Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

В лютому 2021 року позивач кредитна спілка «СуперКредит» звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 16.08.2019 року між кредитною спілкою «СуперКредит» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір кредитної лінії № CK13/061/19/166/95C3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу кредит в сумі 4296,76 грн. 16.08.2019 року між Позивачем та Відповідачем було укладено додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору (далі - Додатковий договір №1), відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що Позивач надає Відповідачу транш у розмірі 4296,76 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 1- 4296,76 грн. Водночас, Позивачем та Відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору, кредит надається Позичальнику у національній валюті України після підписання Договору готівкою в касі Кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок Позичальника в додатковий капітал за його заявою. Позивач виконав умови Додаткового договору № 1 та перерахував кошти в сумі 4 296,76 грн., згідно заяви Відповідача від 16.08.2019 року на перерахування коштів в сумі 4296,76 грн. на рахунок в АТ «Райффайзен Банк Аваль» - підтвердження перерахування платіжне доручення №19514 від 16.08.2019 року. Зазначають, що Відповідачем було порушено п. 3 умов Додаткового договору № 1, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами і меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку Відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за Кредитним договором. Зазначене вище підтверджуються Розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору станом на 16.12.2020 року, з якого також вбачається, що заборгованість Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором складає: 7225,97 грн., з яких: 3975,67 грн. - несплачена заборгованість по тілу кредиту; 3250,30 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 01.11.2019 року по 16.12.2020 року. Оскільки Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання, тому Позивач звернувся до нього з листом 15.09.2020 року, в якому повідомляв Відповідача про заборгованість та наміри звернутися до суду у paзі невиконання даного зобов`язання. Однак, зазначений лист залишився позаувагою з боку Відповідача. Тому, просили суд стягнути з [PERSON] на користь кредитної спілки «СуперКредит»: 3 975,67 грн. - несплачена заборгованість по тілу кредиту; 3 250,30 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 01.11.2019 року по 16.12.2020 року, загалом суму в розмірі 7225,97 грн. та судові витрати. Розглянути позовну заяву за відсутності Позивача ( а. с. 1-2 ). Ухвалою судді від 22 березня 2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 24-25 ). В судове засідання позивач кредитна спілка «СуперКредит» свого представника не направила, 05.05.2021 року за вх. № 20669 судом отримано заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Підтримують позовні вимоги та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином у відповідності до статті 128 ЦПК України, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення та особисте отримання останньою - 16.04.2021 року. Заяв та клопотань збоку відповідача до суду не надходило, як і не надходило від відповідача відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Ухвалою суду від 05.05.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги кредитної спілки «СуперКредит» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що 16.08.2019 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредитної лінії № CK13/061/19/166/95C3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 4296,76 грн. ( а. с. 4-5 ). 16 серпня 2019 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] було укладено додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 4296,76 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору № 1- 4296,76 грн. ( а. с. 7 ). Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору, кредит надається Позичальнику у національній валюті України після підписання Договору готівкою в касі Кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням Позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок Позичальника в додатковий капітал за його заявою. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Кількість днів у році приймається 365 (366 для високосного року). Проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту Позичальнику ( перерахування на рахунок за дорученням Позичальника або видачі готівкою, або спрямування суми заданого кредиту на цільовий внесок Позичальника в додатковий капітал) до дня повного погашення заборгованості за кредитом ( зарахування на рахунок Кредитодавця або внесення в касу Кредитодавця готівкою, або спрямування коштів і цільового внеску Позичальника в додатковий капітал за відповідною заявою на погашення заборгованості за І кредитом) включно. Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору, змінювана процентна ставка складає сімдесят вісім процентів річних. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору, позивач має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на 3 місяці. Позивач скористався своїм правом та встановив процентну ставку сімдесят вісім процентів річних. Відповідно до п. 3.7 Кредитного договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 25-го числа, вказаного в Додатковому договорі про транш. Якщо кредит був частково повернутий достроково і в поточному місяці не виникає зобов`язання повертати передбачену графіком частину кредиту, Позичальник зобов`язаний в будь-якому випадку сплатити не пізніше за вказаної в Додатковому договорі про транш, фактично нараховані в поточному місяці проценти на дату такого платежу. Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього Кредитного договору. Згідно п. 3.6 Кредитного договору, позивач та відповідач домовилися що строк позовної давності за цим договором складає 10 ( десять) років, у тому числі щодо неустойки. Відповідно до п. 5.5. Кредитного договору закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору ( відповідно до ст.631 ЦК України). Встановлено, що позивач виконав умови Додаткового договору № 1 та перерахував кошти в сумі 4 296,76 грн. ( а. с. 9 ), згідно заяви відповідача від 16.08.2019 року ( а. с. 8 ) на на рахунок в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується платіжним дорученням № 19514 від 16.08.2019 року. Встановлено, що відповідачем порушено умови договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами і меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за Кредитним договором. Зазначене вище підтверджуються розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Кредитному договору станом на 16.12.2020 року, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором складає: 7225,97 грн., з яких: 3975,67 грн. - несплачена заборгованість по тілу кредиту; 3250,30 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 01.11.2019 року по 16.12.2020 року ( а. с. 3 ). Оскільки відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання, тому позивач звернувся до нього з листом 15.09.2020 року, в якому повідомляв відповідача про заборгованість та наміри звернутися до суду у paзі невиконання даного зобов`язання ( а. с. 12 ), який було отримано [PERSON] ( а. с. 12 на зворотному листі ). Встановлено, що зазначений лист залишився позаувагою з боку відповідача. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання кредитного договору кредитної лінії № CK13/061/19/166/95C3 про надання коштів у позику та додаткового договору про транш № 1 до Кредитного договору, свідчить про те, що відповідачу всі умови даних Договорів цілком зрозумілі і вона вважає їх справедливими по відношенню до неї. Вказані договори були прочитані та підписані сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, відповідач має перед позивачем заборгованість. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі. Примусове виконання зобов`язання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобов`язання та полягає в зобов`язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Оскільки відповідач підтвердила свою згоду та погодилася з усіма умовами вищевказаних договорів, підписавши їх, а тому зазначені умови були прочитані, з якими погодилися сторони. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частино 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В спростування зазначеному, з боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо заявленої суми. Хоча, відповідач отримала позовну заяву разом із додатками та розрахунком заборгованості останньої завчасно. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги кредитної спілки «СуперКредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 270 гривень, понесення яких документально підтверджено ( а. с. 16 ). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved