Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з 02.08.2012р. перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 66. Вказує, що під час спільного подружнього життя у них народилося четверо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач у встановленому законом порядку своє батьківство відносно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не оспорює, водночас між ними існує спір щодо батьківства відповідача відносно [PERSON] . Позивачка зазначає, що вона проживає з дітьми разом, та відповідач проживає окремо від них. Вказує, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, вони є різними людьми, в них різні характери, погляди на життя та майбутнє, матеріальне утримання сім`ї. Зазначає, що шлюб існує формально, вони як сім`я разом не проживають впродовж останіх півтора роки, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Вона з дітьми проживає в [ADDRESS] , а відповідач проживає в [ADDRESS] . Вказує, що між ними відсутні навіть формальні ознаки, які характеризують сім`ю. Вважає, що оскільки між ними відсутні будь-які почуття, вони не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, шлюб між ними існує формально, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей. Просить шлюб розірвати та вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 21.07.2021 року відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просила розірвати шлюб з відповідачем. Пояснила, що впродовж останніх двох років вона з відповідачем разом не проживає, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного бюджету не мають та спільного побуту не ведуть. Вона з дітьми проживає в [ADDRESS] , та відповідач проживає окремо від них. Спір щодо місця проживання дітей між ними відсутній. Зазначила, що вона з відповідачем має трьох спільних дітей та наймолодша донька [PERSON] , не зважаючи на те, що народжена під час її перебування у шлюбі з відповідачем, не є донькою відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач визнає обставини, викладені у позовній заяві, підтримує необхідність розірвання шлюбу, строк на примирення просив не давати, оскільки рішення про розірвання шлюбу є виваженим та на даний час між сторонами відсутні будь-які формальні ознаки властиві для сім`ї. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 66, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилось четверо дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 20.11.2012р., серії [NUMBER] від 22.05.2015 р., серії [NUMBER] від 16.05.2017 р., серії [NUMBER] від 23.04.2020 р. З пояснень сторін судом встановлено, що відповідач оспорює своє батьківство відносно малолітньої дитини [PERSON] з приводу чого він звернувся до суду, та позивачкою не заперечується факт відсутності кровного споріднення між відповідачем та її молодшою донькою [PERSON] . Відповідно до\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до\~ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки вони впродовж тривалого періоду проживають окремо, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 12.07.2021 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачкою при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., а відтак з огляду на визнання відповідачем позову та задоволення позову у повному обсязі, вказаний розмір судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 50 відсотків. На підставі ст.ст.105, 110 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved