overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, вимоги якого обґрунтовує тим, що 22.03.2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №81. Від даного шлюбу у сторін народилися син [PERSON] , [INFO] . На думку позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді від 05.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по розгляду справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22 березня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.110 та ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд задовольняє його і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Судом встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Ці обставини є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обгрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та з 2012 року перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 1986 року. Шлюб перший, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Інвеструм» про визнання недійсним кредитного договору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 20.04.2021 вона оформила заявку на отримання кредиту на офіційному вебсайті ТОВ «ФК «Інвеструм» та отримала кредит в розмірі 5 000 грн. Вважає, що зобов`язання перед відповідачем виконала в повному обсязі, натомість отримала повідомлення про невиконання зобов`язання. З метою з`ясування обставин нарахування вказаних коштів позивач відправив запит про надання інформації по даному кредитному договору, проте відповіді не отримав. Тексту кредитного договору позивач не отримував, кредитний договір не підписував ні електронним ні цифровим підписом, не направляв відповіді про прийняття пропозиції укласти договір, оскільки такої пропозиції від відповідача не надходило. Позивач не отримувала інформацію про умови кредиту за кредитним договором, оскільки не підписувала його та відповідно не ознайомилася з правилами надання послуг. Крім того, даний договір не відповідає внутрішній волі позивача, є явно несправедливим та порушує вимоги чинного законодавства щодо захисту прав споживачів та укладення кредитних договорів. Позивач просить визнати недійсним кредитний договір від 20.квітня 2021, укладеного між відповідачем ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] . Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08.07.2021 відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відповідач ТОВ «ФК «Інвеструм» відзив до суду не надіслав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались, а тому суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сторони уклали шлюб 09.01.2020 року. Від даного шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони є різними за характером людьми, з різними поглядами на життя, протягом тривалого часу між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки, при яких продовження сімейних відносин є неможливим. Шлюб існує формально, оскільки сімейні стосунки фактично припинені. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Ухвалою Ізяславського районного суду від 26.07.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася. Представником позивача направлено до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та участі позивача, зазначивши, що [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд не надавати строк для примирення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час, місце судового розгляду, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, відзиву не подав. В зв`язку із викладеним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.01.2020 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.01.2020 року. Відповідно до положень статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки. Ніхто не можу бути примушений до шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, протягом тривалого часу сімейні стосунки не підтримують, наміру їх відновлювати позивач не має, про що зазначено в позові. Беручи до уваги, що перспектив для збереження сім`ї немає, адже позивач заперечує проти продовження шлюбних відносин, а тому проживання в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 29.06.2013 між сторонами укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди на ведення спільного господарства, між ними відсутнє порозуміння. Шлюбні відносини сторін існують лише формально, а тому позивач просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.06.2021 року (а.с.3) підтверджено, що 29.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 72. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.02.2014 року (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки примирення та збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам сторін. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

В липні 2021 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що з 28.10.2000 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди на ведення спільного господарства, між ними відсутнє порозуміння та взаємоповага. Шлюбні відносини сторін існують лише формально, а тому позивач просить розірвати шлюб із відповідачем. Сторони в судове засідання не з`явилися, суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач щодо задоволення позовної заяви не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2000 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. (а.с.3) Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . (а.с.6-7) Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. На даний час сторони припинили шлюбні відносини, кожен із них живе своїм життям, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб можливо розірвати. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

В липні 2021р. позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 04.10.1991р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, запис №2238. В обґрунтування вимог позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Перебуваючи у шлюбі, сторони не живуть однією сім`єю. Вже тривалий час сторони проживать окремо, намірів поновлювати сімейні стосунки не мають. Подальше збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам подружжя. В заяві від 24.10.2021р. позивач просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с.19). Від відповідача надішла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення (а.с.18). На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони - [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.10.1991р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, запис №2238 (а.с.5). Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

В липні [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по даній справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2003 року. Від шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає разом з ними та знаходиться на її утриманні. Син є інвалідом з дитинства та навчається в 3 -му класі Новомиргородської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та ухиляється від добровільної сплати аліментів. На підставі наведеного, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.. Позивач в судове засідання з'явилася, позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання з'явився, не заперечував проти задоволення позову. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з відповідачем по даній справі позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2003 року. Від шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає разом з ними та знаходиться на її утриманні. Син є інвалідом з дитинства та навчається в 3 -му класі Новомиргородської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та ухиляється від добровільної сплати аліментів. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] батьком записаний відповідач. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

В липні місяці 2013 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів зазначивши ,що мають з ним від попереднього шлюбу спільних дітей : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ,які знаходяться на її утриманні. Враховуючи ,що діти потребують матеріальної підтримки, а відповідач не надає її в добровільному порядку,позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на їх утримання 1/3 частини його заробітку /всіх доходів/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання подала письмове клопотання з проханням розглянути позов без її участі та задовольнити його в повному обсязі. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з»явився клополтань про відкладення розгляду справи на іншу дату ,від нього до суду не надходило тому суд вважає неявку останнього ,як без поважної причини та проводив розгляд справи заочно. Суд , дослідививши матеріали справи вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Дитина сторін знаходиться на утриманні позивача,що підтверджено довідкою сільської ради за № 277 від 16.08.2013 року. Факт родинних стосунків відповідача та дітей підтверджено в судовому засіданні свідотствами про їх народження дітей [NUMBER] від 23.05.2013 року та [NUMBER] де в графі батько зазначено прізвище ім я та по батькові відповідача. Судом встановлено ,що діти сторін дійсно потребують матеріальної підтримки . Згідно змісту ст.180 С.К. України, батьки зобов,язані утримувати дітей, а ч.3ст.181 цього ж кодексу визначено ,що в разі не досягнення батьками домовленості між собою по питанню способу виконання обов.язку по утриманню дитини, аліменти стягуються з відповідної сторони за рішенням суду. Змістом ст.ст.182 та 183 С.К. України, визначені обставини ,що повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів та порядок встановлення самого розміру аліментів. В даному випадку, відповідач являється фізично здоровим, працевлаштований ,інших непрацездатних членів сім,ї на утриманні не має і може надавати матеріальну підтримку дитині в розмірі визначеному судом. Понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати ,підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-21 00:00:00

В липні місяці 2014 року ,заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем більше пяти років до часу відкриття спадщини зазначивши ,що[INFO] помер її вітчим: [PERSON] який постійно проживав в [ADDRESS] та з яким вона проживала однією сім»єю з 1994 року,як опікуном після смерті матері: [PERSON] ,яка перебувала в фактичних шлюбних відносинах з останнім. Після смерті вітчима ,відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку [ADDRESS] , земельну ділянку ,майновий пай та інше майно на яке Вона має право, як спадкоємець четвертої черги за законом,однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва в даний час заявник не може у звязку з тим, що йому необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сімєю зі спадкодавцем,що і спонукало її звернутись до суду з відповідною заявою. В судове засідання заявником подано заяву про розгляд справи за його відсутності . Заінтересована особа, сільська рада с.Мала Бурімка Чорнобаївського р-ну Черкаської області , свого представника в судове засідання не направила, представивши суду лист, в якому заяву заявника визнала повністю та просила розглядати справу без участі представника територіальної громади. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним наявну заяву задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що [INFO] помер: [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку [ADDRESS],на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,майновий пай та інше спадкове майно. Вказаний житловий будинок в рівних частинах ,по ? кожному, належав спадкодавцю та заявнику на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 29.11.2007 року виконавчим комітетом Малобурімської сільської ради. Як вбачається з довідки виконавчого комітету сільської ради від 02.07.2014 року № 200 та рішення даного комітету № 9 від 27 лютого 1997 року , заявник дійсно проживав однією сімєю разом із [PERSON] в селі Мала Бурімка Чорнобаївського р-ну Черкаської області більш, як пять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1994року та який був опікуном заявника в звязку з чим, відповідно до ст.1264 ЦК України ,заявник являється спадкоємцем четвертої черги за законом. Відповідно до п.4.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України факт проживання спадкоємців однією сімєю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст.256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, аналізуючи всі докази по справі, суд вважає, що наявна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved