Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

В липні 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на то, що дитина проживає з нею та находиться на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку надавати відмовився. Відповідач є пенсіонером, але володіє приміщенням [ADDRESS], де розташована ветеринарна клініка від здачі якої відповідач отримує дохід, а також займається підприємницькою діяльністю з ветеринарної практики у цьому ж приміщенні. Також зазначила, що її дитина часто хворіє,для його лікування потрібні додаткові кошти. Просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходів) з дня звернення до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якої вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково та згоден, що б з нього були стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 20% від усіх видів заробітку (доходів) на користь позивачки, та просив розглянути справу за його відсутністю за участю його представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг, позовні вимоги визнав частково, вказуючи, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, однак є пенсіонером, добровільно утримає ще одного неповнолітнього сина, тому стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини суттєво погіршить матеріальне становище відповідача. Також наполягав, що відповідач зупинив свою підприємницьку діяльність, однак його повнолітній син займається ветеринарною практикою, тому залишилося оголошення в Інтернеті. Крім того, позивачка залишилася проживати в квартирі відповідача за яку він самостійно сплачує комунальні послуги, сам же проживає за адресою, де колись займався ветеринарною практикою. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживала із відповідачем в цивільному шлюбі з 1998 року по серпень 2011 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина, батьком якого в свідоцтві про народження вказаний відповідач. Вона дійсно не зверталася до суду із заявою про стягнення аліментів, так як відповідач допомагає їй добровільно, до травня 2013 року відповідач сплачував їй 450 гривень в рахунок аліментів, потім став платити менше і вона зробила висновок, що це пов'язано з народженням іншої дитини. Також вказала, що їй не відомо про наявність у відповідача ветеринарної клініки. З'ясувавши думку сторін щодо позову, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого 10 травня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 348, [PERSON] народився [INFO], в графі «Батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON] (а.с.6). На час розгляду справи шлюб між сторонами не розірвано, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], виданого 22 січня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 28 (а.с.5). Судом встановлено, що сторони приблизно із травня 2014 року проживають окремо, позивачка не заперечує, що залишилася проживати в квартирі відповідача, за яку останній сплачує комунальні послуги, про що свідчать надані у судовому засіданні квитанції про сплату комунальних послуг. Згідно довідки від 04.08.2014 року, яка надана ПП «Альянс Гіс» [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], склад її сім'ї син [PERSON], [INFO] (а.с.35). Згідно довідки УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя від 04.08.2014 року № 20134/05, [PERSON] є пенсіонером за віком і його пенсія в серпні 2014 року складала 1737,03 гривень (а.с.45). Згідно довідки № 03-2579 від 20.08.2014 року УПСЗН в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району та їй призначена щомісячно одноразова допомога при народженні дитини з 01.05.2013 року по 31.07.2014 року, загальна сума доходу за даний період складає 27604,89 гривень. Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого [INFO] виконкомом Мелекінської міської ради Першотравневого району, актовий запис № 5, [PERSON] народився [INFO], в графі «Батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON] (а.с.46). У судовому засіданні представник відповідача наполягав, що відповідач надає добровільно матеріальну допомогу своєму неповнолітньому сину [PERSON]. Данні обставини у судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] та не заперечувала позивачка, у тому числі в розмірі щомісячної допомоги, яку надає відповідач. Суд вважає, що не заслуговує до уваги посилання позивачки [PERSON] на той факт, що у відповідач продовжує займатися підприємницькою діяльністю, а саме надавати ветеринарну діяльність за адресою [ADDRESS] про що свідчать оголошення в Інтернеті, так як з боку представника відповідача наданий витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого [PERSON] припинив свою діяльність 18.05.2010 року. Крім того, згідно змісту позовної заяви позивачка сама вказувала місце проживання відповідача: [ADDRESS], факт проживання відповідача [PERSON] саме за цією адресою підтвердив і представник відповідача. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається. Відповідно до 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи вищевикладені норми права, матеріали справи, з яких вбачається, що малолітня дитини [PERSON] проживає саме із позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач є пенсіонером отримує щомісячно пенсію і відповідно має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, але не у визначеному останній розмірі, а в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно з дня звернення до суду і до повноліття дитини, оскільки суд вважає, що саме ця частина стягнутих аліментів не буде ставити відповідача в скрутне матеріальне становище та покращить матеріальне забезпечення неповнолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial