Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

В липні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанк Росії» про стягнені суми депозиту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 квітня 2013 року між ним та відповідачем було укладено Договір про відкриття депозитного рахунку № 263/29/418862 на суму 125000,00 Євро. строком на 24 місяці. У квітні 2014 року він звернувся до банку з заявою про дострокове повернення суми депозиту та нарахованих процентів. Станом на липень 2014 року відповідач заяву про повернення суми депозиту не розглянув і кошти не повернув. Вважає, що відповідач порушує його права як клієнта банку та просив стягнути з відповідача на його користь 125000,00 Євро суми депозиту та нарахованих процентів в розмірі 13216,31 Євро нарахованих процентів. В процесі розгляду справи позивач через свого представника подав заяву в порядку ст. 31 ЦПК України та просив суд зобов'язати відповідача видати готівкою одноразовою операцією через касу належні йому кошти за Договором про відкриття депозитного рахунку у валюті вкладу разом з нарахованими відсотками у розмірі 125000,00 Євро та 13216,31 Євро нарахованих процентів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та уточнення до них підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначені в них. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги та заперечення до них не визнав, вважає їх необґрунтованими та просив у позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що 25 квітня 2013 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанк Росії» був укладений Договір № 263/29/418862 про відкриття Депозитного Рахунку (вклад «Стабільний») в рамках Договору щодо банківського обслуговування (а.с.5). Відповідно п.1. Договору клієнт перераховує з поточного (мультивалютного) рахунку у євро, відкритого в рамках Договору щодо банківського обслуговування, а банк приймає на Депозитний рахунок кошти на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором. Відповідно до п. 2 Договору позивач вніс, а банк прийняв на депозит 125000,00 Євро строком на 24 місяці. Процентна ставка за вкладом становить 7%. Відповідно п. 2.10 договору клієнт має право на дострокове повернення внеску за його ініціативою. Судом встановлено, що позивач 18 квітня 2014 року звернувся до відповідача з заявою про дострокове повернення суми вкладу та нарахованих відсотків (а.с.6). Разом з тим, дана заява відповідачем не була розглянута. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанк Росії» не виконує свої зобов'язання перед позивачем, не повертає суму депозитного внеску відповідно до умов п.2.10. договору, чим порушує права позивача як клієнта банку на дострокове повернення внесених коштів. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд прийшов до висновку, що вимоги підлягаю до задоволення в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved