Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

В листопаді 2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті останньої, з метою прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення. В обґрунтування зазначила, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка була особою похилого віку, мала поганий стан здоров`я та потребувала стороннього догляду. Після смерті матері заявник організувала та оплатила похорон. Пославшись на те, що звернувшись до нотаріальної контори, вона дізналася про неможливість оформлення спадкових прав через те, що не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців після відкриття спадщини і у неї відсутні документи, що у позасудовому порядку доводять факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] просить про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання заявник не звернулася, направивши до суду свого представника адвоката Біленського А.Г., який вимоги заяви підтримав, з підстав у ній викладених. Представник заінтересованої особи Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, направлено до суду заяву, відповідно якій проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. Вивчивши доводи заяви, допитавши в судовому засіданні за клопотанням представника заявника свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Так, свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Новоодеським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 14.12.2018 р., підтверджено факт смерті [INFO] [PERSON] . Згідно з даними свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 07.04.1973 р. Новоодеським районним бюро РАГС Миколаївської області, свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , виданого 11.09.1976 р. Новоодеським райвідділом РАГСу Миколаївської області, [PERSON] є рідною донькою [PERSON] . Відповідно до довідки №38665 від 30.07.2019 р. виконавчого комітету Новоодеської міської ради на момент смерті [INFO] [PERSON] , остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім неї за даною адресою ніхто не зареєстрований. Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №442259, виданого 15.09.2010 р. відділом Держкомзему у Новоодеському районі Миколаївської області, підтверджено, що [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 4,87 га, розташована в межах території Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з паспортними даними [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] з 16.02.1988 р. Згідно з інформацією Новоодеської державної нотаріальної контори №1480/01-16 від 05.12.2019 р. спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася, відомості щодо наявності заповітів відсутні. Свідок [PERSON] суду вказала, що за життя [PERSON] відвідувала останню, оскільки проживала по сусідству та перебувала з померлою в гарних стосунках. Донька померлої [PERSON] [PERSON] проживала від померлої окремо, за іншою адресою, разом зі своїм чоловіком - [PERSON] , але часто навідувала матір, яка хворіла та проживала одна, та за якою тривалий час наглядала [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка допитувалася судом в іншому судовому засіданні, після допиту [PERSON] , вказала, що [PERSON] вона доглядала вдень близько 2 років. Донька померлої доглядала матір вночі, на свята. З роботи [PERSON] йшла до себе додому, готувала матері їжу, на ніч лишалася, а вранці йшла до себе додому. На період відпустки [PERSON] заявник 2 тижні доглядала матір самостійно. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що належні та допустимі докази спільного проживання заявника та її померлої матері відсутні, оскільки з показань обох свідків встановлено, що заявник, як донька померлої, виконуючи свої обов`язки по відношенню до матері похилого віку лише навідувала її, маючи постійне місце проживання за адресою реєстрації. Сам по собі факт надання допомоги матері та періодичну ночівлю у неї вдома, про що зазначено [PERSON] , не свідчить про факт їх спільного проживання, що узгоджується з поясненнями свідка [PERSON] , яка вказала суду на те, що заявник проживала в іншому будинку разом зі своїм чоловіком та лише регулярно навідувала матір, яка перебувала у похилому віці та мала проблеми зі здоров`ям. Будь-які письмові докази щодо постійного проживання заявника та померлої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , як про це стверджується у заяві, відсутні. На підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України \~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. №7, , якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У ст.3 ЗУ „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні \~визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. В судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник періодично тимчасово знаходилася за місцем проживання матері, а не проживала разом із нею самостійно.

Outcome: dismissed