Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідачі є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] Батьки дитини самоусунулися від її виховання. Дитина є інвалідом дитинства, навчається в комунальному закладі «Клеванська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради. Відповідачі не цікавляться дитиною, не надають матеріальної допомоги на її утримання. Зважаючи на наведене представник позивача просить суд постановити рішення, яким позбавити позивачів батьківських прав стосовно їх неповнолітньої дитини; дитину передати органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області; стягнути з відповідачів аліменти в розмірі по 450 грн., щомісячно, на утримання дитини, і до повноліття дитини. Представник позивача позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що вона підтримує висновки органів опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Зважаючи на наведене просить суд задоволити заявлений позов. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив суду, що він дійсно не цікавиться життям дитини, не має наміру її виховувати у майбутньому. На утримання дитини матеріальну допомогу не надає. Така є поведінка прослідковується і зі відповідачки. В послідуючому просить справу розглядати без його участі. Відповідачка повторно не з'явилася в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачка мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не з'явилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] Батьки дитини самоусунулися від її виховання. Дитина є інвалідом дитинства, навчається в комунальному закладі «Клеванська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради. Відповідачі не цікавляться дитиною, не надають матеріальної допомоги на її утримання. Згідно до наявних відомостей, відповідачі не приділяють дитині належної уваги, не забезпечують її харчуванням, одягом, не створюють умов для її повноцінного розвитку, не цікавляться життям дитини. Дитина є інвалідом дитинства, навчається в комунальному закладі «Клеванська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради. Відповідачі не дотримується вимог закону, не виконують своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, що підтверджується в тому числі й висновками органів опіки та піклування. При прийнятті рішення суд зважає на наступне. Обов'язки та права батьків щодо виховання дитини є основними серед всього комплексу батьківських прав та обов'язків, які закріплені сімейним законодавством. Всі інші права та обов'язки батьків щодо їхніх дітей покликані забезпечувати належне виконання батьками свого основного обов'язку - виховувати дитину. Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Батьки зобов'язані також піклуватися про фізичний розвиток дитини, який, в свою чергу, тісно пов'язаний зі здоров'ям дитини. Обов'язку батьків піклуватися про духовний розвиток дитини кореспондує право дитини на духовний розвиток, яке включає в себе: право на освіту; право на прояв своїх здібностей; право на свободу світогляду і віросповідання; право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Отже, батьки мають сприяти одержанню дитиною належної освіти, прояву нею своїх здібностей, розширенню її світогляду, її самовизначенню щодо сповідання певної релігії або не сповідання ніякої, її зайняттям літературною, художньою, науковою, технічною творчістю. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі не виконують положення ст. 150 СК України, положення інших законодавчих актів щодо обов'язків з виховання та утримання дитини. Стаття 164 СК України передбачає підстави для позбавлення судом батьківських прав батьків щодо їх дітей, і такі обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Таким чином суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення аліментів. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Перелік підстав, за наявності яких суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у законі суворо не визначений. Для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі досить однієї з названих у статті 184 СК України підстав. Як встановлено в судовому засіданні, навчається в комунальному закладі «Клеванська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради. Батьки дитини не надають допомоги на її утримання. Отже, відповідачами порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у представника позивача виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Але, оскільки наявні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав, то є доцільним передати дитину органу опіки та піклування з метою реалізації певних заходів, спрямованих на захист інтересів дитини. Тому суд вважає, що стягнення аліментів на даному етапі повинне бути проведене на користь органу опіки та піклування до того часу, допоки не будуть прийняті рішення щодо встановлення опіки над дитиною та визначене місце її проживання. Після цього особа, на утриманні якої буде перебувати дитина, матиме змогу звернутися до суду з заявою про зміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, і вже буде отримувати аліменти на своє ім'я на утримання дитини. В судовому засіданні встановлені обставини, що дають змогу для задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. На думку суду, відповідачі мають змогу сплачувати аліменти на користь органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі по 450 грн. щомісячно. Приймаючи рішення про задоволення позову суд виходить з приписів статті 11 ЦПК України. На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. Суд враховує положення статтей 180, 181, 182, 184 СК України та аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Розподіл судових витрат суд вирішує за правилами ст. 88 ЦПК України. Такі витрати становлять 551, 20 грн. за кожну з заявлених позовних вимог, і підлягають до стягнення з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved