Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно рішення Тернівського міського суду було видано виконавчий лист № 2/2550 від 25.09.2007 року, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку. Відповідач сплату аліментів проводив нерегулярно у зв»язку з чим, станом на 01.06.2015 року виникла заборгованість у сумі 17929 грн. 45 коп. Зважаючи на те, що відповідач належним чином не сплачує аліменти, позивач просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], за період з 01 січня 2010 року по 01 червня 2015 року в сумі 153047 грн. 53 коп., а також судові витрати по справі. Представник позивача надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Частиною 5 ст. 74 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місця проживання або реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області № 2/2550 від 25 вересня 2007 року, [PERSON] повинен сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам ВДВС Тернівського МУЮ в Дніпропетровській області, станом на 01.06.2015 року розмір заборгованості по сплаті за аліменти складає 17929 грн. 45 коп. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним судом України у постанові від 01.07.2015 року у справі № 6-94цс15, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна думка була висловлена Верховним судом України у постанові від 25.11.2015 року у справі №6-2022цс15, а саме: правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчислення загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань. Відповідно до наданого позивачем розрахунку пені, розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2010 року по 01.06.2015 року складає 153047 грн. 53 коп. (а.с. 6-7), але зазначений розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства та вищезазначеним правовим позиціям, так як позивачем невірно порахована сума заборгованості по аліментам за кожен місяць. Таким чином, враховуючи вимоги чинного законодавства та наведені вище правові позиції, суд приходить до висновку, що розрахунок неустойки відповідно до наданої довідки ВДВС Тернівського МУЮ в Дніпропетровській області про заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.06.2015 року повинен бути проведений наступним чином: за січень 2010 року 1% х 28 х 67,95 = 19,03 грн.; за лютий 2010 року 1% х 31х 226,50 = 70,22 грн.; за березень 2010 року 1% х 30 х 226,50 = 67,95 грн.; за квітень 2010 року 1% х 31 х 230,10 = 71,33 грн.; за травень 2010 року 1% х 30 х 230,10 = 69,03 грн.; за червень 2010 року 1% х 31 х 130,10 = 40,33 грн.; за липень 2010 року 1% х 31 х 31,30 = 9,70 грн.; за серпень 2010 року 1% х 30 х (231,30-490) = 0 грн. (де 490 грн. сплата за серпень 2010 року); за вересень 2010 року 1% х 31 х (231,30-290,00) = 0 грн. (де 290 грн. сплата за вересень 2010 року); за жовтень 2010 року 1% х 30 х (236,10-550,00) = 0 грн. (де 550 грн. сплата за жовтень 2010 року); за листопада 2010 року 1% х 31 х (236,10-300,00) = 0 грн. (де 300 грн. сплата за листопада 2010 року); за грудень 2010 року 1% х 31 х 239,70 = 74,31 грн.; за січень 2011 року 1% х 28 х 244,80 = 68,54 грн.; за лютий 2011 року 1% х 31 х 244,80 = 75,89 грн.; за березень 2011 року 1% х 30 х 244,80 = 73,44 грн.; за квітень 2011 року 1% х 31 х 249,60 = 77,38 грн.; за травень 2011 року 1% х 30 х 249,60 = 74,88 грн.; за червень 2011 року 1% х 31 х 249,60 = 77,38 грн.; за липень 2011 року 1% х 31 х 299,10 = 92,72 грн.; за серпень 2011 року 1% х 30х 299,10 = 89,73 грн.; за вересень 2011 року 1% х 31х 299,10 = 92,72 грн.; за жовтень 2011 року 1% х 30 х 306,60 = 91,98 грн.; за листопад 2011 року 1% х 31 х 306,60 = 95,05 грн.; за грудень 2011 року 1% х 31 х 306,60 = 95,05 грн.; за січень 2012 року 1% х 29 х 333,60 = 96, 74 грн.; за лютий 2012 року 1% х 31 х 333,60 = 103,42 грн.; за березень 2012 року 1% х 30 х 333,60 = 100,08 грн.; за квітень 2012 року 1% х 31 х 340,20 = 105,46 грн.; за травень 2012 року 1% х 30 х 340,20 = 102,06 грн.; за червень 2012 року 1% х 31 х 340,20 = 105,46 грн.; за липень 2012 року 1% х 31 х 343,20 = 106,39 грн.; за серпень 2012 року 1% х 30 х 343,20 = 102,96 грн.; за вересень 2012 року 1% х 31 х 343,20 = 106,39 грн.; за жовтень 2012 року 1% х 30 х 348,20 = 104,96 грн.; за листопад 2012 року 1% х 31 х 348,30 = 107,97 грн.; за грудень 2012 року 1% х 31 х 348,30 = 107,97 грн.; за січень 2013 року 1% х 28 х 363,00 = 101,64 грн.; за лютий 2013 року 1% х 31 х 363,00 = 112,53 грн.; за березень 2013 року 1% х 30 х 363,00 = 108,9 грн.; за квітень 2013 року 1% х 31 х 363,00 = 112,53 грн.; за травень 2013 року 1% х 30 х 363,00 = 108,9 грн.; за червень 2013 року 1% х 31 х 363,00 = 112,53 грн.; за липень 2013 року 1% х 31 х 363,00 = 112,53 грн.; за серпень 2013 року 1% х 30 х 363,00 = 108,9 грн.; за вересень 2013 року 1% х 31х 363,00 = 112,53 грн.; за жовтень 2013 року 1% х 30 х 363,00 = 108,9 грн.; за листопад 2013 року 1% х 31 х 363,00 = 112,53 грн.; за грудень 2013 року 1% х 31 х 385,80 = 119,60 грн.; за січень 2014 року 1% х 28 х 385,80 = 108,02 грн.; за лютий 2014 року 1% х 31 х 385,80 = 119,60 грн.; за березень 2014 року 1% х 30 х 385,80 = 115,74 грн.; за квітень 2014 року 1% х 31 х 385,80 = 119,60 грн.; за травень 2014 року 1% х 30 х 385,80 = 115,74 грн.; за червень 2014 року 1% х 31 х 385,80 = 119,60 грн.; за липень 2014 року 1% х 31 х 396,00 = 122,76 грн.; за серпень 2014 року 1% х 30х 396,00 = 118,80 грн.; за вересень 2014 року 1% х 31х 396,00 = 122,76 грн.; за жовтень 2014 року 1% х 30 х 411,90 = 123,57 грн.; за листопад 2014 року 1% х 31 х 411,90 = 127,69 грн.; за грудень 2014 року 1% х 31 х 411,90 = 127,69 грн.; за січень 2015 року 1% х 28 х (385,80-600) = 0 грн. (де 600 грн. сплата за січень 2015 року); за лютий 2015 року 1% х 31 х 385,80 = 119,60 грн.; за березень 2015 року 1% х 30 х (385,80-600) = 0 грн. (де 600 грн. сплата за березень 2015 року); за квітень 2015 року 1% х 31 х 385,80 = 119,60 грн.; за травень 2015 року 1% х 30 х 385,80 = 115,74 грн. Таким чином, загальна сума неустойки за період з 01.01.2010 року по 01.06.2015 року становить 5804 грн. 55 коп. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, стягнутих за виконавчим листом № 2/2550 від 25.09.2007 року виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за період з 01.01.2010 року по 01.06.2015 року в сумі 5804 грн. 55 коп. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 58 грн. 05 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial