Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

В листопаді 2017 року представник ТОВ « Житлокомцентр» звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2015 по 30.09.2017 в сумі 1 158,92 грн., індексу інфляції - 287,77 гривень, 3% річних - 51,66 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до договору від 21 грудня 2012 року ТОВ «Житлокомцентр» визначено виконавцем послуг з утримання будинків, споруд або групи будинків та прибудинкових території, що надавалися у період часу з 01.04.2013 по 01.10.2016 . Відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] та є власником цього житла. В період часу з 01.04.2015 по 01.10.2016 позивачем надавались житлово- комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території будинку [ADDRESS]. [PERSON] нараховувалась сума вартості наданих послуг, однак оскільки останній не сплачував їх, тому виникла заборгованість у розмірі 1158,92 грн. В добровільному порядку заборгованість погашено не було, договору на реструктуризацію також відповідачем не укладено. У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості, індекс інфляції, 3 % річних, а також судові витрати у вигляді судового збору, що сплачений при подачі позову до суду. 04 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду без проведення попереднього судового засідання. Ухвалою суду від 28 грудня 2017 року відкладено розгляд справи на підставі письмового клопотання відповідача . Згодом, 12 лютого 2018 року представник позивача надав до суду уточнену позовну заяву, оскільки виявив описку у прохальній частині позовної заяви, поданої раніше. Уточнення полягало у конкретизації періоду, за яких виникла заборгованість відповідача [PERSON] за надані житлово-комунальні послуги, а саме з 01 квітня 2013 року по 01 жовтня 2016 року (раніше було зазначено період з 01.04.2013 по 30.09.2017). В уточненій позовній заяві також зазначено, що згідно додаткової угоди від 01 жовтня 2016 року про внесення змін до акту-приймання передачі будинків, який є додатком до договору з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі від 21 грудня 2012 року, будинок [ADDRESS], виключений з переліку будинків які були передані ТОВ «Житлокомцентр» на управління. Ухвалою суду від 05 червня 2018 року відкладено розгляд справи на підставі клопотання відповідача [PERSON] через його тимчасову непрацездатність . Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року відкладено розгляд справи через неявку до суду відповідача [PERSON] або його представника без відомостей про поважність причин. Представник позивача ТОВ «Житлокомцентр» [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала . Відповідач [PERSON] або його представник - адвокат [PERSON] в судове засідання 08.11.2018 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи повідомлені своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надано. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та фактично мешкає в квартирі [ADDRESS], яка належить йому на підставі договору купівлі - продажу від 19 вересня 2001року. Відповідно до чинного законодавства відповідач повинен був щомісячно сплачувати за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, а також комунальні послуги. Відповідач [PERSON] своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачував, тому за період часу з 01.04.2015 по 01.10.2016 виникла заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у розмірі 1158,92 гривень, індекс інфляції 287,77 грн., та 3 % річних - 51 грн. 66 коп. що відповідає розрахунку, наданому позивачем до матеріалів справи. 13 вересня 2017 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу видано судовий наказ № 212/4599/17 яким стягнуто з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості на житлово-комунальні послуги, штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язання а також судові витрати . Ухвалою суду від 17 жовтня 2017 року зазначений судовий наказ № 212/4599/17 було скасовано судом на підставі заяви боржника [PERSON] Постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово- комунальні послуги» № 869 від 01.06.2011 року та вищезазначеними правовими актами визначений обов'язок власників, наймачів, орендарів житлових та нежитлових приміщень в житлових будинках брати участь у загальних для всього будинку експлуатаційних витратах пропорційно загальній площі, що використовується чи належить на праві власності. Згідно п. 3, 5 Правил утримання та збереження житлового фонду в м.Кривому Розі, затверджених рішенням Криворізької міської ради, власники квартир, наймачі, орендарі зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки в майні будинку, квартири, виконувати умови договірних відносин, своєчасно вносити плату за обслуговування та ремонт будинку. Відповідно до договору від 21.12.2012 року, ТОВ «Житлокомцентр» визначено виконавцем послуг з утримання будинків, споруд або групою будинків у тому числі прибудинкової території [ADDRESS] якому надавав послуги у період часу з 01.04.2013 року по 01.10.2016 року. Згідно додаткової угоди від 01.10.2016 року про внесення змін до акту-приймання передачі будинків, який є додатком до договору з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі від 21.12.2012 року, будинок [ADDRESS] виключений з переліку будинків які були передані ТОВ «Житлокомцентр» на управління. Статтею 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (діяли на момент спірних правовідносин) встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати послуги у встановлений законом чи договором строк. Відповідно до ст.ст.64, 67, 68 ЖК України, квартиронаймач та члени його сім'ї зобов'язані солідарно вносити плату за житлово-комунальні послуги у встановлені строки. Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Ст. 322 Цивільного кодексу України Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до вимог ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року власники зобов'язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаної площі. За вимогами ст. 162 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як встановлено матеріалами справи, сторони у письмовій формі не укладали договір про надання послуг, однак між сторонами виникли цивільно-правові відносини із яких убачається, що такі договірні відносини між ними існували, оскільки ТОВ «Житолокомцентр» у встановленому законом порядку надавались послуги з обслуговування будинку [ADDRESS] та його прибудинкової території, що не суперечить положенням Закону України Про житлово-комунальні послуги та узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України. Отже, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг між ТОВ «Житлокомцентр» та [PERSON] у письмовій формі, сама по собі, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає, правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, викладеної у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року та у справі № 6- 2951цс15 від 20.04.2016 року та Верховного Суду у справі № 212/4917/15-ц Постанова від 05.04.2017 року. Статтею 526 ЦК України передбачено,що зобов'язання має виконуватись належним чином та відповідно до законодавства України. Ст.66,67 ЖК України вказує,що плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири,розмір за користування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги,крім квартирної плати,береться за затвердженим в встановленому порядку тарифом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з огляду на ст. 625 ЦК України з відповідача підлягають стягненню сума індексу інфляції та 3% річних. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1600,00 грн. (800 грн. сплачено при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу та 800 грн. - доплачено за звернення до суду із позовною заявою згідно платіжного доручення № 5589 від 01.11.2017), що підтверджено матеріалами справи. Розрахунок ставок судового зору було здійснено на момент звернення позивача до суду, а саме з розрахунку прожиткового мінімуму на працездатну особу, встановлений державним бюджетом України, який станом на 01 січня 2017 року дорівнював 1600 грн. Відповідно закону «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час звернення представника до суду, ставка судового збору для юридичної особи за подання заяви про видачу судового наказу становила 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 х 0,5 = 800 грн. ), за подання до суду позовної заяви - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше ніж 1600 грн.). Згідно ч.2 ст.99 ЦПК України (в редакції станом на 14.11.2017 року ) у разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового наказу стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника в порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved