Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

В лютому\~2018\~року позивач\~[PERSON]звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON]про розірвання шлюбу, в якій вказав, що з відповідачкою перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.12.2005 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 597. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, так як подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, збереження сім'ї та примирення неможливо і суперечить його інтересам. Позивач тривалий час проживає однією сім'єю з іншою жінкою без реєстрації шлюбу. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Від відповідача відзив на позов або письмові пояснення не надходили, відповідачка в судове засідання не зявилася, про день та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ч. 4 ст. 223, ст. 280\~ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 24.12.2005\~року між\~[PERSON]та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-ЖС №208855 від 20.02.2018 року, актовий запис № 597. З матеріалів\~справи вбачається,\~що [PERSON]заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved