Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 16.08.2010 року він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Сенсор Технолоджи» на посаді оператора станку з програмним управлінням в Дзержинському відділенні підприємства. В подальшому, у зв'язку з порушенням з боку відповідача законодавства про оплату праці, він вирішив звільнитись з підприємства відповідача. 22.07.2014 року його було звільнено із займаної посади. Відповідач у встановлені законодавством України строки не провів розрахунки з позивачем, заборгованість із заробітної плати складає 8873,46 грн. Крім того, позивач внаслідок неправомірних дій відповідача зазнав моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, та оцінює її у 2000 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Сенсор Технолоджи» з 16.08.2010 року по 22.07.2014 року на посаді оператора станку з програмним забезпеченням (а.с.7-8). Наказом №103-к від 22.07.2014 року був звільнений із займаної посади за власним бажанням згідно зі ст.38 КЗпП України (а.с. 8). В останній день роботи, 22.07.2014 року, відповідачем не був проведений повний розрахунок по всім належним позивачу до виплати сумам в порядку та строки, передбачені ст. 116 КЗпП України. Заборгованість по заробітній платі складає 8873,46 грн. (а.с. 9). Згідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Задовольняючи вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходив з наступного. Згідно ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 1 п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплатою йому належних грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що діями відповідача, які полягали у незаконному непроведенні розрахунків, позивачу було завдано моральної шкоди.

Outcome: approved