Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею права власності на 1/3 частину автомобіля ВМW-328, 1998 року випуску, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та витребувати 1/3 частину цього автомобіля з незаконного володіння [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10 серпня 2013 року, [INFO] року [PERSON] помер. Відповідачі є батьками померлого [INFO] року [PERSON] До складу спадщини має входити автомобіль ВМW-328, 1998 року випуску, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який був придбаний [PERSON] у грудні 2012 року. Вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину вказаного транспортного засобу, оскільки після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] без її, як одного із спадкоємців, згоди здійснив перереєстрацію вказаного автомобіля на своє, відповідача, ім»я. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а тому помилковим є висновок суду про те, що право на спірний автомобіль у неї виникло тільки з моменту подання заяви про прийняття спадщини. Особа яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що [PERSON] помер [INFO] року, тобто з цієї дати припинилася правоздатність фізичної особи та припинилося право власності померлого на спірний автомобіль, договір є укладеним в момент одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, а тому довідка-рахунок від 12 серпня 2014 року та перереєстрація [PERSON] 14 серпня 2014 року спірного транспортного засобу не є укладанням договору купівлі-продажу автомобіля між [PERSON] та [PERSON], а висновок суду про те, що автомобіль вибув із складу спадкового майна на підставі цивільно-правової угоди, без визнання якої недійсною, неможливо задовольнити позов, є помилковим. Особа яка подала апеляційну скаргу зазначає, що посилання суду на те, що [PERSON] 11 червня 2014 року зняв спірний транспортний засіб з реєстрації для реалізації суперечить письмовим доказам по справі. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що позивачка перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року. Відповідачі є батьками [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер. Позивачка 15 жовтня 2014 року звернулась до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], [PERSON] 12 серпня 2014 року звернулась до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], [PERSON] 28 жовтня 2014 року звернулась до нотаріального органу з заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь [PERSON] [PERSON] на праві власності належав автомобіль ВМW-328, 1998 року випуску, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який був придбаний 29 грудня 2012 року. На підставі довідки-рахунку серії ВІА № 853154 від 12 серпня 2014 року ( купівля-продаж), проведена 14 серпня 2014 року перереєстрація автомобіля ВМW-328, 1998 року випуску, № кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], на [PERSON] Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що [PERSON] 11 червня 2014 року зняв спірний автомобіль з реєстраційного обліку для реалізації, довідка-рахунок від 12 серпня 2014 року є доказом укладання договору купівлі-продажу, право власності на спадкове майно виникає у спадкоємця з моменту подання відповідної заяви, на момент подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини спірний автомобіль вже вибув зі складу спадкового майна на підставі договору купівлі-продажу, який позивачка не оскаржує. Проте, з таким висновком не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Посилання суду першої інстанції на те, що [PERSON] 11 червня 2014 року зняв спірний автомобіль з реєстраційного обліку для реалізації є безпідставним, оскільки за даними Центру надання послуг, пов»язаних з використанням автотранспортних засобів [PERSON] з 29 грудня 2012 року та до [INFO] року не знімав спірний автомобіль з реєстраційного обліку, а відповідач [PERSON] 11 червня 2015 року зняв транспортний засіб з реєстраційного обліку для реалізації. [PERSON] помер [INFO] року, тобто , за приписами ч.4 ст. 25 ЦК України та ч.1 ст. 346 ЦК України, в цей момент припинилася його цивільна правоздатність та його право власності на спірний автомобіль. Відповідно до ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу є двостороннім договором, правоздатність [PERSON] припинилася [INFO] року, а тому довідка-рахунок від 12 серпня 2014 року не є доказом укладання договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 215 ЦК України передбачені підстави для визнання недійсними вчинених правочинів. Правочин, який не був вчинений, не може визнаватися недійсним. За таких обставин, апеляційний суд знаходить, що договір купівлі-продажу транспортного засобу між [PERSON] та [PERSON] укладений не був, а тому є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що на момент подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини спірний автомобіль вже вибув зі складу спадкового майна на підставі договору купівлі-продажу, який позивачка не оскаржує, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, визнавши за нею право власності на 1/3 частину спірного автомобіля. Позовні вимоги [PERSON] про витребування на її користь 1/3 частини спірного автомобіля задоволенню не підлягають, оскільки транспортний засіб є неподільною річчю. З урахуванням того, що позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, з відповідачів на користь позивачки слід стягнути половину понесених судових витрат, тобто по 316 грн. 68 коп. з кожного ( а.с. 1, 2, 113).

Outcome: partial