Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

в обгрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що 26.07.2005 року між нею та відповідачем, [PERSON] укладено договір, яким врегульовано відносини між ними стосовно проживання її дочки, [PERSON]»яни Анатоліївни, [INFO], участі в забезпеченні умов проживання дитини, умови здійснення відповідачем права на особисте виховання дитини та розмір і порядок сплати відповідачем аліментів на дитину. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий №2719. Відповідно до п.3 вказаного договору відповідач [PERSON] зобов»язався сплачувати на дитину аліменти в сумі 100дол.США, що еквівалентна до української гривні щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з яких суму, що еквівалентна 50 дол.США налічкою, а суму еквівалентну 50 дол.США перераховувати на рахунок дитини, про що періодично інформувати позивачку. Взяті зобов»язання відповідач виконує в неповному обсязі, зокрема: аліменти, визначені до сплати їй налічкою в розмірі еквівалентному 50 дол.США відповідач з травня місяця 2014 року по даний час виконує частково, а саме перераховує лише в сумі 500 грн. щомісячно. Всього з травня 2014 року по травень 2015 року заборгованість відповідача становить 4000 (чотири тисячі) гривень. Аліменти в сумі, що еквівалентна 50 дол.США, які відповідач зобов»язався перераховувати на рахунок дитини, він не перераховував і не перераховує. З дня укладення договору відповідач жодного разу не проінформував її щодо виконання договору в частині перерахування на рахунок дитини аліментів в сумі, що еквівалентна 50 дол.США. Її звернення до відповідача з приводу взятих зобов»язань щодо повідомлення в якому банку ним відкрито рахунок та в якій сумі ним перераховано аліменти відповідач проігнорував, що також свідчить про невиконання відповідачем взятих на себе згідно умов договору зобов»язань. Сума аліментів, яка підлягає до стягнення з відповідача в частині взятих ним на себе зобов»язань щодо перерахунку на рахунок дитини щомісячно аліментів в сумі, що еквівалентна 50 дол.США становить 50 397,5 грн. Загальна сума заборгованості відповідача по аліментах згідно взятих на себе зобов»язань за договором станом на травень 2015 року становить 54 397,5 грн., які позивачка просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивачка, уточнила заявлені вимоги, просить позов задовольнити в сумі 53135,0 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він щомісячно сплачував позивачці аліменти на утримання дочки в розмірі більшому ніж еквівалентному 50 дол. США,тому сума аліментів переплачена. Окрім того він відкрив на ім»я дочки валютний рахунок і відкладав на нього кошти, про що подав відповідні рахунки, яка сума була відкладена повідомити не може, оскільки рахунок відкритий на ім»я дочки, тому в позові просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що відповідно до договору укладеного нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу [PERSON] 26 липня 2005 року врегульовано відносини між колишнім подружжям [PERSON] стосовно проживання їхньої спільної дитини [PERSON]»яни Анатоліївни, [INFO], а також відповідно до п.3 вказаного договору після розірвання шлюбу [PERSON] зобов»язувався сплачувати на дитину аліменти в сумі, що еквівалентно до української гривні 100 (сто) дол..США щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з яких сума, що еквівалентна 50 дол.США налічкою на руки позивачки, а іншу суму еквівалентну 50 дол.США перераховує на рахунок дитини, про що періодично інформує бувшу дружину. Відповідно до укладених умов вказаний договір є грошовим зобов»язаннням відповідача [PERSON] перед позивачкою [PERSON] Відповідно до ст..509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст..614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов»язання за вказаним договором. Так, відповідач вказує на переплату розміру аліментів в сумі еквівалентній в гривні до 50 дол. США, проте невірно наводить курс доллара США , який змінювався починаючи з 2008 року. Враховуючи переплату вказану відповідачем він недоплатив позивачці в перерахунку на гривню, що еквівалентна 50 дол. США , починаючи з липня 2005 року по травень 2015 року 5294,5 грн. (48681,5 грн. (мав би заплатити) 43387грн. (які заплатив) = 5294,5 грн.) Окрім того відповідач зобов»язався сплачувати на рахунок доньки до її повноліття суму еквівалентну 50 дол. США. Про що ним надано суду платіжні документи про перерахування коштів на вклад №9-1049-000003 від 02.11.2005року в сумі 505 грн. та вклад №9-0211-000001 від 12.03.2006 року в сумі 252,50 грн. в Укрінбанку проте такі рахунки на ім»я [PERSON] в Укрінбанку відсутні. За повідомленням ліквідатора банку на запит суду отримано відповідь від 25.05.2016 року № 2127/0/25.16 що банком проведено пошук рахунків засобами автоматизованої банківської системи, відкритих на користь [PERSON] в архівних базах данних за 2006-2007 роки та встановлено, що 26.06.2007року кошти в сумі 1477,04 дол. США ( 1473,57 дол. США- сума перенесеного вкладу на поточний рахунок та 3,47 дол. США нарахованих відсотків на залишов на поточний рахунок за період з 06.04.2007 рорку по 26.06.2007року ) знято на підставі свідоцтва про народження [PERSON] 26.06.2007 року з вкладу № 4800:00-0857-09, що еквівалентно 7476,5 грн. Враховуючи курс долара по відношенню до гривні відповідач мав би покласти на рахунок доньки [PERSON] починаючи з липня 2005 року по травень 2015 року 48681,5 грн.. Оскільки в червні 2006 року знято 1477,04 дол. США, що еквіваленто по курсу на день зняття 7476,5 грн. сума яка залишилась до сплати становить 41205 грн. Таким чином загальна сума заборгованості становить 46499,5 грн.( 41205 грн.+5294,5 грн.=46499,5 грн.), яку підлягає стягнути з відповідача примусово. Посилання відповідача, що вказані вимоги піддягає вирішувати в порядку виконавчого напису вчиненому нотаріусом, а не в порядку цивільного судочинства не ґрунтується на вимогах закону, оскільки виконавчий напис здійснюється за наявності безспірної заборгованості боржника перед кредитором, чого не має, оскільки відповідач оспорює суму заборгованості по аліментах, внаслідок чого вона не є безспірною. На підставі наведеного,

Outcome: approved