Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

В.о. головного лікаря свою заяву, подану на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу» мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] , 07.05.2019 о 11.50 надійшов до психіатричного відділення № 1. В дане відділення надходить вперше в житті за направленням районного лікаря-психіатра, доставлений співробітниками будинку інтернату, в зв`язку з погіршанням психічного стану: психомоторно збуджений, поводиться агресивно, б`є скло, кидається камінням в інших вихованців, наносить собі самоушкодження - роздирає собі шкіру на животі, на зауваження не реагує. 07.05.2019р. [PERSON] [INFO] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Зроблено висновок, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки. У зв`язку з тим, що у пацієнта виявлений тяжкий психічний розлад, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, а також враховуючи, що дана особа позбавлена дієздатності, та враховуючи небезпеку, яку пацієнт становить для себе та оточуючих, а також і те, що пацієнт, неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, тому просить суд госпіталізувати примусово [PERSON] до психіатричного закладу. У судовому засіданні представник психіатричного закладу, лікар-психіатр заяву підтримала. [PERSON] та адвокат проти задоволення заяви не заперечував. Прокурор вважає, що заява головного лікаря є обґрунтованою, а заява підлягає задоволенню. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді заяви, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 13, ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] , 07.05.2019 о 11.50 надійшов до психіатричного відділення № 1. В дане відділення надходить вперше в житті за направленням районного лікаря-психіатра, доставлений співробітниками будинку інтернату, в зв`язку з погіршанням психічного стану: психомоторно збуджений, поводиться агресивно, б`є скло, кидається камінням в інших вихованців, наносить собі самоушкодження - роздирає собі шкіру на животі, на зауваження не реагує. 07.05.2019 р. [PERSON] [INFO] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Зроблено висновок, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: помірна розумова відсталість з порушеннями поведінки. У зв`язку з тим, що у пацієнта виявлений тяжкий психічний розлад, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, а також враховуючи, що дана особа позбавлена дієздатності, та враховуючи небезпеку, яку пацієнт становить для себе та оточуючих, а також і те, що пацієнт, неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, він потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. Статтею 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. З огляду на встановлені факти, враховуючи Висновок комісії лікарів-психіатрів від 07.05.2019 р., відповідно до якого [PERSON] страждає тяжким психічним захворюванням. У зв`язку з тим, що у пацієнта виявлений тяжкий психічний розлад, лікування якого на теперішній час можливе лише в стаціонарних умовах, а також ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану, а також враховуючи, що дана особа позбавлена дієздатності, та враховуючи небезпеку, яку пацієнт може становити для себе, і те, що пацієнт, неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, суд дійшов висновку, що він потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved