Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

в обгрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22 липня 2006 року №70 дск [PERSON] з 01 вересня 2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року №1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. 28 листопада 2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ (НАВС). 28 листопада 2007року між КНУВС,комплектуючим органом УМВС України в Хмельницькій області та відповідачем [PERSON] було укладено договір №Хм-136 про підготовку фахівця у КНУВС. Відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов»язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання -відшкодувати витрати пов»язані з утриманням у навчальному закладі. З 01 вересня 2006 року по 18 червня 2010 року відповідно до умов договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом КНУВС від 19 червня 2010 року №468 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Хмельницькій області. Таким чином, навчальним закладом умови договору виконано в повному обсязі. Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 03.07.2012 року №153 о/с відповідача звільнено з органів внутнрішніх справ на підставі поданого рапорта за власним бажанням. Тобто у порушення умов договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідно до ст.56 ЗУ «Про вищу освіту» від 17.01.2002 року №2984-111 який діяв на момент навчання та випуску відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Відповідач навчався в КНУВС з 01 вересня 2006 року по 18 червня 2010 року, вартість витрат пов»язаних з утриманням його у навчальному закладі становить 25 042 грн. 84 коп., які просять стягнути з відповідача та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги в повному обємі, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, що дає підстави для розгляду справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню з винесенням заочного рішення по справі. Судом обєктивно встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22 липня 2006 року №70дск [PERSON] з 01 вересня 2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Наказом №468 від 19.06.2010року випускнику [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю « Правознавство» (7.060101) і видано диплом спеціаліста, експертно-криміналістична спеціалізація. Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 03.07.2012 року №153 о/с [PERSON] звільнено з ОВС на підставі поданого рапорта за власним бажанням. Відповідно до ст.56 ЗУ «Про вищу освіту» від 17.01.2002 року №2984-111 який діяв на момент навчання та випуску відповідача, випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Як передбачено п.2.1.3 договору, виконавець зобов»язаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовими утриманнями за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами. Відповідно до укладеного договору між навчальним закладом і відповідачем пункт 2.3.6 договору передбачає, що відповідач зобов»язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п.3 договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов»язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Також, відповідно до п.3.2. договору підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є відмова від подальшого проходження служби в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов»язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв ( п.4.1. договору). Укладеним договором передбачено, що у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється у судовому порядку ( п.4.4. договору). Аналогічні положення щодо укладення договору та обов»язку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 року № 150 « Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» ( зареєстрований Міністерством юстиції України 29.05.2007року за №547/13814). Порядок відшкодування особами витрат, пов»язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затверджено ПКМУ від 01.03.2007 року №313. Як передбачено п. 2 вказаного порядку відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов»язаних з: грошовим ,продовольчим, речовим забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотньому напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до вимог ст. 525, 526, 623 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до чинного законодавства, одностороння відмова від зобовязань не допускається. Кредитор має право вимагати виконання зобовязання в будь-який час, а боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати завдані цим збитки. У відповідності до ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме відшкодування винною стороною збитків. Наданий суду розрахунок понесених навчальним закладом збитків не включає витрати за 1 рік прирівняний до періоду строкової військової служби і становить 25042,84 грн., що стверджується довідкою про перерахунок фактичних витрат, пов»язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ з 01.09.2006року по 18.06.2010року від 29.09.2014року.

Outcome: approved