overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає кошти на утримання синів, нести витрати по їх утриманню самостійно їй важко, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1 000 грн. на кожного щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до їх повноліття. В судовому засіданні представник позивачки повністю підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проте зазначив, що на даний час не працює, буде намагатися влаштуватися на роботу та допомагати своїм дітям. Вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів є розумним. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 року. (а.с. 7). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.03.2014 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. В свідоцтві про народження дітей батьком записаний відповідач - [PERSON] (а.с.8-9). Як зазначив в судовому засіданні представник позивачки, відповідач матеріальну допомогу на утримання синів не надає, а тому вона скористалася своїм правом вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Причому обов»язком особистим і індивідуальним. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Підставою для присудження аліментів у твердій грошовій сумі є та обставина, що відповідач є працездатним, але не працює, проте, суд вважає, що він спроможний надавати позивачці аліменти на утримання їх дитини. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі, щомісячно в розмірі 1 000 гривень на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач не надає кошти на утримання дитини, нести витрати по її утриманню самостійно їй важко, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів до досягнення донькою повноліття, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, зазначив, що згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина в розмірі ? частити з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2010 року. (а.с. 5). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який проживає разом з позивачкою (а.с. 7). В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач - [PERSON] Як зазначила позивачка, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим і індивідуальним. Відповідач є працездатним, працює приватним підприємцем, а тому суд вважає, що він спроможний надавати позивачці аліменти на утримання їхньої дитини. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, пояснюючи це тим, що 22.02.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №28. Від шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. У сторін постійно виникали сварки та непорозуміння. На сьогоднішній день сторони вже рік проживають окремо. Налагодити сімейні стосунки позивачка не бажає. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, де просив справу слухати у його відсутність, проти позову не заперечує, просив позов задовольнити. Вислухавши сторін, дослідивши докази, зібрані в справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, та не оспорювалось сторонами той факт, що 22.02.2003 року між сторонами було укладено шлюб. Це підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 22.02.2003 року. Від шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] це підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 08.07.2003 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. У сторін постійно виникали сварки та непорозуміння. На сьогоднішній день сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], який своїм заповітом від 1 листопада 2007 року заповів їй (позивачці) належну померлому земельну ділянку площею 0,8913 га, яка знаходиться на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області. Про наявність даного заповіту та земельної ділянки позивачці стало відомо лише в 2013 році. Коли вона (позивачка) звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] для прийняття спадщини після смерті [PERSON], то нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що вона пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини. Вважала причину пропуску даного строку поважною, оскільки не знала про існування заповіту та спадкового майна, просила надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном три місяці. В судове засідання позивачка не з'явилась, її представник [PERSON] просила справу розглядати без її участі. Відповідач - Шибенська сільська рада свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі. Третя особа - приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], який своїм заповітом від 1 листопада 2007 року заповів позивачці належну йому земельну ділянку площею 0,8913 га, розташовану на території Шибенської сільської ради Бородянського району Київської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.4,8,10). Позивачка у шестимісячний термін не звернулась до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавці, посилаючись на те, що не знала про наявність вказаних заповіту та земельної ділянки, а дізналась про них лише в 2013 році. Своїм листом від 25 січня 2014 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. За таких обставин, оскільки позивачка не звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через те, що не знала про існування спадкового майна та заповіту, складеного на її ім»я, то суд, вважаючи причину пропуску нею строку для прийняття спадщини поважною, визнає за необхідне надати їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті спадкодавця терміном три місяці з моменту набрання чинності даним рішенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

в лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2002 року. Дітей, народжених у шлюбі, сторони не мають. Постійні подружні зради [PERSON], грубе ставлення до сина позивачки, призвели до фактичного припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. Майнового спору сторони не мають, вважає примирення між сторонами неможливим. Посилаючись на викладені обставини позивачка просила суд розірвати шлюб, укладений 06.09.2002 року, зареєстрований у ВРАГС Оболонського РУЮ в м. Києві, актовий запис 1172. Позивачка в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала суду клопотання в якому просила розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що сторони припинили спільне проживання з 12.01.2014 року. Відповідач в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи надав суду клопотання в якому просив розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що сторони припинили спільне проживання з 12.01.2014 року Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 06.09.2002 року у ВРАГС Оболонського РУЮ в м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 1172, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). З 12 січня 2014 року сторони не проживають сумісно, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

в лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2003 року. У шлюбі у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на шлюб та сім'ю, що призводило до суперечок та сварок. З січня 2012 року сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Майнового спір, питання проживання та утримання дитини вирішені сторонами у добровільному порядку. Вважає примирення між сторонами неможливим. Посилаючись на викладені обставини позивачка просила суд розірвати шлюб, укладений 12.09.2003 року, зареєстрований у ВРАГС Оболонського РУЮ в м. Києві, актовий запис 1271. Позивачка в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала суду клопотання в якому просила суд розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи надав суду клопотання в якому просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 12.09.2003 року у ВРАГС Оболонського РУЮ в м .Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 1271, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), згідно якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] З січня 2012 року сторони не проживають сумісно, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дитини сторони дійшли згоди. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

в лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.07.1993 року. Дітей, народжених у шлюбі, сторони не мають. Різні погляди на шлюб та сім'ю призвело до того, що протягом останніх шести років сторони не проживають сумісно, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство. Майнового спору сторони не мають. Посилаючись на викладені обставини позивачка просила суд розірвати шлюб, укладений 15.07.1993 року, зареєстрований у ВРАГС Дарницького РУЮ в м. Києві, актовий запис 1313. Позивачка в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала суду клопотання в якому просила розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що сторони припинили спільне проживання з 26.07.2008 року. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу заочно на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 15.07.1993 року у ВРАГС Дарницького РУЮ в м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 1313, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). З 28.07.2008 року сторони не проживають сумісно, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

в лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.01.2010 року. У шлюбі у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на шлюб та сім'ю. Сторони не мають майнового спору та дійшли згоди з питання проживання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала суду клопотання в якому просила суд розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що з 19.10.2013 року проживає окремо від відповідача. Позовні вимоги підтримала, просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи надав суду клопотання в якому просив розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що визнає позовні вимоги, просив суд розірвати шлюб. Зазначив, що з 19.10.2013 року проживає окремо від позивачки. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 16.01.2010 року у Лівобережним ВРШ м. Києва з державним центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 29, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). [INFO] народилась [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5), згідно якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] З 19.10. 2013 року сторони не проживають сумісно, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дитини сторони дійшли згоди. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

в лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 18.11.2000 року. У шлюбі у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на шлюб та сім'ю, що призводило до суперечок та сварок. Майновий спір, питання проживання та утримання дитини вирішені сторонами у добровільному порядку. Вважає примирення між сторонами неможливим. Посилаючись на викладені обставини позивачка просила суд розірвати шлюб, укладений 18.11.2000 року, зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис 304. Позивачка в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила суд розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнав. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 18.11.2000 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 304, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5), згідно якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] Сторони не проживають сумісно, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дитини сторони дійшли згоди. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

в лютому 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2007 року. У шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON]. З вересня 2011 року відповідач почав проживати окремо від позивачки, що призвело до припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Майновий спір, питання проживання та утримання дитини вирішені сторонами у добровільному порядку. Позивачка в судове засідання не з'явилась. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила суд розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що з вересня 2011 року проживає окремо від відповідача. Позовні вимоги підтримала, просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що визнає позовні вимоги, просив суд розірвати шлюб. Зазначив, що з вересня 2011 року проживає окремо від позивачки. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. 27.10.2007 року у ВРАЦС Оболонського РУЮ в м .Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 1973, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3), згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON] З вересня 2013 року сторони не проживають сумісно, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не приймають участі у житті один одного, зберігати сім'ю не мають наміру, стосовно проживання дитини сторони дійшли згоди. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що примирення між сторонами неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved