Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

В липні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Остагро» про розірвання договору оренди землі, укладеного між орендодавцем [PERSON] та ТзОВ «Остагро», зареєстрованого 18 квітня 2014 року Державним реєстратором Борщівського районного управління юстиції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що його мати, яка була попереднім власником земельної ділянки, жодного разу не отримувала орендної плати. Вказав, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом є спадкоємцем померлої [INFO] матері [PERSON] і являється власником земельної ділянки. Однак коли він звернувся до відповідача з приводу орендної плати та розірвання договору оренди, то конверт з його письмовим зверненням було повернуто у зв'язку з нерозшуком відповідача. На даний час земельною ділянкою ніхто не користується, тому має намір розірвати попередній договір оренди та укласти його з іншим орендарем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, проти чого позивач не заперечував. Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 03 вересня 2013 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Остагро» укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Реєстраційній службі Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 18 квітня 2014 року за №12559833, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (договір оренди землі від 03.09.2013 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №20744934, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №12559833 від 18 квітня 2014 року). Відповідно до акту приймання-передачі об'єкту оренди, орендодавець [PERSON] передала, а орендар ТзОВ «Остагро» прийняв в оренду земельну ділянку площею 0,98 га, розташовану на території Вигодської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Земельна ділянка належала [PERSON] на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO] в с.Вигода Борщівського району (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину за заповітом прийняв її син, тобто позивач, [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 січня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області Пікуль Г.М. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 22 січня 2016 року за позивачем зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис за №12987515, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27909605 від 22.01.2016 року ( інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №51972771 від 22.01.2016 року). Як вбачається з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданого 20.07.2016 року відділом Держгеокадастру у Борщівському районі Тернопільської області №34-1903-99.61-5242/2-16 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що належить [PERSON] становить 29 157,19 грн. За таких обставин, до позивача перейшли всі права та обов'язки за вищевказаним договором оренди земельної ділянки, як до власника земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER],розташованої на території Вигодської сільської ради, що передана відповідачу в оренду. Пунктом 8 договору оренди землі передбачено, що такий укладено на 10 років, але в будь-якому разі строк цього договору закінчується після завершення збирання врожаю сільськогосподарських культур, які були засіяні (висаджені) під час дії цього договору. Договір має виконуватися належним чином відповідно до його умов та вимог закону. Так, спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі». Згідно зі ст.1 вказаного закону оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст.21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього закону та за умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року в справі №6-146цс12, яка відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилався на те, що відповідач не сплачує орендну плату за землю. Так, пунктом 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата має вноситися щороку до 31 грудня за весь рік оренди земельної ділянки. Оскільки в договорі встановлений строк (термін), то за умовами договору орендар зобов'язався виплачувати власнику земельної ділянки у повному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою до 31 грудня кожного року. Згідно з ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. У даному випадку такою подією є виплата орендної плати саме до 31 грудня кожного року. Таким чином, у даному випадку невиконання відповідачем обов'язку сплатити орендну плату у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати в розумінні п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України. Пунктом 38 договору оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: 1) взаємною згодою сторін; 2) рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором. Так, розділом «Орендна плата» договору оренди землі на відповідача покладено обов'язок своєчасно вносити плату за користування земельною ділянкою. Тобто, внаслідок систематичної невиплати відповідачем орендної плати позивач значною мірою позбавлений того, на що розраховував орендодавець при укладенні договору оренди землі, а саме, можливості своєчасно щороку отримати орендну плату за користування земельною ділянкою, тобто отримати орендну плату до 31 грудня кожного року, чим істотно порушені його права своєчасно розпорядитися належною йому орендною платою, оскільки обов'язок орендаря щодо своєчасної виплати орендної плати кореспондується з правом орендодавця своєчасно отримати орендну плату (пункт 28 договору оренди землі, ст.24 Закону України «Про оренду землі» та відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону). Представник відповідача в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав Оскільки відповідач систематично не виконує своїх обов'язків щодо своєчасної сплати орендної плати, що істотно порушує права власника земельної ділянки, яким є позивач, а звернення позивача до відповідача з пропозицією про дострокове розірвання договору оренди землі залишені останнім без відповіді, то за таких обставин порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку в спосіб, який просить позивач. На підставі вищенаведеного, ст.ст.2,13,21, ч.1ст.32 Закону України «Про оренду землі», п. «д» ч.1 ст.143 ЗК України, ч.1 ст.251 ЦК України,

Outcome: approved