Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

в квітні 2015 року Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.10.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/2560/82/48180. Позивач надав відповідачу кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 9 000 доларів США на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування. Кредит надано на 120 місяців з 25.10.2006 року по 25.10.2026 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 14,00% Банк повністю виконав свої зобов»язання перед Позичальником за вказаним кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених цим договором. Разом з тим, Позичальник не виконує належним чином свої грошові зобов»язання за кредитним договором, не здійснює щомісячні платежі в сумах та строки, відповідно до умов, передбачених кредитним договором у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем станом на 13.03.2015 року існує заборгованість в сумі 2 518,85 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 447,61 грн. У зв»язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, а також витрати по сплаті судового збору. Сторони в судове засідання не з»явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України за згодою позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.10.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/2560/82/48180. Згідно з п.п. 1.1., 1.2.,1.4 кредитного договору, Банк надав Позичальник кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 9 000 доларів США на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування. Кредит надається на 120 місяців з 25.10.2006 року по 25.10.2026 року. Процентна ставка за користування кредитними коштами складає 14,00% відсотки річних. Кредит надано Позичальнику на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування. Банк повністю виконав свої зобов»язання перед Позичальником за вказаним кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.5.1. Договору, Позичальник зобов»язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу Кредитора: -Щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту до 25.10.2016 року; -Щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів. Разом з тим, [PERSON] не виконує належним чином свої грошові зобов»язання за кредитним договором, не здійснює щомісячні платежі в сумах та строки, відповідно до умов, передбачених кредитним договором у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем станом на 13.03.2015 року існує заборгованість в сумі 2 518,85 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 447,61 грн. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідач порушив умови договору та вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 2 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 9.1. Договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення, починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов»язань. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, а саме: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. 22.01.2015 року Позичальнику було направлено вимогу № 114-0-0-00/15-15417 про необхідність дострокового виконання грошових зобов»язань за кредитним договором, однак відповідачем не було сплачено заборгованість. В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Договором, станом на 13.03.2015 року сума його заборгованості становить 2 518,85 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 447,61 грн. та складається з: -1 948,74 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 42 124, 08 грн. - заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 448,74 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 9 699,99 грн.; - 199,53 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 4 313,05 грн. заборгованість по відсоткам, в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам - 173,16 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 3 743,04 грн.; -370,58 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ - 8 010,48 грн. - пеня. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість по Договору № 014/2560/82/48180 від 25.10.2006 року в розмірі2 518,85 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 54 447,61 грн. Судові витрати розподіляються в порядку ст.88 ЦПК України. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 610, 611, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved