Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

В листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.03.1995 року, який між ними було розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.08.2020 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу, 17.10.1995 року сторони придбали трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується біржовим контрактом №108. Дана квартира була в цілому зареєстрована за [PERSON] Згоди на добровільний поділ спільно нажитого майна сторонами не було досягнуто. Оскільки квартира була придбана сторонами під час перебування у шлюбі, тобто є спільним майном подружжя, позивач вважає, що має право на Ѕ частку вказаного майна, тому звернувся з даним позовом до суду та просив в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частці за кожним на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2020 року було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Підгурська В.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили позов задовольнити, судові витрати залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Воронцова О.В. позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя визнали та не заперечували щодо їх задоволення, просили розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Крім того, відповідач [PERSON] надала суду письмову заяву про визнання позову, яка приєднана до матеріалів справи. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] , суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28.03.1995 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.08.2020 року (а.с. 35-36). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.02.2020 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 7). В період шлюбу, а саме 17.10.1995 року, відповідно до біржового контракту про купівлю-продаж нерухомості №108 на ім`я відповідача [PERSON] було придбано трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-17). Відповідно даних технічного паспорту на квартиру: квартира посімейного, спільного заселення, розташована на II поверсі 9 поверхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 38,5 кв.м., загальна площа квартири 63,5 кв.м. (а.с. 18-20). Згідно інформаційної довідки №236000656 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.12.2020 року встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , не перебуває під арештом або забороною, в іпотеці та інше (а.с. 34). Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна від 08.12.2020 року №1498, виконаного суб`єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON] встановлено, що ринкова вартість трикімнатної квартири загальною площею 63,5 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] становить 1 067 819,00 грн. (а.с. 37-70). Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частина 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ст. 372 ЦК України). Отже, у розумінні ст. ст. 60, 70 СК України трикімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю сторін, частки яких у власності рівні. Враховуючи те, що квартира за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю сторін, частки яких рівні та визнання позову відповідачем [PERSON] , суд вважає за можливе в порядку поділу спільної сумісної власності колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] , визнати право власності за [PERSON] на 1/2 (ідеальну) частку квартири [ADDRESS] та за [PERSON] визнати право власності на 1/2 (ідеальну) частку квартири [ADDRESS] . За клопотанням позивача [PERSON] понесені судові залишити за позивачем.

Outcome: approved