Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Військово-цивільна адміністрації міста Мар`їнка та села Побєда, правонаступником якої є служба у справах дітей Мар`їнської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області, в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Родина [PERSON] перебуває на контролі військово-цивільної адміністрації міста Мар`їнка та села Побєда, під соціальним супроводом. Відомості про батька малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , записані в свідоцтві про народження дітей за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] , [INFO] , проживає разом з співмешканцем [PERSON] , [INFO] . Взаємини між співмешканцями емоційно-нестійкі, зловживають спиртними напоями, не працюють. Родина неодноразово відвідувалась представниками військово-цивільної адміністрації м.Мар`їнка та с.Побєда, спільно зі службою у справах дітей Мар`їнської райдержадміністрації, фахівцем із соціальної роботи районного центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді, представниками поліції, проведені профілактичні заходи щодо запобігання та усунення проявів негативних явищ, стосовно недотримання санітарно-гігієнічних норм проживання родини, схильності до вживання спиртних напоїв та безвідповідального ставлення до виховання та утримання дітей. З 04.06.2020 року відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради перебувають [PERSON] та [PERSON] по теперішній час. За час перебування дітей в центрі, мати жодного разу їх не відвідала. В телефонному режимі цікавилась життям, здоров`ям та успіхами дітей. Ухвалою суду від 22 липня 2021 року вирішено залучити до участі у справі за позовною заявою Військово-цивільної адміністрації міста Мар`їнка та села Побєда в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] у статусі позивача службу у справах дітей Мар`їнської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області, яка є правонаступником первісного позивача. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві. Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі та просила не позбавляти її батьківських прав. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, представника третьої особи та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, кожен окремо та у сукупності, судом встановлено наступне. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2009 року підтверджується, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 травня 2011 року підтверджується, що [INFO] народився [PERSON] , батьками вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дитини - [PERSON] записані зі слів матері. Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дитини - [PERSON] записані зі слів матері. Як вбачається з характеристики, виданої Військово-цивільною адміністрацією м. Мар`їнка та с. Побєда на [PERSON] , остання фактично проживає в м. Мар`їнка, має двох малолітніх дітей які з 04.06.2020 року з матір`ю не проживають, а перебувають в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. З копій актів обстеження умов проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] від 05.06.2020 року 07.09.2020 року,14.09.2020 року, 20.10.2020 року встановлено, що діти власної кімнати для навчання не мають, на ліжках брудна постіль, мати має схильність до вживання спиртних напоїв, вихованням дітей не займається, умови для повернення дітей до сім`ї не створені. З витягу з протоколу № 13 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 23 жовтня 2020 року Мар`їнської районної державної адміністрації вбачається, що комісія вважає за недоцільне повернення в сім`ю на виховання [PERSON] її малолітніх дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування Мар`їнської районної державної адміністрації Мар`їнської районної військово-цивільної адміністрації Донецької області № 01-33/1722 від 13.11.2020 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування Мар`їнської міської військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області № 734 від 16.07.2021 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Кожна дитина відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов`язані поважати дітей. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 4 статті 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім`ї якої проживає дитина. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У відповідності з ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989р. (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. No789-ХІІ) та ч.ч.7 та 8 ст. 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин має здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції «Про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оцінюючи встановлені судом обставини, суд зазначає, що відповідачем не подано суду доказів на підтвердження того факту, що відповідачка здійснювала належним чином свої батьківські обов`язки, турбувалась про фізичний та духовний розвиток дітей. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає встановленим факт ухиляння відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а відтак, позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є такими, що підлягають задоволенню. Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, батько, мати позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 Сімейного кодексу України). З приводу вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей суд виходить з наступного. Під час вирішення спору суд враховує вимоги ст. 180 СК України, якою передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Приписами ч. 2, 3 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина інші обставини, які мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 08 лютого 2019 року. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. На виконання приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі: 840,80 гривень в частині позовних вимог про стягнення аліментів та 840,80 гривень в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 180-183, 243-244 СК України, ст.ст. 55, 58, 60, 63, 64 ЦК України, суд, -

Outcome: approved