Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

В лютому 2014 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позов тим, що 18.01.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № СL131349 про надання кредиту в розмірі 6000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 37 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 15.07.2014 року. Згідно умов кредитного договору від 18.01.2013 року позивач виконав свої зобов'язання та надав позичальнику обумовлену договором суму коштів на його поточний рахунок. Відповідно до п.п. 6.1 Додатку №1 до кредитного договору, позичальник зобов'язується сплачувати кредитору суму щомісячного платежу у розмірах, відповідно до графіку щомісячних платежів, вказаного в додатку № 2 до договору. Однак, відповідачем [PERSON], в порушення своїх зобов'язань, не сплачено плату за користування кредитом (процентів) та заборгованість по кредиту в порядку та на умовах, встановлених кредитним договором. Станом на 05.12.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем, яка виникла у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору складає 6965,46 грн., з них: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2083,32 грн., сума дострокового стягнення кредиту - 3068,94 грн., відсотки - 1699,28 грн., пеня - 113,92 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. За таких обставин, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 18.01.2013 року, між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір №СL131349 про надання кредиту в розмірі 6000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 37 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.07.2014 року (а.с. 5-18). Згідно вказаного договору №СL131349 від 18.01.2013 року позивач виконав свої зобов'язання та відповідно до п. п. 3.1 п. 3 кредитного договору надав позичальнику кошти на його поточний рахунок, що підтверджується заявою про видачу готівки (а.с. 20). Відповідно до п. п. 6.1 Додатку № 1 до кредитного договору, позичальник зобов'язується сплачувати кредитору суму щомісячного платежу у розмірах, відповідно до графіку щомісячних платежів, вказаного в додатку №2 до кредитного договору. Проте взятих на себе за кредитним договором обов'язків відповідач [PERSON] належним чином не виконує, що призвело до утворення в неї перед позивачем заборгованості, яка станом на 05.12.2013 року складає 6965,46 грн., з них: прострочена заборгованість по сумі кредиту - 2083,32 грн., сума дострокового стягнення кредиту - 3068,94 грн., відсотки - 1699,28 грн., пеня - 113,92 грн. (а.с. 19). Для можливості погашення боргу позивачем надсилався лист - вимога відповідачеві [PERSON], однак він залишений нею без задоволення та реагування (а.с. 25-26). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки (пені) регулюється ст. ст. 549-552 ЦК України. Отже, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості станом на 05.12.2013 року в загальному розмірі 6965,46 грн. При подачі позову до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., який відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved