Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, який обґрунтовують тим, що Концерн РРТ є державним господарським обєднанням підприємств, створеним наказом Державного комітету України по звязку від 04 жовтня 1991 року №102 «Про створення Концерну РРТ», заснованим на державній власності. [PERSON] з березня 2013 року працює на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ. [PERSON] з липня 2013 працює на посаді провідного юрисконсульта в юридичному відділі Концерну РРТ. [PERSON] з липня 2010 року працює на посаді заступника генерального директора Концерну РРТ. [PERSON] з лютого 2013 року працює на посаді заступника генерального директора Концерну РРТ. [PERSON] з листопада 2013 року працює на посаді директора департаменту роботи з органами державної влади, звязків з громадськістю та міжнародної співпраці Концерну РРТ. [PERSON] з квітня 2013 року працює на посаді начальника сектору звязків з громадськістю та засобами масової інформації департаменту роботи роботи з органами державної влади, звязків з громадськістю та міжнародної співпраці Концерну РРТ. [PERSON] з квітня 2014 року працює на посаді директора адміністративного департаменту Концерну РРТ. [PERSON] з березня 2013 року працює на посаді заступника начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ. [PERSON] з березня 2013 року працює на посаді бухгалтера-ревізора І категорії відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ. [PERSON] з березня 2013 року працює на посаді бухгалтера-ревізора І категорії відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ. [PERSON] з жовтня 2013 року працює на посаді начальника сектору обліку основних засобів, необоротних активів та капітальних інвестицій відділу бухгалтерського обліку та звітності Концерну РРТ. [PERSON] з березня 2013 року працює на посаді начальника сектору обліку розрахунків відділу бухгалтерського обліку та звітності Концерну РРТ. [PERSON] з серпня 2013 року працює на посаді економіста планово-економічного відділу Концерну РРТ. [PERSON] з березня 2013 року працює на посаді директора департаменту розвитку інфраструктури, будівництва та експлуатації Концерну РРТ. 12 серпня 2014 року Концерн РРТ видав наказ №378 «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення», який позивачі вважають протиправним, оскільки він порушує процедуру скорочення штату працівників та їх конституційні права на працю. Оскільки, в наказі про скорочення Концерн РРТ фактично звільнив позивачів (визначив дату, повідомив про звільнення, дав доручення відділу кадрів запропонувати вакантні посади, в бухгалтерії, на дату звільненні, провести всі необхідні нарахування та виплати), тому дії Концерну РРТ суперечать законодавчо визначеному порядку щодо даних правовідносин. Крім того, в Концерні РРТ створена та діє Обєднана профспілкова організація Концерну РРТ. До складу якої входить первинна профспілкова організація, членами якої є позивачі. Між адміністрацією Концерну РРТ та Обєднаною профспілковою організацією Концерну РРТ укладений колективний договір про взаємні обовязки на 2014-2016 роки, що затверджений на конференції трудового колективу Концерну РРТ 23 квітня 2014 року. При цьому відповідно до умов колективного договору Концерн РРТ зобовязався вивільнення працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці проводити тільки після використання всіх наявних можливостей для забезпечення зайнятості персоналу на підприємстві. Не допускати звільнення працівників з роботи за ініціативою Адміністрації без достатніх причин. Звільнення працівників здійснювати відповідно до чинного законодавства. Тому позивачі просять суд визнати протиправним та скасувати наказ генерального директора Концерну РРТ від 12 серпня 2014 року №378 «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення». У судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити. Представник позивачів [PERSON] додатково пояснив, що оскаржуваний наказ про скорочення містив посилання на конкретних осіб, його приписами робились певні розпорядження щодо них та їх трудових прав, він напряму вплинув на їх конституційні права. Фактично, шляхом прийняття даного наказу, Концерн РРТ завчасно втрутився в процедуру скорочення не самих посад, а безпосередньо працівників. В оспорюваному наказі було неправомірно вказано не тільки посади, згідно з штатним розписом, які підлягають скороченню, а зазначені особи (прізвище, імя та по батькові) конкретних осіб, що підлягають скороченню. Відповідач всупереч положенням чинного законодавства не звернувся до профспілкової організації з метою реального вивчення питань про характеристики фізичних осіб та чи мають вони переважне право на залишення на цій посаді, у звязку з неможливістю їх звільнення за скороченням штатів. При цьому, одночасне встановлення в одному наказі підстав скорочення штатного розпису та звільнення з цих посад фізичних осіб, діючим законодавством не передбачено. Представники відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] заперечували проти задоволення позову та просили суд відмовити в його задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказали на те, що згідно наказу Концерну РРТ №378 від 12 серпня 2014 року відділу кадрів було надано доручення запропонувати працівникам, що підпадають під скорочення, переведення, за їх згодою, на вакантні посади та професії. У разі відмови від переведення, або браку вільних посад підготувати документи для скорочення відповідних працівників та звільнення їх за п.1 ст.40 КЗпП України. Тобто ні про яке звільнення, а також про конкретні дати в наказі не йшлося. Крім цього, представники відповідачів спростовують факт неповідомлення первинної профспілкової організації про звільнення працівників. Зокрема, вказують на ту обставину, що повідомлення про заплановане скорочення штату і чисельності працівників було направлено на адресу Первинної профспілкової організації Концерну РРТ та професійної спілки працівників звязку України в установлені законом строки. Представники відповідача вказали на те, що Концерн РРТ здійснює господарську діяльність, яка виражається у формі наказів та розпоряджень, а отже погоджувати наказ з первинною профспілковою організацією або з будь-якою іншою організацією, буде втручанням в господарську діяльність підприємства. Відповідачем були дотримані всі норми трудового законодавства, а саме позивачів було персонально повідомлено про скорочення не пізніше ніж за два місяці до майбутнього скорочення, також кожному з них було надано перелік вакантних посад та проінформовано центр зайнятості про майбутнє скорочення. Тому, відповідачем були правомірно включені до спірного наказу пункти, в яких відповідальним структурним підрозділам були надані вказівки вчинити дії передбачені діючим трудовим законодавством. Додатково представники відповідачів пояснили, що профспілка була створена 12 березня 2015 року та зареєстрована Бориспільським МРУЮ Київської області 16 квітня 2015 року, тобто вже після видання оспорюваного наказу, а також після звільнення працівників згідно цього наказу. Враховуючи вказані доводи представники відповідача просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення позивачів, представників відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким що підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 жовтня 1991 року наказом Державного комітету України по звязку був створений Концерн РРТ (т.1 а.с.51). Відповідно до Статуту Концерну РРТ, затвердженого Адміністрацією Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України від 03 лютого 2014 року, Концерн РРТ є державним господарським обєднанням підприємств, заснованим на державній формі власності та належить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України (т.1 а.с.252). [PERSON] з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ. [PERSON] з липня 2013 року по 12 серпня 2014 року працювавна посаді провідного юрисконсульта в юридичному відділі Концерну РРТ. [PERSON] з липня 2010 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді заступника генерального директора Концерну РРТ. [PERSON] з лютого 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді заступника генерального директора Концерну РРТ. [PERSON] з листопада 2013 рокупо 12 серпня 2014 року працювалана посаді директора департаменту роботи з органами влади, звязків з громадськістю та міжнародної співпраці Концерну РРТ. [PERSON] з квітня 2013 рокупо 12 серпня 2014 року працювавна посаді начальника сектору звязків з громадськістю та засобами масової інформації департаменту роботи з органами влади, звязків з громадськістю та міжнародної співпраці Концерну РРТ. [PERSON] з квітня 2014 року по 12 серпня 2014 року працювавна посаді директора адміністративного департаменту Концерну РРТ. [PERSON] з березня 2013 року працює на посаді заступника начальника відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ. [PERSON] з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді бухгалтера-ревізора І категорії відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ. [PERSON] з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді бухгалтера-ревізора І категорії відділу внутрішнього аудиту Концерну РРТ. [PERSON] з жовтня 2013 рокупо 12 серпня 2014 року працювавна посаді начальника сектору з обліку основних засобів, необоротних активів та капітальних інвестицій відділу бухгалтерського обліку та звітності Концерну РРТ. [PERSON] з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працювалана посаді начальника сектору обліку розрахунків відділу бухгалтерського обліку та звітності Концерну РРТ. [PERSON] з серпня 2013 рокупо 12 серпня 2014 року працювалана посаді економіста планово-економічного відділу Концерну РРТ. [PERSON] з березня 2013 року по 12 серпня 2014 року працював на посаді директора департаменту розвитку інфраструктури, будівництва та експлуатації Концерну РРТ. Наказом генерального директора Концерн РРТ №378 від 12 серпня 2014 року «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення» позивачі були звільненні з вказаних посад (т.1 а.с.126-127). Пунктами 3,4,6 даного наказу Концерну РРТ зазначено наступне: довести до відома працівників, що займають вказані посади (виконують роботи) про звільнення персонально, під розписку, до 12 вересня 2014 року. Відділу кадрів запропонувати всім працівникам, що підпадають під скорочення, переведення, за їх згодою, на вакантні посади та професії. У разі відмови від переведення, або браку вільних посад підготувати документи для скорочення відповідних працівників та звільнення їх за п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Бухгалтерії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення, на дату звільнення працівників, провести всі необхідні нарахування та виплати. На підставі зазначеного наказу Концерн РРТ видав ряд наказів, зокрема №103/ок від 31 грудня 2014 року, №90/ок від 12 листопада 2014 року, №91/ок від 12 листопада 2014 року, №95/ок від 12 листопада 2014 року, №97/ок від 17 листопада 2014 року, №89/ок від 12 листопада 2014 року, №87/ок від 12 листопада 2014 року, №98/ок від 25 листопада 2014 року,№94/ок від 12 листопада 2014 року (т.2 а.с.2-10), якими позивачів звільнено з роботи у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно зі ст.62 ГК України підприємство діє на підставі статуту, який має місити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації субєкта господарювання, а також інші відомості, повязані з особливостями організаційної форми субєкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші положення, що не суперечать законодавству. Згідно з положеннями ч.3 ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Відповідно до п.5.3 та п.6.6 статуту Концерну РРТ останній самостійно встановлює штатний розпис і чисельність працівників, за погодженням з уповноваженим органом затверджує структуру. Генеральний директор самостійно вирішує питання діяльності концерну, за винятком тих, що відповідно до статуту належать до компетенції уповноваженого органу управління концерном, зокрема, генеральний директор самостійно затверджує штатний розпис і встановлює чисельність працівників концерну, за погодженням з уповноваженим органом управління затверджує структуру концерну (т.1 а.с.257,258). Отже, уповноваженою особою, що має затверджувати чисельність працівників та вносити зміни до штатного розпису концерну є генеральний директор. Згідно з наказом генерального директора Концерну РРТ від 12 серпня 2014 року №378 «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення» з 12 листопада 2014 року скорочувалися штатні одиниці та виводилися із штатного розпису. Однак, зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників мають бути здійснені в межах чинного законодавства, з дотриманням вимог статуту Концерну РРТ і колективного договору про взаємні обовязки між адміністрацією Концерну РРТ та обєднаною профспілковою організацією Концерну РРТ, зокрема щодо порядку внесення змін до штатного розпису Концерну РРТ. Згідно з ст.10 та ст.11 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобовязань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи. У відповідності до ч.1 ст.15 КЗпП України колективні договори підлягають реєстрації місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Відповідно до положення ст.36 Конституції України та ст.6 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення, без будь-якого дозволу створювати професійні спілки з метою представництва, здійснення і захисту своїх трудових та соціально-економічних прав та інтересів, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі професійних спілок. Держава визнає професійні спілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів в органах державної влади та місцевого самоврядування, у відносинах з власником або уповноваженим ним органом, а також з іншими обєднаннями громадян. Так, між адміністрацією Концерну РРТ та Обєднаною профспілковою організацією Концерну радіомовлення, радіозвязку і телебачення укладений колективний договір про взаємні обовязки на 2014-2016 роки, що був затверджений на конференцією трудового колективу Концерну РРТ 23 квітня 2014 року та зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 29 квітня 2014 року за №147 (з рекомендаціями від 12.05.2014 №12/35-100) (т.1 а.с.54-90). Згідно з ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» визначено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Відповідно до умов п.3.2 та п.3.5. колективного договору Адміністрація Концерну РРТ зобовязалася вивільнення працівників у звязкузі змінами в організації виробництва і праці проводити тільки після використання всіх наявних можливостей для забезпечення зайнятості персоналу на підприємстві. Не допускати звільнення працівників з роботи за ініціативою Адміністрації без достатніх причин. Звільнення працівників здійснювати згідно чинного законодавства. Вивільнення працівників за ініціативою Адміністрації Концерну РРТ та філій проводити в межах діючого законодавства про працю та зайнятість. Як вбачається зі змісту преамбули до оспорюваного наказу (т.1 а.с.126) причиною скорочення штату і чисельності працівників стало значне перевищення запланованих витрат, суттєве збільшення фонду оплати праці за рахунок збільшення кількості посадових окладів, надбавок та премій, складний фінансовий стан підприємства та інше. Однак, належних та допустимих доказів вказаних причин Концерном РРТ не надано, чим порушено вимоги п.3.2 колективного договору, а саме видано наказ про скорочення працівників з роботи за ініціативою адміністрації концерну без достатніх причин. Крім того, п.3.4 колективного договору передбачено, що при зниженні обсягів виробництва з метою збереження робочих місць і кваліфікованих працівників Адміністрація Концерну РРТ (філій) або уповноважений ним орган може встановити за згодою працівника режим роботи з неповним робочим днем чи неповним робочим тижнем. Тобто, враховуючи положення п.3.2 колективного договору, щодо можливості вивільнення працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці тільки після використання всіх наявних можливостей для забезпечення зайнятості персоналу на підприємстві, суд дійшов висновку, що видання оскаржуваного наказу відбулося також в порушення цього положення, а саме, до видання оскаржуваного наказу, в якому зазначені саме прізвища працівників, не використано всіх наявних можливостей для забезпечення зайнятості персоналу на підприємстві, в тому числі не використано можливість встановлення за згодою працівника режим роботи з неповним робочим днем чи неповним робочим тижнем, що передбачена п.3.4 колективного договору. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. За правилами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України Концерном РРТ не підтверджено факт проведення консультацій з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або помякшення несприятливих наслідків звільнень відповідно до оскаржуваного наказу. Тому, суд прийшов до висновку, що такі консультації не проведено в строк передбачений ч.3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і навіть після його спливу. Саме тому, Концерн РРТ не використав всі наявні можливості для забезпечення зайнятості персоналу на підприємстві що є порушенням ч.3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та п.3.2 колективного договору. Наказ генерального директора Концерну РРТ №378 від 12 серпня 2014 року «Про скорочення штату і чисельності працівників Концерну РРТ» було проведено скорочення штатів, крім того в наказі, вказані не тільки посади, згідно з штатним розписом, які підлягають скороченню, а й в п.2 цього наказу, зазначені особи (прізвище, імя, по-батькові) конкретних фізичних осіб, що нібито підлягають скороченню. Натомість, згідно з вимогами чинного трудового законодавства, після ухвалення наказу, про скорочення штатного розпису, відповідач повинен був звернутись до профспілкової організації з метою ретельного вивчення питань про характеристики тих фізичних осіб та чи мають вони переважне право на залишення на цій посаді, у звязку з неможливістю їх звільнення за скороченням штатів. Згідно з ч.1, п.1 та п.2 ч.2 ст.42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним при наявності двох і більше утриманців; особам, в сімї яких немає інших працівників з самостійним заробітком. Вимогами ст.43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і п.п.2, 3 ст.41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у пятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не зявився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Внесення до наказу найменування посад та прізвищ позивачів на стадії прийняття рішення про скорочення штату та чисельності порушило гарантії їх працевлаштування, які індивідуально мали особи, посади яких мали бути скорочені. Зокрема, Концерном РРТ не вивчено питань про характеристики позивачі та чи мають вони переважне право на залишення на цій посад, зокрема чи серед позивачів є інваліди, депутати місцевих рад, багатодітні батьки, батьки малолітніх дітей, студенти заочної форми навчання, члени виборних профспілкових органів, тощо. Станом на дату прийняття оскаржуваного наказу про скорочення, відповідач протиправно скоротив працівників, які займають посади відповідно до ст.40 КЗпП України 12 листопада 2014 року згідно списку із зазначенням їхніх прізвищ, імен та по батькові. Таким чином, можливо прийти до висновку, що відповідач передчасно прийняв рішення про доведення до відома працівників, що займають відповідні посади, про звільнення персонально, під розписку, до 12 вересня 2014 року. Крім того, Концерн РРТ передчасно зобовязав відділ кадрів запропонувати всім працівникам, що підпадають під скорочення, переведення, за їх згодою, на вакантні посади та професії, а у разі відмови від переведення або браку вільних посад підготувати документи для скорочення відповідних працівників та звільнення їх за ст.40 КЗпП України, а також розпорядився бухгалтерії Концерну РРТ на дату звільнення працівників провести всі необхідні нарахування та виплати. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачів в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved