Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

В лютому 2018 року органом опіки та піклування в особі Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, діючого в інтересах [PERSON], пред'явлено позов до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. [PERSON] перебуває на обліку управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах з 12.09.2016 року, в зв'язку з тим, що мати [PERSON] за станом здоров'я вихованням та утриманням дитини займатися не може. На даний час в судовому порядку вирішується питання щодо визнання її недієздатною. Батько з дитиною не проживає, матеріально не утримує, не займається вихованням дитини. Вихованням дитини займалася бабуся. 13.02.2018 року, згідно заяви бабусі, [PERSON] влаштована до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, де вона перебуває до цього часу. За період навчання [PERSON] в ЗОШ « СЗШ № 112» ДМР мати до школи не приходить через стан здоров'я, батько жодного разу в школі не з'являвся. 11.01.2018 року [PERSON] написав заяву начальнику управління-служби у справах дітей з проханням позбавити його батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO] Питання позбавлення батьківських прав розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 07.02.2018 року. Комісією ухвалено підготувати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] та позовну заяву. Представник позивача, що діє на підставі довіреності № 1 від 09.01.2018 р., надала суду заяву, в якій просила розглядати цивільну справу в порядку заочного порядку та на підставі наявних матеріалів справи. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх суд задовольнити. Справу просила розглядати за її відсутності. Представник третьої особи - Управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з'явився. Про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавав, з клопотанням про відкладанням розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами та з урахуванням того, що від відповідача заперечень до суду не надійшло, то суд вважає за можливе винести по справі заочне рішення суду відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, вирішивши належність допустимість, достовірність доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності й оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановив, що згідно Наказу управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 12.09.2016 року №33 [PERSON] [INFO] перебуває на обліку в управлінні-службі у справах дітей, як така, що опинився в складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що мати дитини вихованням, утриманням дитини займатися не може через стан здоров'я, батько з дитиною не проживає, вихованням, утриманням не займається. Батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Згідно акту обстеження умов проживання, складеного управлінням-службою у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради 09.09.2016 року за адресою: [ADDRESS], дитини [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON], братом [PERSON], [INFO], бабусею [PERSON]. Батько з сім'єю не проживає, матеріально не допомагає. Мати отримала важкі травми, не може виконувати батьківські обов'язки, потребує лікування. Вихованням дітей займається бабуся. Згідно акту від 09.11.2016 року, встановлено, що мати від травм вилікувалася, батько не займається вихованням дитини. Згідно акту обстеження умов проживання від 11.05.2017 року, вихованням та утриманням дітей займається мати, але з допомогою бабусі. 07.02.2018 року під час обстеження умов проживання дитини членами комісії встановлено, що мати виконувати свої батьківські обов'язки не може, вирішується питання визнання її недієздатною. Відповідно до Характеристики [PERSON] від 01.12.2017 року, виданої КЗО «Середня загальноосвітня школа № 112» ДМР, [PERSON] навчається в школі з 1 класу, в період з 2012 до 2016 року перебувала в місті Жовті води. Має навчальні досягнення низького рівня, на уроках пасивна, працює повільно, почуває себе невпевненою. Відповідно до інформації на сім'ю учениці від 01.12.2017 року, склад сім'ї [PERSON] є мати, яка є інвалідом після травми, бабуся, та брат. Батько з родиною не проживає. Психологічна обстановка в сім'ї напружена. Мати не працює. Матеріальний достаток сім'ї невисокий. Олександра приходить зі школи дуже пізно, пояснює тим, що вона гуляє. В зв'язку з тим, що мати за станом здоров'я не може належної уваги дитині, не впливає на неї, в основному вихованням займається бабуся [PERSON], але вона також не має впливу на дівчинку, [PERSON] була направлена за заявою бабусі та згодою матері до КЗ соціального захисту «Центр соціально-психологічної реабілітації «Барвінок», де і перебуває до цього часу. [PERSON] в 2016 році була направлена до центру соціального захисту та повернута за заявою матері. Враховуючи вищевикладене позивач дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], про що Шевченківською районною у місті Дніпрі радою було складено відповідний висновок від 15.02.2018 року № 13/15-35. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Положеннями вищевказаних статей визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють право на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до частини 1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Приймаючи до уваги, що позбавлення відповідача батьківських прав не припиняє його обов'язку щодо матеріального утримання дитини, то згідно положеннями ст.ст. 180,181.182,184,191 СК України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь державного закладу, опікуна, піклувальника, прийомних батьків чи батьків-вихователів де буде виховуватись його дитина [PERSON], [INFO]. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивач за законом був звільнений від оплати судових витрат при подачі позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1419 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved