Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 17.09.2012 року у розмірі 21331,50 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору б/н від 17.09.2012 року відповідачка 17.09.2012 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 08.07.2016 року, відповідачка має заборгованість у розмірі 21331,50 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Справу просив розглянути без участі представника позивача та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через засоби масової інформації (обласна суспільно-політична газета «Вісті Придніпровя» № 93 від 06.12.2016 року), в порядку ч. ч. 9-10 ст. 74 ЦПК України (оскільки вона не має зареєстрованого місця проживання), причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні було встановлено, що 17 вересня 2012 року між позивачем та відповідачкою був укладений Кредитний договір б/н, на підставі особистої заяви останньої (а.с.11), згідно з умовами якого вона отримала від позивача кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний Кредитний договір б/н від 17.09.2012 року складається з самої заяви та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.11-47). Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, випустивши та надавши відповідачці кредитну картку із встановленим лімітом кредитних коштів в сумі 300 грн., який (ліміт) пізніше був декілька разів змінений, що передбачено умовами кредитного договору (а.с.10), яку (картку) відповідачка отримала та використала кредитні кошти в своїх цілях. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідачка свої зобовязання належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти з відсотками позивача, в результаті чого, станом на 08.07.2016 року, вона має заборгованість за кредитом у розмірі 21331,50 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 9574,44 грн.; нараховано відсотків за користування кредитом - 2316,48 грн.; нараховано пені - 7672,46 грн.; нараховано штрафів - 1150,00 грн.; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 991,98 грн., з них 873,86 грн. - внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 року (дата зміни облікових правил банку) (а.с.5-9). В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідачкою непогашена у повному обсязі заборгованість за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за Кредитним договором б/н від 17.09.2012 року у розмірі 21331,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). Крім того, згідно з п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до судових витрат, повязаних з розглядом судової справи відносяться витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з матеріалів справи позивачем було сплачено 500 грн. за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідачки в судове засідання, що підтверджується платіжним дорученням № ВО905В163V від 05.12.2016 року. Ці витрати також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved