overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

В лютому 2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за Договором № Б/Н від 21.11.2012 в розмірі 192 398, 96 грн., з яких 39 000 грн. - заборгованість за кредитом, 61653, 39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 80513, 57 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 11 232, 00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.11.2012 на підставі заяви про відкриття поточного рахунку між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та позивачем укладено договір № б/н, відповідно до умов якого, позивачем було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № [NUMBER] в розмірі 39 000 грн. Між тим, відповідач порушив умови договору кредиту, у зв'язку з чим у останнього перед позивачем виникла заборгованість, що станом на 26.01.2017 становить 192 398, 96 грн. та складається з: 39 000 грн. - заборгованість за кредитом; 61653, 39 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 80513, 57 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 11 232, 00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Зазначену суму боргу позивач просить стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Судова повістка, надіслана на його адресу, зазначену у позові, повернулася без вручення, із відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

В лютому 2017 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. На обґрунтування позову вказав, що 19.01.2014 [PERSON] уклав з [PERSON] у письмовій формі договір позики, за яким надав [PERSON] 69200 доларів США, з умовою їх повернення у строк до 01.07.2014. По закінченню зазначеного строку відповідач, незважаючи на неодноразові звернення позивача, борг не повернув. Станом на 22.02.2017 заборгованість за договором позики від 19.01.2014 становить 69200 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 1871343 грн 49 коп., у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання 3% річних за період з 01.07.2014 по 22.02.2017 в сумі 5499 доларів США 98 центів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 148733 грн 41 коп., а всього 2020076 грн 90 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його та позивача відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

В лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.01.2013 року [PERSON] 16.01.2013 року отримав кредит у розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України.\~Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами\~\~\~\~\~\~ Банку»,\~\~\~\~\~\~ які\~\~\~\~\~\~ викладені\~\~\~\~\~\~ на\~\~\~\~\~\~ банківському\~\~\~\~\~\~сайті htt://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам. У порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором № б/н від\~16.01.2013 року [PERSON]\~станом на 31.01.2017 року має заборгованість\~42354,38 грн., яка складається з наступного: 4167,65 грн. - заборгованість за кредитом; 32593,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1993,01 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з\~[PERSON]\~заборгованість у розмірі 42354,38 грн. за кредитним договором № б/н від\~16.01.2013 року та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача не зявився до відкритого судового засідання, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не зявився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання був повідомлен належним чином, у звязку з чим суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

В лютому 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради звернулося до Хмельницького міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що управління

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

В лютому 2017 р. орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що рішенням місцевого суду Шевченківського районну м. Запоріжжя від 24.12.2003 р.[PERSON],[INFO],визнана недієздатною. [PERSON], [INFO], є інвалідом І групи з дитинства. Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради від 29.03.2004 р. № 723, опікуном над недієздатною [PERSON],[INFO] призначено її матір [PERSON]. 22.12.2016 [PERSON] померла. [PERSON] є рідною сестрою [PERSON],позитивно характеризується, має доходи, бажає встановити опіку над недієздатною сестрою. З підстав,передбачених ст.58,60,62-63 ЦК України, орган опіки\~та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району просить суд призначити її сестру [PERSON]опікуном над недієздатною сестрою. В судове засідання представник органу опіки та піклування за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з*явилася, подала заяву в якій просила призначити її опікуном над недієздатною сестрою. Всебічно вивчивши обставини справи, оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Як встановлено ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових та майнових праві інтересів малолітніх,неповнолітніх осіб,а також повнолітніх осіб,які за станом здоров*я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов*язки. Відповідно до ст.58,60,62 ЦК України,суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною за поданням органу опіки та піклування ,за місцем проживання фізичної особи,яка потребує опіки,або за місцем проживання опікуна. Як встановлено з матеріалів справи,[PERSON], [INFO],рішенням місцевого суду Шевченківського районну м. Запоріжжя від 24.12.2003 р. визнана недієздатною, опікуном над недієздатною [PERSON] була призначена її мати [PERSON] 22.12.2016 р. [PERSON]. померла. Фактично після смерті [PERSON] обов*язки опікуна над недієздатною [PERSON]С, виконує [PERSON], дбає за нею ,забезпечує доглядом та лікуванням. [PERSON] є рідною сестрою недієздатної [PERSON], може виконувати обов*язки опікуна над недієздатною сестрою,позитивно характеризується,має доходи, бажає брати участь у житті сестри,як опікун, зможе у достатній мірі брати участь у вирішені її долі. З наведеного суд встановив,що заява органу опіки та піклування підлягає задоволенню як обґрунтована та доведена доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В лютому 2017р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11 квітня 2013р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що було зроблено актовий запис № 362. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних скандалів. Спільне господарство сторонами не ведеться. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву, про розгляд справи у відсутність сторони, заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Відповідачка, про час і місце судового розгляду оповіщалася у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явилася, клопотала про перенесення судового засідання, яке відбулось 27 квітня 2017р., в подальшому поважність причин неявки суду не повідомляла та не просила розглядати справу у свою відсутність, заперечення проти позову не подавалися. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2013р. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони не ведуть спільного господарства, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвища сторін незмінні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В лютому 2017р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між сторонами 22 травня 1999р. було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 521. [INFO]. у сторін народилася донька [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання сторонами були подані на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 травня 1999р. [INFO]. у сторін народилась донька [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони не ведуть спільного господарства, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

В лютому 2017 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання договору та стягнення заборгованості. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання договору частково недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В лютому 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 06 жовтня 2011р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 1303. [INFO] у сторін в шлюбі народився син [PERSON]. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних скандалів. Спільне господарство сторонами не ведеться. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву, про розгляд справи у відсутність сторони, заявлені позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у свою відсутність, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2011р. В шлюбі у сторін, [INFO] народився син [PERSON]. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В лютому 2017р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 09 жовтня 2013р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено актовий запис № 2187. Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів, постійних скандалів. Спільне господарство сторонами не ведеться. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву, про розгляд справи у відсутність сторони, заявлені позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про час і місце судового розгляду оповіщався у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у свою відсутність, заперечення проти позову не подавалися. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2013р. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивачку, так і на відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства, при цьому вони намагалися зберегти сім'ю, проте збереження шлюбу неможливо. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,0 грн.

Outcome: approved