Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Автотранс» про скасування наказів, анулювання запису про звільнення, просила: - визнати незаконними, без наявності встановленої вини та скасувати накази №29 від 28 вересня 2017 року, № 30 від 03 жовтня 2017 року, № 139 від 05 жовтня 2017 року про накладення дисциплінарних стягнень у вигляді догани та звільнення, - визнати звільнення з роботи на підставі п. 3 ч. ст. 40 КЗпП України незаконним та анулювати запис у трудовій книжці про звільнення за наказом № 139 від 05 жовтня 2017 року. 28 листопада 2018 року від позивача [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, відповідно якої позивач остаточно просила: - визнати незаконними, без наявності встановленої вини та скасувати накази № 29 від 28 вересня 2017 року, № 30 від 03 жовтня 2017 року, № 139 від 05 жовтня 2017 року про накладення дисциплінарних стягнень у вигляді догани та звільнення, - визнати звільнення з роботи на підставі п. 3 ч. ст. 40 КЗпП України незаконним та анулювати запис у трудовій книжці про звільнення за наказом № 139 від 05 жовтня 2017 року з покладенням обов`язку на відповідача змін запису в трудовій книжці підстав звільнення /а.с.128/. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що починаючи з 04 липня 2012 року позивач була прийнята на посаду касира - контролера Кіровоградської АС-2, яка є структурним утворенням ТОВ «Кіровоградтранс». Весь цей час жодного зауваження щодо сумлінного виконання трудових обов`язків, порушення вимог праці трудового розпорядку, або перебування у нетверезому стані. Навпаки подяки, заохочення преміювання. У 2016 році з приходом нового директора почалися конфлікти, по штучно надуманим причинам її адміністрація намагалась звільнити. Від директора безпричинно лунали погрози звільнення. В липні 2016 року було накладено дисциплінарне стягнення, якого побоюючись розширення протистояння і звільнення не оскаржувала. У липні 2017 року воно втратило силу за погашенням за вимогами ст. 151 КЗпП. 28 вересня 2017 року наказом № 29 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підставою такого стягнення було повідомлення гр. [PERSON] про те, що 15 вересня 2017 року на Кропивницькій АС-2 водій автобусу маршруту Кропивницький - Родніковка пропускав в салон автобусу пасажирів без квитків, при цьому пасажири сплачували за проїзд водію. За нібито сприяння в вивезені водієм безквиткових пасажирів, позивачу оголошено догану. Наступний наказ 03 жовтня 2017 року № 30 ґрунтується на тому, що 29 вересня 2017 року за межами посадочної платформи, на якій позивач перевіряє і проводить посадку, було виявлено зупинений автобус в якому водій також проводив посадку безквиткових пасажирів. І в цьому наказі неправдиво визначено сприяння в вивезенні водієм безквиткових пасажирів. З 05 жовтня 2017 року наказом № 139, за фальсифікованими адміністрацією мотивами і неправдивими обставинами, без наявності вини позивач звільнена за ст. 40 ч. 1 п. 3 КЗпП нібито за систематичне не виконання трудових обов`язків. Вказано, що з часу першого працевлаштування, позивач не мала зауважень з боку адміністрації щодо сумлінного виконання своїх обов`язків, навпаки подяки і заохочення, кожен рік на день автомобіліста грошові премії. Виживати з посади «директорша» [PERSON] почала з серпня 2016-2017 р. Конфлікт з нею почався в літку 2016 року з відмови її відпустити на оздоровлення дитини, непокору і отримання нею лікарняного не зважаючи на її заборону. Навіть при виході після лікарняного на роботу і проявленою непокорою - викликала позивача на комісію і погрожувала з юристом підприємства звільнення, вимагала добровільного залишення роботи. Після цього почалися перевірки і штучне відшукування помилок і порушень. І перший наказ від 28 вересня 2017 року і другий від 03 жовтня 2017 року свідчать про відсутність достатніх і обґрунтованих підстав у звинуваченні неналежного виконання трудових обов`язків, порушення законодавства. В обох випадках, в вину виступило те, що позивач нібито після продажу білетів пасажирам і перевірку посадки по проїзним квиткам, здійснила не якісно перевірку посадки пасажирів та сприяла водію автобусу в вивезенні з автостанції безквиткових пасажирів. При цьому, ці звинувачення висунути за місцем розташування платформи де здійснювалися посадка і контроль входження пасажирів, далеко за межами її контролю, при наявності факту від`їзду автобуса від місця посадки. При цьому досі не проведено розслідування відносно водія, який після відправлення по маршруту зупинився на виїзді з АС 2 (за місцем посадки). Чому він не продовжив подальший рух і дійсно навмисно здійснив посадку безбілетних пасажирів і мав нести відповідальність - не з`ясовано. Його досі не притягнуто до санкцій, виключна вина в його поведінці не встановлена. За безглуздою логікою адміністрації, навіть після відправлення автобусу, вона повинна була якісно виконувати покладені на неї вимоги контролю, бігти по маршруту і зупиняти безбілетних пасажирів, яких водій намагався взяти до себе. Вважає, що таке формулювання в наказі як сприяння водієм в вивезені безквіткових пасажирів, без притягнення самого водія, який зупиняв авто і брав в салон пасажирів та є винною особою - є цинізмом жахіття, втратою розуму. Зазначено, що 10 жовтня 2017 року позивач як особа, не обізнана з нюансами трудового законодавства і правил звернення до суду, з представником [PERSON] уклала угоду на підготовку позову і захисту інтересів в суді. На наступний день йому стало зле і він захворів, що підтверджується довідкою Комунального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1, записами в мед книжці. Лише після одужання 08 листопада 2017 року з`явилась можливість завершити виконання договору і підготувати обґрунтований позов. Тому, строк пропущено формально та не з вини позивача та підлягає безумовному поновленню на підставі ст. 234 КЗпП. На даний час позивач працевлаштована, але її звернення до суду обумовлено припиненням незаконної діяльності адміністрації, виправлення запису в трудовій книжці як недостовірного за фактом неправдивої поведінки керівництва. Позовні вимоги пред`явлено на підставі статей 3, 4, 38, 42, 44, 57, 58, 59, 64, 109, 118, 119, 120 ЦПК України, в редакції до 15 грудня 2017 року, статей 40, 149, 235 КЗпП України. 10 листопада 2017 року представником позивача [PERSON] подано до суду заяву про поновлення строків звернення до суду /а.с.16/. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2017 року для розгляду даної справи визначено суддю Мохонько В.В. /а.с.12/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Мохонько В.В. від 10 листопада 2017 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання /а.с.13/. Відповідно до розпорядження № 234 від 07 травня 2018 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи» керівника апарату Кіровського районного суду м. Кіровограда, у зв`язку з тривалим перебуванням судді Мохонько В.В. на лікарняному, з можливих підстав щодо настання обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді судової справи, що може мати наслідок порушення строку розгляду справи встановленого ЦПК України призначено повторний автоматичний розподіл цивільної справи /а.с.62/. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2018 року для розгляду даної справи визначено суддю Іванову Н.Ю. /а.с.63/. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Іванової Н.Ю. від 08 травня 2018 року дану справу прийнято до провадження, визначено здійснення розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання /а.с.64-65/. 27 листопада 2017 року від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення, відповідно який вказано, що [PERSON] пройшла стажування та була прийнята на посаду касира - контролера Кіровоградської автостанції № 2 за рекомендацією начальника автостанції [PERSON] . Керівництво автостанції №2 за весь період роботи [PERSON] не змінювалось, тому твердження, що конфлікти у працівника з адміністрацією почалися у 2016 році з приходом нового директора, взагалі неправда, оскільки начальником Кропивницької автостанції № 2 за весь період роботи [PERSON] і на даний час залишається [PERSON] . В позовній заяві [PERSON] стверджує, що не мала жодних зауважень з боку адміністрації щодо сумлінного виконання своїх обов`язків, а мала подяки і заохочення. Таке твердження працівника спростовуються наказами про застосування до неї попереджень та заходів дисциплінарного стягнення за весь період її роботи. За період роботи в товаристві подяки [PERSON] не оголошувались. Премію працівниця отримувала у відповідності до укладеного на підприємстві колективного договору на рівні з усіма працівниками. На час дії дисциплінарних стягнень - доган, [PERSON] позбавлялась права отримувати передбачену для інших працівників премію. Влітку 2016 року позивач вже використавши частину щорічної основної відпустки за 2016 рік, оформила листок непрацездатності на 7 днів, в які згідно графіка повинна була працювати, і поїхала відпочивати на море не зважаючи на потреби підприємства та колег по роботі, які вимушені були працювати замість неї за сумісництвом. Після відпочинку на морі [PERSON] здала листок непрацездатності для оплати за місцем роботи та звернулась в Управління Держпраці у Кіровоградській області для забезпечення контролю щодо додержання законодавства про працю на підприємстві ТОВ «Кіровоградавтотранс». Згідно акта перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 11-01-040/0492 від 17 серпня 2016 року - порушень законодавства про працю не виявлено. Після звільнення [PERSON] також, зверталась з заявою до Управління Держпраці у Кіровоградській області про проведення перевірки щодо розірвання трудового договору, робочого часу та часу відпочинку, трудової дисципліни в ТОВ «К-автотранс». Перевірка проводилась з 25 жовтня по 31 жовтня 2017 року. За результатами перевірки винесено припис, вимоги якого виконано, а саме, при складанні графіків змінності зазначається час початку та закінчення роботи окремою графою по кожному працівнику. Інших порушень законодавства про працю не виявлено. Порушень щодо порядку звільнення [PERSON] не виявлено. Процедура звільнення [PERSON] за п. 3 ст. 40 КЗпП пройшла з дотриманням всіх передбачених законодавством вимог. В ТОВ «К - автотранс» права та обов`язки касира - контролера зазначені в посадовій інструкції, з якою працівник ознайомлюється під підпис при прийомі на роботу. Позивач вимоги, зазначені в посадовій інструкції не виконала. Поважних причин невиконання своїх посадових обов`язків [PERSON] ні в письмових поясненнях, ні в поясненнях, наданих на засіданні профспілкового комітету не зазначила. Вина працівника доведена виявленими фактами та підтверджуючими документами . Адміністрацією підприємства не виявлено поважних причин та обставин непереборної сили невиконання [PERSON] покладених на неї посадових обов`язків. ТОВ «К-автотранс» підраховано суму збитків від вчиненого 29 вересня 2017 року проступку [PERSON] , а саме невиконання посадових обов`язків і відправленні автобуса Кіровоград - Вільне об 11-30 з 13 безквитковими пасажирами заподіяно шкоду підприємству в розмірі 110 грн. 50 коп. За робочу зміну 29 вересня 2017 року [PERSON] у відповідності до наряд - завдання здійснювала перевірку 81 автобуса на наявність безбілетних пасажирів і лише один вибірково був перевірений начальником відділу перевезень. Шкода нанесена поступком [PERSON] 15 вересня 2017 року, ще більша, оскільки торкається іміджу підприємства та оцінки роботи всього товариства з огляду на роботу одного неродового працівника. Так, про порушення посадової інструкції працівником Кропивницької АС № 2 було повідомлено в Кіровоградський обласний контактний центр пасажиром, який став свідком відсутності перевірки контролером Кропивницької автостанції квитків у пасажирів автобусу Кропивницький - Родникова. Крім того, при обранні виду стягнення до [PERSON] було враховано її попередню роботу. Взято до уваги те, що [PERSON] мала достатній професійно-кваліфікаційний рівень знань. В 2015 році пройшла атестацію і в достатній мірі володіла знаннями, необхідними для професійного виконання своїх посадових обов`язків, але свідомо, на свою користь, завдаючи шкоду підприємству, порушувала вимоги посадової інструкції. На момент звільнення 05 жовтня 2017 року за п. 3 ст. 40 КЗпП [PERSON] мала 2 діючі догани оголошені наказами № 29 від 28 вересня 2017 року та № 30 від 03 жовтня 2017 року. З наказами про накладення дисциплінарного стягнення працівниця ознайомлена під підпис. [PERSON] систематичним невиконанням своїх посадових обов`язків, ігноруванням розпоряджень керівництва, виявленою брехнею, втратила довіру як працівник та матеріально відповідальна особа та змусила адміністрацію звернутись з поданням до профспілкового комітету первинної профспілкової організації ТОВ «К-автотранс» для надання згоди на звільнення касира - контролера Кропивницької автостанції. [PERSON] було запрошено на засідання профспілки, заслухано її пояснення та надано роз`яснення того, які наслідки має звільнення працівника з ініціативи власника, роз`яснено її права. Після за слухання пояснень [PERSON] , всі присутні члени профспілкового комітету одноголосно надали згоду на її звільнення за п. 3 статті 40 КЗпП України /а.с.25-26/. 15 червня 2018 року до суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив аналогічний наданим запереченням від 27 листопада 2017 року з доказами його направлення позивачу/а.с.71-72, 73/. 27 листопада 2017 року від представника ТОВ «К-автотранс» [PERSON] до суду надійшло письмове клопотання, відповідно якого вона просила залучити до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління Держпраці у Кіровоградській області /а.с.23/. Однак, в судовому засіданні 29 листопада 2017 року представник відповідача заявлене клопотання не підтримала /а.с.46/. 29 листопада 2017 року розгляд справи було відкладено для надання часу сторонам для подачі доказів та для виклику свідка заявленого усним клопотанням представника позивача. 26 січня 2018 року представник ТОВ «К - автотранс» на виконання вимог суду надав витребувані судом докази, а саме: наказ № 34 від 25 жовтня 2017 року «Про заохочення працівників товариства», наказ № 29 від 24 жовтня 2016 року «Про заохочення працівників товариства», наказ № 37 від 20 жовтня 2015 року «Про заохочення працівників товариства», наказ № 35 від 22 жовтня 2014 року «Про заохочення працівників товариства», наказ № 57 від 22 жовтня 2013 року «Про заохочення працівників товариства», розрахунковий лист за жовтень 2013 року, розрахунковий лист за жовтень 2014 року, розрахунковий лист за жовтень 2015 року, розрахунковий лист за жовтень 2016 року, розрахунковий лист жовтень 2017 року /а.с.52-61/. 12 червня 2018 року від позивача [PERSON] до суду надійшла письмова заява про перенесення слухання справи у зв`язку з тим, що її представник не зможе прийняти участь у розгляді справи 02 липня 2018 року /а.с.89/. Розгляд справи відкладено на 27 вересня 2018 року. В судовому засіданні 27 вересня 2018 року позивач відмовилась від клопотання про допит свідка у зв`язку з тим, що він не зможе з`явитись у судове засідання. Представником позивача заявлено клопотання про витребування актів перевірки ТОВ «Кіровоградтранс». Суд задовольнив клопотання представника позивача та направив відповідні запити на надані ним адреси /а.с.100-101/. Листом від 01 листопада 2018 року за № 01-17/5127 Управлінням соціального захисту населення повідомлено суд, що ТОВ «Кіровоградавтотранс» не зареєстроване в Кіровоградському районі, тому в управлінні відсутні затребувані документи /а.с.102/. Судом зроблено запити до Управління Держпраці у Кіровоградській області /а.с.104-105/. 29 листопада 2018 року від позивача до суду надійшла заява про перенесення слухання справи, у зв`язку з відсутністю в місті її представника /а.с.130/. Розгляд справи відкладено на 23 січня 2019 року. В судове засідання 23 січня 2019 року з`явилась позивач та представник відповідача. Позивач заявила клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки відмовилась продовжувати розгляд справи за відсутності її представника /а.с.137/. Розгляд справи призначено на 18 лютого 2019 року. 09 квітня 2019 року на електронну адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про перенесення засідання на 10 квітня 2019 року на червень місяць поточного року у зв`язку з народженням дитини [INFO] та перебуванням її на грудному вигодовуванні /а.с.106-107/. Розгляд справи було відкладено на 25 липня 2019 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] заперечила проти позову та просила у його задоволенні відмовити. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Автотранс» про скасування наказів, анулювання запису про звільнення не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці серії [NUMBER] , 04 липня 2012 року позивач [PERSON] була прийнята на посаду касира - контролера Кіровоградської АС -2 та 30 вересня 2013 року звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. 01 жовтня 2013 року позивач повторно прийнята на посаду касира-контролера Кіровоградської АС-2. 30 листопада 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградавтотранс» перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «К-автотранс». 30 листопада 2016 року у зв`язку з перейменуванням міста Кіровограда Кіровоградська автостанція № 2 перейменована на Кропивницька автостанція № 2 /а.с.4/. Відповідно до наказу №20 від 02 липня 2015 року «Про недопущення порушень при продажу пільгових квитків» директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградавтотранс» [PERSON] в зв`язку з внесенням з 01 червня 2015 року змін в законодавство стосовно надання пільг на проїзд окремим категоріям населення перевірена робота касирів - контролерів Кіровоградської АС - 2 щодо оформлення пільгових квитків пасажирам за період з 01 червня по 17 червня 2015 року. В результаті перевірки встановлено, що касири-контролери допускають грубі порушення при продажу пільгових квитків. Так, встановлено що касирами - контролерами Кіровоградської АС -2 не в повному обсязі або неправильно занесено необхідну інформацію про пільговиків: [PERSON] (за 04 червня при продажу пільгових квитків по маршруту Кіровоград - Вільне не надрукувала ініціали пільговика), [PERSON] (за 06 червня при продажу пільгових квитків занесла невірні номера посвідчень 10 пільговиків). Крім того, касири - контролери [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] реалізовували по два пільгових квитки одному і тому ж пільговику (з різницею в 14-20 хв.) на один і той самий рейс або на різні рейси до різних зупинок, при цьому касири - контролери [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] при перевірці відправлень автобусів не виявили відсутніх пасажирів на той чи інший рейс. З метою недопущення в подальшому неправильного оформлення касирами - контролерами пільгових квитків та неякісних перевірок наявності пільгових посвідчень та квитків на проїзд у пасажирів, наказано продаж пільгових квитків пасажирам здійснювати тільки при пред`явленні ними посвідчень відповідного зразка та заносити в повному обсязі необхідну інформацію, а саме: категорію (вид) пільги, серію та повний номер посвідчення, повне прізвище та ініціали пільговика. В разі надходження претензій від перевізників на належне оформлення пільгових квитків, відшкодування перевізнику повної вартості квитка здійснювати за рахунок касирів-контролерів. Касирів - контролерів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] попереджено, що при повторенні подібних випадків до них будуть застосовані суворі заходи дисциплінарного стягнення /а.с.28/. Відповідно до наказу № 23 від 04 серпня 2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», при перевірці дотримання працівниками Кіровоградської АС-2 розпорядку роботи 30 липня 2016 року виявлено, що касир-контролер [PERSON] розпочала робочу зміну з запізненням - не о 6.00, а 6.13, чим порушила розпорядок роботи каси. Розпорядок роботи автостанцій встановлені відповідно до п. 132 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту. Недотримання працівниками АС розпорядку роботи каси є порушенням Правил надання послуг, а також трудового законодавства та Правил внутрішнього трудового розпорядку. При перевірці наявності готівкових коштів в касі у відповідності до сум коштів, зазначених в денному звіті, 30 липня 2016 року на 09 год. 24 хв. у касира - контролера [PERSON] виявлені лишки в сумі 2 грн. 31 коп., що являється грубим фінансовим порушенням та свідчить про те, що вона не дотримується норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку ведення розрахункових операцій та ведення касових операцій, порушують вимоги Закону України № 255/95 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» та «Положення про ведення касових операцій» в частині невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків суми коштів, яка зазначена в денному звіті. За порушення вимог закону України № 255/95 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» в частині невідповідності суми денного звіту з наявністю готівки в касі, накладається штраф в 5-ти кратному розмірі суми невідповідності коштів та складається адміністративний протокол. Наказано, за порушення розпорядку роботи АС та порушення вимог «Положення про ведення касових операцій» касиру - контролеру Кіровоградської АС - 2 [PERSON] оголосити догану та попередити, що при виявленні подібних порушень до неї будуть застосовані більш суворі заходи дисциплінарного стягнення. Головному фахівцю відділу юридичної та кадрової роботи [PERSON] ознайомити [PERSON] з даним наказом під розпис /а.с.29/. Відповідно до доповідної записки [PERSON] від 17 серпня 2016 року, вказано, що при виконанні функціональних обов`язків, у позивача виникають проблеми з розмінною монетою. Так, при вартості квитка до с. Трепівка (18,03 грн.) або до с. Покровки (14,54 грн.) вона не має можливості надати решту, відповідну тарифу через відсутність монет номіналом «1» коп. та «2» коп. У зв`язку з вищевказаним, виникає загроза появи у касі надлишку або недостачі, що може призвести до застосування до неї дисциплінарного або адміністративного стягнення. Так, 30 липня 2016 року у неї начальник ( [PERSON] ) знімала касу на звірку та виявила надлишок у розмірі 31 коп., який сформувався внаслідок неможливості надання пасажирам решти вищезазначеними монетами через їх відсутність, за що їй оголосили догану. З боку пасажирів жодної скарги з цього приводу не виникає, але, враховуючи упереджене ставлення до неї безпосереднього керівництва, це зумовлює ситуацію, коли до неї можуть застосовувати дисциплінарне стягнення без її прямої вини, тобто не надавши їй відповідних умов для коректної роботи. Просила вжити відповідних заходів для забезпечення їй розмінної монети, щоб уникнути у майбутньому виникнення аналогічного прецеденту /а.с.164/. 17 серпня 2016 року позивачем була надана директорові ТОВ «Кіровоградавтотранс» пояснювальна записка, відповідно якої вказано, що вона касир - контролер Кіровоградської АС -2, з приводу застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді «догани» хоче пояснити наступне: 30 липня 2016 року вона прибула на роботу о 06.02 (враховуючи, що в такий час міський транспорт не їздить, вона вимушена була їхати на таксі за свої кошти) та мала намір приступити до роботи, але у зв`язку з технічною несправністю її комп`ютера, вчасно це зробити не було можливості. Адже попередня зміна некоректно завершила роботу з комп`ютером і виникли технічні несправності, через які вона не могла вчасно приступити до роботи. Із допомогою начальника ( [PERSON] ), що зателефонувала технічному працівнику, який у телефонному режимі допоміг налаштувати ЕОМ, вона почала роботу. Внаслідок чого, нульовий чек був зареєстрований у 06.13, що послужило однією з підстав для накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді «догани». У той же день, начальником була ініційована звірка каси (тільки її). У процесі було виявлено надлишок у розмірі 2 грн. 31 коп. (підстава наявності 31 коп. вона вказала у своїй доповідній записці). 2 грн. їй залишив пасажир у вигляді залогу на квиток, так як у нього було вибито, але грошей у пасажира не вистачало і вона залишила книжку багатодітної сім`ї і вказані 2 грн. Але при знятті каси, яку провела [PERSON] із старшим касиром, ці 2 грн. і суму квитка (9 грн. 98 коп.) було враховано і задокументовано як надлишок. На підставі викладеного, просила врахувати зазначені факти і переглянути застосовану до неї міру покарання та просила повідомити про рішення /а.с.165/. Відповідно до акту перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 11-01-040/0492 ТОВ «Кіровоградавтотранс» проведеної Державною службою України з питань праці з 16 серпня 2016 року по 17 серпня 2016 року, вибірковою перевіркою порушень законодавства про працю не встановлено /а.с. 114-116/. 01 лютого 2017 року [PERSON] була ознайомлена з посадовою інструкцією касира - контролера /а.с.43/. Відповідно до п. 2.2.6 посадової інструкції касира - контролера Кропивницького АВ -1, Кропивницької АС -2 та Олександрійської АС, затвердженої директором ТОА «К-атотранс» [PERSON] 20 січня 2017 року, при виявленні безквиткових пасажирів в автобусі, касир- контролер направляє їх в касу автостанції на дообілечування. Відповідно до п. 2.2.7 вказаної інструкції касир - контролер слідкує за недопущениями посадки пасажирів в пристанційній зоні. Відповідно п. 2.2.11 по закінченні перевірки робить відмітку в квитково-обліковому листі водія на його зворотній стороні, вказуючи кількість пасажирів в салоні автобуса, дату і час його відправлення, а також всі виявлені порушення, скріплюючи записане своїм підписом, дані перевірок заносить в наряд - завдання /а.с.39-41/. Відповідно до звернення заявника [PERSON] на Кіровоградський обласний контактний центр, заявник скаржиться на те, 15 вересня 2017 року водій автобусу сполученням «Кропивницький - Родниківка» (Олександрівський р-н) пропускав в салон пасажирів без квитків (вони сплачували водію за проїзд), а щоб контролер АС №2 не перевіряв квитки після посадки, водій сплачує їй від 10 до 20 грн. одноразово. Прохання розібратися в ситуації /а.с.32/. Відповідно до доповідної записки начальника відділу перевезень [PERSON] вказано, що 29 вересня нею здійснювалась перевірка відправлень автобусів від Кіровоградської АС -2. Відправлення автобуса об 11-30 по маршруту Кіровоград - Вільне здійснювала касир - контролер [PERSON] . На запитання «скільки пасажирів в салоні автобуса?» касир - контролер відповіла, що - 5 пасажирів з квитками і 2 дитини, які залишились без піклування батьків, що виховуються або навчаються у навчало-виховних та навчальних закладах. При перевірці салону автобуса встановлено, що в автобусі було 18 пасажирів /а.с.34/. Відповідно до наказу № 29 від 28 вересня 2017 року «Про накладення дисциплінарних стягнень» директора Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Автотранс» зазначено, що до Кіровоградського обласного контактного центру надійшло звернення гр. [PERSON] про те, що 15 вересня 2017 року на Кропивницькій АС-2 водій автобусу маршруту Кропивницький - Родниківка пропускав в салон автобусу пасажирів без квитків, при цьому пасажири сплачували за проїзд водію. Відповідно до наряд-завдання перевірку даного маршруту здійснювала касир-контролер [PERSON] , але здійснила її не якісно, чим порушила вимоги посадової інструкції та сприяла водію в вивезенні з автостанції безквиткових пасажирів. При перевірці факти викладені в зверненні пасажирів підтвердилися. Так, 22 вересня 2017 року, посадовою особою товариства здійснено перевірку автобусу за маршрутом Кропивницький - Родниківка, час відправлення 13.00 та виявлено 5 пасажирів без квитків. При перевірці встановлено, що касир-контролер [PERSON] перевірку квитків у пасажирів не здійснювала, чим сприяла водію в вивезенні з автостанції безквиткових пасажирів. Наказано за порушення вимог посадової інструкції, сприяння водіям в вивезенні з автостанції безквиткових пасажирів, що призвело до втрати доходів товариством, касирам-контролерам Кропивницької АС-2 [PERSON] та [PERSON] оголосити догани та попередити, що при поверненні подібних випадків до них будуть застосовані більш суворі заходи дисциплінарного стягнення. Начальнику Кропивницької АС-2 [PERSON] посилити контроль за роботою підлеглих працівників та вжити заходи до недопущенню подібних випадків у майбутньому. Менеджеру з персоналу [PERSON] ознайомити з даним наказом [PERSON] та [PERSON] під розпис /а.с.5/. Позивач [PERSON] надала директору ТОВ «К - Автотранс» письмові пояснення, відповідно яких вказала, що згідно наряду завдання 29 вересня 2017 року перевіряла автобуси Вільне та Степове 011-30 та у Вільному вигнала безквиткових пасажирів, вони вийшли з автобусу та не пішли до каси, а залишилися біля автобусу. Вона в цей час пішла перевіряти Степове - Кропивницький. Поки записувала відомості про Степове, в автобус Вільне позаходили безквиткові пасажирі, водій закрив двері та поїхав /а.с.35/. Відповідно до наказу № 30 від 03 жовтня 2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» директора Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Автотранс» вказано, що 29 вересня 2017 року посадовою особою товариства здійснено перевірку автобуса маршруту Кропивницький - Вільне, час відправлення 11-30. Перевіркою виявлено, що із 18 пасажирів лише 5 мали квитки. Касир-контролер Кропивницької АС-2 [PERSON] не якісно здійснювала перевірку автобуса, що свідчить про те, що вона не належним чином виконує вимоги посадової інструкції в частині перевірки автобусів на наявність безквиткових пасажирів та сприяє водіям в вивезенні з автостанції безквиткових пасажирів, внаслідок чого автостанція і підприємство втрачають доходи. Наказано за порушення вимог посадової інструкції, сприяння водіям в вивезенні з автостанції безквиткових пасажирів, касиру - контролеру Кропивницької АС - 2 [PERSON] оголосити догану та передати матеріали про порушення на розгляд профспілковому комітету товариства. Менеджеру персоналу [PERSON] . ознайомити [PERSON] з даним наказом під розпис /а.с.6/. Позивачем [PERSON] було надано директору ТОВ «К - Автотранс» письмові пояснення, відповідно яких вказано, що вона 15 вересня 2017 року працювала на платформі відповідно до наряду завдання з 09.00 по 18.50 год. Рейс Кропивницький - Родниківка о 13.00 та 17.30 год. перевіряла. Безквиткових пасажирів, які були в автобусі вона висадила і вони пішли з автовокзалу не взявши квитки. Заявник [PERSON] був присутній на автовокзалі, ця особа дуже відома на автостанції своїми хуліганськими діями /а.с.31/. Відповідно до подання на касира - контролера Кропивницької АС -2 [PERSON] , директор ТОВ «К - Автотранс» просив профспілковий комітет ТОВ « К - Автотранс» дати згоду на звільнення касира - контролера Кропивницької АС -2 [PERSON] по ст. 40 п. 3 КЗпП України /а.с.38/. Протоколом засідання профспілкового комітету ППО ТОВ «К - автотранс» № 1 від 05 жовтня 2017 року надано згоду на звільнення касира - контролера Кропивницької автостанції № 2 [PERSON] по п. 3 ст. 40 КЗпП України /а.с.37/. Відповідно до наказу № 139п про припинення трудового договору (контракту) директора Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Автотранс» [PERSON] , звільнено 05 жовтня 2017 року [PERSON] , касира-контролера Кропивницької АС - 2 по ст. 40 п. 3 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення /а.с.7/. 05 жовтня 2017 року позивач звільнена по ст. 40 п. 3 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення /а.с.4/. Відповідно до акту перевірки (інспекційного відвідування) додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № КР - 0386-02-065 ТОВ «К - Автотранс» проведеної Управлінням Держпраці у Кіровоградській області з 25 жовтня 2017 року по 30 жовтня 2017 року, виявлено порушення ст. 57 КЗпП України. Відповідно до п. 3.6 Колективного договору для спеціалістів, службовців та робітників, які працюють по змінних графіках запроваджений підсумований облік робочого часу. Графіки змінності касирів-контролерів та прибиральників службових приміщень складені відповідно до режиму роботи служб автостанції. Згідно графіку тривалості змін служб автостанції є різною (від 7 годин до 11 годин 30 хвилин). При цьому, час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) за цими посадами в правилах внутрішнього трудового розпорядку або графіках змінності не визначена, що свідчить про порушення вимог ст. 57 КЗпП України. Так, наприклад, згідно графіку роботи в серпні - вересні 2017 року для працівників Кіровоградської АС - 2 ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) передбачена різна тривалість зміни, при цьому, час початку та закінчення зміни графіками змінності не визначений /а.с.111-113/. Згідно, ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч.1, ч. 6, ч.7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 13 «Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними. Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися. Отже, кожна особа, яка бере участь у справі, повинна доказувати ті обставини, які входять до предмету доказування, інші судом не повинні прийматися. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ст. 21 КЗпП України). Підстави припинення трудового договору встановлено ст. 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника ст. 38 і 39 цього Кодексу, підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу ст. 40, 41, 43, 43-1 і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) ст. 45 цього Кодексу. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що всупереч вимогам трудового законодавства, відповідач без наявності встановленої вини притягнув її до дисциплінарної відповідальності та незаконно звільнив. Однак, вказані доводи спростовуються актами перевірок управління Держпраці у Кіровоградській області, якими порушень з боку відповідача щодо звільнення позивача не встановлено. Будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, вказаних в позові, позивачем та її представником не надано, не містять їх і матеріали справи, зокрема наданий позивачем диск з звукозаписом, а обставини, на які позивач посилається, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень у вигляді догани та звільнення, визнання звільнення незаконним та анулювання запису у трудовій книжці про звільнення. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. Згідно до статті 233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску строку цих строків, а також навести у рішенні мотиви, якому він поновлює або вважає не можливо поновити пропущений строк. Передбачений статтями 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Позивач просить поновити строки звернення до суду, пояснивши, що 19 жовтня 2017 року вона уклала з представником [PERSON] угоду на підготовку позову і захисту інтересів в суді, а на наступний день він захворів. На підтвердження вказаних обставин позивачем та її представником надано суду відповідні докази /а.с.8-10, 17-20/. Таким чином, суд приходить до висновку, що саме 05 жовтня 2017 року є днем, коли позивач дізналась про порушення свого права. 09 листопада 2017 року позивач звернулась до суду із позовом про відновлення свого порушеного права, у відповідності до статті 234 КЗпП України суд вважає можливим поновити, враховуючи поважність його пропуску. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, суд відносить судові витати у справі за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed