Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

В липні 2014 р. [PERSON] звернувся з названим позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з останнього на його користь 817 грн. 60 коп. майнової шкоди, 2000 грн. майнової шкоди, 243 грн. 60 коп. судового збору та 800 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач [PERSON], 04.04.2014 року, близько 17 год. 00 хв., перебуваючи по [ADDRESS], в його будинку, розбив віконне скло, в кількості 15 шт., чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, за яке поніс адміністративну відповідальність згідно постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2014 року, яка в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України має для даного спору преюдиціальне значення. Зазначає, що відповідач в добровільному порядку не відновив скло, тому він був вимушений укласти договір по проведенню стелення віконних рам та сплатити за це 817 грн. 60 коп., які в силу ст.ст. 22, 1166 ЦК України є збитками, які підлягають стягненню з відповідача на його користь. Крім того, посилаючись на ст.ст. 23, 1167 ЦК України, вказує, що йому завдано моральної шкоди, яка полягає у емоційних стражданнях, які довелось перенести, у зв'язку з наслідками вчинення даного правопорушення, тобто пошкодження вікон та ним оцінюється в 2000 грн.. Зазначає про понесення ним 800 грн. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні: - позивач [PERSON] підтримав позов з підстав, викладених у ньому. Визнав той факт, що [PERSON] проведено заміну побитого скла у вікнах на скло, яке було у використанні, яке не в повній мірі відновило порушене його право. Визнав, що розписку про відсутність претензій до [PERSON], яку написала ДІМ РВ УМВС Мозоль Н.М. він підписував. Вказав, що уклав договір про застелення вікон з ФОП, сплатив за це кошти, однак на даний час застелення вікон не відбулось, з невідомих йому причин; - відповідач [PERSON] заперечив проти позову в повному обсязі, вказав, що ним проведено заміну побитого скла у вікнах на скло, яке було у використанні за допомогою накладення одного скла на інше, склеювання частин скла скетчем. Вказані дії він вчинив аби, при розгляді справи про адміністративне правопорушення до нього не був застосований адміністративний арешт. Враховуючи те, що судом до нього був застосований саме адміністративний арешт за вчинене, що він провів заміну розбитого скла, що позивач був відсутній в будинку в момент пошкодження скла, що позивач не надав доказів на сплату 817 грн. 60 коп. за застелення вікон, [PERSON] вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього моральної та майнової шкоди. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали даної справи та справи № 743/646/14-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.. 173 КУпАП, суд приходить до наступного висновку. Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14 травня 2014 року (справа № 743/646/14-п): - встановлено та в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню те, що відповідач [PERSON], 04.04.2014 року, близько 17 год. 00 хв., перебуваючи по [ADDRESS], в будинку позивача [PERSON], розбив віконне скло, в кількості 15 шт., заподіявши матеріальну шкоду в розмірі 375 грн. 38 коп., чим умисно порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП; - [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту. Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, однак особа звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У зазначеній нормі права встановлена єдина підстава цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди - правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправність заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. В матеріалах справи № 743/646/14-п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.. 173 КУпАП містяться: - довідка від 11 квітня 2014 р., видана СПД [PERSON] щодо того, що вартість віконного скла в магазині «Будматеріали» (смт.Ріпки) на 04.04.2014 р. складає 130 грн. за кв.м., що ціна одного скла розміром 0,35х0,55 мм. складає 25 грн. 03 коп., що загальна вартість 15 штук скла складає 375 грн. 38 коп.; - розписка від 12 травня 2014 р., видана [PERSON] про те, що він не має [PERSON] претензій, оскільки той відновив йому вікна. Даючи оцінку даній розписці, суд зазначає, що: - вона була підписана позивачем при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], з метою полегшення міри відповідальності [PERSON] за вчинене, а не як відмова [PERSON] від подальших майнових та моральних претензій до [PERSON]; - в ній не конкретизована, яких матеріальних, чи моральних претензій не має [PERSON] до [PERSON]. Актом обстеження пошкодженого майна від 16 червня 2014 р., складеного комісією Пушкарівської сільської ради в складі: [PERSON], [PERSON] встановлено факт пошкодження 10 шибок на 6 вікнах в будинку позивача [PERSON] по [ADDRESS]. Позивачем [PERSON], відповідачем [PERSON] визнається, показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та фотографіями наданими відповідачем підтверджується та обставина, що в будинку позивача [PERSON] по [ADDRESS] відповідачем [PERSON] проведено заміну побитого скла у вікнах на скло, яке було у використанні, при цьому в деяких шибках скло встановлено не в цілому, а за допомогою накладення одного скла на інше, склеювання частин скла скетчем. Позивач надав договір по проведенню стелення віконних рам, який ним укладено 1 липня 2014 р. з ФОП [PERSON], згідно якого вартість робіт складає 817 грн. 60 коп.. Проте, позивач, в порушення ст.ст.10, 58-60 ЦПК України, не надав належним доказів на підтвердження сплати ним 817 грн. 60 коп. на користь [PERSON] (прибутковий касовий ордер, квитанція, тощо), тобто доказів на підтвердження втрат, яких особа зазнала, у зв'язку з пошкодженням майна. Зазначення на кошторисі застелення вікон про оплату 1 липня 2014 р. 818 грн., при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження проведення оплати, на думку суду, не може бути покладено в основу задоволення вимог про відшкодування майнової шкоди. Позивачем [PERSON], відповідачем [PERSON] визнається, показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та фотографіями наданими відповідачем підтверджується та обставина, що в будинку позивача [PERSON] по [ADDRESS] підтверджується, що роботи згідно договору по проведенню стелення віконних рам, який укладено 1 липня 2014 р. між [PERSON] та ФОП [PERSON] не виконано. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в сумі 817 грн. 60 коп. задоволенню не підлягають, оскільки позивач не підтвердив їх розмір. Вимог про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 375 грн. 38 коп., яка визначена в постанові суду [PERSON] не заявляв. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування 2000 грн. моральної шкоди, то суд враховує те, що: - відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; - відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; - відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; - згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; - відповідно до положень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Враховуючи те, що відповідач розбив скло в будинку людини похилого віку ([PERSON], [INFO]) в холодну пору року - 4 квітня 2014 р., певний час відповідач вікна не застелював, суд погоджується з доводами позивача [PERSON] про те, що відповідач [PERSON] завдав йому моральну шкоду у вигляді душевних страждань, у зв'язку із пошкодженням скла у вікнах належного йому будинку. Відсутність [PERSON] в будинку в момент вчинення хуліганських дій з боку [PERSON], на думку суду, не є обставиною, що виключає можливість заподіяння позивачу моральної шкоди, оскільки останній її пов'язував із душевними стражданнями, у зв'язку із пошкодженням скла у вікнах належного йому будинку, а не у зв'язку з тим, що він був присутнім під час вчинення хуліганських дій. Враховуючи вищеописані характер і спосіб завдання цих втрат, те, що судом встановлено, що відповідач певним чином замінив пошкоджене скло на скло, яке було у використанні, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості, суд знаходить, що розмір відшкодування моральної шкоди належить визначити у розмірі 375 грн., який і слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], задовольнивши в цій частині позов частково. За змістом ст.. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі Оскільки відповідно до чинного ЦПК України процесуальний статус представника і особи, яка надає правову допомогу не є тотожним, а адвокат [PERSON], на підставі договору «про надання правової допомоги» (цивільні справи) від 18 червня 2014 р. ухвалою суду до участі в справі як особа, яка надає правову допомогу не допускався та участі в справі не брав, то відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 800 грн. витрат на правову допомогу. В порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial