Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд надати їй дозвіл на виїзд доньки [PERSON] у країни Євросоюзу з 24.02.2020 по 24.02.2021 на строк перебування комунального позашкільного закладу «Одеський Палац дитячої та юнацької творчості» з навчальною програмою з виїздом за межі держави Україна без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з 04 вересня 2006 року по 28 вересня 2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем від якого [INFO] народилася донька - [PERSON] . 21 червня 2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, станом здоров`я, розвитком та оздоровленням дитини не цікавиться, зв`язок з ним відсутній. Донька займається в колективі класичного танцю комунального позашкільного закладу «Одеський Палац дитячої та юнацької творчості». Навчальною програмою передбачено виїзд за межі України, але в зв`язку з відсутністю відповідача можливість реалізувати це - відсутня. Позивач вказує на те, що для виїзду з дитиною за кордон потрібна згода одного з батьків, відповідно до «Правил перетинання державного кордону гр. України», затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків. На даний час, відповідач не надає такої згоди, тому позивачка змушена звертатися до суду. Представник позивачки в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, про причини неявки суду не відомо. Відзиву не надходило. Представник третьої особи - відділу у справах дітей в судовому засіданні проти задоволення вимог не заперечувала. Суд відповідно до ст. 281ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 04 вересня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 28.09.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 28.09.2010 (а.с.5) У період шлюбу у сторін у справі [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується посвідченим витягом з книги запису актів про народження (а.с.7). [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується висновком Скадовської РДА Херсонської області від 16.10.2019 року затвердженим розпорядженням голови Скадовської районної адміністрації Херсонської області №347 від 21.10.2019 (а.с.11-12). [PERSON] займається в колективі класичного танцю комунального позашкільного закладу «Одеський Палац дитячої та юнацької творчості» з 2015 року (а.с.10). Як зазначає позивач, для виїзду з дитиною за кордон потрібна згода одного з батьків, відповідно до «Правил перетинання державного кордону гр. України», затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків. На даний час, відповідач не надає такої згоди. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 3 ст. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України: виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі тимчасового виїзду з України на строк до одного місяця під час пред`явлення рішення суду або органу опіки та піклування (районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі його утворення), сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади) або їх копій, засвідчених нотаріально чи органом який їх видав, у якому визначено (підтверджено) місце проживання дитини з одним з батьків, який має намір виїзду з дитиною або який уповноважив на це нотаріально посвідченою згодою інших осіб ( зі змінами від 22.08.2018 року). Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що оформлення паспорта проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків ( законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved