Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, яким з врахуванням заяви про зміну предмету спору просить: встановити факт проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] з 1993 року по [INFO] ; визнати право власності за [PERSON] на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого за час проживання з [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у складі: квартири за адресою: [ADDRESS] , вартістю 535500,00 грн., автомобіля марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, вартістю 73500,00 грн. та на 1/2 частину спільних грошових коштів, розміщених в ПАТ «Державний ощадний банк України» на депозитному рахунку № [NUMBER] в сумі 35000,00 грн. під 14,5 % річних із строком повернення 30.05.2018 року, розміщених на депозитному рахунку № [NUMBER] на суму 80000,00 грн. із нарахуванням відсотків у розмірі 13,5 % річних строком до 05.10.2018 року; у зв`язку з чим виключити 1/2 частини майна, набутого за час проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, із складу спадкового майна; визнати право власності за [PERSON] в порядку спадкування за [PERSON] , як спадкоємця першої черги на 1/3 спадкового майна, а саме: на 1/6 частину спільного сумісного майна, набутого за час проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у складі: квартири за адресою: [ADDRESS] , на 1/6 частину автомобіля марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску та на 1/6 частину грошових коштів, розміщених в ПАТ «Державний ощадний банк України» на депозитному рахунку № [NUMBER] в сумі 35000,00 грн. під 14,5 % річних із строком повернення 30.05.2018 року, розміщених на депозитному рахунку № [NUMBER] на суму 80000,00 грн. із нарахуванням відсотків у розмірі 13,5 % річних строком до 05.10.2018 року; визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за померлим [INFO] [PERSON] ; змінити черговість одержання права на спадкування за законом [PERSON] , [INFO] , за померлим [INFO] [PERSON] , з четвертої черги на першу чергу спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] необхідно їй для одержання права на спадкування у відповідності до положень ст.ст.1259, 1261-1264 ЦК України, згідно з якими право на спадкування за законом мають особи, які проживали з спадкоємцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, в період з 1993 року по [INFO] [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . При цьому, позивач вказала, що вони разом з 1993 року вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді: квартири за адресою: [ADDRESS] , вартістю 535500,00 грн., автомобіля марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, вартістю 73500,00 грн. та на 1/2 частину спільних грошових коштів, розміщених в ПАТ «Державний ощадний банк України» на депозитному рахунку № [NUMBER] в сумі 35000,00 грн. під 14,5 % річних із строком повернення 30.05.2018 року, розміщених на депозитному рахунку № [NUMBER] на суму 80000,00 грн. із нарахуванням відсотків у розмірі 13,5 % річних строком до 05.10.2018 року. Вважає, що фактично була дружиною померлого з 1993 року до [INFO] , тому має право на спадкування частини спадкового майна. Проте через відсутність встановлено факту її проживання з померлим однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування, у зв`язку з чим звертається до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON] , [PERSON] підтримали пред`явлений позов та просили суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі. [PERSON] надав до суду відзив на позов, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що його батько та [PERSON] ніколи не проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Його покійний батько інколи відвідував дачну ділянку [PERSON] . Крім того, заначив, що його покійний батько познайомився з позивачем на своє 60-ти річчя, а не у 1993 році як це зазначає позивач. Представник відповідача КМР в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, яким просить слухати справу за відсутності представника КМР та постановити рішення у відповідності до чинного законодавства. Представник Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, якою просить справу розглядати без участі їх представника. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( т.1 а.с. 9). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на квартиру що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 535500,00 грн., автомобіль марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, вартістю 73500,00 грн.; грошові кошти, розміщені в ПАТ «Державний ощадний банк України» на депозитному рахунку № [NUMBER] в сумі 35000,00 грн. та депозитному рахунку № [NUMBER] на суму 80000,00 грн. (т. 1 а.с. 30, 48-50, 103). У відповідності до положення ч.1 та ч.2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 та ст.1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його рідні сини [PERSON] та [PERSON] . Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 173/2018 (а.с. 11). При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] вказала, що встановлення факту її проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу у зазначений період необхідне для одержання нею права на спадкування за законом після померлого. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК України. За змістом ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З довідки, виданої 28.09.2018 року виконкомом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та акту обстеження вбачається, що [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство близько 25 років (т. 1 а.с. 51, 52 ). Вказані обставини також підтверджені показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , допитаних у судовому засіданні. Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали суду протилежні покази, надані зі сторони захисту позивача. Проте, надані покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не спростовують достатність та достовірність інших доказів, наданих позивачем. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] в період з 1993 року по день його смерті, однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Разом з цим, при зверненні до суду з даним позовом, [PERSON] також просила надати їй право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Зі змісту позовних вимог [PERSON] просить визнати за нею право на спадкування за законом у першій черзі спадкоємців. Згідно з принципами, закріпленими ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Проте, позивач пред`являючи позовну вимогу про надання їй права на спадкування в першій черзі за законом просить захисти її цивільні права та інтереси у спосіб, що суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема ч.2 ст.1269 ЦК України. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.6 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним є стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Проте, з досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема з показань свідків та письмових доказів, не встановлено обставини, що [PERSON] на день смерті потребував стороннього матеріального забезпечення чи іншої допомоги. Крім цього, [PERSON] не перебував у безпорадному стані внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби або каліцтва. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] самостійно матеріально забезпечував умови свого життя та не потребував стороннього догляду, а також не перебував у безпорадному стані. Тому у задоволенні позовної вимоги про надання [PERSON] права на спадкування у першій черзі спадкоємців за законом, слід відмовити. Враховуючи, що позивачу відмовлено в задоволенні позову в частині зміни черговості одержання права на спадщину за законом, то суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в частині визнання за останньою права власності в порядку спадкування за [PERSON] , як спадкоємця першої черги на 1/3 спадкового майна, оскільки дана вимога є похідною від вимоги про змінення черговості одержання права на спадкування. Крім зазначеного, [PERSON] просить визнати за нею також право власності на: 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску; 1/2 частину грошових коштів, розміщених в ПАТ «Державний ощадний банк України» на депозитному рахунку № [NUMBER] в сумі 35000,00 грн. та депозитному рахунку № [NUMBER] на суму 80000,00 грн., як право спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю. У відповідності до ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належать їм на праві спільної сумісної власності. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належав автомобіль марки «ДЕУ», державний номер [NUMBER] , 2005 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 30). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 05.10.2017 року було укладено договір № 18018000111 на вклад «Мій пенсійний депозит» відповідно до якого останнім було внесено на депозит ПАТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти в сумі 80000,00 грн. із нарахуванням відсотків у розмірі 13,5 % річних строком до 05.10.2018 року (т. 1 а.с. 47-48). Крім того, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 30.11.2017 року було укладено договір № 19146085011 на вклад «Мій пенсійний депозит» відповідно до якого останнім було внесено на депозит ПАТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти в сумі 35000,00 грн. із нарахуванням відсотків під 14,5 % річних із строком повернення 30.05.2018 року (т. 1 а.с. 49-50). З довідки виданої 05.02.1996 року ЖБК «Жовтень-2» вбачається, що [PERSON] є членом ЖБК «Жовтне-2» та є власником квартири [ADDRESS] та повністю вніс пайовий внесок за квартиру у 1985 році ( т. 1 а.с. 103). Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції, викладеній у постанові №6-135цс13 від 25 грудня 2013 року, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці. Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, та враховуючи що в ході розгляду цивільної справи знайшло своє підтвердження про те, що позивач [PERSON] разом з покійним [PERSON] за рахунок їх спільних коштів під час спільного проживання було придбано спадкове майно, то суд вважає що позов в частині визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, набутого за час проживання з [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на квартиру за адресою: [ADDRESS] , автомобіль марки «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску та на 1/2 частину грошових коштів, розміщених в ПАТ «Державний ощадний банк України» на депозитному рахунку № [NUMBER] в сумі 35000,00 грн. та депозитному рахунку № [NUMBER] на суму 80000,00 грн. підлягає задоволенню. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial