overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

В Краматорський міський суд надійшов позов органу опіки та піклування Краматорської міської Ради до [PERSON] про звільнення від повноважень опікуна. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги і суду показала, що відповідача [PERSON] рішенням виконкому Пролетарської районної Ради м.Донецька від 13.11.2013 року призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. Родина мешкала в м.Донецьку. 09.12.2014 року відповідач звернувся до позивача із заявою про влаштування свого підопічного до міського притулку, у зв'язку з тим, що останній відмовлявся проживати з опікуном через проведення на території міста Антитерористичної операції. В теперішній час [PERSON] перебуває у притулку для дітей служби у справах дітей Краматорської міської Ради. Просить звільнити відповідача від повноважень опікуна над [PERSON] В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В судовому засіданні представник третьої особи показав, що вважає позов обґрунтованим та просить його задовольнити. Суд, вислухав учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 241 ч.2 ЦПК України, суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна. Так, у судовому засіданні встановлено, що рішенням виконкому Пролетарської районної Ради м.Донецька від 13.11.2013 року призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. В теперішній час останній не бажає мешкати в родині опікуна в м.Донецьку, оскільки там проходять бойові дії. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов Органу опіки та піклування Краматорської міської Ради є обґрунтованим, у зв'язку з чим [PERSON] слід звільнити від повноважень опікуна над [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

ВК «Сількомунсервіс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків вказуючи, що при перевірці дотримання Правил користування системою водопостачання в с.Старосілля працівниками позивача було виявлено без облікове споживання питної води відповідачем. Такими діями відповідача ВК «Сількомунсервіс» заподіяно матеріальні збитки, розрахунок яких здійснено на підставі п. 3.2; 3.3; 3.4 Правил користування системами водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, сума яких складає 6583грн.68 коп. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно не відшкодовує завдані збитки позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача суму позивних вимог зменшив, вказавши, що сума збитків, яка підлягає стягненню з відповідача складає 1200 грн. При цьому пояснила, що в ході перевірки дотримання Правил користування системою водопостачання в с. Старосілля у гр. [PERSON] виявлено факт без облікового споживання води. [PERSON] є споживачем водопостачання, з нею укладено позивачем відповідний договір, на крані стоїть лічильник води. Однак при перевірці виявили ще одну трубу з водо системи, яка проведена до будинку помимо лічильника. Відповідачка дану обставину намагалася приховати від працівників позивача. Завдані нею збитки складають 1200 грн. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнала повністю і пояснила, що про ще один водопровід не знала. Коли покійний чоловік проводив воду до будинку - у ванну кімнату, вона вважала, що він підключився до основної водо системи - тобто через лічильник. За воду завжди платила, заборгованості не мала, тому і не сказала про дану обставину працівником позивача. Не заперечує проти примусового стягнення суми позовних вимог, оскільки із-за відсутності коштів не може добровільно сплатити суму збитків. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи суд приймає до уваги слідуюче. [PERSON] є абонентом ВК «Сількомунсервіс» та споживачем послуги водопостачання, що підтверджується договором №8 від 01.01.2014р. Водопостачання обліковується лічильником 21.07.2014р. при перевірці дотримання Правил користування системами водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, працівниками ВК «Сількомунсервіс» було виявлено без обліковий кран у будинку [PERSON], який знаходився у ванній кімнаті в робочому стані, що підтверджується відповідним актом перевірки системи водопостачання від 21.07.2014р., підписаним відповідачкою. Сума завданих збитків від без облікового споживання води відповідно до розрахунку складає 6583грн. 68коп. Однак у судовому засіданні представник позивача зменшив суму позовних вимог, вказавши, що сума, яка підлягає стягненню з відповідачки складає 1200 грн. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

В Кузнецовський міський суд Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу в порядку зворотньої вимоги в сумі 11 139 (одинадцять тисяч сто тридцять девять) грн. 85 коп., сплаченої за кредитним договором №589 від 07 серпня 2008 року поручителем, та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання в сумі 1002 (одна тисяча дві) грн. 59 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є поручителем згідно з умовами кредитного договору №589, укладеного між кредитною спілкою «Полісся кредит» і [PERSON] 07 серпня 2008 року. Згідно з доводами [PERSON], викладеними ним у позовній заяві, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобовязань згідно вищевказаного кредитного договору ним було сплачено 11139 (одинадцять тисяч сто тридцять девять) грн. 85 коп. у рахунок погашення заборгованості відповідачки перед кредитною спілкою «Полісся кредит» у порядку виконання судового наказу Кузнецовського міського суду Рівненської області №2-н-332/09 шляхом стягнення із заробітної плати по місцю роботи. Позивач вказав, що незважаючи на предявлення ним до [PERSON] письмової вимоги про повернення сплаченого за неї боргу, відповідачка дану вимогу проігнорувала та борг не повернула, чим порушила вимоги ст.556 ЦК України та умови кредитного договору від 07 серпня 2008 року. Окрім стягнення із [PERSON] зазначеного боргу в порядку зворотної вимоги (регресу), [PERSON] просить суд на підставі ч.2 ст.625 ЦК України стягнути з відповідачки в його користь три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1002 (одна тисяча дві) грн. 59 коп. у звязку із простроченням виконання грошового зобовязання за період часу з 01 вересня 2013 року до 01 вересня 2015 року. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду справи. 29 грудня 2015 року позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить суд здійснити розгляд справи без його участі. Із змісту вказаної заяви слідує, що [PERSON] повністю підтримує заявлені позовні вимоги, підтверджує факт неповернення йому [PERSON] боргу та не заперечує проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення. Відповідачка [PERSON] повторно не зявилася у судове засідання, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена судом про час, дату і місце розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень проти позову відповідачка суду не надала. Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] [PERSON], та [PERSON]. Інші власники [PERSON] та [PERSON] померли. Крім того, в даній квартирі з 2010 року був зареєстрований ще відповідач [PERSON]. Який проживав у цій квартирі до 16 лютого 2013р. Після цього забрав свої речі та виїхав у невідомому напрямку. Досі нічого не відомо, де він перебуває. В даний час [PERSON] проживає з дітьми в Польщі. Так як відповідач [PERSON] більше року не проживає за зареєстрованим місцем проживання, вони просять визнати його таким, що втратив право на користування житлом в м.Золочеві по вул. Львівській 61/14. Його реєстрація є перешкодою їм у оформленні соціальних пільг. Позивачі [PERSON] та [PERSON] подали в суд заяви у яких просили суд розгляд справи проводити без них, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять його задоволити. Відповідач у суд не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому порядку про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає, що позов слід вирішити на підставі наявних і справі доказів ухваливши заочне рішення. Оцінивши докази суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] в .м Золочеві, то вона належить на праві спільної часткової власності [PERSON]С, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З копії свідоцтва про одруження № 158826 вбачається, що позивачка [PERSON]В одружилася і після шлюбу є прізвище [PERSON]. З копії свідоцтва про одруження № 099193, № 145148 видно, що [PERSON] двічі брала шлюб і на даний час її прізвище [PERSON]. Копіями свідоцтв про смерть № 079273 та № 273998 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] померли. Актами перевірки паспортного режиму від 19.12.2014р., 11.03.2015р., 19.06.2015р., 15.09.2015р. стверджується, що [PERSON] за адресою м.Золочів вул. Львівська 61/14 не проживає. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач більше року не проживає в [INFO], тому позивачі правомірно вимагають його позбавити право проживання у їх квартирі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Власником будинку № 72 по вул. В.Івасюка (3-го Інтернаціоналу) в м. Краматорську Донецької області є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтвами про право на спадщину за законом від 24.01.1997 року та 08.12.2000 року, технічним паспортом. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO] (3-го Інтернаціоналу), буд. 72, що підтверджується довідками № 41746 від 20.11.2018 року, № 44725 від 14.12.2018 року, виданих Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської мвської ради. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO] (3-го Інтернаціоналу), буд. 72, але фактично не проживають, що підтверджується Актом про не проживання № 670 від 20.11.2018 року. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідачами не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише письмові докази позивача та вважає їх обгрунтованими. Таким чином, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відповідачі порушують її право в користуванні власністю, у звязку з їх реєстрацією, але фактичним не проживанням за адресою [INFO] (3-го Інтернаціоналу), буд. 72. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. В.Івасюка (3-го Інтернаціоналу), буд. 72. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн., по 352.40 грн з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

В лині 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. В даний час з відповідачем шлюб розірвано, відповідач переїхав на інше місце проживання, допомоги у вихованні дитини не надає. У зв'язку з відмовою відповідача добровільно надавати допомогу на дитину, позивач просить стягувати з нього аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки від заробітку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, та просила задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, надав суду пояснення в яких вказав, буде сплачувати аліменти. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я дитини, відповідача, який має інвалідність, не працює, інших утриманців, непрацездатних батьків, яким він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, не має. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на одну дитину у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход державного бюджету судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

В липні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про надання у володіння та користування частини квартири [ADDRESS], що знаходиться у спільній сумісній власності сторін. Позовні вимоги мотивує порушенням відповідачкою норм ЦК України щодо обмеження його права власності на спільне сумісне майно через відсутність згоди співвласника щодо порядку користування квартирою та створення неможливих для спільного проживання умов просить ухвалити судове рішення у відповідності із запропонованим ним порядком користування житлом. Відповідач позов не визнала через наявну в квартирі перебудову, внаслідок якої на разі втрачена ізоляція житлового приміщення, яке пропонує їй в користування позивач. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними на обґрунтування заявлених вимог та заперечень докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що 06.02.2008 р. подружжя [PERSON] згідно із договором купівлі-продажу придбали у спільну сумісну власність двокімнатну квартиру [ADDRESS]. (а.с. 7). Як пояснили суду сторони, вкрай напружена обстановка в сімї, змушує їх до встановлення певного порядку в користуванні спільним майном та неможливістю дійти такої згоди. Сторони не заперечили також тієї обставини, що в спірній квартирі ними було проведене самовільне перепланування прибрана стіна, що розєднувала кімнату житловою площею 16,8 кв.м. /кімнату, яку позивач просить виділити в користування відповідачу/ та кухню, що підтверджене в матеріалах справи також відповідним актом обстеження (а.с. 32). Відповідно до положень ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Житлове приміщення, що виділяється згідно із нормою ст..50 ЖК України має відповідати загальним вимогам, що ставляться до жилих приміщень. Отже, враховуючи характер взаємовідносин, які склалися між співвласниками житлового приміщення, з огляду на предмет заявлених позовних вимог, суд вважає, що запропонований позивачем варіант визначення порядку користування житловим приміщенням, з огляду на кількість жилих приміщень та їх планування в спірній квартирі порушить житлові / з точки зору ізоляції/ права відповідача, з огляду на що заявлені ним вимоги є такими, що не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

В липні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про надання у володіння та користування частини квартири [ADDRESS], що знаходиться у спільній частковій власності сторін. Позовні вимоги мотивує порушенням відповідачкою норм ЦК України щодо обмеження його права власності на спільне часткове майно - через відсутність згоди співвласника щодо порядку користування квартирою та створення неможливих для спільного проживання умов просить ухвалити судове рішення у відповідності із запропонованим ним порядком користування житлом. Відповідач позов не визнала, посилаючись на ту обставину, що запропонований позивачем варіант визначення порядку користування квартирою порушить її права власника, оскілки зменшить її частку у спільній власності, а також порушить її право на ізоляцію, оскільки вихід на балкон, який позивач просить залишити у спільному користуванні і користується ним, можливий лише через кімнату, яку він просить виділити їй в користування. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними на обґрунтування заявлених вимог та заперечень докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що 11.06.2004 р. подружжя [PERSON] на умовах приватизації набули право спільної часткової власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS]. (а.с. 10). Як пояснили суду сторони, після розірвання шлюбу вкрай напружена обстановка в сім'ї, змушує їх до встановлення певного порядку в користуванні спільним майном та неможливістю дійти такої згоди. Відповідно до положень ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Житлове приміщення, що виділяється згідно із нормою ст..50 ЖК України має відповідати загальним вимогам, що ставляться до жилих приміщень. Отже, враховуючи характер взаємовідносин, які склалися між співвласниками житлового приміщення, з огляду на предмет заявлених позовних вимог, суд вважає, що запропонований позивачем варіант визначення порядку користування житловим приміщенням, з огляду на кількість жилих приміщень, їх планування в спірній квартирі та розмір часток кожного із співвласників порушить житлові / з точки зору ізоляції/ та майнові права відповідача, з огляду на що заявлені [PERSON] вимоги є такими, що не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], в склад якого входить: житловий будинок літ. Б, колодязь №1, огорожа №2-4 посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON] залишилось спадкове майно, яке вона як спадкоємець за законом своєчасно прийняла, інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку, немає. Відповідачі від спадщини відмовилися. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. В матеріалах справи є заява [PERSON] про розгляд справи в його відсутності, позов визнає. Інші відповідачі були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи через оголошення в пресі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті матері позивачки [PERSON] [INFO] року в с. Ванчиківці Новоселицького району залишилось спадкове майно, на яке позивачка має право як спадкоємець за законом. Вона своєчасно прийняла спадщину, але не може оформити право власності на неї у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на ім'я спадкодавця. Відповідачі спадщину не прийняли і не претендують на неї. Факт родинних відносин між позивачкою та [PERSON] підтверджується матеріалами справи. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Магальської сільради Новоселицького району про визнання права власності на 1\\2 частку домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], в склад якого входить: житловий будинок літ. А, літня кухня літ.Б , сарай літ.В, сарай літ.Г. ,сарай літ.Д, вбиральня літ.Е, огорожа №1-2, колодязя №3 посилаючись на те, що після смерті її чоловіка [PERSON] залишилось спадкове майно, яке вона як спадкоємець за законом своєчасно прийняла, інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку, немає. В судовому засіданні позивачка позов підтримала Представник сільради в судове засідання не з'явився, однак від сільради надійшов лист, в якому вона просить розгляд справи провести без участі її представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки , перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, а рішення по справі слід винести при попередньому розгляді справи. Судом встановлено, що після смерті громадянки [PERSON], залишилось спадкове майно, на яке позивачка має право як спадкоємець по законом першої черги . Вона своєчасно прийняла спадщину, але не може оформити право власності на неї у зв'язку з відсутністю право установчих документів оформлених на ім' я спадкодавця. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маршинецької сільської ради Новоселицького району, в інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS], в склад якого входить: житловий будинок літ. А,гараж літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г., сарай літ.Д, сарай літ.Е. вбиральня літ.Є.,питна колонка №1,огорожа №2-4 посилаючись на те, що після смерті її чоловіка [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказаного домоволодіння. Донька [PERSON] як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняла спадщину. Позивачка просила визнати права власності на дане домоволодіння за [PERSON] В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи є лист Маршинецької сільської ради Новоселицького району,з якого видно, що вона просить розглянути справу провести без участі її представника,позов визнає. Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] [INFO] року в [ADDRESS] залишилось спадкове майно, на яке неповнолітня [PERSON] має право, як спадкоємець за заповітом. Вона своєчасно прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які мають право на спадкове майно немає. На підставі ст.ст. 328, 1268, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved