Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

В Нововодолазький районний суд Харківської області звернулась з позовом [PERSON] до Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності на спадщину в якому пояснила, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09.01.1991 року, реєстраційний № 145 . Мати позивача [PERSON] померла [INFO]. Рідний брат, [PERSON], помер [INFO]. На даний час позивач є єдиною спадкоємницею після смерті батька, [PERSON], тобто у відповідності до вимог ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) є спадкоємцем першої черги. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою щодо прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що правовідносини, щодо майна колгоспного двору регулювались ст.ст. 120-126 Цивільного кодексу Української РСР, які втратили чинність на підставі Закону України № 3718-12 від 16.12.1993 року. Внесені зміни до чинного на той час законодавства не передбачали правонаступництва прав та обов'язків щодо майна колгоспного двору іншими суб'єктами цивільних відносин, зокрема фізичною особою. У зв'язку з вищевикладеним позивач вимушена звернутися з позовом до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву відповідно до якої просить суд слухання справи провести за його відсутності та відсутності позивача . Відповідач по справі, Мелихівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області в наданій до суду заяві зазначили про визнання позову [PERSON] та не заперечувала проти його задоволення , просили слухання справи провести без участі представника сільської ради. Суд, перевіривши матеріали справи, надані докази, розглянувши заяву відповідача по справі, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданий відділом записів актів громадянського стану Мелихівської сільської ради 22 жовтня 1999 року. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], який належав померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09.01.1991 року, реєстраційний № 145 та занесене в реєстраційну книгу за № 2 виданого на підставі рішення виконавчого комітету Нововодолазької районної ради народних депутатів за № 356 від 19.06. 1990 року №21 від 28.12.1994 року на колгоспний двір. Мати позивача [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 23.03.1992 року відділом запису актів громадського стану Мелихівської сільської ради, актовий запис № 11. Рідний брат, [PERSON], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 21.03.1992 року відділом запису актів громадського стану Мелихівської сільської ради, актовий запис № 15. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28.07.1983 року та зареєстрований в книзі реєстрації актів про народження за № 16. На даний час позивач є єдиною спадкоємницею після смерті батька, [PERSON], тобто у відповідності до вимог ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) є спадкоємцем першої черги. Судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадкове майно та користується ним, піддержує його у належному стані. Крім того [PERSON] мешкає в даному домоволодінні з 1966 року по даний час, що підтверджено довідкою Мелихівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 25.03.2014 року №93. Відповідно до інформаційної довідки від 19.06.2014 року № 514/01-09, виданої завідувачем Нововодолазької Державної нотаріальної контори Харківської області встановлено, що спадкові справи після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] у спадкового реєстру відсутні. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою щодо прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що правовідносини, щодо майна колгоспного двору регулювались ст.ст. 120-126 Цивільного кодексу Української РСР, які втратили чинність на підставі Закону України № 3718-12 від 16.12.1993 року. Внесені зміни до чинного на той час законодавства не передбачали правонаступництва прав та обов'язків щодо майна колгоспного двору іншими суб'єктами цивільних відносин, зокрема фізичною особою. Згідно ст.3 ЦПК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, Згідно ст. 529 ЦК України (1963 р.) позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 р.) - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК /1963 р./ визначено, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 року №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», зазначено, що якщо в шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його часткою, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку Враховуючи заяву, що надана відповідачем по справі про визнання позову та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved