Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

В листопаді 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просило стягнути заборгованість за договором про надання кредиту в сумі 85884,96 швейцарських франків. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання кредиту в сумі 85884,96 швейцарських франків 96 сантимів, що еквівалентно 765922 грн. 77 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» 3441 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду змінити та стягнути з неї на користь банку заборгованість за договором про надання кредиту в сумі 17144,22 швейцарських франків, що еквівалентно 151726,38 грн. та 1517,26 грн. судового збору. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушені норми матеріального та процесуального права. Так, апелянт не заперечує проти наявності заборгованості за кредитом, проте не погоджується із розміром стягнутої заборгованості, вказуючи на те, що судом невірно та незаконно нарахована пеня. Так банк незаконно нараховував пеню по процентам за користування кредитом з 31.07.2008 року в сумі 26,57 швейцарських франків із застосуванням процентної ставки 2,00%. Також банк незаконно нараховував пеню по процентам за користування кредитом з 30.05.2008 року по 04.11.2012 року. Всього суд першої інстанції незаконно стягнув з апелянта 7934,8 швейцарських франків (що в еквіваленті становить 70222,98 грн.), пені з порушенням строку позовної давності. Крім того, апелянт сплачувала тіло кредиту, проте банк продовжував нараховувати на сплачену суму тіла кредиту проценти. А тому сума тіла кредиту, яка була надана банком в суд - 64327,51 швейцарських франків має бути зменшена на 7934, 80. Також має бути зменшена на 70222,98 грн. сума боргу, яка була безпідставно стягнута, як пеня замість погашення тіла кредиту. У зв»язку з наведеним, апелянт визнає свій борг перед банком в сумі 151726, 36 грн. Суд першої інстанції не звернув уваги, що валютою зобов»язання у кредитному договорі є гривня, а не швейцарський франк, тому що сума кредиту дорівнює 367700, 96 грн. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 11148167000, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 88000 швейцарських франків зі сплатою процентів за користування кредитом розмірі 8,99% річних, з кінцевим терміном повернення до 26 квітня 2017 року. При цьому є безпідставними доводи апеляційної скарги що в кредитному договорі валютою зобов»язання є гривня, а не швейцарський франк. Оскільки такі доводи спростовуються п.1.1. зазначеного Договору про надання кредиту №11148167000 від 27 квітня 2007 в якому позичальник зобов»язувався прийняти належним чином використовувати і повернути Банку кредит(грошові кошти) у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту відновлювальної кредитної лінії, що дорівнює 88 000,00 швейцарських франків 00 сантимів, та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. В графіку зменшення ліміту кредитно лінії який є невід»ємною частиною Договору про надання кредиту №11148167000 від 27 квітня 2007 року підписного також [PERSON] розмір заборгованості за основним боргом по кредиту визначений в швейцарських франках і станом на 27.04.2007 року становить 88. 000,00 швейцарських франків. Враховуючи зазначене також є безпідставними доводи апелянта про незаконність нарахування заборгованості по кредиту в іноземній валюті. 24 листопада 2008 року було укладено Додаткову угоду № 1 до договору, згідно якої було встановлено новий строк щомісячної сплати відсотків за користування кредитом. Додатковою угодою № 1 від 27 лютого 2009 року до Договору про надання кредиту від 27 квітня 2007 року, було встановлено новий кінцевий термін повернення кредиту - до 26 квітня 2019 року. Пунктом 9.2 договору про надання кредиту № 11148167000 від 27 квітня 2007 року сторони передбачили можливість зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення, про що банк повинен повідомити позичальника. Банком проводилося збільшення процентної ставки відповідно до умов договору, про що позичальника було належним чином повідомлено листами від 22.02.2008 року, від 09.06.2008 року та від 17.07.2008 року(ас.84,87,90). При цьому відповідно до умов п.9.2 Договору про надання кредиту від 27 квітня 2007 року, сторонами було погоджено процедуру зміни розміру процентної ставки за користування кредитними коштами в сторону її збільшення у зв»язку із зміною обставин кредитного ризику, та була дотримана визначена договором процедура підвищення процентної ставки; і відповідач не висловлював своєї незгоди із таким новим розміром процентної ставки, і таке збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами не суперечить положенням ст. 651 ЦК України. Пунктом 7.1 Кредитного договору за порушення позичальником (відповідачем), термінів погашення будь-яких своїх зобов»язань, передбачених цим договором, зокрема термінів повернення кредиту та термінів сплати процентів за кредит або комісії, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого(еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно із ст.ст. 1048 - 1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Оскільки, відповідач свої зобовязання за договором про надання кредиту належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 28 жовтня 2013 року виникла заборгованість, яка склалається з: 64327,51 швейцарських франків - заборгованість за кредитом, 17614,69 швейцарських франків заборгованість по процентам за користування кредитом, а також нарахованих позивачем санкцій у зв»язку з невиконанням зобов»язання а саме: 2196,60 швейцарських франків пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1746,16 швейцарських франків пеня за несвоєчасне погашення процентів, банк обґрунтовано у відповідності із правилами ст. 16 ЦК України звернувся до суду за захистом свого майнового права що виникло з кредитних правовідносин. Оцінивши фактичні обставини справи та визначивши правову природу спору, встановивши що відповідач всупереч умовам кредитного договору не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов»язання, суд обґрунтовано зобов»язав [PERSON] повернути банку грошові кошти відповідно до наданого останнім розрахунку з яким погоджується і апеляційний суд; оскільки надана позивачем Довідка -розрахунок заборгованості за кредитом (ас.28-39), враховує умови договору які не суперечать нормам ЦК України. У зв»язку з чим є безпідставним наведений представником [PERSON] розрахунок заборгованості по кредиту, та визнання у зв»язку з цим нею свого боргу перед Банком в сумі 151726,38 грн. Проте, апеляційний суд не може погодитися із визначеною позивачем сумою заборгованості пені за несвоєчасне погашення кредиту - 2196,60 швейцарських франків, та пені за несвоєчасне погашення процентів - 1746,16 швейцарських франків з яким погодився суд першої інстанції з таких підстав. Підставою, яка породжує обов»язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов»язання, яке визначається ст. 610 ЦК України. Відповідно до вимог ч.2ст.551 ЦК України та умов договору(п.7.1) розмір пені за прострочення виконання грошового зобов»язання визначений у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України станом на дату нарахування такої пені. Частиною 2 ст.258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. За правилами ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна даність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, правовий аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Виходячи із наявного в матеріалах справи поштового конверта у якому до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ПАТ»УкрСиббанку» з доданими до неї документами вбачається що, даний конверт здано до поштового відділення 11 листопада 2013 року(ас.49), саме із зазначеної дати слід обчислювати строк пред»явлення позову по справі. Суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги, погодившись із позивачем, яким проведено нарахування пені за період із 28.10.2012 року і по 27.10.2012 року(ас.38), хоча обрахування пені необхідно було розпочинати з дня звернення кредитора до суду, тобто з 11 листопада 2012 року. Виходячи із суми заборгованості для нарахування пені, 15% ставки пені(подвійна облікова ставка НБУ) розрахункової кількості днів у році відповідно до Кредитного договору та кількості днів прострочення, сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 11.11.2012 року і по 25.10. 2012 року складає: 11391,22* 15 %) / 360 * 15= 71,20 швейцарських франків що еквівалентно 638,66 грн., сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 11.11.2012 року по 25.10.2012 року складає: ( 8066, 35 *15%) / 360* 15 = 50,41 швейцарських франків що еквівалентно 452,18 грн. Таким чином, всього пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 11.11. 2012 року і по 27.10. 2013 року буде складати 2123,15 швейцарських франків що еквівалентно 19042,22 грн., за зазначений період пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом буде складати 1693,02 швейцарських франків що еквівалентно 15184,45 грн. Виходячи з наданих позивачем розрахунків є безпідставними доводи апелянта про те що позивач(банк) з 30.05 2008 року стягнув з відповідача пеню, оскільки неустойка(пеня) була обчислена банком у зв»язку з несвоєчасним виконанням [PERSON] грошового зобов»язання як зазначається, з 28.10 2012 року. У зв»язку із зменшенням суми стягнень з відповідача на користь позивача пені, підлягає зменшенню і загальна сума стягнення заборгованості за договором про надання кредиту від 27 квітня 2007 року, з 85884,96 швейцарських франків до 85763,35 швейцарських франків ( 85884,96-71,20 -50,41), що еквівалентно 731696,10 грн.( 765922,77- 19042,22-15184,45). Враховуючи, що при ухваленні судового рішення районним судом неповно з'ясовані обставини що мають значення для справи і що призвело до неправильного застосування норми матеріального права, однак помилки у прийнятому судом першої інстанції рішенні (щодо розміру сум що підлягають стягненню), можливо усунути без його скасування, не змінюючи його суті, то зазначене рішення суду підлягає частковому задоволенню. Узв»язку із зазначеним, необхідно викласти резолютивну частину рішення що стосується загального розміру боргу за Договором про надання кредиту від 27 квітня 2007 року та всіх його складових що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в наступній редакції: «Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання кредиту№11148167000 від 27 квітня 2007 року в сумі 85763,35 швейцарських франків (вісімдесят п»ять тисяч сімсот шістдесят три швейцарських франків 35 сантимів), що еквівалентно 731696 грн. 10 коп.,(сімсот тридцять одній тисячі дев»яносто шести гривням 10 коп.); з яких 64327 швейцарських франків 51 сантимів, що еквівалентно 573673 грн. 25 коп. - заборгованість за простроченим кредитом, 17614 швейцарських франків 69 сантимів, що еквівалентно 157087 грн. 95 коп. - заборгованість по простроченим процентам, 2123 швейцарських франків 15 сантимів, що еквівалентно 19042 грн. 22 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1693 швейцарських франків 02 сантимів, що еквівалентно 15184грн. 45 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів.

Outcome: partial