Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

В листопаді 2013 року позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять встановити право земельного сервітуту (право проходу і проїзду) відносно земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та перебуває в користуванні [PERSON], відповідно до п.3.22 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Крім того просять визначити межі проїзду (земельного сервітуту) відносно земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. та перебуває в користуванні [PERSON] у розмірі 2,28м та порядок користування ним відповідно до п.3.22 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». В обґрунтування позовних вимог вказували на те, що позивачі є власниками житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 0,09га та наданої для обслуговування наданого житлового будинку. Внаслідок неприязних сусідських відносин між власниками суміжних земельних ділянок між будинками [ADDRESS], зменшилась ширина проходу (проїзду) до земельної ділянки позивачів, що зробило неможливим її використання за цільовим призначенням. Добровільно відповідач право земельного сервітуту погодити відмовляється, тому позивачі звернулися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON], який за дорученням представляє і вимоги позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові. Представник [PERSON] просив при прийняті рішення врахувати перший варіант висновку експерта для встановлення земельного сервітуту, оскільки саме такий варіант є найменш обтяжливим для сторін. Відповідач проти позову заперечила. ЇЇ представник [PERSON] вказала, що наведені у висновку експерта варіанти є дуже обтяжливими для [PERSON] Крім того вказувала, що в даному випадку взагалі встановлення земельного сервітуту є неможливим, тому просила в позові відмовити. Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги позивачів. Представник міської ради Герасимчук О.О. при визначенні спору покладалась на думку суду, проте вказувала, що на її думку земельний сервітут в запропонованих експертом варіантах встановити неможливо, так як там знаходяться комунікації. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що на підставі Рішення сесії Полонської міської ради №19 від 27.06.2012 р. [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. На підставі рішення Полонської міської Ради народних депутатів від 22 травня 1998 року за №13 [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. Згідно з даними договору дарування від 29.08.2008 р. [PERSON] подарувала для [PERSON] та [PERSON] в рівних долях по ? частині житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS]. Ці дані підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями: державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №911450 та серії ХМ №2337, викопіровками з генерального плану земельних ділянок по [ADDRESS], договором дарування від 29.08.2008 р., витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до ст..98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Згідно із ст..100 цього кодексу, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У відповідь на звернення [PERSON] та [PERSON] [PERSON] заперечила проти встановлення земельного сервітуту на її земельній ділянці, про що надала письмову відповідь 20.05.2013 р. Відповідно до висновку експерта 181/014 ширина проходу (проїзду) до житлового будинку по [ADDRESS] від [ADDRESS] не відповідає будівельним нормам та правилам. Крім того експертом запропоновано два варіанти можливого встановлення земельного сервітуту. Згідно зі ст..3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст..11 цього кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вищезазначеного, з урахуванням способу найменш обтяжливого для сторін, суд вважає, що вимоги позивачів є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення шляхом встановлення земельного сервітуту по першому варіанту висновку експертизи 181/014. Судові витрати по справі - 229 грн. 40 коп., сплачені позивачем при подачі позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved