Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

В липні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11171721000 від 18.06.2007 року у загальному розмірі 296792,58 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (15,335614000грн. за 1 дол. США) на 17.11.2014 року становить 4551496,44 грн., та 41939,23 грн. (з яких : заборгованість за кредитом - 265889,53 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 4077579,20 грн. ; заборгованість по процентам за користування кредитом - 30903,05 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 473917,25 грн. ; пеня за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит - 41939,23 грн.), посилаючись на невиконання відповідачами своїх зобов'язань за цим договором щодо повернення наданого кредиту та внесення плати за кредит у розмірі, строки і на умовах визначених цим договором. Під час судового розгляду даної справи з'ясувалося, що [INFO] року відповідач [PERSON] померла, в звязку з чим суд своєю ухвалою від 10 квітня 2015 року допустив у даній справі заміну первісного відповідача [PERSON], яка померла [INFO] року, на її спадкоємців [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с. 133). Крім того, в зв'язку з тим, що під час судового розгляду даної справи з'ясувалося, що спадкоємцем першої черги за законом померлої [INFO] року [PERSON] також є її малолітній син [PERSON], [INFO], тому суд своєю ухвалою від 26 жовтня 2015 року зупинив провадження у даній справі до вирішення цивільної справи № 522/12749/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи : Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про усунення від опіки над малолітнім [PERSON], [INFO], та визначення його постійного місця проживання, що розглядалася в Приморському районному суду м. Одеси під головуванням судді Кравчук Т.С., та справи № 522/13021/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа : Орган опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення опіки над малолітнім [PERSON], [INFO], та визначення місця його проживання, яка розглядалася в Приморському районному суді м. Одеси під головуванням судді [PERSON] (т.1, а.с. 175-176). Ухвалою суду від 18 липня 2016 року провадження у даній справі відновлено (т.1 , а.с. 189). Оскільки рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 216 року у справі № 522/12749/15-ц, яке набрало законної сили 24 березня 2016 року, встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO], та опікуном над цією дитиною призначено [PERSON] (т.1 а.с. 186-187), тому суд своєю ухвалою від 21 липня 2017 року залучив до участі у даній справі [PERSON] як законного представника неповнолітнього [PERSON], [INFO], у якості співвідповідача. Представник позивача - [PERSON] просив розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. В судовому засіданні відповідач [PERSON], відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] - [PERSON] та представники відповідача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не визнали позов та просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення відповідачів та їх представників, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; за ч. 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що згідно з договором про надання споживчого кредиту № 11171721000 від 18.06.2007 р. АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», надав [PERSON] кредит у розмірі 305000,00 дол. США на строк користування з 18.06.2007 р. по 18.06.2028 р., із сплатою процентів за користування кредитними коштами за процентною ставкою у розмірі 12,50 % річних, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 18.06.2028 р. 13 березня 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») і позичальником [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11171721000 від 18.06.2007 р., відповідно до умов якої, по-перше, сторони домовились, що для ідентифікації цього кредитного договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11171721000 від 18.06.2007 р., так і реєстраційний номер цього договору в системі обліку банку, а саме № 11171721001; по-друге, сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту; по-третє, сторони дійшли згоди про збільшення кінцевого терміну повернення кредиту за договором до 18.06.2032 р.; і, по-четверте, сторони дійшли згоди про зміну графіка погашення кредиту за договором шляхом його викладення у новій редакції. Наданий [PERSON] кредит забезпечений порукою [PERSON], про що 18.06.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») і поручителем [PERSON] було укладено договір поруки № 121915. В зв'язку з тим, що 13.03.2009 р. між банком і позичальником [PERSON] було укладено вищевказану додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11171721000 від 18.06.2007 р., 13.03.2009 р. між банком та поручителем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 121915 від 18.06.2007 р., відповідно до умов якої поручитель [PERSON] надала свою згоду на зміну основного зобов'язання, що забезпечується договором. Відповідно до п. 7.1. згаданого кредитного договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування пені, якщо сума заборгованості виражена у іноземній валюті. Пункти 1.3., 1.4. згаданого договору поруки передбачають, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі за повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Як вбачається з наданого позивачем суду розрахунку заборгованості, заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № 11171721000 від 18.06.2007 р. станом на 17.11.2014 р. склала у загальному розмірі 296792,58 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ (15,335614000грн. за 1 дол. США) на вказану дату становить 4551496,44 грн., та 41939,23 грн. (з яких : заборгованість за кредитом - 265889,53 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 4077579,20 грн. ; заборгованість по процентам за користування кредитом - 30903,05 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 473917,25 грн. ; пеня за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит - 41939,23 грн.). [INFO] року позичальник [PERSON] померла [INFO] року (т.1 а.с. 72). Вирішуючи позовні вимоги позивача до поручителя [PERSON], суд виходить з наступного. Спадкоємцями першої черги за законом померлої [INFO] р. [PERSON] є відповідачі [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON], [INFO], але поручитель [PERSON] не надавала згоди відповідати за нових боржників, а укладений між нею і банком договір поруки № 121915 від 18.06.2007 р. не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов'язанням. Відповідно до ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Згідно ч. 1, 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання ; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Крім того, суд враховує, що за ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Отже, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов'язання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обов'язку є неправомірним. Таким чином, позовні вимоги позивача до поручителя [PERSON] не підлягають задоволенню. Вірішуючи позовні вимоги позивача до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як зазкрнного представника неповнолітнього [PERSON], [INFO], суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). В силу ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям. Проте позивач не надав суду розрахунку заборгованості померлої [PERSON] за згаданим кредитним договором на дату її смерті (час відкриття спадщини) - 10 серпня 214 року. Водночас суд дебе до уваги, що відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, а кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором ст.ст. 1281, 1282 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, 21 серпня 2014 р. позивач отримав заяву відповідача [PERSON], якою останній повідомив банку про те, що позичальник [PERSON] померла [INFO] р. (т. 2, а.с. 48), а 18.08.2014 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу № 03/2014 до майна померлої [INFO] р. [PERSON] (т.1, а.с. 99, 113). Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Однак відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Проте позивач лише 24 березня 2015 року пред'явив вимогу про погашення боргу до спадкоємців померлої [INFO] р. [PERSON] (т.2 а.с. 14-15). Таким чином, оскільки позивач пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, що згідно з частиною ч. 4 ст. 1281 ЦК України, позбавляє його права вимоги до цих спадкоємців, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як законного представника неповнолітнього [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed