Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

В листопаді місяці 2018 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом. В грудні місяці 2018 року [PERSON] звернулася з зустрічною позовною заявою до [PERSON], про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обгрунтування первісного та зустрічного позову сторони зазначили, що 11 жовтня 2016 року померла їх двоюрідна сестра [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ №723869 від 12 жовтня 2016, актовий запис №1811, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Після якої відкрилась спадщина, до складу якої входить 5/9 частин домоволодіння №122 по вул. Грінченка у м. Дніпропетровську. Сторони звернулися до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], проте постановою державного нотаріуса від 12.07.2017 року їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на те, що державна реєстрація права власності на спадкове майно не проводилась, а також не надано документів які б підтверджували б ступень споріднення. Позивачі за первісним та зустрічним позовами вказують, що домоволодіння № 122 по вул. Грінченка у м. Дніпропетровську належав дідусю [PERSON] - [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального будинку від 17.07.1956 р. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його донька [PERSON] (матір [PERSON]С.) та його дружина [PERSON] в наступних частках, [PERSON] успадкувала 5/9 частин домоволодіння, [PERSON] 4/5 частин домоволодіння. [PERSON] за рішенням Дніпропетровського обласного суду по справі № 698-1960 стала власницею 5/9 частин домоволодіння №104 по вул. Грінченка у м. Дніпрі (Нумерація домоволодіння була в подальшому змінена). Однак вказане рішення суду [PERSON]Ф в БТІ не зареєструвала. Ухвалою народного Амур-Нижньодніпровського суду від 12.12.1962 року по справі № 2-2290 затверджено мирову угоду якою визначено порядок користування будинком, виділені частки співвласників, рішення суду також не було зареєстровано в БТІ. 10 січня 2007 року померла матір [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрований 24 січня 2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №201. Після смерті [PERSON] в домоволодінні залишились проживати її чоловік [PERSON] та донька [PERSON]. 21 вересня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрований 26 вересня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1563. У [PERSON] від цивільного шлюбу з [PERSON] народилась донька [PERSON], однак він не був записаний батьком дитини у свідоцтво про народження доньки, у графі про батьківство стоїть прочерк. Після смерті [PERSON] її донька [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте 25 жовтня 2014 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, відмова у видачі свідоцтва про право власності на імя [PERSON] аргументована тим, що правовстановлюючий документ, а саме ухвала Судової колегії з цивільних справ Дніпропетровського обласного суду від 03.03.196, року по справі № 698-1960 про визнання права власності не зареєстровано за померлою [PERSON]Ф належним чином в відповідних державних реєстраційних органах. [PERSON] з вказаного приводу до суду не зверталась, однак спадщину після смерті своєї матері фактично прийняла. Сама [PERSON] була інвалідом II групи з 1998 року по захворюванню опорно-рухового апарату. Їй було важко пересуватись, вона потребувала постійної допомоги. Ще за життя [PERSON] позивач та відповідач їздили до сестри допомагати по господарству, а після смерті його смерті [PERSON] переселилась до [PERSON] за адресою м. Дніпро, вул. Грінченко, буд. 122 та проживала разом з нею по день її смерті. 11 жовтня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ №723869 від 12 жовтня 2016, актовий запис №1811, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. За своє життя [PERSON] у шлюбі ніколи не перебувала, дітей не мала, інших родичів окрім позивача та відповідача не мала. Факт родинних відносин між [PERSON] та її двоюрідною сестрою [PERSON] підтверджується копією домової книги де родина [PERSON] та [PERSON] була прописана за однією адресою ще до моменту народження [PERSON], подякою батькам [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] за гарне виховання доньки, заповітом складеним [PERSON] на імя своєї доньки [PERSON], фотокартками родини. Факт родинних відносин між [PERSON] та її двоюрідною сестрою [PERSON] підтверджується копією паспорту [PERSON] з якого вбачається, що він був зареєстрований за адерсою: вул. Грінченко, буд. 122 у м. Дніпропетровську х 05 травня 1962 року, тобто ще до народження [PERSON], копією форм 1 для видачі паспортів від 19.11.1997 складених [PERSON], [PERSON] та [PERSON], де [PERSON] вказує, що її батьком є [PERSON] Сімя [PERSON] та [PERSON] спілкувалися з сімями [PERSON]Т та [PERSON]. Вони разом святкували різні свята - дні народження, весілля і новий рік. Батьки та діти завжди знали про те, що [PERSON] є донькою [PERSON]. Ніяких сумнівів ні в кого щодо цієї обставини не було, родичам навіть не було відомо про те, що [PERSON] в документах не вказаний батьком [PERSON] Враховуючи викладене, позивач за первісним позовом просить встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості «двоюрідні сестри» між [PERSON], [INFO], ІНН: [NUMBER] та [PERSON], яка померла 11 жовтня 2016 року, а також визнати за [PERSON], [INFO], ІНН: [NUMBER] право власності на 5/18 частини домоволодіння №122 по вул. Грінченка у м. Дніпрі, в порядку спадкування за законом після померлої 11 жовтня 2016 року [PERSON], яка прийняла спадщину після померлої 10 січня 2007 року [PERSON]. Позивач за зустрічним позовом просить встановити факт родинних відносин за ступенем спорідненості «двоюрідні сестри» між [PERSON], [INFO], ІНН: [NUMBER] та [PERSON], яка померла 11 жовтня 2016 року, а також визнати за [PERSON], [INFO], ІНН: [NUMBER] право власності на 5/18 частини домоволодіння №122 по вул.. Грінченка у м. Дніпрі, в порядку спадкування за законом після померлої 11 жовтня 2016 року [PERSON], яка прийняла спадщину після померлої 10 січня 2007 року [PERSON]. В судовому засіданні позивач надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову не заперечувала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнала та проти його задоволення не заперечувала. Зустрічний позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладених в зустрічному позові та наполягала на його задоволенні. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2016 року померла двоюрідна сестра сторін - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ №723869 від 12 жовтня 2016, актовий запис №1811, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Після якої відкрилась спадщина, до складу якої входить 5/9 частин домоволодіння №122 по вул. Грінченка у м. Дніпропетровську. За своє життя [PERSON] у шлюбі ніколи не перебувала, дітей не мала, інших родичів окрім позивача та відповідача не мала. Сторони звернулися до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON], проте постановою державного нотаріуса від 12.07.2017 року їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на те, що державна реєстрація права власності на спадкове майно не проводилась, а також не надано документів які б підтверджували б ступень споріднення. Судом встановлено, що домоволодіння № 122 по вул. Грінченка у м. Дніпропетровську належав дідусю [PERSON] - [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального будинку від 17.07.1956 р. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його донька [PERSON] (матір [PERSON]С.) та його дружина [PERSON] в наступних частках, [PERSON] успадкувала 5/9 частин домоволодіння, [PERSON] 4/5 частин домоволодіння. [PERSON] за рішенням Дніпропетровського обласного суду по справі № 698-1960 стала власницею 5/9 частин домоволодіння №104 по вул. Грінченка у м. Дніпрі (Нумерація домоволодіння була в подальшому змінена). Однак вказане рішення суду [PERSON]Ф в БТІ не зареєструвала. Ухвалою народного Амур-Нижньодніпровського суду від 12.12.1962 року по справі № 2-2290 затверджено мирову угоду якою визначено порядок користування будинком, виділені частки співвласників, рішення суду також не було зареєстровано в БТІ. 10 січня 2007 року померла матір [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрований 24 січня 2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №201. Після смерті [PERSON] в домоволодінні залишились проживати її чоловік [PERSON] та донька [PERSON]. 21 вересня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть зареєстрований 26 вересня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1563. У [PERSON] від цивільного шлюбу з [PERSON] народилась донька [PERSON], однак він не був записаний батьком дитини у свідоцтво про народження доньки, у графі про батьківство стоїть прочерк. Після смерті [PERSON] її донька [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте 25 жовтня 2014 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, відмова у видачі свідоцтва про право власності на імя [PERSON] аргументована тим, що правовстановлюючий документ, а саме ухвала Судової колегії з цивільних справ Дніпропетровського обласного суду від 03.03.196, року по справі № 698-1960 про визнання права власності не зареєстровано за померлою [PERSON]Ф належним чином в відповідних державних реєстраційних органах. [PERSON] з вказаного приводу до суду не зверталась, однак спадщину після смерті своєї матері фактично прийняла. Сама [PERSON] була інвалідом II групи з 1998 року по захворюванню опорно-рухового апарату. Їй було важко пересуватись, вона потребувала постійної допомоги. Ще за життя [PERSON] позивач та відповідач їздили до сестри допомагати по господарству, а після смерті його смерті [PERSON] переселилась до [PERSON] за адресою м. Дніпро, вул. Грінченко, буд. 122 та проживала разом з нею по день її смерті. 11 жовтня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ №723869 від 12 жовтня 2016, актовий запис №1811, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. За своє життя [PERSON] у шлюбі ніколи не перебувала, дітей не мала, інших родичів окрім позивача та відповідача не мала. Факт родинних відносин між [PERSON] та її двоюрідною сестрою [PERSON] підтверджується копією домової книги де родина [PERSON] та [PERSON] була прописана за однією адресою ще до моменту народження [PERSON], подякою батькам [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] за гарне виховання доньки, заповітом складеним [PERSON] на імя своєї доньки [PERSON], фотокартками родини. Факт родинних відносин між [PERSON] та її двоюрідною сестрою [PERSON] підтверджується копією паспорту [PERSON] з якого вбачається, що він був зареєстрований за адерсою: вул. Грінченко, буд. 122 у м. Дніпропетровську х 05 травня 1962 року, тобто ще до народження [PERSON], копією форм 1 для видачі паспортів від 19.11.1997 складених [PERSON], [PERSON] та [PERSON], де [PERSON] вказує, що її батьком є [PERSON] Як передбачено до ч. 1, ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Відповідно до п.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця Згідно з ч.4 ст.1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Норми ст.ст. 128-129 ЦК УРСР (1963р.), на відміну від норм ч.4 ст. 339 ЦК України (2004р.) для визначення моменту виникнення права власності на нерухоме майно не встановлюють його залежності від часу державної реєстрації відповідного правочину. При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Позивач за зустрічним позовом, як і відповідач за зустрічним позовом наразі користується спадковим майном, доглядає за будинком, користується городом і двором, сплачують комунальні послуги, а тому фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Так, як в іншому порядку, крім судового, сторони позбавлені можливості захистити свої спадкові права, суд вважає, що позовні вимоги як за первісним позовом так і за зустрічним підлягають задоволенню.

Outcome: approved