Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народився неповнолітній син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач вказаний батьком, та який на даний час, перебуває на утриманні матері, проживаючи з нею. Разом з тим, безпосередньо відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав частково та згодний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки свого заробітку (доходу). Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2014 року, від якого народився син [PERSON], [INFO], при цьому батьком дитини, згідно дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії І-БВ № 282649, виданого повторно 14.02.2017 року, є відповідач, тому він, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, яка визначається судом. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів в даній справі судом враховуються стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у відповідача непрацездатного батька, за яким відповідач здійснює догляд, беруться до уваги наведені позивачкою в обґрунтування позову доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. Так, дійсно, згідно положень ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби, проте в матеріалах справи такі відомості відносно неповнолітньої дитини сторін відсутні. Крім того, у відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. На даний час, як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Деражнянської міської ради Деражнянського району Хмельницької області № 698 від 15.02.2017 року, дитина перебуває на повному матеріальному утриманні своєї матері [PERSON], тому дохід дитини не перевищує доходу кожного з батьків і не забезпечує повністю її потреби. Разом з тим, досліджені в судовому засіданні докази, на думку суду, свідчать про часткову можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу своїй дитині, зважаючи на те, що відповідач проживає разом з своїм батьком, який потребує постійного стороннього догляду, тому суд приходить до висновку про можливість визначення та стягнення з відповідача аліментів на його дитину у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, а також відповідної суми судового збору в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial