~465 грн. 00 коп. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого 02 лютого 2004 року народилася донька [PERSON]. В подальшому рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вказує позивач, на даний час в Індустріальному відділі державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває на виконанні виконавчий лист №2/0417/5149 від 16.10.2012 р., виданий Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., починаючи стягнення з 22 червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку, виданої державним виконавцем Григорчук К.В., заборгованість по аліментним платежам відповідача перед позивачем станом на 05.04.2018 року становить 10620 грн. 00 коп. Пеня по заборгованості відповідача по сплаті аліментів складає відповідно до розрахунку 3465 грн. 00 коп. Оскільки заборгованість відповідачем не сплачена, тому у відповідності до ст.ст.180, 195,196 вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві. Зазначили, що спору щодо суми заборгованості не має. У судовому засіданні відповідач не заперечував щодо визначеного державним виконавцем розміру заборгованості по аліментам та розміру пені. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи в Індустріальному відділі державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває на виконанні виконавчий лист №2/0417/5149 від 16.10.2012 р., виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., починаючи стягнення з 22 червня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачем на обґрунтування заявлених вимог надано довідку, видану державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON], відповідно до якої вбачається, що заборгованість по аліментним платежам [PERSON] перед позивачем [PERSON] з січня 2015 року по 05.04.2018 року становить 10 620 грн. 00 коп. У відповідності до положень статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.\~\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч.3 ст.195 СК України). Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України. \~\~\~\~\~ Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.71\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» і відповідно до ч.8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Згідно зі ст. 129-1Конституції України\~ судове\~рішення є\~обовязковим до\~виконання.\~ Відповідно до 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Оскільки сума заборгованості по сплаті аліментів та її розмір сторонами не оспорюється, тому суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав зобовязання сплати аліментів в судовому порядку та необхідність відмови в задоволенні позову в цій частині. Щодо заявлених позовних вимог позивача в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 3\~465 грн. 00 коп. Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розглядаючи справу № 6-149цс14 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів Верховний суд України зробив наступний висновок: оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст.\~196\~Сімейного кодексу\~України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне з цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Враховуючи вищевикладене,\~суд погоджується\~з наведеним\~позивачем розрахунком\~пені на\~а.с.3-4,\~також бере\~до уваги,\~що відповідачем\~визнано позов\~та те,\~що \~щомісячний розмір\~аліментів незначний та вважає що відповідач повинен сплатити позивачу 3465,00 грн. неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, які були стягнути за рішенням суду. Відповідно до ст.141 ЦПУК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп.

Outcome: partial