Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

В листопаді 2015 року комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернулось в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату наданих послуг по опаленню приміщення. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач являється власником нежитлового приміщення по вул. Острозького, 55 бокс 17 в м. Старокостянтинові, площею 35,2 кв. м. З відповідачем, як з фізичною особою - підприємцем, було укладено договір про надання послуг з опалення, який свої зобов'язання по оплаті опалення приміщення не виконує, внаслідок чого за період з жовтня 2013 року по вересень 2015 року у нього виникла заборгованість в розмірі 8832,81 грн. Оскільки боржник прострочив виконання грошового зобов'язання, також просить стягнути з відповідача суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції, за весь час прострочення, а саме, 4295,32 грн., також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1218 грн., а всього 13387,64 грн. Представник позивача подала до суду заяву, якою підтримала заявлені позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування. Не заперечила проти розгляду справи без участі сторін в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 01 листопада 2016 року суд постановив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради 25 березня 2005 року відповідач являється власником нежитлової будівлі майстерні - магазину радіоапаратури по [ADDRESS] на підставі рішення від 25 грудня 2003 року за № 515 п. 7. Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 травня 2005 року. 01 вересня 2005 року між сторонами укладено договір № 63-2005 про надання послуг опалення. Згідно пред'явленого стороною позивача розрахунку відповідач за період з жовтня 2013 року по вересень 2015 року заборгував за надані послуги позивача по опаленню належного йому нежитлового приміщення в розмірі 8832,81 грн. Згідно умов договору відповідач, як виконавець, зобов'язується надавати позивачу (споживачеві) вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (п. 1.1. договору). Пунктом 2.1 договору сторони визначили, що розрахунки за опалення здійснюються згідно тарифів, затверджених виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради, які можуть змінюватись. При зміні тарифів виконавець повідомляє споживача письмово або в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 6 ст. 19 Закрну України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує свої зобов'язання по оплаті послуг позивача по опаленню належного йому нежитлового приміщення, тому з нього підлягає стягненню заявлена сума заборгованості в розмірі 8832,81 грн. Сторони в підпункті г пункту 5.1 договору передбачили, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за: порушення зобов'язань, встановлених договором або законодавством. Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе грошові зобов'язання по оплаті послуг позивача, тому з нього також підлягають стягненню заявлені сума з врахуванням встановленого індексу інфляції, за весь час прострочення, а саме, 4295,32 грн., також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1218 грн. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved