Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконвчий напис від 27 липня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за номером 6995, щодо стягнення грошових коштів у сумі 89 311,33 грн. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк». В обґрунтування вимог посилається на те, що до виконавчого напису приєднано замість договору без номеру, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, де ним надавались особисті дані, та виявлялось бажання оформити пенсійну картку, яка не має кредитних коштів, та не дає змогу їх знімати, а кредитний договір №б/н від 07.05.2012 р., як вказано у виконавчому написі, приєднано до матеріалів не було. Також на копії анкети-заяви відсутній рік складання вказаної заяви. Також зазначив, що сумою заборгованості не згоден, оскільки вона не обґрунтована та належним чином не підтверджена, в звязку з чим просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню вищезазначений виконвчий напис. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач надав суду відзив, в якому просив суд розглядати справ у відсутність представника та відмовити у задоволенні позову з викладених підстав. Так, зазначив, що відповідно до кредитного договору від 07.05.2012 р. [PERSON] зобов`язався повернути кредиту та сплатити відсотки а користування коштами в строки та в порядку, встановлених умовами кредитного договору. З лютого 2015 р. позивач допустив прострочення по внесенню платежів по тілу кредиту, у зв`язку чим зростала заборгованість. Також, при вчинення виконавчого напису не має підстав вважати незаконність дій нотаріуса. Крім того, виконавчий напис було вчинено в межах трирічного строку, оскільки останній платіж позивачем було внесено у лютому 2015 р. та в травні 2015 р., а виконавчий напис вчинено 27.07.2017 р. Третя особа надала суду пояснення, в яких просила суд розглядати справу у її відсутність та зазначила, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача є неспроможними, тому що вона діяла у повній відповідності до ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін , оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 27 липня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на підставі ст. 34 ч.1 п.19, ст. 87,88,89 Закону України «Про нотаріат» та п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в редакції від 10 грудня 2014 року на підставі Постанови КМУ №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 89311 грн. 33 коп., яка складається з: залишок заборгованості а тілом кредиту -13079,50 грн., залишок заборгованості за відсотками -66387,79 грн., пеня та комісія -2733,98 грн., штраф -4110,06 грн., з [PERSON] , які є його боргом за кредитним договором №б/н від 07.05.2012 р., укладеним між ним та ПАТ «КБ «Приватбанк». Постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 30.10.2017 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 31.05.2017 р., звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] у розмірі 20 % до погашення боргу. Відповідно дост.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Як вбачається із наявного у матеріалах справи виконавчого напису, такий здійснено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Згідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у зазначеного ст.89 Закону. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.4, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі N 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. N 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі N 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Відтак вказана норма «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» застосуванню не підлягала, оскільки була визнана незаконною та нечинною. В той же час, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18). Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Як зазначено у Анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, позивач виявив бажання оформити пенсійну картку, про що свідчить відповідна помітка. Жодного доказу, який би свідчив про укладення з позивачем саме кредитного договору, ознайомлення позивача з умовами та правилами надання кредитних послуг, визначення процентної ставки, штрафних санкцій за порушення строків погашення кредитної заборгованості - Банком суду не надано, як і відсутні таки докази в матеріалах, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис. Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 07.05.2012 р. по 31.05.2017 р., що виходить за межі трирічного строку, за який нотаріус може вчиняти виконавчий напис, так як борг позивача за кредитним договором від 07.05.2012 р. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.Відповідно до наданої Банком виписки з рахунку боржника, станом на 31.05.2017 р., то позивачем з 01.11.2015 р. (початок нарахування заборгованості), жодного разу не здійснювалося погашення заборгованості. Отже, від моменту, коли у банку виникло право вимоги пройшов трьохрічний строк, встановлений ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» у межах якого нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса вчинено на підставі документів, які містять розбіжності як щодо строку та розміру заборгованості позивача так і взагалі щодо підстав виникнення такої заборгованості - адже відповідачем не представлено суду жодних доказів укладення між сторонами кредитного договору, на підставі чого вчинено виконавчий напис нотаріуса, оскільки позивачу видавалася пенсійна картка, а на кредитна. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved