Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

В липні 2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 червня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Ім. Котовського», яке у листопаді 2016 року було перейменовано на ТОВ «Олійникова Слобода» укладено договір оренди землі №б/н, за яким відповідачка передала позивачу земельну ділянку площею 2,6864 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0010, розташованої у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, строком на десять років та 17 червня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Олійникова Слобода» укладено договір оренди землі №б/н, за яким відповідачка передала позивачу земельну ділянку площею 2,7115 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0025, розташованої у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, строком на десять років. 26.06.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Юхно Н.В. було проведено державну реєстрацію зазначеного права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:007:0010 на підставі рішення за індексним номером 14072572 та 02.07.2014 року нею ж було проведено державну реєстрацію вищезазначеного права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:007:0025 на підставі рішення за індексним номером 14144220. Протягом усього часу дії договорів оренди позивач користується земельними ділянками у своїй господарській діяльності і належним чином сплачує орендну плату. Проте, починаючи з лютого 2018 року відповідачка [PERSON] вчиняє дії, спрямовані на позбавлення ТОВ «Олійникова Слобода» права користування за договорами оренди. За скаргою, поданою [PERSON] та іншими особами до Міністерства юстиції України 28.02.2018 року, Міністерство наказом № 727/5 від 15.03.2018 року скасувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220484400:01:007:0010 та 3220484400:01:007:0025 за ТОВ «Олійникова Слобода». В подальшому, 05.03.2018 року, [PERSON] уклала з ТОВ Агрокомплекс «Узин» договори оренди цих же земельних ділянок. ТОВ « Олійникова Слобода» звернулося до суду з позовом про визнання вказаних договорів недійсними. Після звернення позивача до суду, 04.12.2018 року між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» були укладені договори про розірвання зазначених договорів оренди від 05.03.2018 року. Після чого [PERSON] , на підставі власної заяви, посвідченої 01.12.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А., здійснила об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 3220484400:01:007:0010 та 3220484400:01:007:0025 в одну - площею 5,3979 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0046. 13.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. було прийняте рішення про державну реєстрацію права власності на сформовану внаслідок об`єднання спірну земельну ділянку за [PERSON] 10.12.2018 року [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки №б/н, за яким передала в оренду ТОВ Агрокомплекс «Узин» земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:007:0046. 13.12.2018 року державний реєстратор Ілюшина М.О. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ Агрокомплекс «Узин». Позивач стверджує, що скасування Міністерством юстиції України рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за підприємством права оренди на земельних ділянок з кадастровими номерами 3220484400:01:007:0010 та 3220484400:01:007:0025, що виникло на підставі договорів оренди, не припинило це право і жодним чином не вплинуло на його дійсність, договори оренди є дійсними, а тому права ТОВ «Олійникова Слобода» як законного орендаря підлягають судовому захисту. А тому, позивач просив суд визнати недійсними договір оренди земельної ділянки № б/н від 10 грудня 2018 року, укладений між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220484400:01:007:0046 загальною площею 5,3979 га; скасувати рішення державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної М.О. про державну реєстрацію права оренди 3220484400:01:007:0046; витребувати із незаконного володіння ТОВ Агрокомплекс «Узин» на користь ТОВ «Олійникова Слобода» земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:007:0046; внести зміни до договору оренди землі б/н від 17.06.2013 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Олійникова Слобода» шляхом його викладення у новій редакції, як зазначено у позовній заяві, в тому числі акт приймання-передачі об`єкта оренди. Ухвалою судді від 30.07.2019 року було частково задоволено заяву ТОВ «Олійникова Слобода» про забезпечення позову та накладено арешт на спірну земельну ділянку. Ухвалою судді від 20.09.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 22.11.2019 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2019 року про відкриття провадження у справі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.12.2019 року апеляційну скаргу представника відповідача [PERSON] - [PERSON] на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2019 року повернуто скаржнику. 05.02.2020 року відповідачем ТОВ Агрокомплекс «Узин» подано апеляційну скаргу на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2019 року про відкриття провадження у справі. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 06 лютого 2020 року провадження у вказаній справі зупинено на час розгляду Київським апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу про відкриття провадження у справі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ Агрокомплекс «Узин» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2019 року повернуто скаржнику. 27.07.2020 року позивачем ТОВ «Олійникова Слобода» направлено заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначено, що після подання підприємством позову набрав чинності Закон України № 340-1Х «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким було внесено зміни до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з якими ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. На підставі наведеного, позивачем позовні вимоги доповнено вимогою про припинення права оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:007:0046. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року провадження у справі поновлено. 28.10.2020 року від представника позивача адвоката Тетеря С.І. надійшли додаткові пояснення, в яких представник зазначає, що посилання представників відповідачів на правові висновки Верховного Суду, сформульовані під час прийняття постанови від 01.04.2020 року у справі №357/8110/18, які повністю ґрунтуються на висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 15.01.2020 року у справі №322/1178/17, не можуть бути враховані у цій справі, оскільки відповідно до приписів ст. 18 Закону України №161-XIV від 06.10.1998 року «Про оренду землі», які діяли на момент укладення договору, з приводу якого виник спір у справі №322/1178/17, і були виключені з Закону №161-XIV з 01.01.2013 року, договір оренди землі набрав чинності з моменту його державної реєстрації. Відтак, висновок Великої Палати Верховного суду у справі №322/1178/17 стосується договорів оренди землі, які були укладені у період дії норми ст. 18 Закону №161-XIV, тобто до 01.01.2013 року. У той же час, договори оренди землі між ТОВ «Олійникова Слобода» і [PERSON] були укладені після 01.01.2013 року, так само як і договір, з приводу якого виник спір у справі №357/8110/18, коли норми ст. 18 Закону втратили чинність. А тому, права позивача як законного орендаря спірної земельної ділянянки, якого незаконно було позбавлено можливості користуватися нею, підлягають захисту відповідно до положень чинного законодавства України, а обрані ТОВ «Олійникова Слобода» способи захисту його порушених прав відповідають приписам ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України. Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року підготовче провадження по вказаній справі закрито та призначено справу до судового розгляду. 07.12.2020 року представником відповідачів [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» - адвокатом Червінчиком Є.Е. надано письмові пояснення, в яких останній зазначає, що Міністерством юстиції України 15.03.2018 року державна реєстрація права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220484400:01:007:0010 та 3220484400:01:007:0025 була скасована та на момент початку перебігу строку дії договору оренди, укладеного з ТОВ Агрокомплекс «Узин», права та інтереси позивача порушені не були, оскільки права на вказані об`єкти нерухомого майна у нього вже були відсутні. Зазначає, що дії [PERSON] щодо об`єднання земельних ділянок та укладення договору оренди з ТОВ Агрокомплекс «Узин» є законним, а тому відсутні підстави для визнання цього договору недійсним, скасування рішення державного реєстратора та відповідно витребування земельної ділянки. А тому, просив відмовити ТОВ «Олійникова Слобода» у позові за безпідставністю вимог. Представник позивача ТОВ «Олійникова Слобода» - адвокат Савінський К.В. направив клопотання про зупинення провадження у справі, в задоволенні кого протокольною ухвалою суду від 07.12.2020 року було відмовлено. Представник позивача ТОВ «Олійникова Слобода» - адвокат Савінський К.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та додаткових поясненнях. Представник відповідачів [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» - адвокат Червінчик Є.Е. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та надав пояснення аналогічні викладеним у письмових поясненнях. Державний реєстратор Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшина М.О. в судове засідання не з`явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належно, письмових пояснень, заяв чи будь-яких клопотань відповідачі суду не направила та відповідно до положень ч.3 ст. 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача ТОВ «Олійникова Слобода» - адвоката Савінського К.В., представника відповідачів [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин»- адвоката Червінчика Є.Е., дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що відповідачці [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянки площею 2,6864 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3220484400:01:007:0010, розташована у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області /а.с. 18-21/ та земельна ділянка площею 2,7115 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3220484400:01:007:0025, розташована у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області /а.с. 25-29/. 17 червня 2013 року між ТОВ «Олійникова Слобода» та [PERSON] було укладено договір оренди землі №б/н /а.с. 14-15/, за яким остання передала позивачу в оренду земельну ділянку площею 2,6864 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0010 та 17 червня 2013 року між ТОВ «Олійникова Слобода» та [PERSON] було укладено договір оренди землі №б/н /а.с. 23-24/, за яким остання передала позивачу в оренду земельну ділянку площею 2,7115 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0025. Зазначені договори було укладено строком на 10 років, зі сплатою орендної плати, яка нараховується та видається орендарем в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки у грошовій, натуральній та відробітковій формах за добровільним рішенням власника земельної ділянки, що становить 1262,88 грн. Додаткові умови: оранка, культивація, збір зернових на присадибній ділянці орендодавця площею до 0,30 га буде проводитись безкоштовно, надання автомобіля для доставки хворого до лікувального закладу, надання допомоги на лікування, при наявності документа та заяви, в розмірі 200 (двісті) гривень, в разі смерті Орендодавця допомога на поховання в розмірі 500 (п`ятсот) гривень або продукти на дану суму на підставі заяви особи, що займається похованням. Обчислення розміру орендної плати на землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації вартості землі, без врахування індексів інфляції. Орендна плата видається у строк до 31 грудня поточного року. Видача грошей, продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відомістю на видачу грошей, продукції та послуг. Розмір орендної плати переглядається 1 раз на 5 роки за взаємною згодою сторін. Згідно п. 37 договору оренди ці договори набирають чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. 26.06.2014 року державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Юхно Н.В. прийняла рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:007:0010 за позивачем за індексним номером 14072572 /а.с.22/, а 02.07.2014 року - рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:007:0025 за позивачем за індексним номером 14144220 /а.с.33/. Також, судом встановлено, що наказом МЮ України № 727/5 від 15 березня 2018 року задоволена колективна скарга громадян, в тому числі [PERSON] , та серед іншого скасовано рішення про державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Олійникова Слобода» на належні [PERSON] земельні ділянки кадастрові номери 3220484400:01:007:0010 та 3220484400:01:007:0025, яке було зареєстроване на підставі договорів оренди від 17 червня 2013 року відповідно. Підставою для скасування рішення про державну реєстрацію права оренди на спірні земельні ділянки за ТОВ «Олійникова Слобода» стало звернення власників земельних ділянок до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України із скаргою, яка обґрунтована тим, що договори оренди із ТОВ «Олійникова Слобода» були зареєстровані за відсутності необхідних на те документів, зокрема, без підписаних власниками земельних ділянок договорів, заяв на вчинення реєстраційних дій, відповідних проплат за вчинення реєстраційних дій та інше /а.с.45-54/. Скасування іншого речового права ТОВ «Олійникова Слобода» на вищезазначені земельні ділянки здійснено державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Чекригіним О.В. 15.03.2018 року, індексний номер рішення: 40127608 /а.с. 40 звор. стор., 44/ Судом також встановлено, що 05.03.2018 року між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» було укладено договори оренди цих же земельних ділянок №б/н; рішення про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:007:0010, індексний номер: 40137208 від 15.03.2018, державний реєстратор КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. /а.с. 39 звор. стор./ та на земельну ділянку з кадастровим номером 3220484400:01:007:0025, індексний номер: 40136962 від 15.03.2018, державний реєстратор КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю.Ю. /а.с. 43 звор. стор./ 27 липня 2018 року ТОВ «Олійникова Слобода» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про визнання недійсними договорів оренди землі №б/н від 05.03.2018 року, укладені між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» та скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно /а.с. 55-60/ 04.12.2018 року [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» уклали договори про розірвання укладених між ними договорів оренди землі від 05.03.2018 року /а.с. 39 звор. стор., 43 звор. стор./ Встановлено, що 13.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про закриття об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 2,6864 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0010, індексний номер рішення: 44589492 та земельної ділянки площею 2,7115 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0025, індексний номер рішення: 44589492, підстава: об`єднання об`єктів нерухомого майна, заява про на об`єднання земельних ділянок, серія та номер: 3231, виданий 01.12.2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дерун К.А. /а.с. 38, 42/. Також судом встановлено, що [PERSON] здійснила об`єднання земельних ділянок з кадастровим номером 3220484400:01:007:0010 та кадастровим номером 3220484400:01:007:0025, в одну - площею 5,3979 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0046, що підтверджується листом міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Біла Церква Головного управління Держгеокадастру у Київській області №177/121-19 від 04.07.2019 року /а.с. 61/. 13.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на сформовану внаслідок об`єднання спірну земельну ділянку за [PERSON] 10 грудня 2018 року між [PERSON] та ТОВ Агрокомплекс «Узин» було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номерам 3220484400:01:007:0046 загальною площею 5,3979 га /а.с. 62 звор. стор./. 13.12.2018 року державним реєстратором Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиною М.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди за 3220484400:01:007:0046, індексний номер 44593902 /а.с. 62 звор. стор./ 18.04.2019 року ТОВ «Олійникова Слобода» направило [PERSON] пропозицію (Оферту) про внесення змін до договору оренди землі №б/н від 17.06.2013 року, в якій посилаючись на істотні зміни договору оренди вважає, що є підстави для внесення змін в частині, що ідентифікують об`єкт оренди, а саме: кадастрового номеру та площі орендованої земельної ділянки, сформованої внаслідок об`єднання земельних ділянок, які була першочергово передані в оренду підприємству; документів, які підтверджують право власності орендодавця на таку земельну ділянку; нормативної грошової оцінки земельної ділянки та залежного від неї розміру орендної плати. /а.с. 65-72/ Однак, представник позивача зазначає, що відповіді на зазначену пропозицію (оферту) товариство не отримало. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі». Аналогічні положення містить ст.6 Закону України «Про оренду землі», згідно якої орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ст.124 ЗК України, ст.13 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до ч.5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. А згідно ч.4 ст.3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Судом встановлено, що укладені 17 червня 2013 року між ТОВ «Олійникова Слобода» та [PERSON] договори оренди землі було у встановленому законом порядку зареєстровано, однак наказом МЮ України № 727/5 від 15 березня 2018 року рішення державного реєстратора № 14072572 від 26 червня 2014 року та №14144220 від 02 липня 2014 року про реєстрацію права оренди за позивачем скасовано. Наведене у свою чергу свідчить, про те, що скасувавши рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди, держава офіційно не визнає і не підтверджує факту набуття позивачем права оренди на спірні земельні ділянки, належні відповідачу [PERSON] , оскільки відповідні відомості виключені з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначене підтверджується наданим суду наказом Міністерства юстиції України № 727/5 від 15 березня 2018 року, згідно з яким державна реєстрація договорів оренди землі, що були укладені між ТОВ «Олійникова Слобода» та [PERSON] , була скасована, як така що була здійснена з порушенням вимог чинного законодавства. При цьому доводи представника позивача в частині незаконності зазначеного наказу Міністерства юстиції України, з огляду на його оскарження в Окружному адміністративному суді м. Києва, суд до уваги не приймає, оскільки на момент розгляду справи зазначений наказ є чинним і відповідного судового рішення про його скасування суду не надано. Крім того, у відповідності до п. 37 укладеного між ТОВ «Олійникова Слобода» та [PERSON] договорів оренди, вони набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації. За умови відсутності здійснення державної реєстрації договору, як і за умови скасування незаконно проведеної реєстрації, зазначені договори оренди землі є такими, що не набрали чинності, а відтак ТОВ «Олійникова Слобода» не набуло прав орендаря за такими договорами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 13 червня 2016 року у справі 6-643цс16, Постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 532/384/16-ц та Постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 917/67/18. Отже, наявність договорів оренди землі, які не набули чинності, не свідчить про те, що його сторони набули прав та обов`язків, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні цих договорів, а відтак не є перешкодою для власників земельних ділянок для їх об`єднання, укладення та державної реєстрації іншого договору оренди землі з іншим орендарем. За таких обставин, об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 3220484400:01:007:0010 та 3220484400:01:007:0025, в одну - площею 5,3979 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0046, державна реєстрація цієї земельної ділянки за [PERSON] та передача її в оренду ТОВ Агрокомплекс «Узин» після скасування реєстрації права оренди позивача ТОВ «Олійникова Слобода», не порушує прав останнього, оскільки такі права відсутні, як вище вказувалося, що право оренди виникає виключно з моменту державної реєстрації цих прав. Слід зазначити, що договір оренди земельної ділянки відповідно до положень ч.1 ст.210 ЦК України, ст.125 ЗК України, ч.5 ст.6, ст.17 Закону України «Про оренду землі», ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є вчиненим з моменту державної реєстрації цих прав, а саме право оренди виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно земельна ділянка за договором оренди вважається переданою орендодавцем орендареві теж з моменту державної реєстрації права оренди (ст.17 Закону України «Про оренду землі»). Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17, де Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, реалізувати свої суб`єктивні права та обов`язки сторони договору оренди земельної ділянки можуть лише після державної реєстрації такого договору. Аналогічний правовий висновок міститься і у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 357/8110/18. Таким чином, оскільки державна реєстрація права оренди земельних ділянок кадастровими номерами 3220484400:01:007:0010 та 3220484400:01:007:0025 за позивачем ТОВ «Олійникова Слобода» була скасована, що свідчить про відсутність у позивача права оренди і як наслідок відсутність порушення його прав оспорюваним договором оренди як на момент реєстрації зазначеного договору так і на момент пред`явлення позову. Крім того, відповідно до частини дев`ятої статті 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Згідно з частинами першою-другою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Частиною десятою статті 79-1 ЗК України передбачено, що державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера відповідно до частини четвертої статті 79-1 ЗК України. Водночас, як вже зазначалось відповідачем [PERSON] було здійснено об`єднання раніше сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами 3220484400:01:007:0010 та 3220484400:01:007:0025, що перебували в оренді ТОВ «Олійникова Слобода», за наслідкам чого створено нову земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер. Таким чином, станом на час розгляду справи земельні ділянки, які були предметом договорів оренди, об`єднана, внаслідок чого сформовано одну земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер та яка передана у власність [PERSON] . Тобто земельні ділянки не існують як об`єкт цивільних прав, оскільки в їх межах шляхом об`єднання утворено іншу земельну ділянку. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04 жовтня 2017 року у справі № 914/1128/16. Отже, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства. Водночас, враховуючи, що заходи щодо об`єднання земельних ділянок із кадастровими номерами 3220484400:01:007:0010 та 3220484400:01:007:0025, в одну - площею 5,3979 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0046, є чинними, суд прийшов до висновку, що позивач обрав не ефективний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки поновлення прав позивача шляхом внесення змін до договору оренди, потребуватиме поділу земельної ділянки, утвореної за наслідками об`єднання, та створення земельних ділянок зі складу існуючої ділянки, яка вже сформована як об`єкт цивільних прав, а отже, позивачем у цій справі обрано не ефективний спосіб захисту. Таким чином, у зв`язку з об`єднанням земельних ділянок, які була предметом договорів оренди, та формуванням іншої земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, об`єктивно відбулась зміна меж земельних ділянок та їх площі, припинилось існування цих земельних ділянок у дійсних межах, що унеможливлює ефективний захист прав позивача шляхом внесення змін до договорів оренди, укладення додаткових угод про поновлення договорів оренди. (постанова Верховного Суду від 18 грудня 2018 у справі № 912/1616/18). Відповідні правові висновків містяться в постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16, від 20.02.2019 року у справі №904/792/18, від 03.06.2020 року у справі №686/2073/19-ц. Крім того, ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України. Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України убачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. ТОВ «Олійникова Слобода» в обгрунтування позовних вимог про скасування рішень державного реєстратора щодо державної реєстрації припинення права ТОВ «Олійникова Слобода» оренди та державної реєстрації права ТОВ Агрокомплекс «Узин» оренди спірної земельної ділянки, посилається на порушення його прав як дійсного орендаря зазначеної земельної ділянки. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Положення про необхідність державної реєстрації права оренди земельної ділянки закріплене також і в частині п`ятій статті 6 Закону України «Про оренду землі». Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (зараз і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державній реєстрації підлягає право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію, а тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18). Проте у випадку, коли заявлена вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про проведену державну реєстрацію права також не є належним способом захисту прав позивача. Зазначеного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18). Ураховуючи наведене, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - скасування рішення державного реєстратора, яке вичерпало свою дію, не веде до поновлення його прав, а тому є неналежним способом захисту. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Олійникова Слобода» у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати залишаються за позивачем. Окрім того, відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України, у випадку повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи повну відмову в задоволенні позовних вимог та положення ч. 9 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2019 року, у вигляді арешту на земельну ділянку, загальною площею 5,3979 га з кадастровим номером 3220484400:01:007:0046, що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району, Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1720334332204, власником якої є [PERSON] , підлягають скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed