Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою під № 18, що розташована у будинку № 10/10 по проспекту Шевченка в м. Одесі, шляхом її звільнення від речей відповідача, та про вселення до цієї квартири. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що набув право власності на вищевказану квартиру на підставі укладеного між ним і відповідачем договору купівлі-продажу, посвідченого 24.12.2015 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 1864, й в січні 2016 року приїхав до м. Одеси і намагався потратити до згаданої квартири, але ключі, які йому передала відповідач під час посвідчення договору купівлі-продажу від 24.12.2015 р. за р. № 1864, не підійшли до замків на вхідній двері квартири, в звязку з чим він не зміг потратити у належну йому квартиру, та не має можливості нею користуватися, що порушує його права власника. З огляду на наведене, позивач вважає, що відповідачем створюються перешкоди у користуванні і володінні проданою йому квартири, яка не звільнена від речей відповідача. Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], який просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Надіслана судом судова повістка відповідачу [PERSON], за останньою відомою судові адресою її місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що вона не зявляється на пошту для отримання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] набув право власності на квартиру під № 18 у будинку № 10/10 по проспекту Шевченка в м. Одесі на підставі укладеного між ним і відповідачем [PERSON] договору купівлі-продажу, посвідченого 24.12.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] за р. № 1864, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5-6, 7). Відповідно до п. 3 цього договору, продаж зазначеної квартири вчинено за суму 1000000,00 грн., що по курсу валют на 24.12.2015 року складає 40000,00 дол. США, які продавець одержала від покупця повністю, ще до підписання та нотаріального посвідчення цього договору, і сторони підтверджують факт повного розрахунку за цю квартиру. За приписами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч .1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законно сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Як вказує позивач, в січні 2016 року він приїхав до м. Одеси і намагався потратити до належної йому на праві власності квартири під № 18 у будинку № 10/10 по проспекту Шевченка в м. Одесі, але ключі, які йому передала відповідач під час нотаріального посвідчення укладеного між ними договору купівлі-продажу від 24.12.2015 р. за р. № 1864, не підійшли до замків на вхідній двері квартири, в звязку з чим він не зміг потратити у квартиру, та не має можливості нею користуватися, що порушує його права власника. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що у згаданій квартирі зберігаються будь-які речі відповідача, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України. Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 1102,42 грн., повязані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial